text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/37
 Решение на Общия съд от 18 юли 2017 г. — Chanel/EUIPO — Jing Zhou и Golden Rose 999 (Украса)
 (Дело T-57/16) (1)
 ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ украса - По-ранен промишлен дизайн - Основание за недействителност - Липса на оригиналност - Разглеждан продукт - Степен на свобода на автора - Липса на различно цялостно впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 6/2002))
 (2017/C 283/56)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Chanel SAS (Ньой сюр Сен, France) (представител: C. Sueiras Villalobos, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: E. Zaera Cuadrado)
 Други страни в производството пред апелативния състав на EUIPO: Li Jing Zhou (Фуенлабрада, Испания) и Golden Rose 999 Srl (Рим, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на трети апелативен на EUIPO от 18 ноември 2015 г. (преписка R 2346/2014-3) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Chanel, от една страна, и Li Jing Zhou и Golden Rose 999, от друга страна
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на трети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 18 ноември 2015 г. (преписка R 2346/2014-3).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда EUIPO да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 4.4.2016 г.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/2
 Решение на Съда (трети състав) от 14 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Белгия) — Association générale de l’industrie du médicament (AGIM) ASBL (C-471/07 и C-472/07), Bayer SA (C-471/07 и C-472/07), Pfizer SA (C-471/07 и C-472/07), Servier Benelux SA (C-471/07 и C-472/07), Janssen Cilag SA (C-471/07), Sanofi-Aventis Belgium SA, по-рано известно като Sanofi-Synthelabo SA (C-472/07)/Белгийската държава
 (Съединени дела C-471/07 и C-472/07) (1)
 („Директива 89/105/ЕИО - Прозрачност на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека - Член 4, параграф 1 - Непосредствено действие - Замразяване на цените“)
 2010/C 63/03
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Ищци: Association générale de l’industrie du médicament (AGIM) ASBL (C-471/07 и C-472/07), Bayer SA (C-471/07 и C-472/07), Pfizer SA (C-471/07 и C-472/07), Servier Benelux SA (C-471/07 и C-472/07), Janssen Cilag SA (C-471/07), Sanofi-Aventis Belgium SA, по-рано известно като Sanofi-Synthelabo SA (C-472/07)
 Ответник: Белгийската държава
 в присъствието на: Sanofi-Aventis Belgium SA (C-471/07),
 Предмет
 Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване (ОВ L 40, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 84) — Замразяване на цени на лекарствени продукти, наложено от компетентните органи на държава членка — Обхват на задължението на последната да извършва най-малко веднъж годишно преглед, чиято цел е да установи дали макро-икономическите условия оправдават замразяването на цените да остане непроменено — Преглед, ограничаващ се единствено с проверка на управлението на разходите в общественото здравеопазване, или необходимост от отчитане на макроикономическия ефект от замразяването на цените върху фармацевтичната промишленост?
 Диспозитив
 1.
 Член 4, параграф 1 от Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване трябва да се тълкува в смисъл, че е от компетентността на държавите членки да определят, при спазване на целта за прозрачност, преследвана от тази директива, както и на изискванията, предвидени в споменатата разпоредба, критериите, въз основа на които следва да се извършва прегледът на макроикономическите условия, посочен в тази разпоредба, при условие че тези критерии се основават на обективни и проверими сведения.
 2.
 Член 4, параграф 1 от Директива 89/105 трябва да се тълкува в смисъл, че от гледна точка на съдържанието си той не е достатъчно точна разпоредба, на която частноправен субект да може да се позовава пред национален съд срещу държава членка.
 3.
 Член 4, параграф 1 от Директива 89/105 трябва да се тълкува в смисъл, че след прекратяване за период от осемнадесет месеца на прилаганото в период от осем години общо замразяване на цените на обхванатите от системата за здравно осигуряване лекарствени продукти държава членка може повторно да наложи замразяване на цените на лекарствените продукти,

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/9
 Решение на Съда (първи състав) от 22 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от High Court of Ireland — Ирландия) — M.M./Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ирландия, Attorney General
 (Дело C-277/11) (1)
 (Преюдициално запитване - Обща европейска система за убежище - Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Член 4, параграф 1, второ изречение - Сътрудничество на държавата членка с молителя при преценката на релевантните за молбата му доказателства - Обхват - Законосъобразност на националното производство, следвано при разглеждане на молба за субсидиарна закрила след отхвърляне на молба за предоставяне на статута на бежанец - Зачитане на основните права - Право на изслушване)
 2013/C 26/16
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Ireland
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: M.M.
 Ответници: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ирландия, Attorney General
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Ireland — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Искане за предоставяне на субсидиарна закрила след получаване на отказ да се предостави статут на бежанец — Предложение за отхвърляне на искането за предоставяне на субсидиарна закрила — Задължение за предоставяне на молителя резултатите от разглеждането на неговата молба преди да се вземе окончателно решение
 Диспозитив
 Изискването съответната държава членка да оказва сътрудничество на кандидата за убежище, така както е предвидено в член 4, параграф 1, второ изречение от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, не може да се тълкува в смисъл, че когато един чужденец иска да се ползва от статута на субсидиарна закрила, след като му е бил отказан статутът на бежанец, и компетентният национален орган възнамерява да отхвърли и втората молба, този орган е длъжен на това основание, преди да приеме решението си, да уведоми заинтересованото лице за отрицателния отговор, който смята да даде на тази молба, както и да му съобщи доводите, с които възнамерява да я отхвърли, така че да позволи на молителя да изрази становището си в това отношение.
 Що се отнася обаче до система като въведената с разглежданата в главното производство правна уредба, която се характеризира с наличието на две отделни и последователни производства за разглеждане съответно на молбата за получаване на статута на бежанец и на молбата за субсидиарна закрила, запитващата юрисдикция е тази, която трябва да следи за спазването, в рамките на всяко


text:
от тези производства, на основните права на молителя, и по-специално на правото му на изслушване, в смисъл че той трябва да може да изложи надлежно становището си преди приемането на всяко решене, с което се отказва предоставянето на исканата защита. При такава система обстоятелството, че заинтересованото лице вече е било надлежно изслушано при разглеждането на молбата за предоставяне на статута на бежанец, не означава, че това формално изискване може да бъде пренебрегнато в рамките на производството по молбата за субсидиарна закрила.
 (1) ОВ C 226, 30.7.2011 г.


