text:
 25.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/33
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 11 декември 2012 година
 по дело E-2/12
 HOB-vín ehf. срещу Държавно предприятие на Исландия за продажба на алкохол и тютюневи изделия (ÁTVR)
 (Свободно движение на стоки — Директива 2000/13/ЕО — Продуктов обхват — Етикетиране на храните — Заблуждаващо етикетиране — Липса на уведомление до Надзорния орган на ЕАСТ за национална мярка — Обосновка — Отговорност на държавата)
 2013/C 118/09
 По дело E-2/12 HOB-vín ehf. срещу Държавно предприятие на Исландия за продажба на алкохол и тютюневи изделия (ÁTVR) — МОЛБА за консултативно становище, отправена до Съда съгласно член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд от Héraðsdómur Reykjavíkur (Районен съд на Рейкявик), относно съвместимостта със Споразумението за ЕИП на национални разпоредби, според които държавно предприятие с монопол върху продажбата на дребно на алкохол може да откаже при определени условия да приеме за продажба алкохолни напитки, които са законно произведени и предлагани на пазара в друга държава от ЕИП, Съдът, в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 11 декември 2012 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 1.
 Член 18 от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните не допуска разпоредба като член 5.10 от правилата за подбор на продукти, по силата на който БTVR отказва продажбата на алкохолни напитки, които са законно произведени и предлагани на пазара в друга държава от ЕИП, въз основа на това, че етикетирането на продуктите съдържа тенденциозна или несвързана информация.
 Без значение е дали правилата за подбор на продукти се прилагат еднакво за местните и чуждестранните продукти.
 2.
 Национална разпоредба като член 8 от исландския Регламент No 828/2005 относно производството за търговски цели, вноса и продажбата на едро на алкохол, с който се изисква върху опаковките на напитки, съдържащи над 1,2 обемни процента алкохол, да се посочва, наред с указването на действителното алкохолно съдържание в обемни проценти, също и това, че в тях се съдържа алкохол, не може да се счита за действителна и не може да се допусне чрез нея да се вменяват задължения на физическите лица и икономическите оператори, ако тя е била приета, без да е спазена процедурата, предвидена в член 19 от Директива 2000/13/ЕО.
 3.
 Физическите лица и икономическите оператори, които са претърпели вреди в резултат на неправилното прилагане на Директива 2000/13/ЕО, могат да се позовават на свободното движение на стоки, за да подведат под отговорност държавата за нарушение на правото на ЕИП.
 Вредите, причинени от национална мярка като описаната в първия въпрос, водят до ангажиране на отговорността на държавата, ако националният съд приеме, че прилагането на националното законодателство или на административните правила представлява достатъчно съществено нарушение на правото на ЕИП и е налице пряка причинно-следствена връзка между нарушението на задължението на държавата и претърпените от увредената страна вреди.
 Когато вредите са причинени от национална мярка като описаната във втория въпрос, нарушението на правото на ЕИП е


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/3
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 14 декември 2015 г. — Umweltverband WWF Österreich/Landeshauptmann von Tirol
 (Дело C-663/15)
 (2016/C 111/04)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Umweltverband WWF Österreich
 Ответник: Landeshauptmann von Tirol
 Встъпила страна: Ötztaler Wasserkraft GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 4 от Директива 2000/60/ЕО (1) за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (наричана по-нататък „Рамковата директива за водите“) или самата Рамкова директива за водите предоставя ли на организация за опазване на околната среда в рамките на производство, в което не е необходимо да се извършва оценка на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (наричана по-нататък „Директивата за ОВОС“) права, за чиято защита тази организация да има достъп до административни или съдебни процедури по смисъла на член 9, параграф 3 от Конвенцията за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, одобрена от името на Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (наричана по-нататък „Орхуската конвенция“)?
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 2.
 Изискват ли разпоредбите на Орхуската конвенция позоваването на тези права да е възможно още в хода на производството пред административния орган или е достатъчно да е налице възможност за предоставяне на ефективна съдебна защита срещу решението на административния орган?
 3.
 Допустимо ли е националното процесуално право (член 42 от Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz) (Общ закон за административното производство) да задължава организацията за опазване на околната среда да предявява своевременно възраженията си за първи път не с подадената до административния съд жалба, а още в хода на производството пред административните органи, и ако това не бъде направено, тя да губи качеството си на страна и да няма право на обжалване пред административен съд?
 (1) Директива 2000/60/EО на Европейския ларламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/24
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. — Galderma/СХВП — Lelas (Nanolat)
 (Дело T-6/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността Nanolat - По-ранна национална словна марка TANNOLACT - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2009/C 6/49)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Galderma SA (Cham, Швейцария) (представител: N. Hebeis, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Tihomir Lelas (Загреб, Хърватия) (представител: H.-J. Omsels, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 октомври 2006 г. (преписка R 146/2006-4) относно процедура по възражение между Galderma SA и г-н Tihomir Lelas.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Galderma SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 56, 10.03.2007 г.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/35
 Решение на Общия съд от 18 ноември 2014 г. — Lumene/СХВП (THE YOUTH EXPERTS)
 (Дело T-484/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „THE YOUTH EXPERTS“ - Относително основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Обхват на проверката, която трябва да извърши апелативният състав - Проверка по същество, обусловена от допустимостта на жалбата - Член 59, първо изречение от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 007/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lumene Oy (Espoo, Финландия) (представител: адв. L. Laaksonen)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на втори апелативен състав на СХВП от 26 юни 2013 г. (преписка R 187/2013-2) относно заявка за регистрация на словния знак „THE YOUTH EXPERTS“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 26 юни 2013 г. (преписка R 187/2013-2) в частта относно „[п]репарати за избелване и пране[, както и] препарати за почистване, полиране, обезмасляване и шлифоване“ от клас 3 по смисъла на ревизираната и допълнена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г. и „хигиенни препарати за медицински цели[,] пластири, превързочни материали[,] материали за пломбиране на зъби и за зъбни отливки[,] дезинфектанти[,] препарати за унищожаване на вредни животни[,] фунгициди [и] хербициди“ от клас 5 по смисъла на посочената спогодба.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/28
 Жалба, подадена на 29 септември 2016 г. от Европейска комисия срещу решението, постановено на 20 юли 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-104/15, U (*1)/Комисия
 (Дело T-695/16 P)
 (2016/C 441/33)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: A.-C. Simon, F. Simonetti и G. Gattinara)
 Други страни в производството: U (*1) и Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба от 20 юли 2016 г., постановено по дело F-104/15, U (*1)/Комисия;
 —
 що се отнася до производството пред първата инстанция, доколкото Общият съд счете, че състоянието на делото позволява да се постанови окончателно решение, да отхвърли жалбата като неоснователна и да осъди жалбоподателя в производството пред първата инстанция да заплати съдебните разноски;
 —
 що се отнася до производството по обжалване, да постанови всяка страна да понесе собствените си съдебни разноски за това производство.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото основание, изведено от грешка в правото, от нарушение на задължението за мотивиране, както и от нарушение на забраната за произнасяне ultra petita, що се отнася до точки 53—56, 60, 75—78, от обжалваното съдебно решение.
 2.
 Второто основание, изведено от множество грешки в правото при тълкуването на член 20 от приложение VIII към Правилника на длъжностните лица, що се отнася до точки 31, 57—60, 61—65, първо изречение, от обжалваното съдебно решение.
