text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/20
 Жалба, подадена на 26 август 2017 г. — A & O Hotel and Hostel Friedrichshain/Комисия
 (Дело T-578/17)
 (2017/C 338/23)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: A & O Hotel and Hostel Friedrichshain GmbH (Берлин, Германия) (представители: Rechtsanwälte S. Heise и M. Lindner)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2017) 3220 final на Комисията от 29 май 2017 г. относно прилаганите от Германия в полза на Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (и др.) мерки за държавна помощ с неданъчен характер, SA.43145 (2016/FC) (ОВ, 2017 г., C 193, S. 1), и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага едно основание.
 Нарушение на съществени процесуални правила по смисъла на член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с член 4 , параграф 4 и член 15 , параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 (1) както и член 296, параграф 2 ДФЕС
 —
 Комисията е нарушила процесуалните права на жалбоподателя като приела обжалваното решение само след предварително разглеждане, въпреки че е била длъжна да започне официално производство по разглеждане. В това отношение жалбоподателят се позовава на обстоятелството, че при надлежна преценка на информацията и данните, с които е разполагала, Комисията е трябвало да има повод да за съмнения във връзка със съвместимостта на мерките за държавна помощ с неданъчен характер, прилагани неправомерно от Германия в полза на Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (и др.).
 —
 Освен това жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила своето задължение за мотивиране съгласно член 296, параграф 2 ДФЕС, доколкото в обжалваното решение изобщо не е разгледала, не е разгледала надлежно или в съществената им част е разгледала неправилно пораждащите основание за съмнение информации и данни.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/32
 Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — WellBiz/СХВП — Wild (WELLBIZ)
 (Дело T-451/07)
 (2008/C 37/51)
 Език, на който е изготвена жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: WellBiz Verein, WellBiz Association (Eschen, Лихтенщайн) (представител: адв. M. Schnetzer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelhein, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав от 2 октомври 2007 г. по преписка R 1575/2006-1,
 —
 Да се отхвърли възражението на възразяващия от 9 март 2005 г. No В 809 394,
 —
 да се осъди ответната служба и възразяващият да заплатят разноските по настоящото производство, както и разноските, направени в процедурата по възражение и в производството пред апелативния състав на СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „WELLBIZ“ за услуги от класове 35 и 41 (заявка No 3 844 479).
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „WILD.BIZ“ за услуги от класове 38, 41 и 42 (марка на Общността No 2 225 175), като възражението се позовава на част от услугите от клас 41.
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението за всички оспорени услуги от клас 41.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като марките, предмет на спора, са различни по звучене, по начин на изписване и изобразяване и по използваните понятия и марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението няма особено висока степен на известност и поради това няма голям отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/34
 Жалба, подадена на 20 ноември 2009 г. от Италианска република срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 4 септември 2009 г. по дело T-211/05, Италианска република/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-458/09 P)
 2010/C 24/63
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: G. Palmieri)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за допустима жалбата,
 —
 да се отмени Решението на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. по дело Т-211/05 (Италианска република/Комисия), нотифицирано с препоръчително писмо No 405966 от 4 септември 2009 г., получено на 8 септември 2009 г. и следователно Решение 2006/261/ЕО на Комисията от 16 март 2005 г. относно схема за държавни помощи С8/2004 (ех NN 164/2003) приведена в действие от Италия в полза дружества, които отскоро са регистрирани за търговия на фондовата бора [нотифицирана под No C(2005) 591].
 Правни основания и основни доводи
 . Нарушение на членове 10 и 13 от Регламент No 659/1999 (1) (Регламент „процедура държавни помощи“), на член 88, параграф 2 ЕО и на принципа на състезателност. Явна греша при преценката на документи.
 Първоинстанционният съд е приел, че посредством изпратените на Италия писма от октомври и декември 2003 г. е извършено ефективно предварително обсъждане на мерките, въведени с Декрет-закон No 326/2003. Първоинстанционният съд не е счел, че тези писма съдържат само общи въпроси и отрицателното твърдение, че „не може да се изключи“, че мерките са включвали несъвместими с общия пазар държавни помощи.
 . Нарушение на принципа на състезателност.
 В решението за започване на официалната процедура по разследване Комисията е счела, че селективността на мерките се състои в това, че предвидените данъчни облекчения изключвали дружествата, които не са установени в Италия. В окончателното решение обаче Комисията е счела, че мерките са селективни, тъй като от данъчните облекчения се ползват в по-голяма степен установените в Италия дружества, тъй като се облагат върху реализираната в световен мащаб печалба отколкото общностните дружества, които в Италия се облагат единствено върху реализираната в тази държава членка печалба. Комисията не е уведомила италианското правителство за тази промяна на подхода и не му е дала възможност да представи становището си по този въпрос. Първоинстанционният съд неправилно е счел, че искът на Комисията е законосъобразен.
 . Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО.
 Във всички случаи не може да бъде счетено за селективно облекчение, като разглежданото в настоящия случай, от което се ползват всички дружества, както италиански, така и общностни, които отговарят на условията за допускане до регистрация за търговия на регламентиран пазар на Европейския съюз. По-голямото предимство на италианските дружества произтича от данъчната система, при която данъчното облагане се определя от статута на местно или чуждестранно лице, но само разликата в обхвата на предимството между дружества, които по еднакъв начин са включени в приложното поле на облекчението не може да определи селективния характер на това облекчение. Първоинстанционният съд е допуснал грешка като е счел, че селективността може да се изразява и в такава разлика.
 . Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО.


text:
Липса на мотиви.
 Първоинстанционният съд е сгрешил като е приел, че мярката е селективна, доколкото не всички дружества се ползват от нея. Всъщност от мярката се ползват всички дружества, които отговарят на условията за допускане до регистрация за търговия на регламентиран пазар. Освен това изборът за регистрация за търговия на фондовата борса е свързан с много съществени структурни тежести, чужди на дружествата, които не са регистрирани за търговия на фондовата борса. Подборът на допуснатите дружества се осъществява на тази обектива основа и облекчението съответства на и е свързано с различното положение, в което се намират двете категории дружества от гледна точка на структурните разходи,. Следователно мярката има общо, а не селективно приложение. Във всички случаи Първоинстанционният съд не е мотивирал надлежно представените в това отношение от Италия доказателства.
 . Нарушение на член 87, параграф 1 ЕО.
 Първоинстанционният съд погрешно е счел, че във всички случаи мерките са селективни, като се има предвид краткото им времетраене, което изключва възможността дружествата да вземат решение да се регистрират за търговия на фондовата борса в един по-късен момент. Фиксираната продължителност на облекчението всъщност се обяснява с бюджетното равновесие и експерименталния характер на мерките, но не оказва влияние върху тяхната структура, която е единственият критерий за определяне на това дали мерките са селективни или не.
 . Нарушение на член 87, параграф 3, буква в) ЕО. Липса на мотиви.
 Макар да са счетени за държавни помощи мерките са съвместими с общия пазар по смисъла на член 87, параграф 3, буква в) като помощи за инвестиции за осъществяването на особена дейност. Първоинстанционният съд е допуснал грешка като е счел тези помощи за оперативни, пренебрегвайки трайния характер на последиците, които регистрацията за търговия на фондовата борса предизвиква в структурата и оперативния характер на дружествата и като не е отчел, че увеличаването на регистрациите за търговия на регулираните пазари представлява дейност, която с основание се счита за насърчаване, включително на общностно ниво. Следователно Първоинстанционият съд е трябвало да санкционира Комисията за това, че е упражнила своето дискреционно правомощие в тази област без да се основе на правилно установяване на фактите.
 (1) ОВ L 83, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.41.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/26
 Жалба, подадена на 23 декември 2009 г. от BCS SpA срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (осми състав) на 28 октомври 2009 г. по дело T-137/08, BCS SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-553/09 P)
 2010/C 51/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BCS SpA (представители: M. Franzosi, V. Jandoli, F. Santonocito, avvocati)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска съда:
 —
 да отмени обжалваните решения,
 —
 да обяви марката на Общността ‘289 за недействителна,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено от следните допуснати грешки при прилагане на правото:
 I.