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/24
 Решение на Съда на публичната служба от 16 април 2008 г. — Doktor/Съвет
 (Дело F-73/07)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Уволнение след изтичане на срока за изпитване)
 (2008/C 158/42)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Frantisek Doktor (Братислава, Словакия) (представители: адв. S. Rodrigues, адв. R. Albelice, и адв. C. Bernard-Glanz)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: г-н Arpio Santacruz и г-н Simm)
 Предмет
 От една страна, отмяна на Решението на Органа по назначаването на Съвета от м. октомври 2006 година относно уволнението на жалбоподателя след изтичане на периода на неговия срок за изпитване, и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка от страните понася своите съдебни разноски.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/32
 Жалба, подадена на 9 април 2013 г. от Patrizia De Luca срещу решението, постановено на 30 януари 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-20/06 RENV, De Luca/Комисия
 (Дело T-200/13 P)
 2013/C 171/61
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Patrizia De Luca (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да постанови, че
 —
 отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 30 януари 2013 г. по дело De Luca/Комисия (F-20/06 RENV, все още непубликувано в Сборника;
 —
 да постанови ново решение, в което,
 —
 да приеме, че
 —
 отменя решението на Европейската комисия от 23 февруари 2005 г. за назначаване на жалбоподателката за администратор, доколкото я класира в степен A*9, стъпка 2;
 —
 осъжда Комисията да заплати съдебните разноски в двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателката твърди някои нарушения, изведени от грешки при прилагане на правото.
 —
 СПС тълкувал Решение на Общия съд 14 декември 2011 г. по дело T-563/10 P, De Luca/Комисия в смисъл, че проверката на законосъобразността на обжалваното в първоинстанционното производство решение се свежда само до прилагането по аналогия на правилата за назначаване, без да взема предвид предимството на разпоредбите, приложими в областта на нормалното развитие на кариерата;
 —
 СПС приел, че член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз може законосъобразно да се прилага по аналогия, като същевременно констатирал, че това не представлява никакво предимство за жалбоподателката от гледна точка на кариерата и че ограниченото предимство от гледна точка на възнаграждението ще изчезне с течение на времето;
 —
 СПС не извършил проверка на законосъобразността на член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника за длъжностните лица и на неговото прилагане по аналогия спрямо жалбоподателката, предвид принципа на равно третиране и на кариерно развитие;
 —
 СПС е следвало да провери, а не жалбоподателката да доказва, че прилагането на член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника е явно неуместно;
 —
 СПС веднага, без задълбочена проверка, отхвърлил довода на жалбоподателката, изведен от нарушението на равното третиране, което следвало от факта, че длъжностните лица ще продължат да могат да бъдат повишавани по член 45 от Правилника независимо от промените в него, макар че поради прилагането на член 12, параграф 3 от приложение XIII към Правилника случаят на жалбоподателката не е такъв.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/14
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 18 ноември 2016 година — Серин Алхето/Заместник-председател на Държавна агенция за бежанците
 (Дело C-585/16)
 (2017/C 046/17)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Серин Алхето
 Ответник: Заместник-председател на Държавна агенция за бежанците
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли от чл.12, параграф 1, буква а) от Директива 2011/95 (1), тълкуван във връзка с чл.10, параграф 2 от Директива 2013/32 (2) и чл.78, параграф 2, буква а) от Договора за функционирането на ЕС, че:
 А)
 допуска молбата за международна закрила на лице без гражданство, от палестински произход, регистрирано от Агенцията на ООН за подпомагането на палестинските бежанци (UNRWA) като бежанец и което лице е било установено постоянно в зоната на действие на агенцията (Ивицата Газа) преди подаването на молбата, да бъде разгледана като молба по чл.1, буква А) от Женевската конвенция за убежището от 1951 г., вместо като молба за международна закрила по чл.1, буква D, изречение второ от същата конвенция и при условие, че компетентността за разглеждане на молбата е поета на основания, различни от съчувствие или хуманитарни съображения, разглеждането на молбата попада в приложното поле на Директива 2011/95?
 Б)
 допуска такава молба да не бъде обсъждана от гледна точка на изискванията по чл.12, параграф 1, буква а) от Директива 2011/95 и съответно не бъде приложено даденото тълкуване на разпоредбата от Съда на ЕС;
 2.
 Следва ли чл.12, параграф 1, буква а) от Директива 2011/95 във връзка с чл.5 от същата директива, да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство по чл.12, ал.1, т.4 от Закона за убежището и бежанците, която не предвижда изрично включваща клауза за палестинските бежанци в съответната редакция и условието помощта да бъде преустановена на каквото и да е основание, както и, че чл.12, параграф 1, буква а) от Директива 2011/95 е безусловна и достатъчно точна и поради това норма с директен ефект, която следва да бъде приложена и без изричното позоваване от страна на подалото молба за международна закрила лице, когато молбата следва да се разгледа като такава по чл.1, буква D, изречение второ от Женевската конвенция от 1951 г.?
 3.
 Следва ли от чл.46, параграф 3 от Директива 2013/32, тълкуван във връзка с чл.12, параграф 1, буква а) от Директива 2011/95, че в производство по съдебно обжалване на решение за отказ да се предостави международна закрила, постановено в съответствие с предвиденото по чл.10, параграф 2 от Директива 2013/32, и предвид фактите по главното производство, че допускат молбата за международна закрила да бъде разгледана от първоинстанционния съд като подадена на основание чл.1, буква D, изречение второ от Женевската конвенция от 1951г. и извършена преценката по чл.12, параграф 1, буква а) от Директива 2011/95, когато молбата за международна закрила е подадена от лице без гражданство от палестински произход, регистрирано от UNRWA като бежанец и което лице е било установено постоянно в зоната на действие на агенцията (Ивицата Газа) преди подаването на молбата, и тази


text:
молба не е разгледана от гледна точка на посочените разпоредби в решението за отказ да се предостави международна закрила?
 4.
 Следва ли от предвиденото по чл.46, параграф 3 от Директива 2013/32 за правото на ефективна защита в контекста на изискването за „(..) цялостно и ех nunc разглеждане на фактите и правните въпроси“, тълкувано във връзка с чл.33, 34 и 35, ал.2 от същата директива и чл.21,параграф 1 от Директива 2011/95, във връзка с чл.18, чл.19 и чл.47 от Хартата за основните права на ЕС, че допускат в производство по съдебно обжалване на решение за отказ да се предостави международна закрила, постановено в съответствие с чл.10, параграф 2 от Директива 2013/32, следното:
 A)
 първоинстанционният съд за пръв път да се произнесе по допустимостта на молбата за международна закрила и по въпроса за връщане на лицето без гражданство в страната, в която е било установено преди подаването на молбата за международна закрила след като задължи решаващия орган да представи необходимите за това доказателства и предостави възможност на лицето да изрази становище по въпросите, относими към допустимостта на молбата, или
 Б)
 първоинстанционният съд поради допуснато съществено процесуално нарушение следва да отмени решението и задължи решаващия орган да се произнесе отново по молба за международна закрила при спазване на указанията по тълкуването и прилагането на закона, в това число да проведе интервю по допустимост, предвидено по чл.34 от Директива 2013/32 и се произнесе по въпроса дали е възможно лицето без гражданство да бъде върнато в страната, в която е било установено преди подаването на молбата за международна закрила?
 B)
 първоинстанционният съд извършва преценка за сигурността на страната, в която лицето е било установено към момента на устните състезания, респективно към момента на постановяването на решението при настъпили съществени изменения в обстановката, обуславящи решение в полза на лицето?
 5.
 Следва ли предоставяната помощ от Агенцията на ООН за подпомагането на палестинските бежанци (UNRWA) да се счита за друга закрила по смисъла на чл.35, ал. 1, буква б) от Директива 2013/32 в съответната държава от зоната на действие на агенцията, при условие, че тази държава спазва принципа за забрана за връщане по смисъла на Женевската конвенция от 1951г. по отношение на подпомаганите лица от агенцията?
 6.
 Следва ли от чл.46, параграф 3 от Директива 2013/32, че правото на ефективна защита в контекста на предвиденото „когато е приложимо, разглеждане на нуждите от международна закрила съгласно Директива 2011/95“, тълкуван във връзка с чл.47 от Хартата за основните права, че при съдебно обжалване на решение, с което молбата за международна закрила е разгледана по същество и постановен отказ да се предостави международна закрила, задължава първоинстанционният съд да постанови решение:
 А)
 което се ползва със сила на присъдено нещо освен по въпроса за законосъобразността на постановения отказ, но и по въпроса за нуждите от международна закрила съгласно Директива 2011/95 на лицето, подало молба за международна закрила, в това число когато международна закрила по националното право на съответната държава членка се предоставя само по решение на административен орган;
 Б)
 за необходимостта от предоставяне на международна закрила чрез подходящото разглеждане на молбата


text:
за международна закрила, независимо от допуснати процесуални нарушения при разглеждането й от решаващия орган?
 (1) Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила
 OB L 337, стр. 9
 (2) Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила
 OB L 180, стр. 60


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/6
 Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-375/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/105/ЕО - Закрила на работниците - Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества - Липса на транспониране в определения срок)
 (2007/C 155/09)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и B. Schima, agents)
 Ответник: Португалска република (представители: L. Fernandes и F. Fraústo de Azevedo, agents)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 г. за изменение на Директива 96/82/ЕО на Съвета относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 345, стр. 97)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела, в определения срок, законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими за съобразяване с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 г. за изменение на Директива 96/82/ЕО на Съвета относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, Португалската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2)
 Португалската република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 261, 28.10.2006 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/44
 Жалба, подадена на 10 август 2010 г. — Fraas/СХВП (Мотив на правоъгълници в тъмносив, светлосив, бежов и тъмночервен цвят)
 (Дело T-328/10)
 ()
 (2010/C 288/85)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: V. Fraas GmbH (Helmbrechts-Wüstenselbitz, Германия) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 7 юни 2010 г. по преписка R 190/2010-4,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, представляваща мотив на правоъгълници в тъмносив, светлосив, бежов и тъмночервен цвят, за стоки от класове 18, 24 и 25
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като разглежданата марка на Общността има отличителен характер, както и нарушение на членове 75 и 76 от Регламент (ЕО) No 207/2009, тъй като апелативният състав не е разгледал обстойните фактически и правни доводи на жалбоподателя
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/3
 Искане за преюдициално заключение, направено от Consiglio di Giustizia Amministrativa per Regione siciliana на 13 февруари 2007 г. — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Регион Сицилия/Domenico Valvo
 (Дело C-78/07)
 (2007/C 117/03)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Consiglio di Giustizia Amministrativa per Regione siciliana.
 Страни в главното производство
 Ищци: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Регион Сицилия
 Ответник: Domenico Valvo
 Преюдициален въпрос
 Mоже ли отпускането на компенсаторното обезщетение, предвидено в Регламент (ЕИО) No 2328/91 (както е изменен с Регламент No 3669/93) и в Регламент (ЕИО) No 950/97 (1) на Съвета от 20 май 1997 година относно подобряването на ефикасността на земеделските структури, да не се прилага спрямо земеделски стопанин, получаващ пенсия и по-специално пенсия за прослужен стаж.
 (1) ОВ L 142, стр. 1.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/5
 Иск, предявен на 5 април 2017 г. —Комисия/Унгария
 (Дело C-171/17)
 (2017/C 231/07)
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: V. Bottka и H. Tserepa-Lacombe)
 Ответник: Унгария
 Искания на ищеца
 Комисията иска от Съда:
 —
 да установи, че националната система за мобилни плащания, установена и поддържана в действие от Унгария, уредена със Закон CC от 2011 г. и Постановление No 356/2012 на правителството от 13 декември 2012 г. за неговото изпълнение, което въвежда монопол, предоставяйки изключителни права на Nemzeti Mobilfizetési Zrt. и възпрепятства навлизането на пазара на едро на мобилни плащания, който преди това е бил открит за конкуренция, и чието въвеждане освен това не е нито необходимо, нито пропорционално, противоречи:
 —
 на първо място, на член 15, параграф 2, буква г) и на член 16, параграф 1 от Директива 2006/123/ЕО (1) и
 —
 на второ място, на членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС.
 —
 да осъди Унгария да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Закон CC от 1 април 2011 г. (a nemzeti mobilfizetési rendszerről szóló, 2011. április 1-jei CC. Törvény) относно националната система за мобилни плащания, наричан по-нататък „Законът“, изменя правната рамка на услугите за мобилни плащания, считано от 1 април 2013 г., макар че поражда задължително действие едва от 2 юли 2014 г. Законът определя услугите за централизирана мобилна търговия в следните области: a) обществената услуга за паркиране, б) концесията за достъп до обществената пътна мрежа за движение по нея, в) превоз на хора, извършван от държавно предприятие, г) други услуги, предоставяни от държавни образувания. Сред споменатите услуги, на практика в Унгария до момента е възможно да се извършват мобилни плащания само в рамките на обществената услуга за паркиране и в рамките на концесията за достъп до обществената пътна мрежа за движение по нея (стикер за електронна система за събиране на винетни такси „e-matrica“ и системата „HU-GO“). Въпреки това предмет на настоящото производство са четирите регулирани от Закона области.
 Според Комисията и що се отнася до обществената услуга за паркиране, търговското дружество Nemzeti Mobilfizetési Zrt. извършва в основни линии същата дейност, която в предходната система са извършвали доставчиците на услуги за мобилни плащания, с тази разлика, че се ползва с изключително право да сключва договори с оператори на паркинги и че тарифите му са регулирани. Същото трябва да се каже и за попадащото в обхвата на концесията за достъп до обществената пътна мрежа за движение по нея, тъй като Nemzeti Mobilfizetési Zrt. е единственият доставчик на услуги, който запазва договорна връзка с доставчика на обществената услуга и който може да продава пряко разрешението за използване на пътя. По този начин в тези две области останалите доставчици на услуги за мобилни плащания и на услуги за мобилна телефонна връзка могат само да препродават.
 Следователно установяването на националната система за мобилни плащания и изключителните права, предоставени на Nemzeti Mobilfizetési Zrt., възпрепятства, както за унгарски, така и за чуждестранни предприятия, навлизането на пазара на едро на мобилни плащания — т.е. на пазара на услугите, предоставяни на други доставчици,