 3.
 Третото основание, изведено от множество грешки в правото и от нарушение на задължението за мотивиране, що се отнася до точки 65, 67—79 от обжалваното съдебно решение.
 (*1) Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/26
 Решение на Първоинстанционния съд от 17 ноември 2009 г. — Apollo Group/СХВП (THINKING AHEAD)
 (Дело T-473/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността THINKING AHEAD - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 11/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Apollo Group, Inc. (Phoenix, Аризона, Съединени американски щати) (представител: A. Link и A. Jaeger-Lenz, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Предмет
 Жалба срещу решението от 14 август 2008 г. на втори апелативен състав на СХВП (преписка R 728/2008-2) относно заявка за регистрацията на словния знак THINKING AHEAD като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Apollo Group, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 6, 10.1.2009 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/3
 Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht München, Германия) — Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler/Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau
 (Дело C-274/09) (1)
 (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Концесия за обществена услуга - Услуги за спешна помощ - Разграничение между „обществена поръчка за услуги“ и „концесия за услуги“)
 2011/C 139/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Privater Rettungsdienst und Krankentransport Stadler
 Ответник: Zweckverband für Rettungsdienst und Feuerwehralarmierung Passau
 В присъствието на: Malteser Hilfsdienst eV, Bayerisches Rotes Kreuz
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht München —Тълкуването на член 1, параграф 2, букви а) и г) и параграф 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 10 юли 2008 г., стр. 282) — Понятие за обществена поръчка за услуги и за концесия за услуги — Договор за предоставяне на услуги за спешна медицинска помощ, сключен между възлагащия орган и организации за помощ, който предвижда, че възнаграждението за предоставените услуги зависи от преговорите между посочените организации и трети лица, като например социалноосигурителните органи.
 Диспозитив
 Член 1, параграф 2, буква г) и параграф 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, трябва да се тълкува в смисъл, че когато възнаграждението на избрания икономически оператор се изплаща изцяло от лица, различни от възлагащият орган, който е сключил договора за услуги за спешна помощ, и когато този икономически оператор понася експлоатационен риск, макар и много ограничен, по-специално поради факта че размерът на таксите за ползване на съответните услуги зависи от резултата от преговорите, провеждани за всяка година с трети лица, както и че няма гаранция за пълно покриване на разходите, направени в рамките на съответстващо на принципите на националното право управление на дейностите, посоченият договор следва да се квалифицира като „концесия за услуги“ по смисъла член 1, параграф 4 от тази директива.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/55
 Жалба, подадена на 2 юли 2014 г. — Sertrans Catalunya/Комисия
 (Дело T-504/14)
 2014/C 282/73
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Sertrans Catalunya, SA (Барселона, Испания) (представител: J. De Juan Casadevall, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 при условията на евентуалност и в случай, че испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ) се приеме за незаконосъобразна държавна помощ, да разпореди възстановяване само до датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на решението за откриване на официалната процедура по разследване, а именно 21 септември 2011 г., и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-500/14, Derivados del Flúor/Комисия.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/52
 Жалба, подадена на 6 октомври 2014 г. — ZZ/СХВП
 (Дело F-103/14)
 (2015/C 007/62)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: Heinrich Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) СХВП
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на ответника да приложи във връзка с конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13 съдържащата се в трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група, и искане за обезщетение на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени съобщеното на жалбоподателя с писмо на СХВП от 28 ноември 2003 г. решение на СХВП да приложи съдържащата се в член 5 от трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група — а именно на публикуваните на 31 октомври 2013 г. конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13
 —
 да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя обезщетение в подходящ размер по преценка на Съда на публичната служба за имуществените и неимуществените вреди, причинени му с посоченото в първото искане решение на СХВП,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/28
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 декември 2013 г. — CH/Парламент
 (Дело F-129/12) (1)
 (Публична служба - Акредитирани парламентарни сътрудници - Предсрочно прекратяване на договорa - Искане за съдействие - Психически тормоз)
 2014/C 39/52
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CH (Брюксел, Белгия) (представители: L. Levi, C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: S. Alves и E. Танева)
 Предмет
 Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя и на решението за отхвърляне на неговото искане за съдействие с цел признаване на психически тормоз, и искане за обезщетение на вреди.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Европейския парламент от 19 януари 2012 г., с което се прекратява предсрочно договора на СН като акредитиран парламентарен сътрудник.
 2.
 Отменя решението на Европейския парламент от 15 март 2012 г., с което се отхвърля искането на СН от 22 декември 2011 г. за съдействие.
 3.
 Осъжда Европейския парламент да заплати на СН сумата 50 000 EUR.
 4.
 Европейският парламент понася собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от СН.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 73.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/13
 Преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия), постъпило на 9 октомври 2014 г. — Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank/F. Wieland и H. Rothwangl
 (Дело C-465/14)
 (2014/C 448/17)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
 Ответници: F. Wieland и H. Rothwangl
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 3 и член 94, параграфи 1 и 2 от Регламент No 1408/71 (1) да се тълкуват в смисъл, че на бивш моряк, който е бил част от екипажа на морски плавателен съд с пристанище на регистрация в държава членка, не е имал местожителство на брега и не е бил гражданин на държава членка, не може (частично) да бъде отказана пенсия за осигурителен стаж и възраст след присъединяването към Съюза (респективно към предшественика на Съюза) на държавата, чийто гражданин е този моряк, или след влизането в сила на Регламент No 1408/71 за тази държава само защото в периода на (претендираното) осигуряване посоченият бивш моряк не е имал гражданството на (първата посочена) държава членка?
 2)
 Следва ли членове 18 ДФЕС и 45 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, според което моряк, който е бил част от екипажа на морски плавателен съд с пристанище на регистрация в държава членка, не е имал местожителство на брега и не е бил гражданин на държава членка, е бил изключен от осигуряване за пенсия за осигурителен стаж и възраст, докато според това законодателство моряк, който е гражданин на държавата членка, в която се намира пристанището на регистрация на морския плавателен съд, и фактически се намира в същото положение, се счита за осигурен, ако държавата, чийто гражданин е първият посочен моряк междувременно — към момента на определяне на пенсията — се е присъединила към (предшественика на) Съюза или Регламент No 1408/71 е влязъл в сила за тази държава?
 3)
 Следва ли на първия и втория въпрос да се отговори по същия начин в случай на (бивш) моряк, който по време на трудовата си дейност е гражданин на държава, която се е присъединила към (предшественика на) Съюза в по-късен момент, но към момента на това присъединяване или на влизане в сила на Регламент No 1408/71 за посочената държава и към момента на предявяване на неговото право на пенсия за осигурителен стаж и възраст той не е гражданин на държава членка, за когото обаче последно посоченият Регламент въпреки това се прилага съгласно член 1 от Регламент No 859/2003 (2)?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).
 (2) Регламент (ЕО) No 859/2003 на Съвета от 14 май 2003 година за разширяване на приложното поле на разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 1408/71 и Регламент (ЕИО) No