 Първоинстанционният съд неправилно е тълкувал член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 3 от Регламента относно марката на Общността (1), посочвайки, че придобиването на отличителен характер от даден знак не зависи от неговото предишно и настоящо изключително използване (още повече, че споменатото използване не е било доказано; дори в същото решение се посочва, че в някои страни то е отречено),
 II.
 Първоинстанционният съд неправилно е приложил критериите, установени от общностната съдебна практика, за определяне на придобиването на отличителен характер, в нарушение на член 7, параграф 3 от Регламента относно марката на Общността.
 Относно I.: липсата на изключително използване в други части на Общността се доказва от декларациите на трети страни в Дания и Ирландия. Всъщност липсата на еднозначна връзка между съчетанието от зелен и жълт цвят, от една страна, и Deere, от друга страна, е несъвместима с признаването на отличителен характер, придобит от знака в тези държави.
 Относно II.: BCS оспорва приложените от Първоинстанционния съд правни критерии във връзка с доказателствата за вторично значение, тъй като те противоречат на принципите, установени в трайната практика на Съда. Всъщност продължителността на използването на марката от Deere, пазарните дялове и обемите на продажбите не могат да се разглеждат като достатъчни обстоятелства — взети поотделно — за доказването на придобито вторично значение. И по-конкретно те не могат да компенсират липсата на проучване на общественото мнение (или противоречив резултат от декларациите на трети страни), тъй като тези обстоятелства са доказателствени параметри от различно естество.
 По този начин Първоинстанционният съд е допуснал грешка като не е отчел преките доказателства за липса на отличителен характер на марката на Общността ‘289 в Дания и Ирландия.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), заменен с Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия)
 ОВ L 78, стр. 1


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/8
 Преюдициално запитване от Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu (Полша), постъпило на 7 февруари 2017 г. — Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś/DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
 (Дело C-66/17)
 (2017/C 161/10)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Rejonowy Poznań-Grunwald i Jeżyce w Poznaniu
 Страни в главното производство
 Заявители: Grzegorz Chudaś, Irena Chudaś
 Ответник: DA Deutsche Allgemeine Versicherung Aktiengesellschaft AG
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 4, точка 1 във връзка с член 7 от Регламент (ЕО) No 805/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година за въвеждане на европейско изпълнително основание при безспорни вземания (1) да се тълкуват в смисъл, че може да бъде издадено удостоверение за европейско изпълнително основание по отношение на решение по съдебните разноски, включено в съдебно решение, постановено по иск за установяване съществуването на право?
 (1) ОВ L 143, 2004 г., стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 3.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/18
 Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Burgos (Испания) на 5 март 2012 г. — La Retoucherie de Manuela, S. L./La Retoucherie de Burgos, S. C.
 (Дело C-117/12)
 2012/C 151/32
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Burgos
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: La Retoucherie de Manuela, S. L.
 Ответник: La Retoucherie de Burgos, S. C.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли съдържащият се в член 5, буква б) от Регламент No 2790/1999 (1) израз „обекти и терени, на които купувачът е действал по време на договорния период“ да се разбира като ограничен до физическото място или пространство, от което са се продавали стоките или са се предоставяли услугите по време на действието на договора, или този израз може да обхваща цялата територия, на която купувачът е действал по време на договорния период?
 2.
 Ако Съдът се произнесе в полза на първото тълкуване, може ли в случай на договор за франчайзинг, определящ на франчайзополучателя дадена територия, изразът „обекти и терени“ да се отнася до територията, на която франчайзополучателят е действал по време на договорния период?
 (1) Регламент No 2790/1999 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за ЕО към определени категории вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 66).


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/13
 Определение на Съда (пети състав) от 13 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova — Румъния) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan
 (Дело C-335/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Вътрешно облагане с данъци и такси - Член 110 ДФЕС - Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация)
 2011/C 311/18
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Craiova
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Ответник: Claudia Norica Vijulan
 Предмет
 Преюдициално запитване — Curtea de Apel Craiova — Регистрация на употребявани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки — Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация в държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Временно освобождаване на превозни средства с определени характеристики
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС следва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда екотакса за моторните превозни средства при първата им регистрация в съответната държава членка, ако тази фискална мярка е уредена по начин, по който тя възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани моторни превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче същевременно да възпира закупуването на употребявани моторни превозни средства на същата възраст и със същата степен на амортизация на националния пазар.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/11
 Преюдициално запитване, отправено от Районен съд София (България) на 24 март 2016 година — наказателно производство срещу Траян Бешков
 (Дело C-171/16)
 (2016/C 200/17)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Районен съд София
 Страна в главното производство
 Траян Бешков
 Преюдициални въпроси
 1.
 Как следва да се тълкува понятието „новообразувано наказателно производство“, употребено в Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 г. за вземане предвид присъдите, постановени в държавите-членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства, следва ли същото задължително да е свързано с установяването на вина за извършено престъпление или е допустимо да касае и производство, при което според националното законодателство на втората държава-членка наложеното от предишно съдебно решение наказание следва да поеме или да се включи в друга санкция, съответно да се постанови отделното му изтърпяване?
 2.
 Следва ли чл. 3, § 1 във връзка с обяснение 13 от Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 г. за вземане предвид присъдите, постановени в държавите-членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която предвижда, че процедура, необходима при вземането предвид на предишна присъда, постановена в друга държава-членка не може да бъде инициирана от осъденото лице, а единствено от държавата-членка, постановила предишната присъда, съответно от държавата-членка, провеждаща новообразуваното наказателно производство?
 3.
 Следва ли чл. 3, § 3 от Рамково решение 2008/675/ПВР на Съвета от 24 юли 2008 г. за вземане предвид присъдите, постановени в държавите-членки на Европейския съюз в хода на новообразувани наказателни производства да се тълкува в смисъл, че не допуска държавата, провеждаща новообразуваното наказателно производство да променя начина на изпълнение на наложеното наказание от държавата-членка, постановила предишната присъда, в това число и в случаите, при които според националното законодателство на втората държава-членка наложеното от предишно съдебно решение наказание следва да поеме или да се включи в друга санкция, съответно да се постанови отделното му изтърпяване?


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/43
 Жалба, подадена на 17 декември 2007 г. — SIMSA/Комисия
 (Дело T-480/07)
 (2008/C 64/71)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Sicietà imballaggi metallici Salerno Srl (SIMSA) (Salerno, Италия) (представител: M. A. Calabrese, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение No SG/E/3/MIB/mbp D(2007) 8992 на Комисията от 17 октомври 2007 г.;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са сходни с посочените по дело T-417/07, Lodato Gennaro & Co.


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/25
 Жалба, подадена на 27 март 2009 г. — Kipp/Европол
 (Дело F-28/09)
 2009/C 167/47
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Michael Kipp (Хага, Нидерландия) (представител: P. de Casparis, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението от 12 юни 2008 г., с което жалбоподателят се уведомява за невъзможността да му се предложи постоянна длъжност, както и на решението от 7 януари 2009 г., с което се отхвърля подадената срещу първото решение жалба.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 12 юни 2008 г., с което ответникът е посочил на жалбоподателя, че не може да му предложи постоянно назначение, както и решението, постановено по жалба на 7 януари 2009 г., с което изложените от жалбоподателя твърдения за нарушения срещу решението от 12 юни 2008 г. се приемат за неоснователни,
 —
 да се осъди Европол да заплати съдебните разноски.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/7
 Преюдициално запитване, отправено от Dioikitiko Protodikeio Serron (Гърция) на 5 март 2012 г. — Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE/Elliniko Dimosio
 (Дело C-116/12)
 2012/C 138/11
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Dioikitiko Protodikeio Serron
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ioannis Christodoulou, Nikolaos Christodoulou, Afoi N. Christodoulou AE
 Ответник: Elliniko Dimosio
 Преюдициални въпроси
 1.