text:
които препродават услуги за мобилни плащания, по силата на договорни отношения с доставчиците на обществената услуга за паркиране или други обществени услуги —, който преди това е бил открит за конкуренция. По този начин според Комисията нормите относно националната система за мобилни плащания, взети в тяхната съвкупност, пораждат дискриминация и противоречат на свободата на установяване (нарушение на член 15 от Директива 2006/123 и на член 49 от ДФЕС). Тези норми са също така в противоречие със свободното предоставяне на услуги (нарушение на член 16 от Директива 2006/123 и на член 56 от ДФЕС), тъй като изключителните права, предоставени на Nemzeti Mobilfizetési Zrt. ограничават предоставянето на трансгранични услуги. Във връзка с останалите услуги за централизирана мобилна търговия, по отношение на които все още не е възможно в Унгария да се извършват мобилни плащания, Законът установява същото изключително право в полза на Nemzeti Mobilfizetési Zrt. и изложеният по-горе правен анализ е също така валиден.
 Съобразно релевантните разпоредби на Договора за функционирането на ЕС и на Директива 2006/123, ограничения на свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги могат да се въвеждат само когато не са дискриминационни и служат на обществения интерес, и когато освен това отговарят на изискванията за необходимост и пропорционалност. По мнение на Комисията представените от Унгария доводи не позволяват да се обосноват въведените със Закона ограничения, тъй като не отговарят на изискванията за необходимост и пропорционалност.
 (1) Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ 2006, L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50).


text:
 10.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/12
 Жалба, подадена на 13 юни 2013 г. — Adorisio и други/Комисия
 (Дело T-321/13)
 2013/C 233/21
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Stefania Adorisio (Рим, Италия) и 367 други (представители: F. Sciaudone, L. Dezzani, D. Contini, R. Sciaudone и S. Frazzani, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 22 февруари 2013 г. (C(2013) 1053 окончателен), отнасящо се за държавна помощ SA.35382 (2013/N) — Нидерландия (Rescue SNS REAAL 2013), (ОВ 2013 C 104, стp. 3);
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат пет правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС и очевидна грешка в преценката, тъй като:
 —
 оспорените мерки за държавна помощ не са свързани с изключителни обстоятелства, а по-скоро с неуспеха на ръководството на SNS REAAL и недостатъчни бизнес умения;
 —
 твърдяното сътресение на нидерландската икономика не е сериозно. Нидерландските власти не са доказали съществуването на сериозни социални и икономически трудности;
 —
 твърдяното сътресение не засяга дори един цял икономически сектор, още по-малко цялата икономика на Нидерландия. Действително нидерландското правителството все още не е доказало, че несъстоятелността на SNS Bank би имала системни последици за нидерландската финансова система и по-общо за цялата нидерландска икономика и в тази връзка не е предвидила количествена оценка на потенциалните последици на несъстоятелността на банката за цялата икономика.
 2.
 Второ правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 4, параграф 3 от Регламент на Съвета (ЕО) No 659/99 (1), тъй като решението на Комисията съдържа редица условия, наложени от Комисията с цел изменение на мерките за помощ, за които е отправено уведомление, което противоречи на член 4, параграф 3 от Регламент на Съвета (ЕО) No 659/99. Действително съгласно тази разпоредба Комисията не разполага с правомощие във фазата на предварителното разследване да се намесва в мярката за държавна помощ, за която е отправено уведомление и да я променя посредством условия или други изисквания, наложени на държавата членка.
 3.
 Трето правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 4, параграф 4 от Регламент на Съвета (ЕО) No 659/99, тъй като са били налице елементи и обстоятелства, доказващи, че са съществували сериозни съмнения относно съвместимостта на мерките с общия пазар, като непоследователността между твърдението на Комисията, „че нидерландските банки са се представили добре на последния кръг стрес тестове на ЕБО (NB: Европейския банков орган) благодарение на положителната оценка на рисково претеглените активи (включително ипотечните кредити) и би трябвало да могат да издържат на висока степен на неизпълнение“ и пасивното приемане на довода на нидерландските власти, че нидерландският банков сектор вместо това е слаб и че прилагането на нидерландската СГД (Схема за гарантиране на депозитите) е щяло да влоши сектора или факта, че оспореното решение съдържа условия, които представляват друг ясен показател, че започването на официално разследване е било необходимо.
 4.
 Четвърто правно основание, изведено от твърдение за нарушение на


text:
правата на жалбоподателя, тъй като:
 —
 липсва доказателство, че оплакването на жалбоподателя срещу мерките за държавна помощ е било предмет на някакво разследване и анализ. Действително то не се споменава в оспореното решение;
 —
 жалбоподателят не е бил информиран по никакъв начин за оспореното решение.
 5.
 Пето правно основание, изведено от твърдение за нарушение на член 17 от Хартата за основните права на Европейския съюз, тъй като:
 —
 приложението на правилата за държавната помощ не може да наруши други права на ЕС, като правото на собственост. В настоящия случай Комисията не би могла да се позове на експроприацията на инвестиции без дори да анализира дали този акт е бил осъществен съгласно закона. Експроприацията е сама по себе си нарушение на правото на собственост и Комисията не би могла да пренебрегне това обстоятелство в оценката си;
 —
 Комисията е трябвало да провери предпоставките и условията на тази експроприация с цел да реши дали тя е била елемент, на който може да се позове при оценката на мерките за помощ.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ 1999 L 83, стр. 1)