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/39
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Z/Съд
 (Дело F-64/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестационeн доклад - Закъсняло изготвяне на атестационния доклад - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение))
 (2015/C 262/52)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Z (представител: F. Rollinger, адвокат)
 Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. V. Placco)
 Предмет на делото
 Искане да се отмени атестационният доклад, изготвен за жалбоподателя за периода от 1 януари 2008 г. до 31 декември 2008 г., и да се осъди ответникът да заплати обезщетение за неимуществени вреди
 Диспозитив на решението
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Z понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г., стр. 30.


text:
 6.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/14
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 29 юли 2016 година
 по дело E-31/15
 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
 (Неизпълнение на задължения от държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2011/77/ЕС за изменение на Директива 2006/116/ЕО за срока за закрила на авторското право и някои сродни права)
 (2017/C 108/12)
 По дело E-31/15, Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия — ИСК за постановяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в тирето на точка 9е от приложение XVII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/77/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2011 г. за изменение на Директива 2006/116/ЕО за срока за закрила на авторското право и някои сродни права), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела мерките, необходими за транспонирането на акта в предвидения срок, или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тях, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 29 юли 2016 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в тирето на точка 9е от приложение XVII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/77/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 27 септември 2011 г. за изменение на Директива 2006/116/ЕО за срока за закрила на авторското право и някои сродни права), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела мерките, необходими за транспонирането на акта в предвидения срок.
 2.
 Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/35
 Иск, предявен на 19 ноември 2014 г. — ANKO/Комисия
 (Дело T-768/14)
 (2015/C 065/49)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporeiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представител: V. Christianos, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да установи, че сумата от 3 77 733,93 евро, платена от Комисията на ищеца за проекта POCEMON, съответства на допустимите разходи и че вследствие на това ищецът не е длъжен да върне тази сума като неправомерно получена, и
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от ищеца съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящият иск се отнася до отговорността, която има Комисията на основание член 272 ДФЕС по силата на Договор No 508015 за изпълнение на проекта „Point Of CarE MONitoring and Diagnostics for Autoimmune Diseases“ (POCEMON). По-точно ищецът поддържа, че макар и той да е изпълнил своите договорни задължения, Комисията, в нарушение на посочения по-горе договор, на принципа на добросъвестност, на забраната за злоупотреба с права и на принципа на пропорционалност, е поискала да бъдат върнати платените на ANKO суми с мотива, че те съответствали на недопустими разходи.
 На това основание ищецът поддържа, първо, че като отхвърля на практика всички разходи на ANKO като недопустими и иска връщането на сумата, платена на ANKO за проекта POCEMON, Комисията се основава на напълно лишени от основание доводи, които във всички случаи не са подкрепени с доказателства. Второ, той твърди, че като отхвърля 98,68 % от дължимата вноска с мотива, че тя не съответствала на допустимите разходи, които ищецът трябвало да направи за нуждите на проекта, Комисията е нарушила принципите на забрана за злоупотреба с права и на пропорционалност.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/2
 Решение на Съда (втори състав) от 8 май 2008 г. (преюдициални запитвания от Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre — Германия, Франция) — Zuckerfabrik Jülich AG (известно по-рано като Jülich AG)/Hauptzollamt Aachen
 (Съединени дела C-5/06 и C-23/06 — C-36/06) (1)
 (Захар - Налози върху производството - Подробни правила за прилагането на системата от квоти - Определяне на излишъка, който може да бъде изнесен - Определяне на средната загуба)
 (2008/C 158/03)
 Езици на производството: немски и френски
 Препращаща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Zuckerfabrik Jülich AG (известно по-рано като Jülich AG) (C-5/06) Saint Louis Sucre SNC (C-23/06), Société des Sucreries du Marquenterre SA (C-24/06), SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffray (SAFBA) (C-25/06), SA Lesaffre Frères (C-26/06), Tereos, правоприемник на Sucreries, Distilleries des Hauts de France (C-27/06), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré fils (C-28/06), SA Sucreries de Toury et Usines Annexes (C-29/06), Tereos (C-30/06), Tereos, правоприемник на SAS Sucrerie du Littoral Groupe SDHF (C-31/06), Cristal Union (C-32/06), Sucrerie Bourdon (C-33/06), SA Sucrerie de Bourgogne (C-34/06), SAS Vermendoise Industries (C-35/06), SA Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-36/06)
 Ответници: Hauptzollamt Aachen (C-5/06), Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (C-23/06—C-36/06)
 Предмет
 Преюдициални запитвания — Finanzgericht Düsseldorf, Tribunal de grande instance de Nanterre — Тълкуване на член 15 от Регламент (ЕО) No 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 178, стр. 1) — Действителност на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 314/2002 на Комисията от 20 февруари 2002 година относно установяване на подробни правила за прилагането на системата на квотите в сектора на захарта (OВ L 50, стр. 40), изменен с Регламент (EО) No 1140/2003 на Комисията от 27 юни 2003 година за изменение в сектора на захарта на Регламент (ЕО) No 779/96 за установяване на подробни правила за прилагане на известията и на Регламент (EО) No 314/2002 за установяване на подробни правила за прилагане на системата на квотите (OВ L 160, стр. 33) — Действителност на Регламент (EО) No 1775/2004 на Комисията от 14 октомври 2004 година за определяне размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарната 2003/2004 година (OВ L 316, стр. 64) — Вземане предвид на целия обем на изнесената захар, изоглюкоза и инулинов сироп при определянето на излишъка, който може да бъде изнесен, а при определянето на средната загуба на тон захар — само на количеството, за което е допуснато възстановяване при износ.
 Диспозитив
 Съгласно член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта всички изнесени количества продукти, за които се отнася този член, независимо дали за тях действително са изплатени възстановявания, трябва да бъдат приспаднати от потреблението при изчисляването на излишъка, който може да бъде изнесен.
 Член 15, параграф 1,


text:
буква г) от този регламент трябва да се тълкува в смисъл, че всички изнесени количества продукти, за които се отнася този член, независимо дали за тях действително са изплатени възстановявания, трябва да бъдат взети предвид при определянето както на излишъка, който може да бъде изнесен, така и на средната загуба на тон продукция.
 Регламент (ЕО) No 1762/2003 на Комисията от 7 октомври 2003 година за определяне размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарната 2002/2003 година и Регламент No 1775/2004 на Комисията от 14 октомври 2004 година за определяне размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарната 2003/2004 година, са недействителни.
 При разглеждането на Регламент (ЕО) No 1837/2002 на Комисията от 15 октомври 2002 година за определяне размера на налога върху производството, както и на коефициента на допълнителния налог в сектора на захарта за пазарната 2001/2002 година, не се установява наличието на елементи, които могат да засегнат неговата действителност.
 (1) ОВ C 74, 25.3.2006 г.


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/24
 Жалба, подадена на 17 август 2017 г. — Liaño Reig/ЕСП
 (Дело T-557/17)
 (2017/C 357/32)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Carmen Liaño Reig (Alcobendas, Испания) (представител: F. López Antón, abogado)
 Ответник: Единен съвет за преструктуриране
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 въз основа на изложеното в основания 3.1 — 3.4 от настоящата жалба, да отмени като недопустим и противоречащ на Регламента и на Хартата на основните права на Европейския съюз предвидения в член 6, параграф 1, буква г) от решението инструмент за преструктуриране, състоящ се в конвертирането в новоемитирани акции на Banco Popular Español, S.A. на капиталовия инструмент от клас 2 относно подчинените облигации на BPE Financiaciones, S.A. с код ISIN XS0550098569, идентифицирани като #4;
 —
 ако формулираната в предходния параграф претенция бъде уважена, с оглед на предвиденото в съображение 91 и член 85, параграф 4, последна алинея от Директивата, отмяната на решението на орган за преструктуриране не засяга административните актове и последващите действия, които са основани на отмененото решение, в съответствие с предвиденото в този член, да осъди ЕСП съгласно член 87, параграф 3 от Регламента да обезщети жалбоподателя за загубите, претърпени вследствие на отмяната на решението, посочено в предходния параграф;
 за тази цел понесената от жалбоподателя загуба съответства на актуалната стойност към датата на плащането на сумата от 50 000 EUR равна на номиналната стойност на облигацията с падеж 22 октомври 2020 г., емитирана от BPE Financiaciones, S.A. с код ISIN XS0550098569, на която жалбоподателят е бил титуляр към датата на решението, заедно с актуалната стойност към датата на плащането на лихвите с фиксиран процент от 6,873 % годишно, които би натрупала посочената облигация в периода от 7 юни 2017 г. (дата на решението) до 22 октомври 2020 г. (дата на падежа на облигацията);
 —
 при условията на субсидиарност спрямо съдържащите се в предходните параграфи претенции, и по силата на изложеното в основание 3.5 от настоящата жалба, да осъди ЕСП да обезщети жалбоподателя със сума, равна на тази, която жалбоподателят е щял да получи като титуляр на облигация с код ISIN XS0550098569, емитирана от BPE Financiaciones, S.A., ако това дружество беше ликвидирано към датата на решението по реда на обикновено производство по несъстоятелност, като се има предвид, че жалбоподателят не е получил никаква компенсация или насрещно плащане нито след конвертирането в новоемитирани акции на Banco Popular Español, S.A. на посочената облигация, на която е бил титуляр, нито при прехвърлянето на тези акции на Banco Santander, S.A.;
 —
 в случай, че по отношение на BPE Financiaciones S.A. не са налице (както счита жалбоподателят) условията, предвидени в испанското законодателство, за да се започне обикновено производство по несъстоятелност спрямо това дружество, което да приключи с ликвидацията му към датата на решението, да се определи на 50 000 EUR сумата, която да получи жалбоподателят като обезщетение, съответстваща на номиналната стойност на посочената облигация, емитирана от посоченото дружество, на която той е бил титуляр;
 —
 в случай, че спрямо BPE Financiaciones, S.A. са налице предвидените в испанското законодателство условия за