 Митническата стойност на внесените стоки определя ли се съгласно членове 29 и 32 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 и в случаите, когато договорът има за предмет обработката или преработката на продукти (изнесени в страната на обработка, без да са поставени под митнически режим на пасивно усъвършенстване), която не е в предвидената от член 24 от същия регламент степен или във всеки случай е недостатъчна, за да се считат произведените в резултат от нея стоки за произхождащи от страната, в която е извършена обработката или преработката?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос, различно ли ще е решението в случаите, когато поради считаните за съдържащи неточности фактури и други документи вносът изглежда като извършен въз основа на договор за продажба, но се оказва, че договорът е предвиждал несъществена обработка на продуктите с произход от страната на внос срещу цена, която може да бъде определена, и че декларираната митническа стойност не съответства на действителната стойност, която е платена или подлежи на плащане?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос, различно ли ще е решението в случаите, когато се оказва, че е налице и практика, състояща се в използване с цел злоупотреба на общностните разпоредби, от което заинтересованото лице иска да извлече предимство?
 4.
 В случай че се приеме, че членове 29 и 32 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 могат да бъдат приложени в хипотеза като описаната във втория въпрос и когато обективните обстоятелства и субективният елемент от третия въпрос са налице, каква е стойността на съставката (в конкретния случай захарта), която е включена във внесения продукт и е предоставена безплатно от вносителя, ако тази съставка, която не е можело да бъде поставена под режим пасивно усъвършенстване по смисъла на член 146, параграф 1 от същия регламент, не е произведена от вносителя, но е придобита от него на износната цена (по-ниска от пазарната цена в страната, тъй като спрямо продукта се прилага режимът на възстановявания при износ)?


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/62
 Жалба, подадена на 17 февруари 2010 г. — Ferriera Valsabbia и Valsabbia Investimenti/Комисия
 (Дело T-92/10)
 2010/C 113/94
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищци: Ferriera Valsabbia SpA (Odolo, Италия), Valsabbia Investimenti SpA (Odolo, Италия) (представители: D. Fosselard, avvocato, S. Amoruso, avvocato, L. Vitolo, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени Решение С (2009) 7492 окончателен на Комисията от 30 септември 2009 година по преписка СОМР/37.956 Бетонова арматура, повторно приемане (наричано по-нататък „Решението“), изменено и допълнено с Решение С (2009) 9912 окончателен на Комисията от 8 декември 2009 година (наричано по-нататък „Допълнителното решение“), в частта, в която установява наличието на нарушение на член 65 от Договора за ЕОВС от страна на Ferriera Valsabbia S.p.A. и Vasabbia Investimenti S.p.A и осъжда последните да заплатят солидарно глоба в размер на 10,25 милиона евро,
 —
 При условията на евентуалност: да се отмени член 2 от Решението, с който се налага глобата на жалбоподателите,
 —
 При условията на евентуалност спрямо предходното: да се намали размера на наложената глоба,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основни доводи са подобни на посочените в другите жалби срещу същото решение. Жалбоподателят изтъква по-специално:
 Липса на компетентност на Комисията да санкционира нарушението на член 65 от Договора за ЕОВС поради изтичането на посочения договор и във всички случаи да използва член 7, параграф 1 и член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1) като правно основание.
 Нарушение на правото на защита на жалбоподателите в рамките на процедурата пред Комисията.
 Нарушение на член 65, параграф 1 от Договора за ЕОВС, доколкото описаните в решението факти не съставляват един-единствен, продължителен картел.
 Нарушение на Насоките относно метода на определяне на глобите, както и на принципите на равенство и на пропорционалност.
 По този въпрос се изтъква по-специално, че класирането на жалбоподателите в първата група предприятия, на които е наложена глоба с по-голям основен размер, е напълно незаконосъобразно, като се има предвид, че при определянето на размера на глобата Комисията неправилно е приложила критерия за тяхната специфична тежест на пазара и не е приложила еднакво критерия за цялостния размер на предприятието. Освен това процедурата по определяне на размера на глобата била неправилно проведена що се отнася до преценката на смекчаващите обстоятелства. Накрая, прекомерната продължителност на производството засягала сериозно правото на справедлив съдебен процес в разумен срок.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1 от 04.01.2003 г., стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.167).


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/14
 Решение на Общия съд от 18 май 2011 г. — Glenton España/СХВП — Polo/Lauren (POLO SANTA MARIA)
 (Дело T-376/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „POLO SANTA MARIA“ - По-ранна фигуративна марка на Бенелюкс, която представлява силует на играч на поло - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 194/20
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Glenton España, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: The Polo/Lauren Company, LP (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: R. Black, R. Guthrie, solicitors, и S. Malynicz, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. (преписка R 594/2008-2) относно производство по възражение между The Polo/Lauren Company, LP и Glenton España, SA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Glenton España, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/47
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 5 юли 2007 г. — Bertolete и др./Комисия
 (Дело F-26/06) (1)
 (Публична служба - Договорно наети служители - Класиране и възнаграждание - Служба „Инфраструктури и логистика“ в Брюксел (СИЛ) - Детски учителки - Бивши заети съгласно белгийското право лица - Промяна в приложимия режим - Еднакво третиране)
 (2007/C 199/91)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Marli Bertolete (Woluwé-Saint-Lambert) и други (представител: L. Vogel, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските Общности (представители: D. Martin и L. Lozano Palacios)
 Предмет
 Отмяна на решение на Комисията, с което се отхвърлят жалбите на ищците срещу решенията за определяне на тяхното класиране и възнаграждения в качеството на договорно наети служители.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решенията, с които Комисията на Европейските общности определя възнаграждението на ищците по сключени през април 2005 година договори за договорно наети служители.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски, както и половината от тези, направени от ищците.
 4)
 Осъжда ищците да понесат половината от направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 108, 6.5.2006 г., стр. 34.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/25
 Определение на Първоинстанционния съд от 9 април 2008 г. — Meggle/СХВП — Clover (HiQ с детелинов лист)
 (Дело T-37/06) (1)
 („Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество“)
 (2008/C 142/44)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Meggle AG (Wasserburg, Германия) (представители: T. Raab и H. Lauf, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Weberndörfer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Clover Corporation Limited (Сидни, Австралия)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 22 ноември 2005 г. (преписка R 1130/2004-2) по процедура по възражение между Meggle AG и Clover Corporation Limited.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за постановяване на решение по същество по жалбата е отпаднало.
 2)
 Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 96, 22.4.2006 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/34
 Жалба, подадена на 24 септември 2010 г. — Fulmen/Съвет
 (Дело T-439/10)
 ()
 2010/C 328/58
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Fulmen (Техеран, Иран) (представител: A. Kronshagen, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени параграф 11, раздел I Б от Приложението към Регламент (ЕС) No 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран, както и решението на Съвета от 26 юли 2010 г., доколкото се отнася до жалбоподателя,
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 (1), както и на Решение 2010/413/ОВППС на Съвета (2) относно ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие, доколкото с тях името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилага замразяване на средства и икономически ресурси в изпълнение на посочената разпоредба.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение на Съвета трябва да бъде отменено, тъй като липсва релевантно решение на компетентен орган, което да обоснове към момента на приемането му включването на жалбоподателя в списъка на организациите, свързани с ядрената и балистична програма на Иран.
 Освен това жалбоподателят твърди, че не са спазени процесуалните гаранции, тъй като правото му на защита и правото му на справедлив процес са нарушени, доколкото:
 —
 Съветът не е обосновал в достатъчна степен решението си да включи името на жалбоподателя в спорния списък,
 —
 решението на Съвета не се предхожда от уведомяване на жалбоподателя относно доказателствата за неговата вина и
 —
 жалбоподателят не е имал възможност да изложи ефективно становището си относно тези доказателства.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2010 на Съвета от 26 юли 2010 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 195, стp. 25).
 (2) Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стp. 39).