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/46
 Жалба, подадена на 25 август 2017 г. — thyssenkrupp Electrical Steel and thyssenkrupp Electrical Steel Ugo/Комисия
 (Дело T-577/17)
 (2017/C 347/61)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: thyssenkrupp Electrical Steel GmbH (Гелзенкирхен, Германия) и thyssenkrupp Electrical Steel Ugo (Исберг, Франция) (представител: M. Günes, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени заключението на Комисията в документ Ares(2017)3010674 oт 15 юни 2017 г., че съществените интереси на производителите от Съюза няма да бъдат неблагоприятно засегнати от разрешение за активно усъвършенстване на някои продукти от електротехническа стомана със зърнесто ориентирана структура,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, съгласно член 134, параграф 1 oт Процедурния правилник на Общия съд.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.
 1.
 Първото основание е нарушение на задължението за излагане на мотиви
 —
 Заключението на Комисията, че икономическите условия са били изпълнени по отношение на разглежданото разрешение за активно усъвършенстване не съдържа мотивите, на които се основава.
 2.
 Второто основание е явна грешка в оценката на фактите
 —
 Заключението на Комисията, че разглежданото разрешение за активно усъвършенстване няма да засегне неблагоприятно съществените интереси на производителите от Съюза се основава на явна грешка в оценката на фактите.
 3.
 Третото основание е нарушение на член 211, параграф 4, буква б) от МКС (1) и на основния регламент (2)
 —
 Заключавайки, че икономическите условия са били изпълнени по отношение на разглежданото разрешение за активно усъвършенстване, Комисията не е ограничила оценката си до факторите, посочени в член 211, параграф 211, параграф 4, буква б) oт Митническия кодекс на Съюза (МКС) и е основала оценката си на фактори, които могат да бъдат преценявани само в производството, уредено в основния регламент.
 4.
 Четвъртото основание е нарушение на член 259, параграф 4 oт изпълнителния регламент относно МКС и хоризонталните правила относно дейността на експертните групи на Комисията
 —
 Доколкото Комисията е делегирала заключението относно икономическите условия на групата на митническите експерти, тя е нарушила член 259, параграф 4 oт изпълнителния регламент относно МКС (3) и хоризонталните правила на Комисията относно създаването и дейността на експертни групи на Комисията.
 5.
 Петото основание е нарушение на правото на защита
 —
 Като не е разкрила някои важни сведения, съдържащи се в разглежданото разрешение за активно усъвършенстване или достатъчно подробни неповерителни резюмета на информацията, за да позволи разумно разбиране на съдържанието на предоставената поверителна информация, Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕС) No 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 269, 2013 г., стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 2009 г., стр. 5).
 (3) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията от 24 ноември 2015 година за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) No 952/2013 на


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/4
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 29 април 2008 г. — Khoshnaw Abdullah/Федерална република Германия
 (Дело C-177/08)
 (2008/C 197/06)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Khoshnaw Abdullah
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година (1) да се тълкува в смисъл, че — независимо от член 1 C, точка 5, изречение второ от Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г. (Женевска конвенция за бежанците) — статутът на бежанец се прекратява тогава, когато са престанали да съществуват основателните опасения от преследване на бежанеца по смисъла на член 2, буква в) от директивата, на основание на които е предоставен статут на бежанец, и той няма и други причини за опасения от преследване по смисъла на член 2, буква в) от Директивата 2004/83?
 2.
 Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен: дали прекратяването на статута на бежанец съгласно член 11, параграф 1, буква д) от Директива 2004/83/ЕО изисква освен това в страната, чието гражданство има бежанецът
 а)
 да е налице субект на закрила по смисъла на член 7, параграф 1 от директивата и в това отношение достатъчно ли е защитата да може да бъде осигурена с помощта на многонационални военни сили,
 б)
 бежанецът да не е заплашен от тежко посегателство по смисъла на член 15 от директивата, което води до предоставяне на субсидиарна закрила съгласно член 18 от директивата и/или
 в)
 положението със сигурността да е стабилно и общите условия на живот да гарантират жизнения минимум?
 3.
 В положение, при което предходните обстоятелства, въз основа на които на съответното лице е предоставен статут на бежанец, са престанали да съществуват, дали новите, обосноваващи преследване обстоятелства
 а)
 трябва да се преценяват съобразно критерия за вероятност за преследване, използван във връзка с предоставянето на статут на бежанец, или в полза на съответното лице трябва да се прилага друг критерий
 б)
 трябва да се разглеждат като се отчита смекчаването на тежестта на доказване съгласно член 4, параграф 4 от директивата?
 (1) ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/2
 Решение на Съда (първи състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — Kronos International Inc./Finanzamt Leverkusen
 (Дело C-47/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Членове 49 и 54 ДФЕС - Свобода на установяване - Членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС - Свободно движение на капитали - Данъчно законодателство - Корпоративен данък - Законодателство на държава членка, целящо премахването на двойното данъчно облагане на разпределената печалба - Метод на приспадане, прилаган към дивидентите, разпределени от дружества, местни лица за държавата членка, в която е установено дружество получател - Метод на освобождаване, прилаган към дивидентите, разпределени от дружества, местни лица за държава членка, различна от държавата членка, в която е установено дружеството получател, или за трета страна - Различно третиране на загубите на дружеството - получател на дивидентите))
 2014/C 409/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Köln
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kronos International Inc.
 Ответник: Finanzamt Leverkusen
 Диспозитив
 1)
 Съвместимостта с правото на Съюза на национална правна уредба като разглежданата в главното дело — съгласно която дружество местно лице за дадена държава членка не може да приспада корпоративния данък, заплатен в друга държава членка или в трета страна от разпределящите дивидентите капиталови дружества, тъй като тези дивиденти са освободени от данък в първата държава членка, когато са получени от дружества за техни участия от поне 10 % от капитала на разпределящото дружество, като в разглеждания случай получилото дивидентите дружество в действителност притежава 90 % от капитала на разпределящото дружество и е било учредено съгласно законодателството на трета страна — следва да се преценява с оглед на членове 63 ДФЕС и 65 ДФЕС.
 2)
 Член 63 ДФЕС следва да се тълкува в смисъл, че допуска към дивидентите, разпределени от дружества, местни лица за други държави членки или за трети страни, да се прилага методът на освобождаване, при положение че към дивидентите, разпределени от дружества, местни лица за същата държава членка, в която е установено и дружеството получател, се прилага методът на приспадане, като в случай че това дружество получател е регистрирало загуба, в резултат на прилагането на метода на приспадане следва изцяло или частично да бъде възстановен платеният от разпределящото местно дружество данък.
 (1) ОВ C 98, 31.3.2012 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/52
 Определение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. — EREF/Комисия
 (Дело T-40/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Представителство от адвокат, нямащ качеството на трето лице - Недопустимост)
 2010/C 24/92
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Брюксел, Белгия) (представител: D. Fouquet, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и B. Martenczuk)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2007) 4323 окончателен на Комисията от 25 септември 2007 година относно мярката C 45/2006, изпълнена от Франция в рамките на строителството от Areva NP на атомна електроцентрала за Teollisuuden Voima Oy
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията на Европейските общности.
 3.
 Първоинстанционният съд не следва да се произнася по исканията за встъпване на Френската република, Република Финландия, Greenpeace France и Greenpeace Nordic.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/21
 Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Łodzi (Полша), постъпило на 22 юни 2015 г. — Наказателно производство срещу G.M. и M.S.
 (Дело C-303/15)
 (2015/C 311/25)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Okręgowy w Łodzi
 Страни в главното производство
 G.M. и M.S.
 Преюдициален въпрос
 Може ли член 8, параграф 1 от Директива 98/34/ЕО от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (1) да се тълкува в смисъл, че допуска диференциация на последиците от липсата на нотификация на разпоредби, представляващи технически регламенти, тоест може ли за разпоредбите, които се отнасят до свободи, неподлежащи на ограничения по член 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз, липсата на нотификация да води до невъзможност за прилагането им по конкретно разглежданото дело, а за разпоредбите, които се отнасят до свободи, подлежащи на ограничения по член 36 от Договора, да се допуска националният съд, който е и съд на Съюза, да преценява дали въпреки липсата на нотификация са съвместими с изискванията по член 36 от Договора и не следва да бъдат оставяни без приложение?
 (1) ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/11
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 25 февруари 2013 г. — Gemeente ’s-Hertogenbosch/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-92/13)
 2013/C 147/19
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gemeente ’s-Hertogenbosch
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 5, параграф 7, буква a) от Шеста директива (1) да се тълкува в смисъл, че е налице възмездна доставка, ако дадена община пуска за първи път в употреба сграда, построена за нейна сметка върху неин собствен поземлен имот, ако общината използва 94 % от тази сграда за дейности, осъществявани в кръга на задълженията ѝ като публичноправен орган и 6 % от същата сграда за осъществяваните в качеството ѝ на данъчнозадължено лице дейности, като 1 % от сградата се използва за облагаеми доставки, за които не може да се приспада ДДС?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/14
 Жалба, подадена на 17 август 2015 г. от Best-Lock (Europe) Ltd срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 16 юни 2015 г. по дело T-395/14 — Best-Lock (Europe)/EUIPO
 (Дело C-451/15 P)
 (2016/C 270/18)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Best-Lock (Europe) Ltd (представител: J. Becker, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 14 април 2016 г. Съдът (шести състав) отхвърли жалбата като недопустима.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/2
 Решение на Съда (първи състав) от 2 февруари 2012 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-545/09) (1)
 (Конвенция за определяне на статута на Европейските училища - Тълкуване и прилагане на член 12, точка 4, буква а) и член 25, точка 1 - Право на командированите учители да имат достъп до същото кариерно развитие и същото увеличение на заплатите като техните национални колеги - Изключване на някои учители, командировани от Обединеното кралство в Европейските училища, от достъп до по-изгодни скали за заплащане и до други допълнителни плащания, предоставяни на националните им колеги - Несъвместимост с член 12, точка 4, буква а) и член 25, точка 1)
 2012/C 80/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: H. Walker, J. Coppel, Barrister)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 12, точка 4, буква а) от Конвенцията за определяне на статута на Европейските училища (ОВ L 212, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 16, том 1, стр. 16) — Възнаграждение на учителите, командировани в Европейските училища — Изключване, по време на тяхното командироване, от адаптирането на заплатата, предоставяно на учителите, наети на работа в националните училища
 Диспозитив
 1.
 Член 12, точка 4, буква а), последно изречение от Конвенцията за определяне на статута на Европейските училища от 21 юни 1994 година трябва да се тълкува в смисъл, че задължава държавите членки, които са страни по тази конвенция, да следят за това учителите, командировани или назначени в Европейските училища, да се ползват през периода на тяхното командироване или назначение от същите права за кариерно развитие и за пенсиониране като приложимите към националните им колеги по силата на правната уредба на тяхната държава членка по произход.
 2.
 Като изключва назначените или командировани в Европейските училища английски и уелски учители през периода на тяхното назначение или командироване от достъпа до по-изгодни равнища на заплащане, по-конкретно обозначените като „threshold pay“, „excellent teacher system“ или „advanced skills teachers“, и от достъпа до други допълнителни плащания като „teaching and learning responsibility payments“, предвидени от „School Teachers Pay and Conditions Document“, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия прилага неправилно член 12, точка 4, буква а) и член 25, точка 1 от тази конвенция.
 3.
 Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/11
 Решение на Съда (четвърти състав) от 11 юли 2013 г. — Френска република/Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-601/11 P) (1)
 (Обжалване - Жалба за отмяна - Защита срещу трансмисивните спонгиформни енцефалопатии - Регламент (ЕО) No 746/2008 - Регламент, който разрешава мерки за надзор и ликвидиране, които са по-малко обременителни от предходните - Принцип на предпазните мерки - Равнище на закрила на човешкото здраве - Нови елементи, които могат да променят разбирането за риска - Липса на мотиви - Изопачаване на фактите - Грешка при прилагане на правото)
 2013/C 252/17
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, C. Candat, R. Loosli-Surrans, както и G. de Bergues и S. Menez)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и D. Bianchi), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (трети разширен състав) от 9 септември 2011 г. по дело Франция/Комисия (T-257/07), с което Общият съд отхвърля искането за отмяна на Регламент (ЕО) No 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 202, стp. 11), доколкото разрешава мерки за надзор и ликвидиране, които са по-малко обременителни от предходните, що се отнася до стадата от овце и кози — Липса на мотиви — Изопачаване на фактите — Погрешна правна квалификация на фактите — Нарушение на принципа на предпазните мерки
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 80, 17.3.2012 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/32
 Жалба, подадена на 12 септември 2010 г. — Hamas/Съвет
 (Дело T-400/10)
 ()
 2010/C 317/60
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Hamas (представител: L. Glock, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Уведомление С 188/13 на Съвета от 13 юли 2010 г.;
 —
 да се отмени Решение 2010/386/ОВППС на Съвета от 12 юли 2010 г.;
 —
 да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 610/2010 на Съвета от 12 юли 2010 г.;
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на Уведомление 2010/С 188/09 на Съвета (1), на Решение 2010/386/ОВППС на Съвета (2), както и на Регламента за изпълнение (ЕС) No 610/2010 на Съвета (3), доколкото с тях името на жалбоподателя остава включено в списъка на лицата, групите и образуванията, чиито средства и икономически ресурси са замразени по силата на членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС (4) и на член 2, параграф 3 от Регламент No 2580/2001 в рамките на борбата срещу тероризма.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания, които, що се отнася до Уведомление 2010/C 188/09 на Съвета, са изведени от:
 —
 нарушение на член 297, параграф 2, трета алинея ДФЕС, доколкото жалбоподателят не бил получил нотификация за уведомлението и само публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз не можело да се счита за такова нотифициране на акта,
 —
 нарушение на член 41, параграф 2, буква б) от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като жалбоподателят бил лишен отчасти от достъп до посоченото уведомление,
 —
 нарушение на член 6, параграф 3, буква а) от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ), който се отнася до правото на всяко лице, обвинено в криминално престъпление, да бъде незабавно и в подробности информирано за характера и причините за обвинението срещу него на разбираем за него език,
 и които, що се отнася до Решение 2010/386/ОВППС и до Регламент No 610/2010, са изведени от:
 —
 явна грешка в преценката, тъй като Хамас, като легитимно избрано правителство, не можело да бъде включено в списъка на терористи съгласно принципа за ненамеса във вътрешните работи на държавата,
 —
 нарушение на основните права на жалбоподателя поради:
 —
 нарушение на правото му на защита и на правото му на добра администрация, тъй като решението, с което името на жалбоподателя остава включено в списъка на лицата, групите и образуванията, чиито средства и икономически ресурси са замразени, не се предхожда от уведомление относно обстоятелствата в основата на повдигнатото му обвинение, което е попречило на жалбоподателя да изложи становището си по тези обстоятелства, и
 —
 нарушение на правото му на собственост, доколкото замразяването на средствата на жалбоподателя неоснователно ограничавало правото му на собственост,
 —
 неизпълнение на задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС, доколкото Съветът не посочил изрично мотиви нито в Решение 2010/386/ОВППС, нито в Регламент No 610/2010.
 (1) Уведомление 2010/C 188/09 на Съвета от 13 юли 2010 година до лицата, групите и образуванията,