text:
започване на обикновено производство по несъстоятелност спрямо това дружество, което да приключи с неговата ликвидация към датата на решението, сумата на търсеното обезщетение ще бъде резултат от оценката, която следва да се извърши в съответствие с предвиденото в член 20, параграфи 16-18 от Регламента;
 —
 при условията на евентуалност спрямо претенциите, изложени в предходните параграфи, и по силата на изложеното в основание 3.6 от настоящата жалба, да осъди ЕСП да обезщети жалбоподателя с пропорционална сума, на която би имал право в случай, че бяха конвертирани в акции на Banco Popular Español, S.A. всички подчинени облигации, емитирани от Banco Popular Español, S.A., съществуващи към датата на решението, които не са били конвертирани в акции на тази институция в съответствие с предвиденото в член 6, параграф 1, буква е) от Решението.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/7
 Решение на Съда (девети състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Полша) — ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna/Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
 (Дело C-418/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Акцизи - Директива 2003/96/ЕО - Диференцирани акцизни ставки за моторните горива и горивата за отопление - Условие за прилагане на ставката за горивата за отопление - Подаване на месечна справка за декларациите, че закупуваните продукти са предназначени за отоплителни цели - Прилагане на акцизната ставка за моторните горива в случай на неподаване на такава справка - Принцип на пропорционалност))
 (2016/C 287/08)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ROZ-ŚWIT Zakład Produkcyjno-Handlowo-Usługowy Henryk Ciurko, Adam Pawłowski spółka jawna
 Ответник: Dyrektor Izby Celnej we Wrocławiu
 Диспозитив
 Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамк[а] на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, изменена с Директива 2004/75/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г., както и принципът на пропорционалност трябва да се тълкуват в смисъл, че:
 —
 допускат национална правна уредба, съгласно която продавачите на горива за отопление са длъжни да подават в определен срок месечна справка за декларациите на купувачите, че закупуваните продукти са предназначени за отоплителни цели, и
 —
 не допускат национална правна уредба, съгласно която при неподаване на такава справка в определения срок към продаденото гориво за отопление се прилага акцизната ставка за моторните горива, включително когато е констатирано, че без съмнение този продукт е предназначен за отоплителни цели.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/34
 Иск, предявен на 26 юни 2007 г. — Las Palmeras/Съвет и Комисия
 (Дело T-217/07)
 (2007/C 211/67)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Las Palmeras S. Coop And. (Sevilla, Испания) (представител: г-н. L. Ortiz Blanco, abogado)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение на вреди по член 288 ЕО и да се постанови, че ищецът има право да получи парично обезщетение от Съвета и Комисията солидарно в размер на двеста осемдесет и осем хиляди двеста тридесет и осем еуро (288 238) и
 —
 да се осъдят ответните институции да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът в настоящото производство, испанско предприятие, което отделя памука от семената, търси обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпяло от прилагането на въведената с член 1, точка 20 от Регламент (ЕО) No 864/2004 (1) глава 10а от Дял IV от Регламент (ЕО) No 1782/2003 (2). С глава 10а от Дял IV от Регламент (ЕО) No 1782/2003 се създават общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и се установяват някои схеми за подпомагане на земеделски производители.
 В тази връзка се посочва, че спорните разпоредби са отменени с Решение на Съда от 7 септември 2006 г. по дело Кралство Испания/Комисия, С-310/04, поради нарушение на принципа на пропорционалност. Това решение обаче отлага действието на отмяната до приемане на нов регламент, поради което посочените разпоредби важат за стопанската 2006/2007 година.
 Въз основата на два доклада, изготвени от консултантско дружество, в иска се представят претърпените в сектора вреди, тъй като вследствие на прилагането на отменените разпоредби за съответната стопанска година е настъпил голям спад в обема на произведения суров памук и, съответно, в обема на индустриално отделения от семената памук. По-конкретно, уредената в спорните разпоредби схема за подпомагане означава, че значителна част от помощите (около 65 %) престава да бъде свързана с отглеждането на памук, така че земеделските производители продължават да я получават, въпреки че използват земята си за отглеждане на други култури. По този начин спада очакваната рентабилност от използването на хектар площ за отглеждане на памук под рентабилността при отглеждането на други култури. Това положение е довело до намаляване на оперативните приходи на промишлеността, която се занимава с отделяне на памука от семената.
 Ищецът твърди, че в настоящия случай са налице изискваните от съдебната практика предпоставки за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността.
 (1) Регламент (ЕИО) No 864/2004 на Съвета от 29 април 2004 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1782/2003 относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за адаптиране на този регламент предвид присъединяването на Чешката Република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия към Европейския съюз (ОВ L 161, стр. 48).
 (2) Регламент (EO) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година


text: относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители, и за изменение на Регламенти (EИО) No 2019/93, (EО) No 1452/2001, (EО) No 1453/2001, (EО) No 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) No 1251/1999, (EО) No 1254/1999, (EО) No 1673/2000, (EИО) No 2358/71 и (EО) No 2529/2001 ( ОВ L 270, стр. 1).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/33
 Жалба, подадена на 8 октомври 2009 г. — ancotel/СХВП — Acotel (ancotel)
 (Дело T-408/09)
 2009/C 312/55
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: ancotel GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: H. Truelsen, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Acotel SpA (Рим, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 19 юни 2009 г. (преписка R 1385/2008-1),
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „ancotel“ за услуги от класове 35 и 38 (заявка No 3 314 424)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Acotel SpA
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: по-специално италианската фигуративна марка No 643 751 и фигуративната марка на Общността No 1 442 268„ACOTEL“ за стоки и услуги от класове 9 и 38
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/10
 Решение на Съда (четвърти състав) от 26 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Korkein oikeus — Финландия) — Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik/SOS-Lapsikylä ry
 (Дело C-175/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2003/88/ЕО - Член 17 - Защита на безопасността и здравето на работниците - Организация на работното време - Допълнителни възнаграждения - Сдружение за закрила на децата - „Родители в Детски селища“ - Временно отсъствие на лицата, изпълняващи функциите на родители - Работнички, наети да заместват лицата, изпълняващи функциите на родители - Понятие))
 (2017/C 309/12)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein oikeus
 Страни в главното производство
 Ищци: Hannele Hälvä, Sari Naukkarinen, Pirjo Paajanen, Satu Piik
 Ответник: SOS-Lapsikylä ry
 Диспозитив
 Член 17, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че е неприложим за дейност на наето лице като разглежданата в главното производство, която се състои в полагане на грижи за деца в условията на семейна среда, при заместване на лицето, на което поначало е възложена тази задача, когато не е установено, че продължителността на работното време в неговата цялост не се измерва или определя предварително или че може да се определя от самия работник, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 191, 30.5.2016 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/29
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) на 17 ноември 2009 г. — Koninklijke Philips Electronics NV/Lucheng Meijing Industrial Company Ltd и др.
 (Дело C-446/09)
 2010/C 24/54
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
 Страни в главното производство
 Ищец: Koninklijke Philips Electronics NV
 Ответник: Lucheng Meijing Industrial Company Ltd и др.
 Преюдициален въпрос
 Е ли член 6, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) No 3295/94 (1) от 22 декември 1994 година (наричан по-нататък „стария митнически регламент“) уеднаквена разпоредба на общностното право, обвързваща съда на държавата членка, сезиран в съответствие с член 7 от Регламента и означава ли тя, че при преценката си съдът може да не взима предвид, че стоките се намират в режим на временно допускане/транзит, а трябва да приеме, че стоките са били произведени в тази държава членка и впоследствие съгласно правото на тази държава членка да се произнесе, дали тези стоки накърняват съответното право върху интелектуална собственост?
 (1) Регламент (ЕО) No 3295/94 на Съвета от 22 декември 1994 година, определящ мерките за забраняване на пускането в свободно обращение, експорта, реекспорта и поставянето в режим на изчакване на имитирани и пиратски стоки (ОВ L 341, стр. 8).


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/3
 Иск, предявен на 18 март 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-160/16)
 (2016/C 251/04)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Zavvos и K. Talabér-Ritz)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е представила доклад относно равнищата на оптимални разходи, както е предвидено в член 5, параграф 2 от Директива 2010/31/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите, допълнена с Делегиран регламент (ЕС) No 244/2012 (2) на Комисията от 16 януари 2012 година, с който се създава сравнителна методологична рамка за изчисляване на равнищата на оптимални разходи във връзка с минималните изисквания за енергийните характеристики на сградите и сградните компоненти, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба,
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 На 18 март 2016 г. Европейската комисия предявява иск срещу Република Гърция, като иска от Съда да установи, че като не е представила доклад относно равнищата на оптимални разходи, както е предвидено в член 5, параграф 2 от Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите, допълнена с Делегиран регламент (ЕС) No 244/2012 на Комисията от 16 януари 2012 година, с който се създава сравнителна методологична рамка за изчисляване на равнищата на оптимални разходи във връзка с минималните изисквания за енергийните характеристики на сградите и сградните компоненти, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази разпоредба.
 2.
 В иска си Комисията поддържа, че въпреки многократните ѝ искания в този смисъл, гръцките органи все още не са предоставили окончателния доклад относно равнищата на оптимални разходи във връзка с минималните изисквания за енергийните характеристики на сградите и сградните компоненти, като се позовава на сравнителната методологична рамка, определена в Делегиран регламент (ЕС) No 244/2012 на Комисията, и че вследствие на това е налице нарушение на член 5, параграф 2 от Директива 2010/31/ЕС.
 (1) ОВ L 153, 18.6.2010 г., стр. 13.
 (2) ОВ L 81, 21.3.2012 г., стр. 18.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/4
 Решение на Съда (голям състав) от 18 декември 2007 г. — Кралство Швеция/IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, по-рано Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH, Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
 (Дело C-64/05 P) (1)
 (Обжалване - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Публичен достъп до документи на институциите - Документи, произхождащи от държава-членка - Противопоставяне от страна на тази държава-членка на оповестяването на посочените документи - Обхват на член 4, параграф 5 от посочения регламент)
 (2008/C 51/07)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Швеция (представител: K. Wistrand)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Финландия (представители: E. Bygglin и A. Guimaraes Purokoski)
 Други страни в производството: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH, по-рано Internationaler Tierschutz-Fonds (IFAW) GmbH (представители: S. Crosby, solicitor и R. Lang, avocat), Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh), Кралство Нидерландия (представители: H.G. Sevenster, C.M. Wissels и M. de Grave), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Nwaokolo и V. Jackson и J. Stratford, Barrister), Комисия на Европейските общности (представители: C. Docksey и P. Aalto)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: I. del Cuvillo Contreras и A. Sampol Pucurull)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на Първоинстанционния съд (пети разширен състав) от 30 ноември 2004 г. по дело IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Комисия (T-168/02), с което се отхвърля жалба срещу решението на Комисията да остави без уважение подадено от IFAW в съответствие с Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) заявление за публичен достъп до някои документи на германските органи на основание императивни съображения от по-висш обществен интерес, с цел декласифициране на обект, защитен на основание на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (OВ L 206, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 109).
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 30 ноември 2004 г. по дело IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Комисия (T-168/02).
 2)
 Отменя решението на Комисията на Европейските общности от 26 март 2002 г., с което на IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH се отказва достъп до някои документи, получени от Комисията в рамките на процедура, която приключва с даване от тази институция на становище в полза на реализирането на индустриален проект в обект, защитен на основание на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.
 3)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от Кралство Швеция съдебни разноски в рамките на производството по обжалване, както и направените от IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH съдебни разноски както в посоченото производство, така и в това на първа инстанция, завършило с решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 30 ноември 2004