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/32
 Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-535/07)
 (2008/C 51/55)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н R. Sauer и г-жа D. Recchia)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (1) и по член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (2) като:
 а)
 не е определила правилно според орнитоложките критерии (по отношение на „Hansag“ в провинция Burgenland), съответно ограничила (по отношение на „Niedere Tauern“ в провинция Steiermark) най-подходящите по брой и размери територии в Австрия като специални защитени зони за запазването на дивите птици по член 4, параграфи 1 и 2 от Директива за опазване на птиците и
 б)
 не е предоставила правна защита в съответствие с изискванията на член 4, параграфи 1 и 2 от Директивата за опазването на дивите птици и член 6, параграф 2 във връзка с член 7 от Директивата за флората и фауната на част от вече определените специални защитени зони,
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета (Директива за опазване на птиците) задължава държавите-членки да класифицира като специални защитени зони (СЗЗ) всички територии, които са най-подходящи по брой и по размери за запазването на изброените в приложение I видове, както и да вземат съответни мерки по отношение на редовно срещащите се мигриращи видове, които не са изброени в приложение I. На една СЗЗ трябва да се предостави статут на правно защитена зона, който е в състояние по-специално да осигури оцеляването и размножаването на посочените в приложение I на Директивата видове птици, както и размножаването, линеенето и зимуването на редовно срещащите се мигриращи видове, които не са посочени в приложение I. Тъй като съгласно член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (Директива за флората и фауната) задълженията, които произтичат по-специално от член 6, параграф 2 от същата директива, що се отнася до специалните защитени зони, следва да заместят задълженията по първото изречение от член 4, параграф 4 от Директивата за опазване на птиците, статутът на правно защитена зона на тези територии трябва да гарантира, че няма да има влошаване на естествените местообитания и на местообитанията на видовете, за които са определени територии, както и че ще се избегне значително обезпокояване на тези видове.
 Република Австрия е нарушила задълженията, които произтичат за нея от тези разпоредби на общностното право, като не е определила областта „Hansag“ за СЗЗ, не е ограничила специалната защитена зона „Niedere Tauern“ съгласно изискванията на Директивата за опазване на птиците и на последно място, като не е


text:
предоставила на част от вече определените специални защитени зони правна защита съобразно изискванията на горепосочените разпоредби.
 Въпреки че Република Австрия е признала необходимостта от определяне на областта „Hansag“ за СЗЗ и многократно е изразявала намерението си да предприеме такова определяне, до изтичане на срока, определен в мотивираното становище, тя не е изпълнила това задължение.
 Ограничаването на зоната „Niedere Tauern“, което не е извършено според изискванията на Директивата за опазване на птиците, е свързано от една страна с факта, че необходимите местообитания на планинския дъждосвирец не са взети предвид в достатъчна степен и от друга страна, с това, че установените местообитания на определени видове горски птици, а именно сив кълвач (picus canus) и лещарка (bonasa bonasia) не са включени в достатъчна степен. Макар че държавите-членки разполагат с известна свобода на преценка при избора и ограничаването на СЗЗ, последната е ограничена от изискването определянето на тези зони да бъде съобразено с особените орнитоложки критерии, установени в Директивата. В частност, при избора и ограничаването на СЗЗ държавата-членка няма право да взема предвид икономическите изисквания, посочени в член 2 от Директивата за опазване на птиците или в член 6, параграф 4 от Директивата за флората и фауната.
 По отношение на статута на правно защитена зона на вече определените в Австрия СЗЗ са необходими специални мерки за защита на птичата фауна, определена в дадена територия, която отговаря на критериите за определяне; също така е необходимо да се установят с точност необходимите мерки за защита и те да се адаптират към специалните особености и условията на околната среда на СЗЗ и към обитаващите я видове. Специалните опазващи цели, съдържащи се в инструментите за правна защита по смисъла на член 4, параграфи 1 и 2 от Директивата за опазване на птиците и специалните защитни цели по смисъла на член 6, параграф 2 от Директивата за флората и фауната за всеки разглеждан вид птици, заедно с необходимите точни мерки и условия (забрани и изисквания) за територията трябва също така да бъдат задължителни и да им бъде дадена достатъчна публичност. След разглеждане на съществуващите в отделните провинции разпоредби може да се установи, че предвидения в тях правен статут на защитена зона не отговаря на горепосочените изисквания и не може да се приеме за достатъчен с оглед на разпоредбите на Директивата за опазване на птиците и Директивата за флората и фауната.
 (1) ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 77.
 (2) ОВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/12
 Решение на Съда (първи състав) от 17 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Okresní soud v Chebu — Чешка република) — Hypoteční banka, a.s./Udo Mike Lindner
 (Дело C-327/10) (1)
 (Съдебна компетентност и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Договор за ипотечен кредит, сключен от потребител, който е гражданин на държава членка, с банка, установена в друга държава членка - Законодателство на държава членка, позволяващо при неизвестно местоживеене на потребителя иск срещу него да се предяви пред съд на тази държава)
 (2012/C 25/19)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Okresní soud v Chebu
 Страни в главното производство
 Ищец: Hypoteční banka, a.s.
 Ответник: Udo Mike Lindner
 Предмет
 Преюдициално запитване — Okresní soud v Chebu — Тълкуване на член 81 ДФЕС, на член 16, параграф 2, член 17, параграф 3 и член 24 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74), както и на член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) — Компетентност относно договор за жилищен кредит, сключен от потребител — гражданин на държава членка, с банка, установена в друга държава членка — Законодателство на държава членка, позволяващо когато местоживеенето на потребителя е неизвестно да се предяви иск или да се подаде жалба срещу него пред съд на тази държава
 Диспозитив
 1.
 Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че прилагането на установените от него правила предполага, че ситуацията, разглеждана в спора, с който е сезирана юрисдикция на държава членка, е от естество да повдигне въпроси, свързани с определянето на международната компетентност на тази юрисдикция. Такава ситуация възниква в случай като този по главното производство, когато съд на една държава членка е сезиран с иск срещу гражданин на друга държава членка, като местоживеенето на последния не е известно на този съд.
 2.
 Регламент No 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че
 —
 в ситуация като разглежданата по главното производство, когато потребител, който е страна по договор за дългосрочен ипотечен кредит, съдържащ задължение за уведомяване на съдоговорителя за всяка промяна на адреса, прекрати местоживеенето си, преди срещу него да бъде заведено дело за нарушаване на договорните му задължения, съдилищата на държавата членка, на чиято територия се намира последното известно местоживеене на потребителя, са компетентни по силата на член 16, параграф 2 от посочения регламент да разгледат това дело, когато не успяват да определят в приложение на член 59 от същия регламент настоящото местоживеене на ответника и не разполагат също така с доказателствени факти, позволяващи им да направят


text:
извод, че ответникът в действителност има местоживеене извън територията на Европейския съюз;
 —
 този регламент допуска прилагането на разпоредба от вътрешното процесуално право на държава членка, която поради заинтересованост да се избегне ситуация на отказ на правосъдие позволява провеждането на производство срещу и в отсъствието на лице, чието местоживеене не е известно, ако юрисдикцията, сезирана със спора, се увери преди произнасянето по него, че за откриването на ответника са предприети всички проучвания, изисквани от принципите на дължимата грижа и на добросъвестността.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/11
 Решение на Съда (шести състав) от 15 май 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-341/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/48/CE - Спазване на правата върху интелектуална собственост - Липса на транспониране в определения срок)
 (2008/C 171/18)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и P. Dejmek)
 Ответник: Кралство Швеция (представител: A. Kruse)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОВ L 157, стр. 45 и — поправка — ОВ L 195, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/15
 Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. от Productos Asfálticos (PROAS), S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-495/07, PROAS/Комисия
 (Дело C-616/13 P)
 2014/C 24/27
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Productos Asfálticos (PROAS), S.A. (представител: C. Fernández Vicién, abogada)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 жалбата да бъде обявена за допустима и основателна,
 —
 да се отмени решението на Общия съд от 16 септември 2013 г.,
 —
 да се уважи подадената в първоинстанционното производство жалба и да се отмени Решение C(2007) 4441 окончателен на Комисията от 3 октомври 2007 година по процедура за прилагане на член 81 ЕО (преписка COMP/387.10 — Битум (Испания) или, при условията на евентуалност, да се намали размерът на наложената на жалбоподателя с това решение глоба,
 —
 при условията на евентуалност делото да бъде върнато за ново разглеждане от Общия съд и
 —
 във всички случаи Комисията да бъде осъдена да плати всички съдебни разноски в настоящото производство, както и тези в производството пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Нарушение от страна на Общия съд на принципа на ефективна защита, тъй като в рамките на правомощието си за пълен съдебен контрол той не е разгледал правните основания, изтъкнати от Productos Asfálticos, S.A. във връзка с определяне на размера на санкцията. Това нарушение се изразява в следното:
 —
 Изопачаване от страна на Общия съд на правните основания на подадената от Proas жалба за отмяна пред Общия съд.