text:
посочени в списъка, предвиден в член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 на Съвета относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания (ОВ C 188, стр. 13).
 (2) Решение 2010/386/ОВППС на Съвета от 12 юли 2010 година за актуализиране на списъка на лицата, групите и образуванията, по отношение на които се прилагат членове 2, 3 и 4 от Обща позиция 2001/931/ОВППС за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (OB L 178, стр. 28).
 (3) Регламент за изпълнение (ЕС) No 610/2010 на Съвета от 12 юли 2010 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент (ЕС) No 1285/2009 (ОВ L 178, стp. 1).
 (4) Обща позиция 2001/931/ОВППС на Съвета от 27 декември 2001 година за прилагането на специални мерки за борба с тероризма (ОВ L 344, стр. 93, Специално издание на български език, 2007 г., глава 18 том 1 стр. 179).


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/36
 Жалба, подадена на 22 март 2016 г. —Белгия/Комисия
 (Дело T-131/16)
 (2016/C 191/48)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: C. Pochet и J. Halleux, подпомагани от M. Segura Catalán и M. Clayton, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме за допустими и основателни изтъкнатите в жалбата твърдения за наличието на отменителни основания,
 —
 да отмени решението на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схема за помощ чрез освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), приведена в действие от Кралство Белгия, доколкото в това решение мярката за държавна помощ не е правилно определена, данъчните режими при свръхпечалба са окачествени като схема и е прието, че това съставлява държавна помощ, несъвместима с член 107 ДФЕС,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 2 от обжалваното решение, доколкото в тях се приема, че данъчните режими при свръхпечалба представляват държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар, и се разпорежда да се изиска възстановяване на твърдяната държавна помощ от страна на групите от дружества, към които принадлежат получателите ѝ, което е в противоречие с общите принципи на правото на ЕС,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това дело.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 2, параграф 6 ДФЕС и на член 5, параграфи 1 и 2 ДЕС, доколкото правилата за държавните помощи са използвани с цел едностранно определяне на данъчните правомощия на белгийската държава.
 2.
 Второ основание: грешка при прилагането на правото и явна грешка в преценката при определянето на твърдяната мярка за държавна помощ и при окачествяването ѝ като схема за помощ, за която не се изискват допълнителни мерки за прилагане по смисъла на член 1, буква г) от Регламент 2015/1589 и член 107 ДФЕС.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 107 ДФЕС, доколкото е прието, че данъчните режими при свръхпечалба съставляват мярка за държавна помощ. Комисията не доказала, че са използвани държавни ресурси, не установила наличието на предимство и погрешно преценила въпросите за селективността и нарушаването на конкуренцията.
 4.
 Четвърто основание: явна грешка в преценката при определянето на получателите на твърдяната помощ, доколкото е прието, че такива са не само белгийските субекти, облагани в Белгия, но и многонационалните групи, към които те принадлежат.
 5.
 Пето основание, изтъкнато при условията на евентуалност: нарушение на общия принцип на законност и на член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/1589 от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (1), доколкото може да се изиска възстановяване от многонационалните групи, към които принадлежат белгийските субекти, ползвали съответния данъчен режим.
 (1) ОВ L 248, стр. 9.