text:
г. по дело IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds/Комисия.
 4)
 Кралство Дания, Кралство Испания, Кралство Нидерландия, Република Финландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Комисията на Европейските общности следва да понесат направените от тях съдебни разноски в производството по обжалване.
 5)
 Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Кралство Швеция, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Комисията на Европейските общности следва да понесат направените от тях съдебни разноски в първоинстанционното производство.
 (1) ОВ C 115, 14.5.2005 г.


text:
 11.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/22
 Решение на Общия съд от 18 ноември 2013 г. — Preparados Alimenticios/СХВП — Rila Feinkost-Importe (Jambo Afrika)
 (Дело T-377/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Jambo Afrika“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „JUMBO“, „JUMBO CUBE“, „JUMBO MARINADE“, „JUMBO NOKKOS“, „JUMBO ROF“, „JUMBO CHORBA MOUTON-MUTTON“, „JUMBO Aroma All purpose seasoning Condiment“ - По-ранни национални фигуративни марки „JUMBO“ - Нерегистрирана по-ранна словна марка „JUMBO“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 9/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Preparados Alimenticios, SA (L’Hospitalet de Llobregat, Испания) (представител: D. Pellisé Urquiza, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG (Stemwede-Levern, Германия) (представител: T. Weeg, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 юни 2010 г. (преписка R 1144/2009-1), прието в производство по възражение между Preparados Alimenticios, SA и Rila Feinkost-Importe GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Preparados Alimenticios, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/4
 Решение на Съда (голям състав) от 13 май 2014 г. (преюдициално запитване от Audiencia Nacional — Испания) — Google Spain SL, Google Inc./Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mario Costeja González
 (Дело C-131/12) (1)
 ((Лични данни - Защита на физическите лица при обработването на тези лични данни - Директива 95/46/ЕО - Членове 2, 4, 12 и 14 - Материално и териториално приложно поле - Търсачки в интернет - Обработване на данни, съдържащи се на уебсайтове - Търсене, индексиране и съхраняване на тези данни - Отговорност на лицето, което управлява интернет търсачката - Установяване на територията на държава членка - Обхват на задълженията на лицето, което управлява интернет търсачката и на правата на засегнатото лице - Хартата на основните права на Европейския съюз - Членове 7 и 8))
 2014/C 212/04
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Nacional
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Google Spain SL, Google Inc.
 Ответници: Agencia de Protección de Datos (AEPD), Mario Costeja González
 Предмет
 Преюдициално запитване — Audiencia Nacional (Испания) — Тълкуване на член 2, букви б) и г), член 4, параграф 1, букви а) и в), член 12, буква б) и член 14, буква а) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10) и на член 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 303, 14.12.2007 г., стр. 1) — Понятие за установен на територията на държава членка обект — Релевантни критерии — Понятие за „оборудване, намиращо се на територията на дадената държава членка“ — Временно съхраняване на индексираната от търсачките информация — Права на заличаване и блокиране на данни
 Диспозитив
 1)
 Член 2, букви б) и г) от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни трябва да се тълкува в смисъл, че от една страна, дейността на интернет търсачка, изразяваща се в намиране на публикувана или въведена в интернет от трети лица информация, автоматичното ѝ индексиране, временно съхраняване и накрая, предоставянето ѝ на разположение на потребителите на интернет в определен ред на предпочитание, трябва да се квалифицира като „обработване на лични данни“ по смисъла на посочения член 2, буква б), когато тази информация съдържа лични данни, и от друга страна, лицето, което управлява интернет търсачката, трябва да се счита за „администратор“ по смисъла на същия член 2, буква г).
 2)
 Член 4, параграф 1, буква а) от Директива 95/46 трябва да се тълкува в смисъл, че обработване на лични данни се извършва в контекста на дейностите на установен на територията на държава членка обект на администратора по смисъла на посочената разпоредба, когато лицето, което управлява интернет търсачка, създава в държава членка клон или дъщерно дружество, чието предназначение


text:
е да осигури рекламирането и продажбата на рекламните пространства, предлагани от търсачката, и чиято дейност е насочена към жителите на тази държава членка.
 3)
 Член 12, буква б) и член 14, първа алинея, буква a) от Директива 95/46 трябва да се тълкуват в смисъл, че за да зачита правата, предвидени в тези разпоредби и доколкото действително са изпълнени предвидените в тях условия, лицето, което управлява интернет търсачка, е длъжно да заличи от списъка на резултатите, който се показва след търсене въз основа на име на лице, връзки към уебстраници, които са публикувани от трети лица и съдържат информация относно последното, също и в хипотезата, в която това име или тази информация не са заличени предварително или едновременно от тези уебстраници, при това дори когато евентуално самото им публикуване на посочените страници е законосъобразно.
 4)
 Член 12, буква б) и член 14, първа алинея, буква а) от Директива 95/46 трябва да се тълкуват в смисъл, че при преценката на условията за прилагане на тези разпоредби следва по-специално да се провери дали съответното лице има право въпросната информация, отнасяща се до него, да не се свързва повече с името му към настоящия момент посредством списък на резултатите, който се показва след търсене въз основа на неговото име, без обаче констатацията за наличие на такова право да предполага, че включването на въпросната информация в този списък причинява вреда на лицето. Тъй като с оглед на основните си права по членове 7 и 8 от Хартата съответното лице може да поиска въпросната информация да не се предоставя повече на разположение на широката общественост посредством включването ѝ в подобен списък на резултатите, тези права имат по принцип предимство не само пред икономическия интерес на лицето, което управлява интернет търсачката, но и пред интереса на тази общественост да има достъп до посочената информация при търсене, отнасящо се до името на въпросното лице. Такъв не би бил случаят обаче, ако по конкретни причини, като ролята на посоченото лице в обществения живот, е видно, че вмешателството в неговите основни права е обосновано поради приоритетния интерес на посочената общественост да има вследствие на това включване достъп до въпросната информация.
 (1) ОВ C 165, 9.6.2012 г.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/41
 Иск, предявен на 4 юни 2007 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-205/07)
 (2007/C 170/78)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Италианска република (представител: P. Gentili, Avvocato dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени поканата за изразяване на интерес във връзка със създаване на база данни на кандидати, които могат да бъдат наемани като служители на договор за изпълнение на различни дейности в европейските институции и агенции, EPSO/CAST/EU/27/07, публикувана само на английски, френски и немски език на уебстраницата на EPSO http://europe.eu.epso/cast27/call на 27 март 2007 г.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като изтъкнатите по дело Т-156/07, Испания/Комисия.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/24
 Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Германия), постъпило на 30 май 2017 г. — Nisreen Sharqawi и др./Федерална република Германия
 (Дело C-319/17)
 (2017/C 309/30)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Nisreen Sharqawi, Yazan Fattayrji, чрез законния си представител Nisreen Sharqawi, Hosam Fattayrji, чрез законния си представител Nisreen Sharqawi
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допуска ли преходната разпоредба на член 52, първа алинея от Директива 2013/32/ЕС (1) прилагането на национална разпоредба, съгласно която в изпълнение на разширеното в сравнение с предходната разпоредба правомощие по член 33, параграф 2, буква а) от Директива 2013/32/ЕС молба за международна закрила е недопустима, ако на кандидата е предоставена субсидиарна закрила в друга държава членка, доколкото при липса на национални преходни разпоредби националната разпоредба следва да се прилага и за молби, подадени преди 20 юли 2015 г.?
 По-специално позволява ли преходната разпоредба на член 52, първа алинея от Директива 2013/32/ЕС държавите членки да прилагат с обратна сила разширеното правомощие по член 33, параграф 2, буква а) от Директива 2013/32/ЕС, в резултат на което са недопустими и молби за убежище, подадени преди транспонирането на национално равнище на това разширено правомощие, по които обаче не е взето окончателно решение към момента на транспонирането?
 2)
 Предоставя ли член 33 от Директива 2013/32/ЕС право на държавите членки да избират дали да отхвърлят като недопустима молба за убежище поради друга международна компетентност (Регламент „Дъблин“) или съгласно член 33, параграф 2, буква а) от Директива 2013/32/ЕС?
 3)
 При утвърдителен отговор на втория въпрос: съдържа ли правото на Съюза пречка при изпълнение на правомощието по член 33, параграф 2 буква а) от Директива 2013/32/ЕС дадена държава членка да отхвърли молба за международна закрила като недопустима поради предоставянето на субсидиарна закрила в друга държава членка, ако:
 a)
 кандидатът се стреми към разширяване на предоставената му в друга държава членка субсидиарна закрила (признаване на статут на бежанец) и процедурата за предоставяне на убежище в другата държава членка е страдала и продължава да страда от системни недостатъци, или
 б)
 формите на международната закрила, по-конкретно условията на живот за лица, ползващи се от субсидиарна закрила, в другата държава членка, която вече е предоставила на кандидата субсидиарна закрила,
 —
 противоречат на член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз, респективно на член 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, или
 —
 не изпълняват изискванията на член 20 и сл. от Директива 2011/95/ЕС, без в същото време да нарушават член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз, респективно член 3 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи?
 4)
 При утвърдителен отговор на третия въпрос, буква б): това важи ли и в случаите, когато на лицата, ползващи се от субсидиарна закрила, се предоставя социална закрила, която не гарантира или в сравнение с други държави членки гарантира жизнения минимум в ограничена степен, без обаче те да са третирани по различен начин от гражданите на тази държава членка?
 5)
 При отрицателен