 —
 Липса на самостоятелен анализ от страна на Общия съд относно пропорционалността и обосноваността на наложената санкция, което влияе върху отражението на нарушението.
 —
 Липса на анализ от страна на Общия съд дали Комисията е спазила принципа на равно третиране и принципа на правна сигурност във връзка с установената от нея практика.
 —
 Липса на анализ във връзка с конкретния принос на Proas за извършване на нарушението и неотчитане на необходимите процесуални гаранции.
 2.
 Нарушение от страна на Общия съд на принципите на правна сигурност и на равно третиране, както и на правото на Proas на защита
 , тъй като е дал неправилно тълкуване на Насоките относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент No 17 (1).
 —
 Общият съд е оправомощил Комисията да наруши приетите от самата нея директиви, като ѝ е позволил при определяне на размера на глобата да не взема предвид незначителността на последиците от дадено нарушение.
 —
 Общият съд е нарушил правото на защита на Proa, като не му е позволил да се ползва от оборимата презумпция, че картелите винаги имат последици.
 3.
 Нарушение от страна на Общия съд на принципа на добрата администрация и на принципа на спазване на разумен срок.
 4.
 Нарушение от страна на Общия съд на принципите относно съдебните разноски.
 (1) Регламент (ЕИО) No 17 на Съвета: Първи регламент за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (ОВ 13, 21.2.1962 г., стр. 204; Специално издание на


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/11
 Иск, предявен на 13 септември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-468/11)
 2011/C 340/19
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и S. Pardo Quintillán)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че
 —
 като задължава предприятията, които предлагат услуги или поддържат мрежа в рамките на общото разрешително, да плащат такса, предназначена да финансира Corporación de Radio y Televisión Española, и като установява във връзка с това редица условия и изключения, както и определени механизми за прехвърляне на излишъците, и
 —
 като не е съобщило по надлежен начин за намерението си да внесе изменения във връзка с общите разрешителни, нито е предоставило на заинтересованите страни, включително ползувателите и потребителите, достатъчен срок да изразят своите становища по предложените изменения,
 Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 12 и член 14, параграф 1 от Директива 2002/20/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“)
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 —
 Комисията счита, че член 5 от Ley de RTVE [Закон за испанското радио и телевизия] е несъвместим с предвиденото в член 12 от Директивата за разрешение. С този член испанските власти въвеждат такса (наречена „вноска“), с която се облагат брутните приходи на операторите на електронни съобщения с определен географски обхват, без да се спазват принципите и изискванията, установени в член 12 от Директивата за разрешение.
 —
 Въз основа на това Комисията счита, че като не е съобщило по надлежен начин намерението си да внесе изменения във връзка с общите разрешения, нито е предоставило на заинтересованите страни, включително ползувателите и потребителите, достатъчен срок да изразят своите становища по предложените изменения, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 14, параграф 1 от Директивата за разрешение.
 (1) ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/19
 Решение на Съда (осми състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Court of Session (Шотландия), Единбург — Обединено кралство) — Royal Bank of Scotland plc/The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-488/07) (1)
 (Шеста директива ДДС - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Стоки и услуги, които се използват както за облагаеми доставки, така и за освободени доставки - Пропорционално приспадане - Изчисляване - Методи, предвидени в член 17, параграф 5, трета алинея - Задължение за прилагане на правилото за закръгляне в член 19, параграф 1, втора алинея)
 (2009/C 44/31)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 Court of Session (Шотландия), Единбург
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Royal Bank of Scotland plc
 Ответник: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Session (Шотландия), Единбург — Тълкуване на член 17, параграф 5 и на член 19, параграф 6 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Стоки и услуги, които се използват както за облагаеми, така и за освободени доставки — Изчисляване на подлежащата на приспадане част — Правила за закръгляне
 Диспозитив
 Държавите-членки не са задължени да прилагат правилото за закръгляне, предвидено в член 19, параграф 1, втора алинея от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, когато подлежащата на приспадане част от данъка по получени доставки се изчислява съгласно един от специалните методи по член 17, параграф 5, трета алинея, буква а), б), в) или г) от тази директива.
 (1) ОВ C 8, 12.1.2008 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/23
 Определение на Първоинстанционния съд от 11 юни 2008 г. — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals и др./Комисия
 (Дело T-209/06) (1)
 (Жалба за отмяна - Допустимост - Член 230, четвърта алинея EО - Физически и юридически лица - Сдружения - Решение 2006/522/ЕИО - Лично засягане - Ветеринарно-санитарни условия - Мерки за защита във връзка с инфлуенцата по птиците)
 (2008/C 197/41)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals (West Maas et Waal, Нидерландия); Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren (West Maas et Waal, Нидерландия); Willem Plomp, agissant sous la dénomination Plomps Vogelhandel (Woerden, Нидерландия) и Marinus Borgstein, действащо под името Borgstein Birds & Zoofood Trading (West Maas et Waal, Нидерландия) (представител: J. Wouters, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Erlbacher и M. van Heezik)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2006/522/EО на Комисията от 25 юли 2006 г. за изменение на Решение 2005/759/EО и Решение 2005/760/EО относно някои защитни мерки във връзка със високо патогенната инфлуенца по птиците и въвеждането на някои живи птици в Общността (ОВ L 205, стp. 28).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда жалбоподателите да заплатят съдебните разноски, включително свързанитe с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 249, 14.10.2006 г.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/42
 Жалба, подадена на 18 октомври 2014 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Парламент
 (Дело T-733/14)
 (2015/C 016/66)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: E. Veletsanou и M. Sfyri, адвокати)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното Решение D(2014)38802 на Парламента от 18 септември 2014 г., с което Парламентът отхвърля офертата на жалбоподателите за лот 3 в рамките на открита тръжна процедура No 2014/S 066 111912 под наименование „PE/ITEC-ITS14 — External provision of IT services“ и
 —
 да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателите.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат следните основания в подкрепа на своята жалба:
 Според жалбоподателите оспореното решение трябва да бъде отменено съгласно член 263 ДФЕС поради допуснато от Парламента нарушение на задължението за мотивиране, тъй като той не е изложил достатъчно мотиви относно техническата оферта, с която жалбоподателите са участвали в разглежданата обществена поръчка.
 Жалбоподателите твърдят, че мотивите за предоставените точки на тяхната техническа оферта и на офертите на другите оференти за лот 3 от обществената поръчка по отношение на някои от подкритериите за възлагане не са им позволили да разберат нито мотивите за предоставените за тяхната оферта точки, нито характеристиките и предимствата на офертите на другите оференти. Според жалбоподателите, ако те са имали на разположение достатъчни мотиви за дадените за тяхната техническа оферта точки, са щели да организират по-добре своята защита.