text:
 8.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 439/9
 Решение на Съда (пети състав) от 9 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)/Yesmoke Tobacco SpA
 (Дело C-428/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни разпоредби - Хармонизиране на законодателствата - Директива 95/59/EО и Директива 2011/64/EС - Структура и ставки на акциза върху обработения тютюн - Определяне на акциз - Принцип, установяващ една ставка на акциза за всички цигари - Възможност за държавите членки да въведат минимален размер на акциза - Цигари от най-ниската ценова категория - Национална правна уредба - Конкретна категория цигари - Определяне на акциза в размер на 115 %))
 (2014/C 439/12)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS)
 Ответник: Yesmoke Tobacco SpA
 Диспозитив
 Член 7, параграф 2 и член 8, параграф 6 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна норма като разглежданата в главното производство, с която не се въвежда еднакъв минимален акциз, който се прилага за всички цигари, а минимален акциз, който се прилага единствено за цигарите с продажна цена на дребно, по-ниска от тази на цигарите от най-търсената ценова категория.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/39
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 9 април 2014 г. — Rouffaud/SEAE
 (Дело F-59/13) (1)
 ((Публична служба - Договорно нает служител със спомагателни функции - Преобразуване на договор - Досъдебна процедура - Правило за съответствие - Промяна на основанието на исканията в жалбата))
 2014/C 159/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Thierry Rouffaud (Иксел, Белгия) (представители: първоначално A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi и D. Abreu Caldas, avocats, впоследствие S. Orlandi и D. Abreu Caldas, avocats)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя последователните срочни договори, по които е наеман, да бъдат преобразувани в договор за неопределено време и прослуженото време в качеството му на договорно нает служител със спомагателни функции да бъда признато за служебен стаж като договорно нает служител
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Rouffaud понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската служба за външна дейност.
 (1) ОВ C 233, 10.8.2013 г., стр. 14


text:
 27.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 123/17
 Жалба, подадена на 12 февруари 2013 г. — Herdade de S. Tiago II/СХВП — Polo/Lauren (V)
 (Дело T-90/13)
 2013/C 123/29
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Herdade de S. Tiago II-Sociedade Agrícola, SA (Лисабон, Португалия) (представители: I. de Carvalho Simões и J. Pimenta, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: The Polo/Lauren Company, LP (Ню Йорк, Съединени американски щати)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да уважи жалбата и да отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2012 г. по преписка R 1436/2010-2,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските, направени във връзка с производството по обжалване пред Общия съд, включително тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, състояща се от изображение на играч на поло на кон и от словния елемент „V“, за стоки и услуги от класове 3, 18, 25, 28, 41 и 43 — заявка за марка на Общността No 5 791 835
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността и регистрирани за Обединеното кралство и Бенелюкс марки, изобразяващи играч на поло, за стоки от класове 9, 18, 20, 21, 24, 25 и 28
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 на Съвета


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/9
 Жалба, подадена на 22 май 2012 г. от Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 6 март 2012 г. по дело T-453/10, Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development/Европейска комисия
 (Дело C-248/12 P)
 2012/C 200/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Northern Ireland Department of Agriculture and Rural Development (представители: K.J. Brown, Departmental Solicitor's office, D. Wyatt QC, V. Wakefield, Barristers)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Съдът:
 —
 да отмени определението на Общия съд;
 —
 да обяви искането за отмяна на DARD за недопустимо и да върне делото на Общия съд за разглеждане по същество на искането за отмяна на DARD;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на DARD в настоящото производство и направените пред първата инстанция разноски във връзка с искането за недопустимост; и
 —
 да не се произнася по съдебните разноски в останалата част.
 Правни основания и основни доводи
 Първото правно основание се отнася до това, че Общият съд не установил и не приложил подходящата правна проверка, свързана по-точно с това, че решенията по дело Piraiki-Patraiki/Комисия и дело Dreyfus/Комисия представляват само примери за по-широкообхватен правен принцип, съгласно който дадена мярка на Съюза трябва да се разглежда като отнасяща се пряко до лицата, чието правно положение засяга, когато съответното нейно прилагане е с „предрешен изход“ или всяка друга възможност е „чисто теоретична“, или пък е „очевидно“, че което и да е дискреционно правомощие ще било упражнено по определен начин. Този принцип трябвало да се приложи към обстоятелствата във всяко дело.
 Второто правно основание се отнася до това, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото и действал в противоречие с принципа на правна сигурност в опита си да ограничи приложното поле на решенията по дело Piraiki-Patraiki/Комисия и дело Dreyfus/Комисия (в частност ограничавайки първото от тях до случаите, в които дадена мярка на Съюза се приема в отговор на искане от държава членка и ограничавайки второто решение до случаите с „много специфичен фактически контекст“).
 Третото правно основание се отнася до това, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като стеснил проверката за наличие на процесуална легитимация по член 263. Това било в противоречие с правилното тълкуване на член 263, изменен с Договора от Лисабон, в частност относно позоваването на неговата цел и на принципа на ефективна съдебна защита.
 Четвъртото правно основание се отнася до това, че в конкретното производство Общият съд не приложил подходящите правни принципи, тъй като следвало да установи, че DARD е „пряко засегнат“. В частност, конституционното положение в Обединеното кралство било такова, че преотстъпеното управление, в случая осъществявано от DARD, носело пряко отговорност за поемането на разходите при отказ. Причинно-следствената връзка била пряка и автоматична. Поетите задължения във връзка с преотстъпеното управление в рамките на Обединеното кралство били установени (вж. Решение от 16 юли 2009 г. по дело Horvath, C-428/07, Сборник, стр. 1-6355) и всеки довод, че тяхното прилагане е нещо различно от „предрешен изход“,


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/27
 Решение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — Rare Hospitality International/EUIPO (LONGHORN STEAKHOUSE)
 (Дело T-856/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз LONGHORN STEAKHOUSE - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) No 207/2009 - Равно третиране и принцип на добра администрация))
 (2017/C 256/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rare Hospitality International, Inc. (Орландо, Флорида, Съединени щати) (представител: I. Lázaro Betancor, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Bonne)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 12 септември 2016 г. (преписка R 2149/2015-5) относно заявка за регистрация на словния знак LONGHORN STEAKHOUSE като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Rare Hospitality International, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 23.1.2017 г.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/17
 Решение на Общия съд от 7 февруари 2012 г. — Hartmann-Lamboy/СХВП — Diptyque (DYNIQUE)
 (Дело T-305/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „DYNIQUE“ - По-ранна словна марка на Общността „DIPTYQUE“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 80/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Marlies Hartmann-Lamboy (Westerburg, Германия) (представител: R. Loos, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Diptyque SAS (Париж, Франция)
 Предмет
 Жалба срещу решението от 7 май 2010 г. на първи апелативен състав на СХВП (преписка R 1217/2009-1) относно производство по възражение между Diptyque SAS и г-жа Marlies Hartmann-Lamboy.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-жа Marlies Hartmann-Lamboy да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/28
 Жалба, подадена на 31 януари 2014 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-8/14)
 2014/C 85/50
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: A. Senes и L. Payot, avocats)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което на жалбоподателката е отказано повишаване от длъжност F в длъжност E.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Комитета по повишаването от 23 октомври 2013 г.,
 —
 да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/9
 Иск, предявен на 20 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-70/08)
 (2008/C 116/16)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н G. Rozet и г-н J. Enegren)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 г. за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (1) или като не е гарантирало, че социалните партньори въвеждат необходимите разпоредби чрез споразумение, или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тези разпоредби, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 16, параграф 1 от тази директива;
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2003/72/ЕО е изтекъл на 18 август 2006 г.
 (1) ОВ L 207, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 207.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/28
 Жалба, подадена на 4 юни 2008 г. — Team Relocation NV/Комисия
 (Дело T-204/08)
 (2008/C 197/50)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Team Relocation NV (Zaventem, Белгия) (представители: H. Giliams, J. Bocken, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 1 от Решение на Комисията от 11 март 2008 година по преписка COMP/38.543 — Услуги по международни премествания, в частта, в която се установява, че жалбоподателят е нарушил член 81 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП през периода януари 1997 г. — септември 2003 г., като пряко и непряко е определил цените на услугите по международни премествания в Белгия, поделил е част от пазара и е манипулирал процедурата по представяне на оферти;
 —
 да се отмени член 2 от Решение на Комисията от 11 март 2008 година по преписка COMP/38.543 — Услуги по международни премествания, в частта, с която на жалбоподателя се налага глоба в размер на 3,49 милиона EUR;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали значително наложената с посоченото по-горе решение глоба;
 —
 във всеки случай, да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С тази жалба жалбоподателят иска, на основание на член 230 ЕО, отмяна на членове 1 и 2 от Решение C(2008)926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година (преписка COMP/38.543 — Услуги по международни премествания) във връзка с производство по член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, в частта, с която се налага глоба на жалбоподателя.
 Жалбоподателят изтъква осем правни основания в подкрепа на своите искания:
 Първо, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП, както и задължението за мотивиране, заявявайки в член 1 от решението си, че жалбоподателят е участвал от януари 1997 г. до септември 2003 г. в едно-единствено продължително нарушение на член 81 ЕО.
 Второ, жалбоподателят посочва, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, както и Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 година (1), като е взела предвид, за целите на изчисляване на основния размер на глобата, съвкупните продажби на жалбоподателя на белгийския пазар на международните премествания, включително оборота, реализиран от преместванията на физически лица.
 Трето, жалбоподателят поддържа, че процентът от 17 % от стойността на продажбите, прилаган от Комисията за целите на изчисляването на основния размер на глобата на жалбоподателя е прекалено висок. Той твърди, че с това Комисията е нарушила принципите на равно третиране и пропорционалност, Насоките относно метода за определяне на глобите от 2006 година и задължението за мотивиране.
 Четвърто, жалбоподателят посочва, че не е налице основание за умножаване на стойността на продажбите на жалбоподателя по броя на годините, през които са се осъществили практиките, в които е участвал. По-нататък, той твърди, че автоматичното умножаване на сумата, определена въз основа на стойността на продажбите по броя на годините на участие на предприятие в нарушението предоставя на твърдяната продължителност на нарушението диспропорционална