text:
отговор на втория въпрос:
 a)
 Прилага ли се Регламент „Дъблин III“ към процедурата за предоставяне на международна закрила, ако молбата за убежище е подадена преди 1 януари 2014 г., но искането за обратно приемане e подадено след 1 януари 2014 г. и кандидатът преди това (през февруари 2013 г.) вече е получил субсидиарна закрила в замолената държава членка?
 б)
 Може ли да се изведе от разпоредбите на Регламентите „Дъблин“, неписано, преминаване на компетентността към държавата членка, която е подала искането за обратно приемане на кандидата, ако замолената компетентна държава членка е отхвърлила подаденото в срок искане за обратно приемане съгласно разпоредбите на „Дъблин“ и вместо това се е позовала на междудържавно споразумение за обратно приемане?
 (1) Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, стр. 60).


text:
 26.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/8
 Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany/Ministerstvo kultury
 (Дело C-393/09) (1)
 (Интелектуална собственост - Директива 91/250/ЕИО - Правна закрила на компютърните програми - Понятие „обективирана в каквато и да е форма компютърна програма“ - Включване или невключване на графичен потребителски интерфейс на програма - Авторско право - Директива 2001/29/ЕО - Авторско право и сродните му права в информационното общество - Телевизионно разпространение на графичен потребителски интерфейс - Публично разгласяване на произведение)
 2011/C 63/14
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Ищец: Bezpečnostní softwarová asociace — Svaz softwarové ochrany
 Ответник: Ministerstvo kultury
 Предмет
 Преюдициално запитване — Nejvyšší správní soud — Тълкуване на член 1, параграф 2 от Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 година относно правната защита на компютърните програми (ОВ L 122, стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 114) и на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230) — Включване или невключване на графичния потребителски интерфейс в понятието „обективирана в каквато и да е форма компютърна програма“, посочено в член 1, параграф 2 от Директива 91/250
 Диспозитив
 1.
 Графичният потребителски интерфейс не представлява обективирана форма на компютърна програма по смисъла на член 1, параграф 2 от Директива 91/250/ЕИО на Съвета от 14 май 1991 година относно правната защита на компютърните програми и той не може да се ползва от закрилата на авторското право върху компютърните програми по силата на тази директива. Този интерфейс обаче може да се ползва от закрилата на авторското право като произведение по силата на Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, ако той е собствено творение на своя автор.
 2.
 Телевизионното разпространение на графичен потребителски интерфейс не представлява публично разгласяване на защитено от авторското право произведение по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/27
 Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Inditex/СХВП — Marín Díaz de Cerio (OFTEN)
 (Дело T-292/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „OFTEN“ - По-ранна национална словна марка „OLTEN“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Доказване на реалното използване на по-ранната марка - Член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009) - Предмет на спора пред апелативния състав - Членове 61 и 62 от Регламент No 40/94 (понастоящем членове 63 и 64 от Регламент No 207/2009)
 2010/C 301/44
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Industria de Diseño Textil (Inditex), SA (Arteixo, Испания) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Castán Pérez-Gómez, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio (Logroño, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 24 април 2008 г. (преписка R 484/2007-2) относно производство по възражение между г-н Roberto Fernando Marín Díaz de Cerio и Industria de Diseño Textil (Inditex), SA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Industria de Diseño Textil (Inditex), SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 236, 13.9.2008 г.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/54
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2013 г. — Съвет/AY
 (Дело C-167/12 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2010 г. - Съпоставяне на заслугите - Професионално усъвършенстване - Издържани изпити по програмата за обучение на длъжностните лица от функционална група AST за целите на процедурата по сертифициране за достъп до функционална група AD - Изопачаване на доказателствата)
 2013/C 344/96
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Jensen)
 Друга страна в производството: AY (Бувал, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Предмет
 Жалба, с която се иска частична отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 8 февруари 2012 г. по дело AY/Съвет (F-23/11, все още непубликувано в Сборника).
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 8 февруари 2012 г. по делоAY/Съвет (F-23/11) в частта, в която отменя отказа на Съвета на Европейския съюз да повиши AY в степен AST 9 в рамките на процедурата за повишаване за 2010 г. и в която осъжда Съвета да заплати всички съдебни разноски (точки 1 и 4 от диспозитива на съдебното решение).
 2.
 Връща делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане.
 3.
 Не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 180, 27.7.2012 г.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/11
 Решение на Съда (втори състав) от 14 юни 2007 г. (искане за преюдициално запитване от Obvodní soud pro Prahu 3 — Чешка република) — Telefónica O2 Czech Republic as, преди Český Telecom as/Czech On Line as
 (Дело C-64/06) (1)
 (Електронни съобщения - Мрежи и услуги - Обща регулаторна рамка - Предприятие с господстващо положение - Задължение за взаимно свързване с други оператори - Преходни разпоредби - Директива 97/33)
 (2007/C 183/18)
 Език на производството: чешки
 Препращаща юрисдикция
 Obvodní soud pro Prahu 3
 Страни в главното производство
 Ищец: Telefónica O2 Czech Republic as, преди Český Telecom as
 Ответник: Czech On Line as
 Предмет
 Преюдициално запитване — Obvodní soud pro Prahu 3 (Чешка република) — Тълкуване на разпоредбите на Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) (ОВ L 108, стр. 7), както и на Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33) — Задължение, наложено от национален регулаторен орган на предприятие със значително въздействие върху пазара на далекосъобщенията, за сключване на договор за взаимно свързване на неговата мрежа с тази на друг оператор, в рамките на административна процедура, която в по-голямата си част се е развила преди присъединяването към Европейския съюз и не е предшествана от процедура по анализ на пазара
 Диспозитив
 По силата на преходните разпоредби на Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) и на Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), Český telekomunikační úřad има право да разглежда задължението за предприятие, предоставящо далекосъобщителни услуги и със значително въздействие върху пазара по смисъла на Директива 97/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 г. относно взаимното свързване в далекосъобщенията с цел осигуряването на универсалната услуга и интероперативността посредством прилагането на принципите на предоставяне на отворени далекосъобщителни мрежи (ONP), изменена с Директива 98/61/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 1998 г., да сключи договор за взаимно свързване на неговата мрежа с тази на друг оператор след 1 май 2004 г. в рамките на разпоредбите на Директива 97/33, с измененията й.
 (1) ОВ C 121, 20.5.2006 г.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/28
 Жалба, подадена на 29 юли 2013 г. — Gossio/Съвет
 (Дело T-406/13)
 2013/C 313/54
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marcel Gossio (Казабланка, Мароко) (представител: Zokou, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени:
 —
 Решение 2010/656/PESC и Регламент (ЕО) No 560/2005 на Съвета, както и Решение за изпълнение 2012/144/PESC от 8 март 2012 г., установяващи ограничителни мерки поради положението в Кот д'Ивоар, доколкото те засягат и се отнасят до жалбоподателя,