 Жалбоподателите твърдят още, че Парламентът не се е придържал към имащата обвързваща сила за самия него договорна документация (спецификация на обществената поръчка и допълнителните указания), която сам е съставил във връзка с метода за оценка на финансовите оферти на оферентите. По този начин Парламентът нарушил и Финансовия регламент, и правилата за неговото прилагане, в съответствие с които възлагащият орган следва да проведе процедурата за възлагане по договорната документация и при съобразяване с общите принципи на правото на Съюза.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/15
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 1 април 2010 г. — Sony Logistics Europe BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-153/10)
 2010/C 179/24
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sony Logistics Europe BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли общностното право и по-конкретно член 12, параграфи 2 и 5, член 217, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността (1), както и член 11 от Регламента за прилагането му (2), във връзка с член 243 от Митническия кодекс да се тълкуват в смисъл, че в контекста на процедура, свързана със събирането на мита, заинтересована страна може да оспори това събиране, като представи обвързваща митническа информация, издадена за същите стоки в друга държава членка, която към този момент все още е била предмет на правен спор, но която впоследствие е била изменена?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос може ли лицето, което декларира стоки пред митническите органи от свое име и за своя сметка, да се позове в случай като разглеждания по главното производство при подаване на митнически декларации за пускане в свободно обращение на обвързваща митническа информация, чийто притежател не е това лице, а свързано с него дружество, по искане на което то е подало митническите декларации?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос създава ли пречки общностното право за това в случай като разглеждания по главното производство заинтересована страна да се позове на национално решение, по силата на което националните органи предвиждат хипотеза на правно очакване относно възможността за позоваване във връзка с тарифното класиране на декларираните стоки на тарифна информация, издадена на трето лице за същите стоки?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
 (2) Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/58
 Жалба, подадена на 16 април 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-35/13)
 2013/C 207/98
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. S. Orlandi, адв. J.-N. Louis и адв. D. Abreu Caldas)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Отмяната на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, е определен в приложение на новите Общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за незаконосъобразен член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника;
 —
 да се отменят решенията от 28 септември и 4 октомври 2012 г., с които бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди неговото постъпване на служба, е определен в рамките на прехвърлянето на тези права към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз, в приложение на Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/10
 Определение на Съда (седми състав) от 22 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Elcogás, SA/Administración del Estado, Iberdrola, SA
 (Дело C-275/13) (1)
 (Преюдициално запитване - Държавни помощи - Понятие за намеса от страна на държавата или чрез държавни ресурси - Дружества, собственици на съоръжения за производство на електроенергия - Извънредно финансиране)
 (2015/C 016/13)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Elcogás, SA
 Ответник: Administración del Estado, Iberdrola, SA
 Диспозитив
 Член 107, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че представляват намеса от страна на държавата или чрез държавни ресурси сумите в полза на частно дружество — производител на електроенергия, които се финансират от всички крайни потребители на електроенергия на територията на страната и се разпределят сред предприятията от електроенергийния сектор от публичноправен субект съгласно предварително установени със закон критерии.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/23
 Решение на Общия съд от 28 февруари 2017 г. — Yingli Energy (China) и др./Съвет
 (Дело T-160/14) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китай - Окончателно антидъмпингово мито - Ангажименти - Жалба за отмяна - Правен интерес - Допустимост - Страна износител - Обхват на разследването - Изготвяне на извадка - Нормална стойност - Определение на разглеждания продукт - Срок за приемането на решение по заявление за третиране като предприятие, работещо в условията на пазарна икономика - Прилагане във времето на нови разпоредби - Вреда - Причинно-следствена връзка - Право на защита - Изчисляване на маржа на вредата))
 (2017/C 121/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Yingli Energy (Китай) Co. Ltd (Baoding, Китай) и 14 други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: първоначално A. Willems, S. De Knop и J. Charles, впоследствие A. Willems и S. De Knop, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, подпомагани от B. O’Connor, solicitor, и S. Gubel, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: първоначално J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Stobiecka-Kuik, впоследствие J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche и A. Demeneix)
 Предмет
 Искане на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1238/2013 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, стр. 1), доколкото се отнася до жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Yingli Energy (China) Co. Ltd и другите жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/65
 Жалба, подадена на 23 декември 2008 г. — Proges/Комисия
 (Дело T-577/08)
 (2009/C 44/110)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Proges srl (Рим, Италия) (представител: M. Falcetta, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение, с всички произтичащи от него мерки, включително тези за обезщетение за вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящото производство е насочено срещу решението на Комисията, с което се отказва на жалбоподателя възлагането на проекта относно обявление ENV.G.1/SER/2008/0050 с предмет създаването на модели за използването на територията, с оценка по-конкретно на въздействието върху околната среда.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква, че:
 —
 приетото в решението не е вярно, в смисъл, че проектът на жалбоподателя се съсредоточавал изключително върху модела DPSIR, но че, при всички случаи в обявлението за обществена поръчка изрично се изисква интегрирането на „икономически, социални и екологични институционални индикатори на динамиките на Land Use“, тъй като DPSIR бил най-утвърденият инструмент на международно равнище за управлението и включването на посочените индикатори. Освен това, DPSIR е бил разработен и правилно използван именно от Европейската агенция за околна среда. На практика, това, което жалбоподателят предлага, е използването на актуализиран по новаторска методология модел DPSIR, вече успешно прилаган по различни проекти на Организацията на Обединените нации и на Международния съюз за защита на природата IUCN (Intеrnational Union for the Conservation of Nature),
 —
 обратно на посоченото в обжалваното решение, в проекта на жалбоподателя е било изрично указано, че ще бъде разработен модел за интегриран Land Use и различни модели, произтичащи от VI рамкова програма за изследвания,
 —
 не е налице никакво основание, позволяващо да възникне съмнение в правилността на участието на директора на дружеството жалбоподател при изпълнението на проекта,
 —
 географската представителност не е правилно предвидена в обявлението, тъй като не става въпрос за проект за развитие, за интеграция или за интеревропейски кохезионен проект. Наред с останалото, не става ясно на какво основание в края на оценката на дадено дружество удостоверения относно европейски опит са приети за удостоверяващи по-голяма квалификация спрямо такива за опит с Организацията на Обединените нации и с IUCN, на които се позовава жалбоподателят.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/27
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif (Люксембург) на 5 февруари 2010 г. — Brahim Samba Diouf/Ministre du Travail, de l'Emploi et de l'Immigration
 (Дело C-69/10)
 2010/C 100/40
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brahim Samba Diouf
 Ответник: Ministre du Travail, de l'Emploi et de l' Immigration
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 39 от Директива 2005/85/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като установената във Великото херцогство Люксембург с член 20 (5) от изменения Закон от 5 май 2006 г. относно правото на убежище и допълнителните форми на закрила, съгласно която кандидат за убежище не разполага с правото да обжалва по съдебен ред решението на административния орган да се произнесе по основателността на молбата за международна закрила в рамките на ускорено производство?
 2.
 При отрицателен отговор, трябва ли общият принцип на ефективна защита съгласно общностното право, изведен от членове 6 и 13 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г., да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като установената във Великото херцогство Люксембург с член 20 (5) от изменения Закон от 5 май 2006 г. относно правото на убежище и допълнителните форми на закрила, съгласно която кандидат за убежище не разполага с правото да обжалва по съдебен ред решението на административния орган да се произнесе по основателността на молбата за международна закрила в рамките на ускорено производство?
 (1) Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/12
 Жалба, подадена на 30 ноември 2006 г. от Комисията на Европейските общности срещу решение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 6 септември 2006 г. по дело T-304/04, Комисия на Европейските общности/Италианска република, Wam SpA
 (Дело C-494/06 P)
 (2007/C 20/19)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: V. Di Bucci и E. Righini, agenti)
 Други страни в производството: Италианска република, Wam SpA
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 6 септември 2006 г. по съединени дела T-304/04 и T-316/04, Италианска република и Wam/Комисия на Европейските общности и респективно,
 —
 Съдът да се произнесе окончателно по спора, като отхвърли горепосочената жалба като неоснователна;
 —
 или да препрати делото на Първоинстанционния съд за ново разглеждане;
 —
 да се осъдят Италианската република и Wam SpA да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията привежда само едно основание за оспорване. Възприемайки, че мотивите към оспорваното решение са недостатъчни, за да охарактеризират влиянието на помощта върху търговията и върху конкуренцията, Първоинстанционният съд е нарушил кумулативното прилагане на член 87, параграф 1 и член 253 ЕО и е мотивирал своето решение по противоречив начин.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/11
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Düsseldorf (Германия) на 29 декември 2009 г. — Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof/E и F
 (Дело C-550/09)
 2010/C 148/18
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof
 Ответници: E, F
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли — предвид изменената процедура в резултат на решение на Съвета на Европейския съюз от 28 юни 2007 г. (2007/445/ЕО) (1) — включването в списък въз основа на член 2 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. (2) на организация, която не е обжалвала засягащите я решения, да се счита за ефективно (действително) от самото начало, дори когато включването в списъка е направено при нарушение на основни процесуални гаранции?
 2.
 Трябва ли членове 2 и 3 Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. да се тълкуват в смисъл, че може да бъде налице предоставяне на средства, други финансови активи и икономически източници на юридическо лице, група или предприятие, включени в списъка по член 2, параграф 3 от Регламента, участие в такива действия или участие в действия, чиято цел е заобикалянето на член 2, и когато самото извършващо тези действия лице е член на това юридическо лице, група или предприятие?