text:
значимост по отношение на другите фактори и по-специално на тежестта на нарушението.
 Пето, жалбоподателят изтъква, че не е налице основание за налагането на жалбоподателя на допълнителна сума от 436 850,53 EUR, равна на 17 % от стойността на неговите продажби.
 Шесто, жалбоподателят твърди, че Комисията е трябвало да вземе предвид няколко смекчаващи обстоятелства, които дават основание за намаляване на глобата на жалбоподателя.
 Седмо, жалбоподателят изтъква доводи, че не е налице основание за налагане на глоба, която надвишава 10 % от оборота му. С това Комисията е нарушила член 23 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (2) и принципа на пропорционалност.
 Осмо и при условията на евентуалност, жалбоподателят посочва, че глобата му трябва да бъде намалена значително, за да се вземе предвид невъзможността му да плати.
 (1) Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).
 (2) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/22
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 3 декември 2009 г. — Lothar Lohmeyer/Finanzamt Minden
 (Дело C-501/09)
 2010/C 63/36
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец: Lothar Lohmeyer
 Ответник: Finanzamt Minden
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли понятието „хранителни стоки“ в приложение H, категория 1 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1) да се тълкува в смисъл, че в него попадат само хранителни стоки „за вкъщи“, както те обикновено се продават в търговските обекти за хранителни стоки, или в тях попадат също ястия или храни, които са пържени, варени или печене или са приготвени по друг начин и са предназначени за бързо хранене?
 2.
 В случай, че „хранителните стоки“ по смисъла на приложение H, категория 1 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота включват също ястия или храни за бързо хранене:
 Трябва ли член 6, параграф 1, изречение 1 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че включва също предоставянето на прясно приготвени ястия или храни, които купувачът консумира на място, без да ги отнася в къщи, използвайки оборудването за хранене, като например тезгях, столове за ядене на крак и друго подобно оборудване?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/30
 Жалба, подадена на 8 април 2015 г. — Kohrener Landmolkerei и DHG/Комисия
 (Дело T-178/15)
 (2015/C 245/36)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kohrener Landmolkerei GmbH (Пениг, Германия) DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (Фробург, Германия) (представител: Rechtsanwalt A. Wagner)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решението на Европейската комисия, получено на 2 март 2015 г.;
 —
 да обяви за допустимо повдигнатото от жалбоподателите на 23 декември 2014 г. възражение по преписка AT-TSG-0007-01035.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват, че обжалваното решение следва да се отмени поради допуснати грешки при прилагането на правото. Съгласно член 51 от Регламент (EС) No 1151/2012 (1), тъй като са повдигнали възражение, жалбоподателите разполагали с тримесечен срок, в рамките на който трябвало да подадат възражение пред националния орган, ако искат да възразят срещу регистрацията на храна с традиционно специфичен характер. В това отношение те посочват, че съответната публикация (ОВ C 340, 2014 г., стр. 6) е направена на 30 септември 2014 г., а възражението е подадено на 23 декември 2014 г. пред компетентния национален орган. Жалбоподателите не носели отговорност за друг изпуснат срок. Те добавят, че жалбоподателите не можели да оказват влияние върху действията във времето на компетентния национален орган във връзка с препращането до Комисията на подадените възражения и че в оспореното решение не било взето предвид обстоятелството, че възражението било подадено в срок. В решението се вземало предвид само датата на постъпване в Европейската комисия.
 По-нататък се изтъква, че в член 51 от Регламент No 1151/2012 не бил предвиден срок за препращането от страна на националния орган. Поради това от значение било само подаването на възражението от страна на жалбоподателите до националния орган.
 (1) Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1).