 —
 Решение от 17 май 2013 г., с което се потвърждават и продължават горепосочените ограничителни мерки, доколкото съгласно тях жалбоподателят трябва да остане в списъка на лицата и стопанските субекти, посочени в приложение II към Решение 2010/656/PESC и в приложение IA към Регламент (ЕО) Noo 560/2005 относно ограничителните мерки, наложени с оглед на ситуацията в Кот д'Ивоар.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от превишаване на правомощията и явна грешка в преценката, доколкото:
 —
 фактите, за които се упреква жалбоподателят, били лишени от всякакво обективно основание и не се опирали на никакво конкретно доказателство;
 —
 не можело да се установи обективна връзка между мотивите, изложени с оглед обосноваване на ограничителните мерки, взети по отношение на жалбоподателя, и общото положение в Кот д'Ивоар;
 —
 правните основания на ограничителните мерки, взети по отношение на жалбоподателя, били в противоречие с последните мотиви, посочени за обосноваване на тези мерки;
 —
 решенията на Съвета представлявали злоупотреба с процесуални права или с власт.
 2.
 Второ правно основание, изведено от нарушение на основните права на жалбоподателя, и по-специално на правото на презумпция за невиновност, на свободата на стопанската инициатива, на правото на собственост, на принципа на пропорционалност, както и на правото на неприкосновеност на личния и семеен живот и на правото никой да не може да бъде изложен на нечовешко или унизително отношение.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/34
 Иск, предявен на 23 април 2007 г. — Suez/СХВП (Delivering the essentials of life)
 (Дело T-128/07)
 (2007/C 140/58)
 Език, на който е изготвен искът: френски
 Страни
 Ищец: Suez SA (Париж, Франция) (представител: P. Combeau, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени оспорваното решение;
 —
 да бъде осъдена СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Delivering the essentials of life“ за изделия и услуги, класифицирани в класове 1, 9, 11, 16, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 и 42 (заявка No 4 102 497)
 Решение на проверителя: Отказ на регистрация
 Решение на апелативния състав: Жалбата се отхвърля
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б), на Регламент No 40/94 (1), състоящо се в това, че противно на установеното от апелативния състав на СХВП в оспорваното решение, марката, чиято регистрация се иска, няма чисто възхваляваща конотация, и в това, че тя не се състои в описание на една характерна особеност или на едно качество на изделията или услугите, които има за цел да обозначи.
 (1) Регламент (ЕО) No40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 1.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/17
 Жалба, подадена на 12 март 2015 г. — Landeskreditbank Baden-Württemberg/ЕЦБ
 (Дело T-122/15)
 (2015/C 178/18)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Landeskreditbank Baden-Württemberg — Förderbank (Karlsruhe, Германия) (представители: Rechtsanwälte A. Glos, K. Lackhoff и M. Benzing)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени Решение на ЕЦБ от 5 януари 2015 г. (преписка No: ECB/SSM/15/1 — 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3), като се постанови, че замяната на Решение на ЕЦБ от 1 септември 2014 г. (преписка No: ECB/SSM/14/1 — 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1) продължава да поражда действие;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят изтъква пет основания.
 1.
 Първо основание — прилагане от страна на ЕЦБ на неправилен критерий за проверка при разглеждането на особени обстоятелства
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че при разглеждането на обстоятелството дали въпреки че е изпълнен свързаният с размерите на кредитната институция критерий, въз основа на конкретните обстоятелства по смисъла на член 6, параграф 4, втора алинея от Регламент (EС) No 1024/2013 (1) във връзка с член 70, параграф 1 от Регламент (EС) No 468/2014 (2), жалбоподателят следва да се класифицира като по-малко значима кредитна институция, ЕЦБ е приложила четири различни, взаимно противоречиви критерия за проверка. Всеки от тези критерии за проверка бил сам по себе си неправилен.
 —
 По-нататък жалбоподателят посочва, че съгласно член 70, параграф 1 от Регламент No 468/2014 показателно за наличието на особени обстоятелства е съществуването на „специфични и фактически обстоятелства“, които правят „неподходящи“ класификацията на дадена кредитна институция като значима и централният надзор от страна на ЕЦБ. Според жалбоподателя класификацията да дадена кредитна институция като значима само въз основа на критерия за нейните размери била „неподходяща“ по смисъла на член 70, параграф 1 от Регламент No 468/2014, когато това не било необходимо за постигането на целите на Регламент No 1024/2013, а надзорът от страна на органа, компетентен на национално равнище под системния надзор на ЕЦБ, бил достатъчен за постигането на целите.
 2.
 Второ основание — явна грешка в преценката при разглеждането на фактическите обстоятелства по случая
 —
 В рамките на твърденията си за наличието на това основание жалбоподателят изтъква, че ЕЦБ неправилно е преценила обстоятелството, че с оглед на изтъкнатите от жалбоподателя обстоятелства при изслушването му и в процедурата пред Административния съвет за преглед, класификацията на жалбоподателя като значима кредитна институция не била необходима в нито един аспект за постигането на целите на Регламент No 1024/2013, както и че класификацията на жалбоподателя като по-малко значима кредитна институция била в съответствие и с принципите на Регламент No 1024/2013. Преценката на ЕЦБ, че не били налице особени обстоятелства, била явно неправилна.
 3.
 Трето основание — нарушение на задължението за мотивиране на актовете
 —
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че мотивите на обжалваното решение били неправилни и изпълнени с вътрешни противоречия. ЕЦБ посочила общо четири критерия за проверка, които не били взаимосвързани и били взаимно противоречиви.
 —
 От текста на решението не било видно кои са главните основания за приемането му. Напротив, изложеното


text:
от ЕЦБ се свеждало само до твърдения и отричания.
 —
 Освен това в решението неправилно не били разгледани твърденията, направени от жалбоподателя в рамките на административната процедура. По-специално ЕЦБ не посочила защо изтъкнатите от жалбоподателя правни и фактически обстоятелства не били достатъчни, за да се обори презумпцията по член 6, параграф 4, втора алинея от Регламент No 1024/2013.
 4.
 Четвърто основание: злоупотреба с правото на преценка посредством неправомерното му неупражняване
 —
 В рамките на твърденията си за наличието на това основание жалбоподателят изтъква, че ЕЦБ нарушила задължението си за упражни в конкретния случай предоставеното ѝ посредством член 6, параграф 4 от Регламент No 1024/2013 и член 70 от Регламент No 468/2014 право на преценка. Поради това действията и представлявали злоупотреба с правото на преценка.
 5.
 Пето основание — нарушение на задължението за подпомагане и отчитане на всички обстоятелства, които са от значение в конкретния случай
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че ЕЦБ нарушила задължението си при упражняването на предоставената ѝ възможност за преценка надлежно и безпристрастно да разгледа и вземе предвид всички аспекти от правна и фактическа страна, които са от значение в конкретния случай. По-специално тя не проверила всички изложени от жалбоподателя аспекти от правна и фактическа страна.
 (1) Регламент (ЕС) No 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 година за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (ОВ L 287, стр. 63).
 (2) Регламент (ЕС) No 468/2014 на Европейската централна банка от 16 април 2014 година за създаване на рамката за сътрудничество в единния надзорен механизъм между Европейската централна банка и националните компетентни органи и с определените на национално равнище органи (Рамков регламент за ЕНМ) (ОВ. L 141, S. 1).


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/45
 Жалба, подадена на 5 август 2015 г. — AlzChem/Комисия
 (Дело T-451/15)
 (2015/C 320/63)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: AlzChem AG (Trostberg, Германия) (представител: A. Borsos, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени Решение Ares (2015) 2176662 на Европейската комисия от 26 май 2015 г., прието във връзка със заявление No GESTDEM 2015/1640 съгласно член 4 от разпоредбите за прилагане на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, и
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от него съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първо основание: грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, що се отнася до прилагането на обща презумпция във връзка с изключението, свързано със защитата на целите на дейностите на ЕС по разследване. Жалбоподателят изтъква следните грешки:
 —
 грешка на Комисията при прилагане на правото, що се отнася до прилагането на общите изключения,
 —
 грешка на Комисията при прилагане на правото, що се отнася до защитата на целите на дейностите по разследване,
 —
 грешка на Комисията при прилагане на правото и явна грешка в преценката, що се отнася до преценката на висшия обществен интерес от гарантиране на ефективна съдебна защита (член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз), и
 —
 грешка на Комисията при прилагане на правото, що се отнася до прилагането на основното право на достъп до документи (член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз).
 2.
 Второ основание: грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, що се отнася до прилагането на изключението, свързано със защитата на търговските интереси.
 3.
 Трето основание: неизлагане на мотиви за отказа да се предостави достъп до неповерителен вариант или да се предостави достъп на място до документите.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/23
 Определение на Съда (шести състав) от 12 декември 2013 г. — Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Jacson of Scandinavia AB
 (Дело C-159/13 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Словна марка „JACKSON SHOES“ - Искане за обявяване на недействителност, направено от титуляря на национално търговско наименование „Jacson of Scandinavia AB“ - Обявяване на недействителност - Явна недопустимост)
 2014/C 52/40
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (представител: A.J. Rodrigues, advogado)
 Ответници: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Guimarães и G. Schneider), Jacson of Scandinavia AB
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (пети състав) от 24 януари 2013 г. по дело Fercal — Consultadoria e Serviços/СХВП — Jacson of Scandinavia (T-474/09), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 август 2009 г. (преписка R 1253/2008-2), постановено в производство за обявяване на недействителност между Jacson of Scandinavia AB и Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Fercal — Consultadoria e Serviços Lda да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/26
 Жалба, подадена на 8 октомври 2012 г. — Koscher + Würtz/СХВП — Kirchner & Wilhelm (KW SURGICAL INSTRUMENTS)
 (Дело T-445/12)
 2012/C 379/45
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Koscher + Würtz GmbH (Шпайхинген, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier и A. Kramer, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co (Асперг, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 6 август 2012 г. на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) по преписка R 1675/2011-4;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени в производството по обжалване по административен ред.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателя.
 Марка на Общността, предмет на спора: международна регистрация на съдържаща словните елементи „KW SURGICAL INSTRUMENTS“ фигуративна марка за стоки от клас 10 с обхват на закрилата върху територията на Европейския съюз — Международна регистрация с обхват на закрилата върху територията на Европейския съюз No W 968 722.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Kirchner & Wilhelm GmbH + Co.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална словна марка „Ka We“ за стоки от клас 10.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отказва закрила по отношение на регистрираната марка.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/6
 Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Австрия), постъпило на 3 юли 2017 г. — Martin Leitner/Landespolizeidirektion Tirol
 (Дело C-396/17)
 (2017/C 347/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Martin Leitner
 Ответник: Landespolizeidirektion Tirol
 Преюдициални въпроси
 1.1.
 Трябва ли правото на Съюза, и по-специално членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО (1) във връзка с член 21 от Хартата на основните права, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която с цел да премахне дискриминация на държавни служители, които вече са на служба, предвижда режим на прекласиране, при който въз основа на „референтна за прекласирането сума на заплатата“ — която, макар и изчислена като парична сума, все пак отговаря на определен конкретно отреден ранг — се преминава от класирането по досегашната двугодишна система към нова (сама по себе си затворена и недискриминационна за новопостъпили служители) двугодишна система и по този начин по отношение на държавни служители, които вече са на служба, не намалява дискриминацията, основана на възраст?
 1.2.
 Трябва ли правото на Съюза, и по-специално член 17 от Директива 2000/78/ЕО и член 47 от Хартата на основните права да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която възпрепятства възможността държавни служители, които вече са на служба, в съответствие с тълкуването на членове 9 и 16 от Директива 2000/78, направено от Съда на Европейския съюз в решение от 11 ноември 2014 г., Schmitzer, C-530/13, EU:C:2014:2359, да поискат правното им положение във връзка със заплащането да бъде определено предвид член 2 от Директива 2000/78 към датата преди прекласирането по новата система за определяне на възнагражденията, като обявява съответните правни основания за неприложими с обратно действие, считано от датата на влизане в сила на закона в първоначалната му редакция, и по-специално, като изключва зачитането на предходни периоди на заетост, приключени преди навършване на 18-годишна възраст?
 1.3.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1.2:
 Изисква ли изведеното в решение от 22 ноември 2005 г., Mangold, C-144/04, EU:C:2005:709 и в други решения предимство на правото на Съюза отменените с обратно действие разпоредби да продължат да се прилагат за държавни служители, които са на служба към датата преди прекласирането, така че тези държавни служители могат да бъдат класирани по недискриминационен начин с обратно действие по старата система и така да преминат по недискриминационен начин в новата система за определяне на възнагражденията?
 1.4.
 Трябва ли правото на Съюза, и по-специално членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО във връзка с членове 21 и 47 от Хартата на основните права да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която премахва само декларативно съществуваща дискриминация, основана на възраст (с оглед на зачитането на предходни периоди на заетост, приключени преди навършване на 18-годишна възраст), като определя, че периодите, приключили реално при условия на дискриминация вече не следва, с обратно действие, да се разглеждат като дискриминационни, въпреки че дискриминацията на практика продължава да съществува без промяна?
 (1) Директива 2000/78/ЕО от 27 ноември 2000 година за създаване на основна


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/49
 Жалба, подадена на 20 януари 2009 г. — Katjes Fassin/СХВП (форма на лице на панда)
 (Дело T-22/09)
 (2009/C 69/107)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Германия) (представител: Rechtsanwalt T. Schmitz)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение No R 1299/2006-4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 ноември 2008 г.
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, изобразяваща лице на панда от шоколад, за стоки от клас 30 (заявка No 4 505 161).
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (1), тъй като заявената марка има необходимия отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/35
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co./Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-345/11)
 2011/C 269/71
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Montreuil
 Страни по главното производство
 Жалбоподател: Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co.
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?
 2.
 В такъв случай, при какви условия спорното удържане при източника може да се счита за съответстващо на принципа на свободно движение на капитали?


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/56
 Жалба, подадена на 24 октомври 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-119/14)
 (2015/C 007/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и A. Blot, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията, с което се прекратява процедурата за назначаване на жалбоподателя за длъжностно лице, който е включен в списък с резерви от конкурс, след като е бил уведомен, че съответната главна дирекция е дала съгласието си за назначаването му, и след като е било прието, че няма достатъчно професионален опит
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение от 17 декември 2013 г., с което генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ (ГД „Човешки ресурси“) към Европейската комисия, в качеството си на орган по назначаването („ОСТД“) е отказала да наеме на работа жалбоподателя като длъжностно лице към генерална дирекция „Правосъдие и вътрешни работи“ (ГД „Правосъдие“),
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 14 юли 2004 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателя административна жалба срещу решението от 17 декември 2013 г. на органа по назначаването,
 —
 да се осъди ответникът да заплати сумата от 26 132,85 EUR, заедно с лихвите за забава, както и пенсионните вноски, считано от септември 2013 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати 1 EUR, представляващо обезщетение за неимуществени вреди,
 —
 да се осъди Комисията да заплати изцяло съдебните разноски.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/45
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 4 ноември 2008 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-133/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Искане за връщане на лични вещи - Решение за отхвърляне на жалбата на език, различен от родния език на длъжностното лице - Просрочена жалба - Явна недопустимост)
 (2009/C 6/90)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: Cipressa, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 От една страна, отмяна на решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателя да му бъдат доставени, по неговото настоящо местожителство, вещи оставени преди това в жилището, което му е било предоставено във връзка със службата му в Ангола и от друга страна, искане за обезщетение за вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223 от 22.09.2007 г., стp. 18.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/57
 Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — G-Star Raw/СХВП — PepsiCo (PEPSI RAW)
 (Дело T-473/13)
 2013/C 344/105
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: G-Star Raw CV (Амстердам, Нидерландия) (представители: J. van Manen, M. van de Braak и L. Fresco, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: PepsiCo, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 25 юни 2013 г., прието по преписка R 1586/2012-2,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските за настоящото производство,
 —
 да осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските за настоящото производство, в случай че встъпи в последното, както и разноските за производството пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словния елемент „PEPSI RAW“ за стоки от клас — Заявка за марка на Общността No 6 788 004
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „RAW“ за стоки от клас 25 — Марка на Общността No 4 743 225
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля заявката за марка на Общността в нейната цялост
 Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от регламента за марката на Общността.