 3.
 Трябва ли членове 2 и 3 Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 г. да се тълкуват в смисъл, че може да бъде налице предоставяне на средства, други финансови активи и икономически източници на юридическо лице, група или предприятие, включени в списъка по член 2, параграф 3 от Регламента, участие в такива действия или участие в действия, чиято цел е заобикалянето на член 2, и когато финансовите активи, предназначени за предоставяне на юридическото лице, групата или предприятието, вече са (непряко) на тяхно разположение?
 (1) 2007/445/ЕО: Решение на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (ОВ L 169, стр. 58).
 (2) Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета от 27 декември 2001 година относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ L 344, стp. 70; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 169).


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/29
 Решение на Общия съд от 5 май 2015 г. — Petropars Iran и др./Съвет
 (Дело T-433/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Възражение за незаконосъобразност - Право на упражняване на икономическа дейност - Право на собственост - Закрила на общественото здраве, на сигурността и на околната среда - Принцип на предпазните мерки - Пропорционалност - Право на защита))
 (2015/C 205/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Petropars Iran Co. (Kish Island, Иран); Petropars Oilfields Services Co. (Kish Islrand); Petropars Aria Kish Operation and Management Co. (Техеран, Иран); Petropars Resources Engineering Kish Co. (Техеран) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy, Z. Burbeza, solicitors, R. Blakeley, G. Beck, barristers, и M. Brindle, QC)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)
 Предмет
 От една страна, жалба за отмяна на Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, стр. 10), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 156, стр. 3), и от друга страна, искане за обявяване на неприложимост на член 20, параграф 1, буква в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и на член 23, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отменя по отношение на Petropars Aria Kish Operation and Management Co. и Petropars Resources Engineering Kish Co.:
 —
 Решение 2013/270/ОВППС на Съвета от 6 юни 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 522/2013 на Съвета от 6 юни 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран.
 2)
 Действието на Решение 2013/270 и на Регламент за изпълнение No 522/2013 се запазва по отношение на Petropars Aria Kish Operation and Management Co. и Petropars Resources Engineering Kish Co. до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/3
 Решение на Съда (голям състав) от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-372/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Безмитен внос на военна екипировка)
 2010/C 51/04
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou и H. Støvlbæk)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, C. von Donat, Rechtsanwalt)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представител: J. Bering Liisberg), Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou и K. Boskovits), Република Финландия (представители: E. Bygglin и A. Guimaraes-Purokoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1), а за периода след 31 май 2000 г. — от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Безмитен внос на военна екипировка
 Диспозитив
 1.
 Като отказва да изчисли, установи и предостави на разположение на Комисията на Европейските общности собствените ресурси, свързани с вноса на военно оборудване през периода от 1 януари 1998 г. до 31 декември 2002 г., и като отказва да плати лихвите за забава, дължими поради непредоставяне на разположение на Комисията на Европейските общности на посочените собствени ресурси, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) No 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година, и по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Кралство Дания, Република Гърция и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 296, 26.11.2005 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/53
 Жалба, подадена на 29 ноември 2012 г. от Doru Cristian Ioanovici срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 25 септември 2012 г. по дело T-313/12, Ioanovici/Комисия
 (Дело C-568/12 P)
 2013/C 225/96
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Doru Cristian Ioanovici (представител: R. Neagu, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение от 27 юни 2013 г. Съдът (седми състав) постанови, че жалбата е недопустима.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/16
 Решение на Съда (четвърти състав) от 30 май 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia No 12 de Madrid — Испания) — Genil 48, S.L., Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L./Bankinter SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
 (Дело C-604/11) (1)
 (Директива 2004/39/ЕО - Пазари на финансови инструменти - Член 19 - Задължения при предоставянето на инвестиционни услуги на клиенти - Инвестиционна консултация - Други инвестиционни услуги - Задължение за оценка на уместността или на целесъобразността на услугата, която ще се предостави - Договорни последици от нарушаването на това задължение - Инвестиционна услуга, предложена като част от финансов продукт - Суапове, чието предназначение е защита срещу измененията на лихвените проценти, свързани с финансови продукти)
 2013/C 225/25
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia No 12 de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищци: Genil 48, S.L., Comercial Hostelera de Grandes Vinos, S.L.
 Ответници: Bankinter SA, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de Primera Instancia No 12 de Madrid — Тълкуване на член 4, параграф 1, точка 1 и член 19, параграфи 4, 5 и 9 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247) — Договори за лихвен суап с цел покриване на риска от промени на лихвените проценти по други финансови продукти — Тест за подходяща услуга
 Диспозитив
 1.
 Член 19, параграф 9 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че от една страна, инвестиционна услуга се предлага като част от финансов продукт само ако тя е неразделна част от него в момента, в който този финансов продукт се предлага на клиента, и от друга страна, за да може по отношение на тази услуга да не се прилагат задълженията, посочени в споменатия член 19, законодателните разпоредби на Съюза или общите европейски стандарти, към които препраща тази разпоредба, трябва да дават възможност за оценка на риска на клиентите и/или да съдържат информационни изисквания, които включват и инвестиционната услуга, която е неразделна част от въпросния финансов продукт.
 2.
 Член 4, параграф 1, точка 4 от Директива 2004/39 трябва да се тълкува в смисъл, че предлагането на клиент на суап за покриване на риска от изменение на лихвения процент на финансов продукт, който този клиент е записал, представлява услуга — инвестиционна консултация, определена в тази разпоредба, доколкото препоръката относно записването на такъв суап е отправена до този клиент в качеството му на инвеститор, представена е по подходящ начин за този клиент или


text:
се основава на преценка на присъщото му положение и не е отправена изключително чрез дистрибуторски канали или до обществеността.
 3.
 Договорните последици от нарушаването от инвестиционен посредник, който предлага инвестиционна услуга, на предвидените в член 19, параграфи 4 и 5 от Директива 2004/39 изисквания във връзка с оценката трябва да се уредят във вътрешния правов ред на всяка държава членка, при условие че бъдат спазени принципите на равностойност и на ефективност.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/8
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 2 ноември 2011 година — ЕТ „ПИГИ — П. Димова“/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-550/11)
 2012/C 13/15
 Език на производството:български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ЕТ „ПИГИ — П. Димова“
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Преюдициални въпроси
 1.
 В кои случаи следва да се приема, че е налице хипотезата на надлежно доказана или потвърдена кражба по смисъла на чл.185, §2 от Директива 2006/112 (1) и за изпълнение на същата, необходимо ли е да бъде установена самоличността на извършителя както и последният да бъде осъден с влязла в сила присъда?
 2.
 В зависимост от отговора по първия въпрос, хипотеза като тази в главното производство — наличие на досъдебно производство за кражба образувано срещу неизвестен извършител, което обстоятелство не се оспорва от органите по приходите и въз основа на което е прието, че е налице липса, попада ли в обхвата на понятието надлежно доказана и документирана кражба по смисъла на чл.185, §2 от Директива 2006/112?
 3.
 Допустима ли е от гледна точка на чл.185, §2 от Директива 2006/112 национална правна уредба като тази по чл.79, ал.3 и чл.80, ал.2 от ЗДДС, както и на данъчна практика като тази в главното производство, според която задължително се извършва корекция на приспаднатия данък при придобиването на стоки, станали в последствие обект на кражба, при положение, че Държавата не се е възползвала от предоставената възможност да предвиди изрично корекции на приспаданията в случай на кражба?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност
 OB L 347, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 3, стр. 7


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/3
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 9 септември 2013 г. — Sysmex Europe GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 (Дело C-480/13)
 2013/C 352/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sysmex Europe GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 Преюдициален въпрос
 Следвало ли е през 2005 г. да се класира като багрилно вещество или оцветител в позиция 3212 от Комбинираната номенклатура (1) стока, състояща се от разтворители и полиметиново вещество, което въпреки че може да има известно — неустойчиво, поне върху текстилни изделия — оцветяващо действие, по отношение на подлежащата на класиране стока служи за добиване на информация относно определени частици (бели кръвни телца), съдържащи се в разтвор за изследване (предварително третирана кръв), като чрез йонно свързване веществото образува върху определени съставни части на частицата (нуклеинови киселини) молекулярни структури, които при облъчване с лазерен лъч с определена дължина на вълната придобиват флуорохромни свойства за ограничено време и това състояние и степента му се измерват със специална фотоклетка?
 (1) Комбинирана номенклатура съгласно Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) No 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, ОВ L 327, стр. 1.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/40
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Eni/Комисия
 (Дело T-558/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Равно третиране - Отегчаващи обстоятелства - Повторност на нарушението - Задължение за мотивиране - Смекчаващи обстоятелства - Крайно ограничено участие - Нарушение, извършено поради небрежност - Право на защита - Пълен съдебен контрол))
 (2015/C 046/47)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: M. Siragusa, D. Durante, G. Rizza, S. Valentino и L. Bellia, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и V. Di Bucci)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), както и — при условията на евентуалност — искане за отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба
 Диспозитив
 1)
 Размерът на глобата, наложена на Eni SpA в член 2 от Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), се определя на 1 8 2 00 000 EUR.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Европейската комисия понася половината от собствените си съдебни разноски и половината от съдебните разноски, направени от Eni. Eni понася половината от собствените си съдебни разноски и половината от съдебните разноски, направени от Комисията.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 1.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 323/4
 Критерии за разпределяне на делата по състави
 (2015/C 323/05)
 На 11 септември 2015 г. в съответствие с член 4 от приложение I към Статута на Съда и с член 13, параграф 2 от Процедурния си правилник Съдът на публичната служба реши делата да бъдат разпределяни непосредствено след подаването на жалбата и по реда на вписването им в секретариата последователно на 1-ви, 2-ри и 3-ти състав, като това не изключва възможността дадено дело да бъде преразпределено на пленума или възложено за решаване от състав от един съдия.
 Председателят на Съда на публичната служба може да се отклонява от горните правила за разпределяне поради свързаност на делата, както и за да осигури равномерно и последователно разпределяне на работата в Съда на публичната служба.
 По същите съображения председателят на Съда на публичната служба може да реши да преразпредели висящи дела след допитване до съответните съдии и преди представянето на предварителния доклад по член 58 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/46
 Решение на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-81/09) (1)
 (ЕФРР - Намаляване на финансовата помощ - Оперативна програма, която попада в цел No 1 (1994 г.–1999 г.) „Пътен достъп и главни пътища“ в Гърция - Делегиране на спомагателни задачи от Комисията на трети лица - Професионална тайна - Процент на финансова корекция - Свобода на преценка на Комисията - Съдебен контрол)
 2011/C 269/101
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: първоначално M. Tassopoulou, подпомаган от C. Meïdanis и E. Lampadarios, avocats, впоследствие P. Mylonopoulos и K. Boskovits, подпомагани от G. Michailopoulos, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и D. Triantafyllou)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2008) 8573 на Комисията от 15 декември 2008 година относно намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на Гърция, в размер на 30 104 470,47 EUR, на основание на Оперативната програма „Пътен достъп и главни пътища“ с Решение C(94) 3579 на Комисията от 16 декември 1994 г. за одобряване на помощ от ЕФРР
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение C(2008) 8573 на Комисията от 15 декември 2008 година относно намаляване на финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на Гърция, в частта, в която предвижда, от една страна, корекция в размер на 506 303 EUR по проект „Isthmos — Galota“, и от друга страна, корекция в размер на 684 343 EUR по проект „Кръстовището на Polymylos (договор 928)“.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски и 80 % от съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 4.
 Комисията понася 20 % от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 129, 6.6.2009 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/39
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — H&R ChemPharm/Комисия
 (Дело T-551/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Доказване на нарушението - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Референтен период - Изчисляване на стойността на продажбите - Тежест на нарушението - Концентрация през периода на нарушението - Равно третиране - Пропорционалност))
 (2015/C 046/46)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: H&R ChemPharm GmbH (Залцберген, Германия) (представители: първоначално M. Klusmann, адвокат, и S. Thomas, professeur, впоследствие от M. Klusmann)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis и R. Sauer)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи) в частта относно жалбоподателя, както и — при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на наложената му глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 H&R ChemPharm GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3)
 Осъжда H&R ChemPharm да възстанови на Общия съд сумата от 10 000 EUR на основание член 90, буква а) от процедурния му правилник.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/39
 Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Blais/Европейска централна банка
 (Дело F-6/08)
 (2008/C 142/72)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Jessica Blais (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: B. Karthaus, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска централна банка
 Предмет на производството
 Да се отмени решението на Европейската централна банка, с което на жалбоподателя се отказва да се изплати надбавка за експатриране, тъй като не е имал местожителство извън територията на държавата-членка, в която той е работил, през последните 10 години преди постъпване на служба при ответника, както това се изисква съгласно член 17, подточка ii) от Условията за работа (CoE).
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската централна банка от 15.8.2007 г., под формата на уведомление от председателя на Европейската централна банка от 8.11.2007 г., с което на жалбоподателя се отказва да се изплати надбавка за експатриране;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/47
 Жалба, подадена на 22 януари 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-7/13)
 2013/C 114/71
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: E. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата по административен ред срещу решението, прието в отговор на искането на жалбоподателя, назначен в делегацията на Комисията в Антананариво, Мадагаскар, да получи обезщетение за трудностите, които е срещнал при настаняването си в посочения по-горе град
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, прието от началник на отдел в генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ с предмет „искане на основание член 90, параграф 1 от Правилника — 0/867/11, за получаване на обезщетение за трудностите, възникнали при Вашето настаняване в Антананариво“, съгласно което това искане е отхвърлено с мотива, че „условията, изисквани за подобно обезщетение за неимуществени вреди и вреди от психологическо естество“ не са изпълнени, доколкото от обстоятелствата е видно, че „делегацията е направила необходимото, за да реши възникналите проблеми, като са извършени допълнителни дейности в първоначалното жилище и по време на изпълнението им са Ви предложени алтернативни възможности за настаняване“,
 —
 да се отмени отговорът на жалбата на жалбоподателя по административен ред, съгласно който органът по назначаването отхвърля жалбата по административен ред с мотивите, че (i) „в конкретния случай администрацията не е извършила никакво служебно нарушение и още по-малко незаконосъобразни действия“, че (ii) жалбоподателят „не е представил дори косвено доказателство за твърдените неимуществени вреди и вреди от психологическо естество“, и че (iii) „в оспорваното решение се набляга на добронамереното отношение на администрацията към жалбоподателя“ и че „съгласно постоянната съдебна практика евентуалната липса на мотиви може да бъде поправена с подходящи мотиви, представени във фазата на разглеждане на жалбата по административен ред“, какъвто бил конкретният случай,
 —
 да се осъди Комисията да заплати обезщетение за неимуществените вреди и вредите от психологическо естество на жалбоподателя, оценени приблизително на 30 000 EUR, при запазване на възможността за тяхното увеличаване или намаляване в хода на производство,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/60
 Жалба, подадена на 9 юни 2014 г. — Neka Novin/Съвет
 (Дело T-436/14)
 2014/C 253/81
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Neka Novin (Yusef Abad, Иран) (представител: L. Vidal, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на Съвета за запазване на наложена на жалбоподателя санкция, посочена в известие от 15 март 2014 г.,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, доколкото изложените мотиви за запазване на наложените на жалбоподателя ограничителни мерки са недостатъчни.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото ответникът неправилно е приел, че жалбоподателят е придобил специализирано оборудване, което има пряко приложение в иранската ядрена програма.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на пропорционалността и правото на собственост.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/10
 Решение на Съда (шести състав) от 18 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-26/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/80/ЕО - Обезщетяване на жертвите на престъпления - Липса на транспониране в определения срок)
 (2007/C 211/17)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и A.-M. Rouchaud-Joët)
 Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления (ОВ L 261, стр. 15)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2004/80/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно обезщетяването на жертвите на престъпления, Република Гърция не е изпълнила задълженията, произтичащи за нея по силата на тази директива.
 2)
 Република Гърция се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 56, 10.3.2007 г.