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/52
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 юни 2016 г. — Verile/Комисия
 (Дело F-108/12) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема - Предложение за бонус за осигурителен стаж - Жалба - Отмяна - Обжалване - Изменение на квалификацията на искането за отмяна на предложението за бонус за осигурителен стаж - Тълкуване на искането за отмяна като искане за отмяна на решението за признаване на бонус за осигурителен стаж след прехвърлянето на пенсионни права - Отхвърляне на искането - Решение по жалбата със сила на пресъдено нещо - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 260/64)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marco Verile (Кадредзате, Италия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats, впоследствие D. de Abreu Caldas, S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats, впоследствие S. Orlandi и J.-N. Louis, avocats, накрая J.-N. Louis, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално D. Martin и G. Gattinara, впоследствие J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara, и накрая G. Gattinara и F. Simonetti)
 Предмет
 Искане за отмяната на решението за прехвърляне на пенсионни права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от Приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по дело F-108/12, Verile/Комисия.
 2)
 Г-н Marco Verile и Европейската комисия понасят съответно направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 379, 8.12.2012 г., стр. 34.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/7
 Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, zittingsplaats Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 31 октомври 2016 г. — A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 (Дело C-550/16)
 (2017/C 038/10)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Den Haag, , zittingsplaats Amsterdam
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: A, S
 Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Преюдициален въпрос
 Във връзка със събирането на семейството на бежанци трябва ли за „непридружени малолетни или непълнолетни лица“ по смисъла на член 2, буква е) от Директива 2003/86 (1) да се смятат и гражданите на трети страни или лицата без гражданство на възраст под 18 години, които влизат на територията на държава членка непридружени от възрастен, който да отговаря за тях по закон или съгласно обичая, и които
 —
 подават молба за убежище,
 —
 навършват 18 години по време на процедурата по предоставяне на убежище в държавата членка,
 —
 получават убежище с обратна сила, считано от момента на подаване на молбата, и
 —
 впоследствие подават заявление за събиране на семейството?
 (1) Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, 2003 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/40
 Жалба, подадена на 17 юни 2014 г. — Sumitomo Electric Industries and J-Power Systems/Комисия
 (Дело T-450/14)
 2014/C 303/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Sumitomo Electric Industries Ltd (Осака, Япония) и J-Power Systems Corp. (Токио) (представители: M. Hansen, L. Crocco, J. Ruiz Calzado и S. Völcker, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението в частта, с която те са приети за отговорни за едно-единствено сложно продължено нарушение, включващо картел между европейски производители и редовни и асоциирани членове, и при условията на евентуалност — да намали съществено размера на глобата,
 —
 при условията на евентуалност — да отмени член 1, параграф 8, букви a)—в) от решението в частта, с която жалбоподателите са приети за отговорни за нарушение за периода между 26 юли 2006 г. и 10 април 2008 г.,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното искане — да отмени член 2, буква м) от решението на Комисията и да намали размера на глобата, наложена на жалбоподателите, предвид силно ограниченото им участие през периода от 26 юли 2006 г. до 10 април 2008 г. и
 —
 да отмени решението изцяло, тъй като в определяща степен се основава на доказателства, иззети незаконосъобразно в помещенията на Nexans SA и Nexans France,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.
 1.
 Първото основание е, че Комисията не доказала едно-единствено сложно продължено нарушение, включващо споразумение между азиатските и европейските производители да стоят настрана от съответните национални територии на останалите участници в споразумението и споразумение за разпределяне на проектите в Европейското икономическо пространство (ЕИП) между европейски дружества.
 2.
 Второто основание е, че при прилагане на член 101 ДФЕС Комисията допуснала грешки при установяване на фактите и прилагане на правото, доколкото с обжалваното решение не било надлежно доказано участието на жалбоподателите през целия период на нарушението.
 3.
 Третото основание е, че при изчисляване на глобата, наложена на жалбоподателите, Комисията допуснала грешки при прилагане на правото и при преценката, тъй като наложената глоба не отразявала тежестта на нарушението и твърде ограничената роля на жалбоподателите през значителен период от него.
 4.
 Четвъртото основание е съществено процесуално нарушение и нарушение на правото на защита, тъй като обжалваното решение се основавало в определяща степен на доказателства, иззети незаконосъобразно от Комисията при проверки в помещенията на Nexans.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/31
 Жалба, подадена на 25 май 2017 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/ЕИФ
 (Дело T-320/17)
 (2017/C 256/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: M. Sfyri и C-N. Dede, lawyers)
 Ответник: Европейски инвестиционен фонд (ЕИФ)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника, съобщено на жалбоподателите на 16 март 2017 г., относно офертата, подадена от тях в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка (референтен номер 2016-MIBO_IPA_PPI-002), с което те били уведомени, че тяхното предложение не е било класирано като икономически най-изгодно;
 —
 да осъди ответника да заплати на жалбоподателите назидателно обезщетение за вреди в размер на 100 000 EUR (сто хиляди евро); и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски и другите разходи на жалбоподателите, направени във връзка с настоящото производство, дори при отхвърляне на тази жалба.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват едно-единствено основание, а именно, че ответникът нарушил правото на ЕС относно обществените поръчки, принципите за прозрачност и разпоредбите на директивите за обществените поръчки, както и Практическото ръководство на ЕИФ, като не уведомила жалбоподателите за резултатите, получени от одобрения оферент по всеки критериите, и подробен анализ на силните и слабите страни на тяхната оферта, в сравнение с тези на одобрения оферент. Жалбоподателите твърдят, че ответникът е действал в нарушение на принципа на добра администрация, като не зачел правото им на ефективни правни средства за защита срещу оспореното решение.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/12
 Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de Salamanca (Испания) на 8 октомври 2012 г. — Josune Esteban Garcia
 (Дело C-451/12)
 2012/C 399/20
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Salamanca
 Страни в главното производство
 Ищец: Josune Esteban Garcia
 Преюдициален въпрос
 1.
 Дали членове 4 ДФЕС, 12 ДФЕС, 114 ДФЕС и 169 ДФЕС и член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз във връзка с Директива 93/13 (1) и практиката на Съда относно високото ниво на защита на интересите на потребителите, както и относно полезното действие на директивите и принципите на равностойност и ефективност, допускат Audiencia Provincia в качеството ѝ на национална въззивна юрисдикция да разгледа, въпреки липсата на вътрешноправна норма, жалбата срещу решението на първоинстанционния съд, с което на съда по седалището на ответника се предоставя териториалната компетентност за разглеждане на иска за връщане на сума вследствие на твърдяно неизпълнение от страна на същия на сключен по интернет договор?
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/17
 Жалба, подадена на 18 декември 2006 г. от Armacell Entreprise GmbH срещу решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 10 октомври 2006 г. по дело T-172/05: Armacell Entreprise GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-514/06 P)
 (2007/C 56/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Armacell Entreprise GmbH (представлявано от: O.Spuhler, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар
 Искания на ищеца
 Ищецът предявява искания Съдът:
 —
 Да отмени решение на Първоинстанционния съд от 10 октомври 2006 г. по дело Т-172/05;
 —
 Да възложи на Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските, направени за нуждите на производството пред Съда;
 —
 Да отмени решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 23 февруари 2005 г. по дело R 552/2004-1;
 —
 Да възложи на Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските, направени за нуждите на производството пред Първоинстанционния съд, както и разноските, направени за нуждите на производството пред Службата за хармонизация във вътрешния пазар.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът претендира, че оспорваното решение на Първоинстанционния съд е основано на неправилно тълкуване на установеното изискване за прилика на марка съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1) на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (наричан по-долу РМО). Ищецът претендира също, че пропускът на Първоинстанционния съд да разгледа въпроса за прилика на марка от гледна точка на англоезичното население съставлява нарушение на съществено процедурно изискване по смисъла на член 63, параграф 2 от РМО.
 (1) ОВ L 11, стр. 1.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/32
 Решение на Общия съд от 20 май 2010 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-258/06) (1)
 (Приложими разпоредби за обществените поръчки - Възлагане на обществени поръчки, за които директивите за обществените поръчки се прилагат частично или не се прилагат - Тълкувателно съобщение на Комисията - Обжалваем акт - Акт, предназначен да произведе правно действие)
 2010/C 179/54
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
 Ответник: Европейска комисия (представители: X. Lewis и B. Schima)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues, впоследствие G. de Bergues и J.-C. Gracia, и накрая G. de Bergues и J.-S. Pilczer); Република Австрия (представители: M. Fruhmann, C. Pesendorfer и C. Mayr); Република Полша (представители: първоначално E. Ośniecka-Tamecka, впоследствие T. Nowakowski, впоследствие M. Dowgielewicz, впоследствие M. Dowgielewicz, K. Rokicka и K. Zawisza, и накрая M. Szpunar); Кралство Нидерландия (представители: първоначално H. Sevenster, впоследствие C. Wissels и M. de Grave, и накрая C. Wissels, M. de Grave и Y. de Vries); Европейски парламент (представители: U. Rösslein и J. Rodrigues); Република Гърция (представители: D. Tsagkaraki и M. Tassopoulou); и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално Z. Bryanston-Cross, впоследствие L. Seeboruth)
 Предмет
 Искане за отмяна на Тълкувателно съобщение на Комисията относно приложимото общностно право при възлагането на обществени поръчки, за които директивите за обществените поръчки се прилагат частично или не се прилагат (ОВ C 179, 2006 г., стр. 2)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 3.
 Френската република, Република Австрия, Република Полша, Кралство Нидерландия, Европейският парламент, Република Гърция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 294, 2.12.2006 г.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/25
 Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Ballast Nedam/Комисия
 (Дело T-361/06)
 (2007/C 20/39)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Ballast Nedam NV (представители: A.R. Bosman и J.M.M. van de Hel, advocaten)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), съобщено на ищеца на 25 септември 2006 г., доколкото той е негов адресат;
 —
 субсидиарно, да се отмени решението, доколкото ищецът е негов адресат, в частта му относно продължителността на нарушението и да се намали съответно размера на наложената на ищеца санкция.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
 Според ищеца, въз основа на неправилни фактически и правни основания Комисията е приела, че той е упражнил решаващо влияние върху пазарното поведение на Ballast Nedam Infra BV и на Ballast Nedam Grod en Wegen BV.
 В подкрепа на исканията си ищецът, на първо място, се позовава на нарушение на член 81 ЕО. На второ място, той твърди, че е налице нарушение на общите принципи на правото на Общността, по-специално на презумпцията за невиновност. В заключение, ищецът твърди, че е налице нарушение на член 27 параграф 1 на Регламент (EO) 1/2003 и на правото на защита, тъй като едва с решението се приема, че той носи отговорност. В резултат на това, ищецът не могъл да представи доказателства, за да обори това заключение.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/21
 Решение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Electrolux и Whirlpool Europe/Комисия
 (Съединени дела T-115/09 и T-116/09) (1)
 (Държавни помощи - Помощ за преструктурирането на производител на големи домакински електроуреди, за които Френската република е отправила уведомление - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с общия пазар при определени условия - Явни грешки в преценката - Насоки за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение)
 2012/C 89/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Electrolux AB (Стокхолм, Швеция) (представители: F. Wijckmans и H. Burez) (дело T-115/09) и Whirlpool Europe BV (Breda, Нидерландия) (представители: първоначално F. Tuytschaever и B. Bellen, впоследствие H. Burez и F. Wijckmans, avocats) (дело T-116/09)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и C. Giolito)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: първоначално G. de Bergues и A.-L. Vendrolini, впоследствие G. de Bergues и J. Gstalter); Fagor France SA (Rueil-Malmaison, Франция) (представители: J. Derenne и A. Müller-Rappard, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2009/485/ЕО на Комисията от 21 октомври 2008 година относно държавната помощ С 44/07 (ex N 460/07), която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на предприятие FagorBrandt (ОВ L 160, 2009 г., стр. 11)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2009/485/ЕО на Комисията от 21 октомври 2008 година относно държавната помощ С 44/07 (ex N 460/07), която Франция възнамерява да приведе в действие в полза на предприятие FagorBrandt.
 2.
 Европейската комисия понася наред с направените от нея съдебни разноски и тези на Electrolux AB и Whirlpool Europe BV.
 3.
 Френската република и Fagor France SA понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 16.5.2009 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/55
 Жалба, подадена на 24 ноември 2014 г. — Red Lemon/СХВП — Lidl Stiftung (ABTRONICX2)
 (Дело T-776/14)
 (2015/C 046/71)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Red Lemon Inc. (Хонг Конг, Китай) (представители: T. Wieland и S. Müller, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „ABTRONICX2“ — заявка за регистрация No 8 5 34 943
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 4.9.2014 г. по преписка R 2078/2013-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да отхвърли възражението,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/58
 Жалба, подадена на 7 януари 2008 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Изображение на мотор с вътрешно горене)
 (Дело T-10/08)
 (2008/C 64/93)
 Език на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kwang Yang Motor Co. Ltd (Kaohsiung City, Тайван) (представители: P. Rath и W. Festl-Wietek, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативната комисия: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd (Токио, Япония)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на трета апелативна комисия на СХВП от 8 октомври 2007 г. по преписка R 1337/2006-3, връчено на представителите на жалбоподателя на 30 октомври 2007 г.,
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските във връзка с производството пред Първоинстанционния съд и апелативната комисия.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Регистриран дизайн на Общността за „Двигател с вътрешно горене“ — Дизайн на Общността No 000 163 290 — 0001
 Притежател на дизайна на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на дизайна на Общността: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha Co. Ltd
 Дизайн на страната, която иска обявяване на недействителността: дизайн, регистриран в САЩ за „мотор с вътрешно горене“ — патент No D 367 070
 Решение на отдела за обявяване на недействителност: отхвърля изцяло искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативната комисия: отменя решението на отдела за обявяване на недействителност и обявява дизайна за недействителен
 Изложени правни основания: нарушение на член 4 и член 6 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността.