text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/2
 Преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg (Германия), постъпило на 14 юли 2014 г. — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann
 (Дело C-339/14)
 2014/C 372/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Nürnberg
 Страни в главното производство
 Andreas Wittmann
 Друга страна: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 11, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) да се тълкува в смисъл, че е равнозначно на отнемане на свидетелството за управление, когато свидетелството за управление на водача не е отнето само защото преди това то вече му е било отнето и съответно той не притежава такова и когато същевременно по отношение на това лице е наложена забрана за определен срок да му се издава ново свидетелство за управление?
 (1) Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/29
 Иск, предявен на 13 май 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-169/09)
 2009/C 153/56
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Schønberg и M. Karanasou Apostolopoulou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законодателни, подзаконови и административни мерки за съобразяване с Директива 2005/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2005 година за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към енергоемките продукти и за изменение на Директива 92/42/ЕИО на Съвета и Директиви 96/57/ЕО и 2000/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) или като при всички случаи не е съобщила за текива разпоредби Комисията, Гръцката република не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране в националното право на Директива 2005/32/ЕО е изтекъл на 10 август 2007 г.
 (1) ОВ L 191, 22.7.2005, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 49, стр.104

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/17
 Иск, предявен на 20 ноември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-616/15)
 (2016/C 098/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Owsiany-Hornung и B.-R. Killmann, Bevollmächtigte)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да установи, че като е ограничила до групи, чиито членове упражняват ограничен брой професии, освобождаването от ДДС за доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чийто дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност, когато такива групи изискват от своите членове само възстановяване на дела им от общите разходи, Федерална република Германия е нарушила задълженията си по член 132, параграф 1, буква е) от Директивата за ДДС (1);
 —
 да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът посочва следните основания:
 Германия ограничава до няколко точно определени професионални групи освобождаването от ДДС в полза на доставката на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица, чийто дейности са освободени от ДДС или във връзка с които те не са данъчнозадължени лица, с цел предоставяне на техните членове на услугите, които са пряко необходими за осъществяване на тяхната дейност. Съгласно германското законодателство в областта на ДДС освобождаването се отнася само до групи, чиито членове са или лекари или упражняват подобни професии, както и до болниците или болничните заведения.
 Според Комисията това ограничение е несъвместимо с член 132, параграф 1 буква е) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност. Нито текстът, нито целта, нито предисторията на член 132, параграф 1, буква е) от Директива 2006/112/ЕО не обосновават подобно ограничение на освобождаването от ДДС до определени професионални групи. Тъкмо напротив, освобождаването следва да се предостави за всички професионални групи, доколкото те упражняват освободените дейности.
 Според Комисията ограничението в германското законодателство в областта на ДДС не е обосновано и от възможно общо нарушаване на конкуренцията. Всъщност евентуално нарушаване на конкуренцията при прилагането на освобождаването можело да се прецени единствено с оглед на обстоятелствата във всеки конкретен случай. Според Комисията не може най-общо да се направи преценка за нарушаване на конкуренцията що се отнася до услуги на определени професионални категории и до пряко свързаните с тях услуги, предоставени от група.
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/7
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio на 30 юли 2007 г. — CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione и други
 (Дело C-351/07)
 (2007/C 247/09)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio.
 Страни в главното производство
 Ищци: CEPAV DUE — Consorzio ENI per l'Alta Velocità, Consorzio COCIV, Consorzio IRICAV DUE
 Ответници: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dei Trasporti e della Navigazione и други
 Преюдициални въпроси
 Нарушава ли член 12 от Decreto-Legge No 7 от 31 януари 2007 г. (след измененията, включен като член 13 в Закон No 40 от 2 април 2007 г.), доколкото той разпорежда, че концесиите относно осъществяването на посочените в него релсови участъци за високоскоростни влакове могат да бъдат едностранно прекратени, със съответните поледици върху сключените с основните изпълнители договори, и да се намали размера на обезщетението, което може да се присъди на последните по член 8 duodevicies, членове 43 ЕО, 49 ЕО и 56 EО както и общностноправните принципи на правната сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, както се указва в точка 5 от мотивите на настоящото преюдициално запитване?


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/22
 Решение на Общия съд от 16 юни 2015 г. — Gako Konietzko/СХВП (форма на цилиндричен съд в червено и бяло)
 (Дело T-654/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на цилиндричен съд в червено и бяло - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 262/28)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gako Konietzko GmbH (Бамберг, Германия) (представител: S. Reinhardt, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 19 септември 2013 г. (преписка R 2232/2012-1) относно заявка за регистрация на триизмерен знак, състоящ се от формата на цилиндричен съд в червено и бяло, като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Gako Konietzko GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 39, 8.2.2014 г.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/9
 Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 24 юли 2009 г. — Pace plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-289/09)
 2009/C 256/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pace plc
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли set-top модулите с комуникационна функция („STB“) и с твърд диск („HDD“) да се класират в подпозиция 8528 71 13 от Комбинираната номенклатура („КН“) съгласно Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията (1) и Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията (2) — и двата за изменение на приложение I към Регламент No 2658/87 на Съвета, въпреки Обяснителните бележки към КН („Обяснителните бележки към КН“), приети от Европейската комисия на 7 май 2008 г. (2008/C 112/03), относно подпозиции 8521 90 00 и 8528 71 13 от КН?
 2.
 В случай, че STB с HDD, които имат техническите характеристики на STB-HDD, трябва да се класират в подпозиция 8521 90 00 от КН, незаконосъобразно ли ще е съгласно общностното право прилагането на митническа ставка с положителен размер поради неизпълнение на задълженията на Общността по Споразумението за информационните технологии и член II:1 б) от Общото споразумение за митата и търговията, или класирането в позиция 8521 води до извода, че въпросната стока не попада в приложното поле на съответните разпоредби от Споразумението за информационните технологии?
 3.
 Трябва ли разпоредбата на член 12, параграф 5, буква а), i) [от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността („Митническия кодекс“)] да се тълкува в смисъл, че обвързващата тарифна информация („ОТИ“) от 8 април 2005 г., на която се позовава Pace plc, престава да е валидна след 31 декември 2006 г., тъй като вече не съответства на правилата, въведени с Регламент No 1549/2006? Трябва ли по-конкретно член 12, параграф 5, буква а), i) [от Митническия кодекс] да се тълкува в смисъл, че Регламент No 1549/2006 не попада в обхвата на понятието „регламент“ с оглед на прилагането на тази разпоредба, било защото той представлява годишна актуализация на КН, било защото не е специфичен регламент относно класирането?
 4.
 Трябва ли разпоредбата на член 12, параграф 6 от Митническия кодекс да се тълкува в смисъл, че когато е приета годишна актуализация на КН, в която не се съдържа разпоредба, потвърждаваща обхвата на гратисния период за титулярите на ОТИ, тези титуляри нямат право на гратисен период, или по силата на принципа за защита на оправданите правни очаквания същите трябва да имат право на обичайния шестмесечен гратисен период що се отнася до регламентите на Комисията относно класирането?
 (1) Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3).
 (2) Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/3
 Решение на Съда (десети състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Bíróság) — Унгария) — UPC DTH Sàrl/Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
 (Дело C-475/12) (1)
 ((Сектор на далекосъобщенията - Eлектронни съобщителни мрежи и услуги - Свободно предоставяне на услуги - Член 56 ДФЕС - Директива 2002/21/ЕО - Презгранично предоставяне на пакет радио- и телевизионни програми - Условен достъп - Компетентност на националните регулаторни органи - Регистрация - Задължение за установяване))
 2014/C 194/04
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Bíróság)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UPC DTH Sàrl
 Ответник: Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnökhelyettese
 Предмет
 Преюдициално запитване — Fővárosi Törvényszék (по-рано Fővárosi Bíróság) — Тълкуване на член 56 ДФЕС и на член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги („Рамкова“ директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година за изменение на директиви 2002/21/ЕО относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги, 2002/19/ЕО относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях и 2002/20/ЕО относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 337, стр. 37) — Дружество, установено в държава членка, чийто предмет на дейност е свързан с търговия на радио- и телевизионни пакети, излъчвани чрез сателит, което дружество предоставя услуги на клиенти, установени в други държави — членки на Съюза — Национална правна уредба на държавата членка на получателите на услугата, което разрешава предоставянето на услугата само на предприятията, установени на нейната територия — Компетентност на националните регулаторни органи на държавата членка на получателите на услугата
 Диспозитив
 1)
 Член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че услуга, състояща се в предоставяне срещу възнаграждение на условен достъп до пакет от програми, който от своя страна включва услуги по разпръскване на радио- и телевизионни програми и се предава чрез спътник, се включва в понятието „електронна съобщителна услуга“ по смисъла на посочената разпоредба.
 Фактът, че тази услуга включва система за условен достъп по смисъла на член 2, букви да) и е) от Директива 2002/21, изменена с Директива 2009/140, е без значение в това отношение.
 Операторът, който предоставя услуга като разглежданата в главното производство, трябва да се счита за доставчик на електронни съобщителни услуги съгласно Директива 2002/21, изменена с Директива 2009/140.
 2)
 При обстоятелства като разглежданите в главното производство услуга, състояща се в предоставяне срещу възнаграждение на условен достъп до пакет от програми, който от своя страна включва разпръскване на радио- и аудио-визуални програми и


text:
се предава чрез спътник, представлява предоставяне на услуги по смисъла на член 56 ДФЕС.
 3)
 Процедурите по наблюдение на електронни съобщителни услуги като разглежданите в главното производство са от правомощията на органите на държавата членка, в която пребивават получателите на посочените услуги.
 4)
 Член 56 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 допуска държавите членки да налагат на предприятия, които предоставят на тяхна територия електронни съобщителни услуги като разглежданите в главното производство, задължение да регистрират тези услуги, при условие че спазват изискванията, определени в член 3 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение), изменена с Директива 2009/140, и
 —
 но не допуска предприятия, които искат да предоставят електронни съобщителни услуги като разглежданите в главното производство в държава членка, различна от тази, на чиято територия са се установили, да бъдат задължени да учредяват там клон или правен субект, отделен от намиращия се в държавата членка на излъчване.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/31
 Жалба, подадена на 2 април 2008 г. — ERNI Electronics/СХВП (MaxiBridge)
 (Дело T-132/08)
 (2008/C 142/56)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Германия) (представител: Rechtsanwalt N. Breitenbach)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 януари 2008 г. по преписка R 1530/2006-4;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително направените разноски в производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словесната марка „MaxiBridge“ за стоки от класове 9 и 17 (заявка No 4 899 647).
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка не представлява означение с описателен характер, което не трябва да бъде запазвано.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/22
 Решение на Първоинстанционния съд от 4 ноември 2008 г. — Group Lottuss/СХВП — Ugly (COYOTE UGLY)
 (Дело T-161/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността COYOTE UGLY - По-ранна словна марка на Общността COYOTE UGLY - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 327/40)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Group Lottuss Corp., SL (Барселона, Испания) (представители: J. Grau Mora, A. Angulo Lafora, M. Ferrándiz Avendaño и J. Arribas García, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Ugly Ugly, Inc. (Cornwall, Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, M. Blair и C. Balme, solicitors)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 март 2007 г. (съединени преписки R 165/2006-2 и R 194/2006-2) относно процедура по възражение между Ugly, Inc. и Group Lottuss Corp., SL.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Group Lottus Corp., SL понася всички направени от него съдебни разноски, четири пети от съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и четири пети от съдебните разноски на Ugly, Inc.
 3)
 Ugly понася една пета от направените от него съдебни разноски и една пета от съдебните разноски на СХВП.
 (1) ОВ C 155, 7.7.2007 г.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/34
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — A Colmeia do Minho (FAIRGLOBE)
 (Дело T-300/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FAIRGLOBE“ - По-ранни национални словни марки „GLOBO“ - Относително основание за отказ - Липса на реално използване на по-ранните марки - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 2014/C 409/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: M. Wolter и A. Berger, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: A Colmeia do Minho Lda (Aldeia de Paio Pires, Португалия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 април 2012 г. (преписка R 1981/2010-2), постановено в производство по възражение със страни A Colmeia do Minho Lda и Lidl Stiftung & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 2 април 2012 г. (преписка R 1981/2010-2), постановено в производство по възражение със страни A Colmeia do Minho Lda и Lidl Stiftung & Co. KG, в частта, в която констатира, че е надлежно доказано реалното използване на по-ранните марки.
 2)
 СХВП понася своите съдебни разноски, както и разноските, направени от Lidl Stiftung & Co.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/26
 Жалба, подадена на 6 октомври 2011 г. — ALOUMINION/Комисия
 (Дело T-542/11)
 2011/C 370/44
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Alouminion A.E. (Maroussi, Гърция) (представители: G. Dellis и N. Korogiannákis, dikigori)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията С(2001) 4916 окончателен от 13 юли 2011 година относно държавна помощ No С 2/2010 (ех NN 62/2009), предоставена от Гърция в полза на Alouminion tis Elladas A.E.,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят на основание член 263, параграф 4 от Договора за функциониране на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“) иска отмяната, с предвидените в член 266, параграф 1 от ДФЕС последици, на Решение на Комисията С(2001) 4916 окончателен от 13 юли 2011 година относно държавна помощ No С 2/2010 (ех NN 62/2009) (наричано по-нататък „решението“) относно предоставянето на държавна помощ на предприятието Alouminion tis Elladas.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква следните правни основания за отмяна:
 —
 нарушение на член 1 от Регламент No 659/1999 и на правилата за разпределение на правомощията между Комисията и националните съдилища, както и на правото на съдебна защита. Комисията е допуснала явна грешка в преценката на фактите, взела е предвид фактори, които очевидно са погрешни, и е допуснала грешка при прилагане на правото като е квалифицирала твърдяната помощ като „нова“. Спорната мярка е била приета по силата на същата схема като твърдяната съществуваща помощ и оспорваното решение на Комисията страда от непълнота на мотивите,
 —
 нарушение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че е налице предимство, не е приложила критерия за частния инвеститор и не е разгледал въпроса дали са налице обективни търговски причини, обосноваващи договорната тарифа от 1960 г.,
 —
 нарушение на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че помощта е селективна, независимо от задължението на DEI (Dimosia Epikhirisi Ilektrismou, национална електрическа компания) да установи по един и същи начин тарифите за сходните категории потребители и по различен начин тарифите за различните категории потребители според степента, в която се различават,
 —
 нарушеше на член 107, параграф от ДФЕС, доколкото Комисията неправилно е приела, че е засегната търговията между държавите членки, макар че жалбоподателят не получил каквото и да било предимство в сравнение с другите предприятия за алуминий предвид еднаквите характеристики на алуминия и това, че цената се формира на борсата,
 —
 неправилна методология за изчисляване на количественото изражение на твърдяното предимство,
 —
 нарушение на задължението за мотивиране и,
 —
 нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания предвид по-ранната позиция на Комисията, съгласно която договорената DEI и жалбоподателя тарифа не представлява държавна помощ, както и на правото на защита на жалбоподателя.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/43
 Жалба, подадена на 20 октомври 2008 г. — Shuerings/Fondation européenne pour la formation
 (Дело F-87/08)
 (2008/C 327/83)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Gisela Shuerings (Ница, Франция) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Fondation européenne pour la formation (Европейска фондация за обучение)
 Предмет и описание на правния спор
 Отмяна на решението на ответника за уволнение на жалбоподателя, както и осъждане на Fondation européenne pour la formation да поправи претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени приетото от Fondation européenne pour la formation на 23 октомври 2007 г. решение за уволнение на жалбоподателя,
 —
 ако е необходимо да се отмени изричното решение на Fondation européenne pour la formation от 10 юли 2008 г. за отхвърляне на жалбата, подадена от жалбоподателя на основание член 46 от УРДС и член 90, параграф 2 от Правилника,
 —
 да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 125 000 EUR като обезщетение за имуществени вреди,
 —
 да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати сумата от 50 000 EUR като обезщетение за неимуществени вреди,
 —
 да се осъди Fondation européenne pour la formation да заплати съдебните разноски.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/34
 Жалба, подадена на 22 октомври 2010 г. — Gross и др./Съд
 (Дело F-106/10)
 2011/C 72/55
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Ivo Gross (Люксембург, Люксембург) и други (представител: J. Kayser, avocat)
 Ответник: Съд на Европейския съюз
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решенията, възпроизведени във фишовете за привеждане в съответствие с нормативната уредба на възнагражденията на жалбоподателите за периода от юли до декември 2009 г. и във фишовете за възнагражденията, изготвени след 1 януари 2010 г. при годишното адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители въз основа на Регламент на Съвета (ЕС, Евратом) No 1296/2009 от 23 декември 2009 г.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването за адаптиране на възнагражденията на жалбоподателите, така както е отразено във фишовете за адаптиране със задна дата на възнагражденията за месец декември 2009 г., изплатени през 2010 г., във фишовете за възнагражденията за месеците януари, февруари, март, април, май, юни, юли, август, септември 2010 г. и всички по-късно изготвени фишове за възнаграждения до датата на решението, с което настоящото дело приключва окончателно, доколкото са проява на неправомерно прилагане на стойност на адаптиране на възнаграждението от 1,85 %, вместо от 3,7 %;
 —
 да се осъди Съдът да заплати съдебните разноски.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/37
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2007 г. — Ferriere Nord/Комисия
 (Дело T-94/03) (1)
 („Картели - Производители на бетонова арматура - Решение, с което се установява нарушение на член 65 ВС - Решение, основаващо се на Договора за ЕОВС след изтичане на срока на действие на посочения договор - Липса на компетентност на Комисията“)
 (2007/C 297/76)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Ferriere Nord SpA (Osoppo, Италия) (представители: W. Viscardini, G. Donà и E. Perricone, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и A. Whelan, подпомагани от М. Moretto, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Италианска република (представител: I. Braguglia)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 година относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение C (2002) 5087 окончателен на Комисията от 17 декември 2002 г. относно процедура по прилагане на член 65 ВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура) по отношение на Ferriere Nord SpA.
 2)
 Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и направените от Ferriere Nord.
 3)
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 112, 10.5.2003 г.


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/11
 Решение на Общия съд от 5 февруари 2015 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-387/12) (1)
 ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Плодове и зеленчуци - Сектор на преработката на домати - Подпомагане на организациите на производители - Разходи, направени от Италия - Член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1258/1999 - Член 31 от Регламент (ЕО) No 1290/2005 - Фиксирана корекция))
 (2015/C 096/13)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Rossi и D. Bianchi)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение за изпълнение 2012/336/ЕС на Комисията от 22 юни 2012 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 165, стр. 83).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 319, 20.10.2012 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/22
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Варна (България) на 14 юни 2011 година — „Добруджанска петролна компания“ АД/Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите
 (Дело C-298/11)
 2011/C 232/35
 Език на производството: български
 Препращаща юрисдикция
 Административен съд — Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Добруджанска петролна компания“ АД
 Ответник: Директор на Дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция по приходите
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли чл.80, ал.1, б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО (1) на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че при доставка между свързани лица, когато насрещната престация е по-ниска от пазарната цена, данъчната основа е пазарната стойност на операцията единствено в случаите, когато доставчикът или получателя нямат право на пълно приспадане на данъчен кредит за закупуването/създаването на стоките, предмет на доставката.
 2.
 Следва ли чл.80, ал.1, б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че когато доставчикът е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на последваща доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл. 173-177 от директивата и доставката не подлежи на освобождаване по членове 132,135,136,371,375,376,377,378,параграф 2 или членове 380-390 от директивата, то държавата-членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 3.
 Следва ли чл.80, ал.1, б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност да се тълкува в смисъл, че когато получателя е упражнил пълно право на приспадане на данъчен кредит за стоките и услугите, предмет на доставка между свързани лица на стойност по-ниска от пазарната и това право на данъчен кредит не е коригирано по реда на чл.173-177 от директивата, то държавата-членка не може да предвиди мерки, определящи за данъчна основа единствено пазарната цена.
 4.
 В чл.80, ал. 1 б.„а“ и б.„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност изчерпателно ли са изброени хипотезите, представляващи условия, при наличието на които държавата-членка може да вземе мерки данъчната основа на доставката да е пазарната стойност на операцията.
 5.
 Допустима ли е национална правна уредба като тази на чл.27, ал.3, т.1 от ЗДДС за обстоятелства различни от изброените в чл.80, ал.1, б.„а“„б“ и „в“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 6.
 В случай като процесния, разпоредбата на чл.80, ал. 1, б.„а“ и б„б“ от Директива 2006/112/ЕО на съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност има ли директен ефект и може ли да бъде приложена пряко от националния съд.
 (1) OB


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/14
 Определение на председателя на Съда от 23 септември 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea — Румъния) — SC Vicdantrans SRL/Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj Napoca чрез Administrația Județeană a Finanțelor Publice Bihor, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-73/15) (1)
 (2016/C 475/21)
 Език на производството: румънски
 Председателят на Съда състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) OВ C 155 от 11.5.2015 г.


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/25
 Жалба, подадена на 2 декември 2013 г. — Meda/СХВП — Takeda (PANTOPREM)
 (Дело T-647/13)
 2014/C 39/44
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Meda AB (Солна, Швеция) (представители: G. Würtenberger и R. Kunze, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Takeda GmbH (Констанц, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав от 25 септември 2013 г., постановено по преписка R 2171/2012-4 относно възражението срещу заявка за регистрация на марка на Общността No 9 403 973„PANTOPREM“,
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PANTOPREM“ за стоки от клас 5 — регистрация на марка на Общността No 9 403 973.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Takeda GmbH.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словни марки на Общността „PANTOPAN“, „PANTOMED“, „PANTOPRAZ“, „PANTOPRO“ и национална словна марка „PANTOP“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 59, първо изречение, член 64, параграф 1, член 75, член 76, параграф 1, второ изречение, член 77 и член 112, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/17
 Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания), постъпило на 18 април 2016 г. — Elecdey Carcelén S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
 (Дело C-215/16)
 (2016/C 243/18)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Elecdey Carcelén S.A.
 Ответник: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли — при положение че определените в член 2, буква к) от Директива 2009/28/ЕО „схеми за подпомагане“, включващи данъчни стимули като данъчни облекчения или намаления и връщане на платени данъци, са замислени като инструменти за постигане на предвидените в посочената Директива 2008/28/ЕО цели за потребление на енергия от възобновяеми източници — да се счита, че тези стимули или мерки са задължителни и обвързващи за държавите членки и имат директен ефект, доколкото засегнатите частноправни субекти могат да се позовават на тях и да искат те да бъдат приложени от всички държавни, съдебни и административни органи?
 2)
 Следва ли — доколкото при изброяването на посочените в предходния въпрос „схеми за подпомагане“, включващи данъчни стимули като данъчни облекчения или намаления и връщане на платени данъци, е използван изразът „но не се ограничава до“ — да се счита, че тези стимули включват конкретно освобождаване от облагане, тоест, забрана на всякакъв вид специален или отделен налог върху енергията от възобновяеми източници, установен в допълнение към общите данъци, с които се облагат икономическата дейност и производството на електроенергия? Едновременно и в рамките на същата точка, се поставя и следният въпрос: следва ли да се счита за обхванато от посочената по-горе обща забрана натрупването, едновременното налагане или припокриването на няколко общи или специални налога, дължими на различните етапи от производството на енергия от възобновяеми източници и на същото основание като разглежданата такса върху вятърната енергия?
 3)
 В случай че отговорът на предходния въпрос е отрицателен и облагането на енергията от възобновяеми източници се приеме за допустимо, следва ли, за целите на предвиденото в член 1, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО, понятието „специално предназначение“ да се тълкува в смисъл, че обхваща цели, които трябва да са изключителни, както и че от гледна точка на неговата структура налогът върху енергията от възобновяеми източници трябва действително да има неданъчна природа, а не просто да е предназначен за набиране на бюджетни приходи?
 4)
 Следва ли — като се има предвид, че член 4 от Директива 2003/96/ЕО, отнасящ се до нивата на облагане, които държавите членки трябва да прилагат за енергийните продукти и електроенергията, определя като референтни минималните нива на облагане, посочени в тази директива и схващани като общите наложени задължения, обхващащи всички преки или косвени данъци, с които тези продукти се облагат при пускането им за потребление — тези общи наложени задължения да се схващат в смисъл, че от изискваното от Директивата ниво на облагане се изключват националните налози, които нямат действително неданъчна природа, както от гледна точка на тяхната структура, така и с оглед


text:
на специалното им предназначение, съобразно тълкуването, което ще бъде дадено във връзка с предходния въпрос?
 5)
 Представлява ли понятието „такса“, използвано в член 13, параграф 1 от Директива 2009/28/ЕО, самостоятелно понятие на правото на Съюза, което трябва да бъде тълкувано възможно най-разширително, като обхващащо и като синоним на понятието за налог в най-общ смисъл?
 6)
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва ли предвидените в посочения член 13, параграф 1, буква д) такси, плащани от потребителите, да включват само налози или данъци, предназначени да компенсират, при необходимост, вреди, причинени от въздействието върху околната среда, и да поправят със събраните суми вредите от това отрицателно въздействие или засягане, но не и налозите или данъците, с които се облагат незамърсяващите енергии и които на първо място са предназначени за набиране на бюджетни приходи?


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/38
 Жалба, подадена на 3 март 2010 г. — Procter & Gamble Manufacturing Cologne/СХВП — Natura Cosméticos (NATURAVIVA)
 (Дело T-107/10)
 2010/C 134/66
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Procter & Gamble Manufacturing Cologne GmbH (Кьолн, Германия) (представител: K. Sandberg, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Natura Cosméticos, SA (Itapecerica da Serra, Бразилия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 ноември 2009 г. по преписка R 1558/2008-2;
 —
 Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски; и
 —
 Да се осъди другата страна в производството през апелативния състав да заплати съдебните разноски по производството пред ответника.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „NATURAVIVA“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 44
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрираната в Германия марка „VIVA“ за стоки от клас 3; марката на Общността „VIVA“, регистрирана за стоки от клас 3
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло заявката за регистрация на марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че между разглежданите марки не е налице вероятност от объркване.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/38
 Решение на Общия съд от 19 април 2013 г. — Aecops/Комисия
 (Дело T-51/11) (1)
 (ЕСФ - Действие по обучение - Намаление на първоначално предоставената финансова помощ - Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 - Погасителна давност - Правна сигурност - Право на защита - Разумен срок - Задължение за мотивиране)
 2013/C 156/69
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (Лисабон, Португалия) (представители: първоначално адв. J. da Cruz Vilaça и адв. L. Pinto Monteiro, впоследствие адв. L. Pinto Monteiro, адв. P. Farinha Alves и адв. N. Morais Sarmento)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и D. Recchia)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 27 октомври 2010 г. за определяне на окончателния размер на допустимите разходи по финансовата помощ от Европейския социален фонд (ЕСФ), предоставена на жалбоподателя за действия по обучение с Решение No C(88) 831 от 29 април 1988 г. за финансирането на действия по обучение (преписка 88 0369 P1)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 139, 7.5.2011 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/33
 Иск, предявен на 16 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-139/09)
 2009/C 141/58
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-жа L. de Schietere de Lophem и г-н A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1) или при всички случаи като не е уведомило Комисията за приемането им, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2006/21/ЕО е изтекъл на 30 април 2008 г. Към датата на предявяването на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел всички необходими мерки за транспонирането на директивата или при всички случаи не е уведомил Комисията за приемането им.
 (1) ОВ L 102, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3.


text:
 27.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/3
 Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Norges Høyesterett на 14 декември 2016 г., по дело Torbjørn Selstad Thue и Федерацията на норвежката полиция (Politiets Fellesforbund) срещу правителството на Норвегия, представлявано от Министерството на правосъдието и обществената сигурност
 (Дело E-19/16)
 (2017/C 133/03)
 На 14 декември 2016 г. е било е отправено искане пред Съда на ЕАСТ от Norges Høyesterett (Върховен съд на Норвегия), което бе получено в деловодството на Съда на 14 декември 2016 г., за консултативно становище по делото Torbjørn Selstad Thue и Федерацията на норвежката полиция (Politiets Fellesforbund) срещу правителството на Норвегия, представлявано от Министерството на правосъдието и обществената сигурност, по отношение на следните въпроси:
 1.
 Времето, прекарано в пътуване, което е наредено от работодателя, до и/или от работно място, различно от фиксираното или обичайно работно място на служителя, когато това пътуване се извършва извън нормалното работно време, трябва да се счита за работно време по смисъла на член 2 от Директива 2003/88/ЕО?
 2.
 Доколкото пътуването, както е описано във въпрос 1, само по себе си не е достатъчно, за да бъде определено като работно време, какви са правните критерии за преценка и съответните елементи, които да бъдат взети под внимание при оценката дали времето, прекарано в пътуване, следва въпреки това да се счита за работно време? Като част от този въпрос, иска се становище дали да се направи оценка на интензитета на обема на работата, извършена по време на пътуване.
 3.
 От значение ли е за оценките по въпроси 1 и 2 колко често работодателят определя работното място като различно от фиксираното или обичайно работно място?


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/4
 Преюдициално запитване, отправено от Gyulai Törvényszék (Унгария) на 13 януари 2012 г. — HERMES Hitel és Faktor Zrt./Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
 (Дело C-16/12)
 2012/C 126/06
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Gyulai Törvényszék
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: HERMES Hitel és Faktor Zrt.
 Ответник: Nemzeti Földalapkezelő Szervezet
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания, считани за основни принципи на правото на Съюза, да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да приеме правна норма, с която в ущърб на нейния съдоговорител се изменя съдържанието на договор, сключен от посочената държава в качеството ѝ на собственик, доколкото тази нова правна норма квалифицира предмета на разглеждания договор като такъв извън търговския оборот, което отнема възможността на този съдоговорител да претендира произтичащите от посочения договор права?
 2.
 Ако на първия въпрос бъде даден утвърдителен отговор, в приложение на установения в член 4, параграф 3 ДЕС принцип на лоялност в рамките на Общността и на практиката на Съда на Европейския съюз длъжна ли е националната юрисдикция да не приложи националната правна норма, която квалифицира предмета на договора като такъв извън търговския оборот, и да го квалифицира като включен в търговския оборот, въпреки наличието на национална разпоредба в обратния смисъл?


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/38
 Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия
 (Дело F-61/12)
 2012/C 227/65
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. É. Marchal и адв. S. Orlandi)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на предложенията за прехвърляне на придобитите преди постъпването на служба в Комисията пенсионни права, които предложения са направени на основата на изчисление съгласно новите ОРИ, влезли в сила, след като жалбоподателите са подали заявления за прехвърляне
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят решенията за отхвърляне на подадените по административен ред жалби, с които жалбоподателите искат да се приложат ОРИ и актюерските ставки, действащи към момента, в който са подали заявление за прехвърляне на пенсионните им права,
 —
 ако е необходимо, да се отменят решенията, с които се изчислява бонусът към пенсионните им права, придобити преди постъпването им на служба в Комисията,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/2
 Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Mönchengladbach (Германия) на 2 ноември 2011 г. — Gisbert Thöne/MF Global UK Ltd и Frank Kucksdorf
 (Дело C-552/11)
 2012/C 65/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Mönchengladbach
 Страни в главното производство
 Ищец: Gisbert Thöne
 Ответници: MF Global UK Ltd r Frank Kucksdorf
 С Определение на Съда от 8 декември 2011 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/6
 Решение на Съда (седми състав) от 11 септември 2014 г. — Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI)
 (Дело C-602/12 P) (1)
 ((Обжалване - Дъмпинг - Регламент (ЕО) No 384/96 - Член 2, параграф 7, буква в), първо тире - Регламент (ЕО) No 2026/97 - Регламент (ЕО) No 91/2009 - Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република - Статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика - Разходи за основните вложени материали, които отразяват в голяма степен пазарните стойности - Държавна субсидия за стоманодобивния сектор като цяло - Действие))
 2014/C 409/07
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Gem-Year Industrial Co. Ltd, Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd (представители: Y. Melin и V. Akritidis, адвокати)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix и S. Boelaert, подпомагани от G. Berrisch, Rechtsanwalt), Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche), European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (представител: J. Bourgeois, адвокат)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Gem-Year Industrial Co. Ltd и Jinn-Well Auto-Parts (Zhejiang) Co. Ltd да заплатят съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от European Industrial Fasteners Institute AISLB (EIFI) по настоящото производство.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/10
 Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 10 януари 2013 г. — Bayer CropScience AG
 (Дело C-11/13)
 2013/C 86/16
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Заявител и жалбоподател: Bayer CropScience AG
 Преюдициален въпрос
 Преюдициален въпрос до Съда на Европейския съюз относно тълкуването на член 3, параграф 1 и на член 1, точки 8 и 3 от Регламент (ЕО) No 1610/96 (1):
 Трябва ли понятието „продукт“, съдържащо се в член 3, параграф 1 и в член 1, точка 8, и понятието „активно вещество“, съдържащо се в член 1, точка 3 от този регламент, да се тълкуват в смисъл, че в обхвата им попада и антидот?
 (1) Регламент (ЕО) No 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (ОВ L 198, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 19, стр. 160).


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/38
 Жалба, подадена на 1 юли 2013 г. — Orange Business Belgium/Комисия
 (Дело T-349/13)
 2013/C 252/64
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Orange Business Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представител: B. Schutyser, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на генерална дирекция „Информатика“ на Европейската комисия, съобщено на жалбоподателя на 19 април 2013 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя и поръчката се възлага на друг оферент,
 —
 в случай че към момента на произнасянето на Общия съд Комисията вече е подписала договора за възлагане на поръчката за трансевропейски услуги в областта на телематиката между администрациите — ново поколение („TESTA-ng“), да обяви договора за недействителен, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разходите на жалбоподателя за адвокат.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 По първото основание той твърди, че ответникът е нарушил спецификациите на поръчката, член 89, параграф 1 и член 100, параграф 1 от Финансовия регламент No 1605/2002 (1) (член 102, параграф 1 и член 113, параграф 1 от Финансовия регламент No 966/2012), и в частност принципите на прозрачност, равнопоставеност и недопускане на дискриминация, защото a) не е приложил някои от съобщените правила за оценяване; б) някои от съобщените правила за оценяване са били грешни и на тяхно място са били приложени други правила, които обаче не са били съобщени; и в) методът за техническо оценяване не е бил съобщен преди подаването на офертите.
 2.
 По второто основание той твърди, че ответникът е нарушил принципите на прозрачност и равно третиране на оферентите по член 89, параграф 1 от Финансовия регламент No 1605/2002 (член 102, параграф 1 от Финансовия регламент No 966/2012), което влече недействителност на спорното решение, тъй като с него офертата на другия оферент е приета за валидна въпреки съществените несъответствия с техническите изисквания по спецификациите на поръчката.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/29
 Решение на Общия съд от 16 октомври 2013 г. — Singer/СХВП — Cordia Magyarország (CORDIO)
 (Дело T-388/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CORDIO“ - По-ранна словна марка на Общността „CORDIA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 45/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Daniela Singer (Obertrubach, Германия) (представител: B. Korom, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt (Будапеща, Унгария) (представител: A. Nagy, адвокат)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 юли 2012 г. (преписка R 1842/2011-2) по производство по възражение между Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt и г-жа Daniela Singer.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Daniela Singer понася освен направените от нея разноски и разноските, направени от СХВП.
 3.
 Cordia Magyarország Ingatlanforgalmazó Zrt понася направените от него разноски.
 (1) ОВ C 331, 27.10.2012 г.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/31
 Жалба, подадена на 9 октомври 2009 г. — Deutsche Bahn/СХВП (Съчетание от сив и червен цвят)
 (Дело T-404/09)
 2009/C 297/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Bahn AG (Берлин, Германия) (представители: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern и B. Weichhaus, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 юли 2009 г. (Решение No R 379/2009-1),
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: марка, състояща се от съчетание на сив и червен цвят, за услуги от клас (заявка No 396 733 315)
 Решение на проверителя: отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: оставя жалбата без уважение
 Изложени правни основания: Според жалбоподателя при преценката на заявената марка ответникът приложил критерий, който не е съобразен с практиката на Първоинстанционния съд; по-специално не било отчетено, че при заявки за цветни марки за услуги е релевантен друг критерий, различен от критерия при заявките за стоки.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/12
 Определение на председателя на трети състав на Съда от 1 март 2013 г. (преюдициално запитване, отправено от High Court of Ireland — Ирландия) — Irish Bank Resolution Corp. Ltd, по-рано известно като Anglo Irish Bank Corp. Ltd/Sean Quinn и др.
 (Дело C-634/11) (1)
 2013/C 129/21
 Език на производството: английски
 Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 73, 10.3.2012 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/15
 Решение на Съда (първи състав) от 27 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos/Ypourgos Ygeias & Pronoias
 (Дело C-575/11) (1)
 (Признаване на дипломи и удостоверения за обучение - Директива 2005/36/ЕО - Професия на кинезитерапевт - Частично признаване, ограничаващо се до професионалните квалификации - Член 49 ДФЕС)
 2013/C 225/24
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Eleftherios-Themistoklis Nasiopoulos
 Ответник: Ypourgos Ygeias & Pronoias
 Предмет
 Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 49 ДФЕС и на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) и Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (ОВ L 209, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 212) — Отказ за предоставяне на разрешение за достъп до регламентираната професия на физиотерапевт в приемаща държава членка на неин гражданин, който не разполага с диплома по смисъла на 1, буква a) от Директива 92/51/ЕИО, а разполага с квалификации за упражняване на сходна професия, призната в друга държава членка — Възможност за частичен достъп, ограничен до някои от обхванатите от професията дейности
 Диспозитив
 Член 49 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска национално законодателство, което изключва частичния достъп до професията кинезитерапевт, регламентирана в приемащата държава членка, на гражданин на същата тази държава, получил в друга държава членка документ за професионална квалификация като този за медицински масажист-балнеолечител, който му дава правото да упражнява във втората държава членка част от дейностите, включени в професията кинезитерапевт, когато разликите между областите на дейност са толкова значими, че в действителност, за да получи правото на достъп до професията кинезитерапевт, той би трябвало да завърши пълен курс на обучение. Националната юрисдикция следва да установи дали случаят е такъв.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/19
 Преюдициално запитване, отправено от Högsta förvaltningsdomstolen (Швеция) на 17 февруари 2012 г. — Skatteverket/PCF Clinic AB
 (Дело C-91/12)
 2012/C 118/31
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Högsta förvaltningsdomstolen
 Страни в главното производство
 Ищец: Skatteverket
 Ответник: PCF Clinic AB
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 132, параграф 1, букви б) и в) от Директивата за ДДС (1) следва ли да се тълкува в смисъл, че предвижда освобождаване от данък и за услуги като разглежданите по настоящия случай, представляващи:
 а)
 козметична хирургия;
 б)
 козметично лечение?
 2.
 За преценката в това отношение има ли значение дали хирургическата намеса или лечението се извършват с цел превенция или с цел лечение на болести, физически наранявания или увреждания?
 3.
 Ако целта трябва надлежно да се отчете, може ли да се вземе под внимание разбирането на пациента за целта на съответните дейности?
 4.
 За преценката в това отношение има ли значение дали дейностите се извършват от лицензирани да упражняват медицински професии лица или че последните решават каква е целта на тези дейности?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/80
 Жалба, подадена на 14 септември 2009 г. — Jurašinović/Съвет
 (Дело T-359/09)
 2009/C 267/142
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ivan Jurašinović (Анжер, Франция) (представител: A. Beguin, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изричното решение от 17 юни 2009 г. и последващия мълчалив отказ на жалбоподателя да бъде предоставен достъп до следните документи:
 —
 доклади на наблюдателите на Европейския съюз в Хърватия относно зоната Книн, от 1 август до 31 август 1995 г.,
 —
 документи, озаглавени „ECMM RC Knin Log Reports“,
 —
 да се осъди Съветът на ЕС — Генерален секретариат, да разреши електронния достъп до исканите документи,
 —
 да се осъди Съветът на ЕС да заплати на жалбоподателя сума в размер на 2 000 EUR без ДДС или 2 392 EUR с ДДС като разноски по производството, заедно с лихви съгласно лихвения процент на ЕЦБ към датата на подаване на жалбата.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на изричното решение от 17 юни 2009 г. и на последващия мълчалив отказ на Съвета да му предостави достъп до докладите на наблюдателите на Европейския съюз в Хърватия относно зоната Книн от 1 август до 31 август 1995 г. и до документите, озаглавени „ECMM RC Knin Log Reports“.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две правни основания, изведени от:
 —
 липса на засягане на защитата на обществения интерес по отношение на международните отношения съгласно член 4, параграф 1, буква a) от Регламент No 1049/2001 (1), доколкото:
 —
 никаква специфична защита не можело да се приложи по отношение на исканите документи, и
 —
 дори да се допусне, че е възможно да се приложи специфична защита, половината от предвидения в член 4, параграф 7 от Регламент No 1049/2001 максимален период на защита, е изтекъл, което обстоятелство било основание да се предостави достъп до исканите документи,
 —
 поради това че не били класифицирани като защитени, въпросните документи освен това не попадали в категорията на чувствителните документи по смисъла на член 9 от Регламент No 1049/2001,
 —
 липса на засягане на защитата на съдебните процедури и правните становища в съответствие с член 4, параграф 2 от Регламент No 1049/2001, доколкото:
 —
 това изключение се отнасяло до защитата на съдебните процедури на Европейския съюз и на държавите членки, докато в случая Съветът обосновал отказа си да предостави достъп със съдебна процедура пред Международния наказателен съд за бивша Югославия,
 —
 исканите документи били вече предоставени на страните по дело Готовина пред Международния наказателен съд за бивша Югославия, което обстоятелство също било основание на жалбоподателя да се предостави достъп до тези документи,
 —
 Съветът не бил оправомощен да следи за правилното развитие на делата пред Международния наказателен съд за бивша Югославия, и
 —
 по-висш обществен интерес обосновавал оповестяването на исканите документи.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/15
 Решение на Общия съд от 13 декември 2013 г. — HSE/Комисия
 (Дело T-399/09) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Отговорност за неправомерното поведение - Презумпция за невиновност - Глоби - Член 23 от Регламент (ЕО) No 1/2003 - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Смекчаващи обстоятелства - Нарушение, извършено поради небрежност - Нарушение, което е разрешено или насърчено от публичните органи)
 2014/C 39/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Любляна, Словения) (представител: F. Urlesberger, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Bourke и N. von Lingen, впоследствие N. von Lingen и R. Sauer)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 5791 окончателен на Комисията от 22 юли 2009 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/39.396 — Калциев карбид и реагенти на базата на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост) в частта, отнасяща се до жалбоподателя, както и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) понася, наред с направените от него съдебни разноски и тези, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/6
 Решение на Съда (шести състав) от 4 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
 (Дело C-185/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/24/ЕО - Електронни съобщения - Запазване на данни, създадени или обработени във връзка с предоставянето на електронни съобщителни услуги - Липса на транспониране в определения срок)
 2010/C 80/10
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Balta и U. Jonsson)
 Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Falk и A. Engman)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО (ОВ L 105, стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 51)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело в определения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2006/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за запазване на данни, създадени или обработени, във връзка с предоставянето на обществено достъпни електронни съобщителни услуги или на обществени съобщителни мрежи и за изменение на Директива 2002/58/ЕО, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 180, 1.8.2009 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/42
 Жалба, подадена на 15 април 2009 г. — Maxcom/СХВП — Maxdata Computer (maxcom)
 (Дело T-155/09)
 2009/C 153/83
 Език на жалбата: полски
 Страни
 Жалбоподател: Maxcom sp. z o.o. (Tychy, Полша) (представител: P. Kral, adwokat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Maxdata Computer GmbH & Co. KG (Marl, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 1019/2009-2 на втори апелативен състав на СХВП от 30 януари 2009 г., връчено на жалбоподателя на 16 февруари 2009 г.,
 —
 да се осъдят СХВП и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „maxcom“ за стоки от класове 9 и 11.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Maxdata Computer GmbH & Co. KG.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрираната в Германия национална словна марка „max“ за услуги от класове 38 и 42, както и за някои стоки от клас 9.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за стоките от клас 9.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата на жалбоподателя.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1)).
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия), ОВ L 78, стр. 1.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/46
 Определение на председателя на четвърти състав на Съда от 5 юни 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Landgericht Frankfurt am Main — Германия) — Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss
 (Дело C-431/13) (1)
 2014/C 315/76
 Език на производството: немски
 Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 325, 9.11.2013 г.


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/30
 Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/ЕИБ
 (Дело T-461/08)
 (2009/C 19/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и P. Katsimani, lawyers)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейската инвестиционна банка, с което се отхвърля офертата на жалбоподателя и обществената поръчка се възлага на оферента, определен за изпълнител,
 —
 да се осъди Европейската инвестиционна банка да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 1 940 000 EUR за вредите, претърпени в резултат на разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка,
 —
 да се осъди Европейската инвестиционна банка да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски и други разходи във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си на основание член 230 ЕО и член 235 ЕО жалбоподателят иска, от една страна, отмяната на решението на Европейската инвестиционна банка от 26 юли 2008 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя, подадена в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка „ЕИБ — Подпомагане при техническата поддръжка и развитието на системата „Loans Front Office“ (SERAPIS) на Европейската инвестиционна банка“ (ОВ 2007/S 176-215155) и, от друга страна, заплащане на обезщетение за вреди.
 Жалбоподателят твърди, че резултатът от процедурата по възлагане не му е съобщен и че съвсем случайно е узнал, че е публикувано обявление за възлагане на обществената поръчка в Официален вестник (1) от 26 юли 2008 г. Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение е прието от ответника в нарушение на принципите на прозрачност и на равно третиране, на приложимите разпоредби от ръководството на Европейската инвестиционна банка за възлагане на обществени поръчки, както и на общностното право в областта на обществените поръчки. Освен това се твърди, че като не е уведомил жалбоподателя за решението си за възлагане, като не е мотивирал в достатъчна степен решението си да възложи обществената поръчка на друг оферент, като е възприел критерии, водещи до неравно третиране, като е смесил критериите за подбор и за възлагане, като е използвал дискриминационна формула за оценка в съотношение 75 %/25 %, ответникът не е гарантирал, според твърдението на жалбоподателя, ненарушаване на конкуренцията, а е допуснал поредица от нарушения на задължението си за осигуряване на прозрачност и на равно третиране.
 Освен това жалбоподателят иска от Първоинстанционният съд, ако приеме, че ответникът е нарушил общностното право в областта на обществените поръчки и/или правните принципи на прозрачност и на равно третиране, да осъди ЕИБ да му заплати обезщетение в размер на 50 % от сумата 3 880 000 EUR (1 940 000 EUR), съответстваща на изчислената брутна печалба, която жалбоподателят би получил в рамките на посочената по-горе процедура за възлагане на обществена поръчка, ако последната му бе възложена.
 Жалбоподателят иска от Първоинстанционния съд и да осъди ответника да заплати съдебните разноски, дори ако Първоинстанционният съд отхвърли жалбата съгласно член 87, параграф 3, буква б) от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, тъй като


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/19
 Иск, предявен на 22 декември 2006 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-531/06)
 (2007/C 42/34)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: E. Traversa, представител, G.Giacomini и E.Boglione, адвокати)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че
 а)
 със запазването в сила на правни разпоредби, които допускат частни аптеки да притежават само физически лица, завършили специалност „Фармация“, както и дружества, всички съдружници в които са фармацевти; и
 б)
 със запазването в сила на правни разпоредби, които не дават възможност на предприятия-дистрибутори на фармацевтични продукти да придобиват участие в дружества, управляващи обществени аптеки.
 Италианската република не е изпълнила задълженията, възложени ѝ от членове 43 и 56 от Договора за ЕО;
 —
 да се осъди Италианската република да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Забраната за придобиване на участие в частни аптеки от физически лица, които не са фармацевти или от дружества, всички съдружниците в които не са фармацевти, не само затруднява, но и прави напълно невъзможно упражняването от тези категории лица на две от основните свободи, гарантирани от Договора, а именно свободното движение на капитали и свободата на установяване.
 Забраната за придобиване на участие в дружества, управляващи обществени или частни аптеки, от предприятия-дистрибутори на фармацевтични продукти, може да бъде извлечена от много разпоредби от италианското законодателство, които все още са в сила и е твърде вероятно да бъдат прилагани от италианските съдилища. Подобна забрана представлява затруднение както за свободното движение на капитали, така и за упражняването на правото на установяване.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/16
 Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Sopropé — Organizações de Calçado, Lda/Fazenda Pública
 (Дело C-349/07) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Принцип на зачитане на правото на защита - Последващо събиране на несъбрани вносни митни сборове)
 (2009/C 44/25)
 Език на производството: португалски
 Препращаща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sopropé — Organizações de Calçado, Lda
 Ответник: Fazenda Pública
 В присъствието на: Ministério público
 Предмет
 Преюдициално запитване — Supremo Tribunal Administrativo — Съвместимост с общностното право и с принципа на правото на защита на национални разпоредби на данъчното административно производство относно сроковете за упражняване на правото на данъкоплатеца да бъде изслушан — Административно производство за последващо плащане на вносни сборове за стоки с произход от Далечния изток
 Диспозитив
 1)
 В хипотезата на заплащане на митническо задължение, с цел да се извърши последващото събиране на вносни митни сборове, срок от осем до петнадесет дни, който е предоставен на вносител, заподозрян в извършването на митническо нарушение, за да представи своето становище, по принцип е в съответствие с изискванията на общностното право.
 2)
 Сезираната национална юрисдикция е длъжна да провери, с оглед на особените обстоятелства по делото, дали действително предоставеният на този вносител срок му е дал възможност да бъде надлежно изслушан от митническите власти
 3)
 Националният съд трябва освен това да провери, като отчита изтеклият срок между момента, в който съответният административен орган е получил становището на вносителя, и датата, на която той е взел своето решение, дали е възможно да се приеме, че той е взел предвид по надлежен начин становищата, които са му били предадени.
 (1) ОВ C 235, 6.10.2007 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/21
 Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 13 октомври 2009 г. — Oasis East sp. z o.o./Minister Finansów
 (Дело C-395/09)
 2009/C 312/34
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Ищец: Oasis East sp. z o.o.
 Ответник: Minister Finansów
 Преюдициални въпроси
 Позволява ли общностното право и по-специално член 17, параграф 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (понастоящем член 176 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност) на държава членка да приложи национални разпоредби, които изключват правото на данъчнозадължено лице да намали размера на дължимия данък или да си възстанови разликата от него в случай на придобиване на внесени услуги, цената за които е пряко или непряко платена на лице, чиито регистрация за данъчни цели, седалище и управление са установени на една от териториите или в една от страните, квалифицирани от националното законодателство като „данъчен рай“, при условие че това изключване е прието преди присъединяването на държавата членка към Общността?


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/40
 Определение на Общия съд от 12 февруари 2010 г. — Комисия/CdT
 (Дело T-456/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Общностна пенсионноосигурителна схема - Задължение на CdT да плати вноска за финансови години 1998—2005 - Акт, който не подлежи на обжалване - Акт, който не произвежда правно действие по отношение на трети лица - Явна недопустимост)
 2010/C 100/62
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J.-F. Pasquier и D. Martin)
 Ответник: Център за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) (представители: първоначално G. Vandersanden, впоследствие L. Levi, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на твърдяното решение на CdT, с което той отказва да плати в общия бюджет за финансови години 1998—2005 вноска, съответстваща на финансовото участие на работодателя в общностната пенсионноосигурителна схема.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 190, 12.8.2006 г. (преди това дело C-269/06)


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/24
 Жалба, подадена на 30 юни 2015 г. от Polynt SpA срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 30 април 2015 г. по дело T-134/13, Polynt SpA и Sitre Srl/Европейска агенция по химикали (ECHA)
 (Дело C-323/15 P)
 (2015/C 311/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Polynt SpA (представител: C. Mereu, адвокат)
 Други страни в производството: Европейска агенция по химикали (ECHA), Sitre Srl, New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Кралство Нидерландия, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-134/13, и
 —
 да отмени обжалваното решение или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за произнасяне по подадената от жалбоподателя жалба за отмяна, и
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски по настоящото производство, включително направените в производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че като отхвърля неговата жалба за отмяна на обжалваното решение, Общият съд е нарушил правото на Съюза. В частност жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал редица грешки в своите мотиви и при тълкуването на приложимата към положението му правна уредба. Това е довело до следните грешки на Общия съд при прилагане на правото:
 —
 Общият съд е направил противоречиви и неправилни констатации по отношение на необходимостта да се вземе предвид оценката на риска съгласно член 57, буква е) от REACH (1), водещи до неправилно тълкуване на същия.
 —
 Общият съд е направил противоречиви констатации и се е отклонил от установената съдебна практика относно статута и значението на документите, съдържащи насоки за тълкуването на израза „еквивалентна степен на безпокойство“ съгласно член 57, буква е) от същия регламент.
 —
 Общият съд се е основал неправилно на член 60, параграф 2 от REACH, което довело до непълнота на мотивите.
 —
 Общият съд е приложил неправилен правен текст при отхвърлянето на доводите във връзка с експозицията на работници и потребители, като така е приложил неправилно член 57, буква е).
 Поради тези причини жалбоподателят иска отмяна на решението на Общия съд по дело T-134/13 и отмяна на обжалваното решение.
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396 стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3, поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84, ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89, ОВ L 260, 2.10.2010 г., стр. 22, ОВ L 49, 24.2.2011 г., стр. 52 и ОВ L 136, 24.5.2011 г., стр. 105).


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/66
 Жалба, подадена на 20 ноември 2015 г. — Les Éclaires/СХВП — L’éclaireur International (L’ECLAIREUR)
 (Дело T-680/15)
 (2016/C 038/89)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Les Éclaires GmbH (Нюрнберг, Германия) (представител: S. Bund, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: L’éclaireur International (Люксембург, Люксембург)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „L’ECLAIREUR“ — заявка за марка на Общността No 3 494 028
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 3 септември 2015 г. по преписка R 2266/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009,
 —
 Несъответствие с част В, раздел 3 от Насоките относно извършваната от СХВП проверка.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/29
 Преюдициално запитване, отправено от College van Beroep voor het bedrijfsleven на 16 ноември 2009 г. — 1. IMC Securities BV, 2. Stichting Autoriteit Financiële Markten
 (Дело C-445/09)
 2010/C 24/53
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Ищци
 :
 1.
 IMC Securities BV
 2.
 Stichting Autoriteit Financiële Markten
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 1, параграф 2, буква а), второ тире от Директивата за манипулиране на пазара (1) да се тълкува в смисъл, че провокирането на изменения в курса в промеждутък от време като този в конкретния случай като се извършват множество сделки по отношение на даден финансов инструмент, а именно транзакции и нареждания като описаните в точка 2.2., следва да се счита за „определяне“ на ненормално или изкуствено равнище на този инструмент?
 (1) Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно определението и публичното оповестяване на вътрешна информация и относно определението за манипулиране на пазара (ОВ L 96, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 5, стр. 243).


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/23
 Жалба, подадена на 1 март 2013 г. — Lardini/СХВП (изображение на цвете)
 (Дело T-131/13)
 2013/C 141/41
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Lardini Srl (Filottrano, Италия) (представител: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 декември 2012 г. по преписка R 2578/2011-1; и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в производството по обжалване пред апелативния състав R 2578/2011-1.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: позиционна марка, изразяваща се в цвете за стоки от клас 25.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 11.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/8
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 23 януари 2012 година
 по дело E-2/11
 STX Norway Offshore AS и други с/у норвежката държава, представлявана от Съвета за тарифите
 (Свободно предоставяне на услуги — Директива 96/71/ЕО — Командироване на работници — Минимални размери на възнаграждението — Максимално работно време — Възнаграждение за трудова заетост, изискваща поне една нощувка извън дома — Компенсация за разходи)
 2012/C 136/05
 По дело E-2/11 STX Norway Offshore AS и други с/у норвежката държава, представлявана от Съвета за тарифите — отправя ИСКАНЕ до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд на ЕАСТ, подадено от Borgarting lagmannsrett (Апелативен съд на Borgarting, Норвегия), относно съвместимостта с правото на ЕИП на реда и условията на трудова заетост, предвидени в колективен трудов договор, обявени за общоприложими в рамките на морския строителен сектор, и относно тълкуването на член 36 от Споразумението за ЕИП и на член 3 от Акта, посочен в точка 30 от приложение ХVIII към Споразумението за ЕИП, т.е. Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 г. относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги, адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Съдът, в следния състав: Carl Baudenbacher, председател — Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия-докладчик) съдии, излезе с решение на 23 януари 2012 г., чийто диспозитив е, както следва:
 1.
 терминът „максимална продължителност на работата и минимална продължителност на почивка“, посочен в член 3, параграф 1, първа алинея, буква а) от Директива 96/71/ЕО обхваща реда и условията относно „максимално нормално работно време“, като например това, описано в искането за консултативно становище;
 2.
 член 3, параграф 1, първа алинея, буква в) от Директива 96/71/ЕО, както се тълкува в светлината на член 36 от Споразумението за ЕИП, по принцип изключва държава от ЕИП да изисква от предприятие, установено в друга държава на ЕИП, което предоставя услуги на територията на първата държава, да заплаща на своите работници минимално възнаграждение в размера, определен с националните правила на тази държава за трудова заетост, изискваща по една нощувка извън дома, освен ако правилата, които предвиждат такова допълнително възнаграждение, не преследват цел от обществен интерес и тяхното прилагане не е несъразмерно. Националните органи или, според случая, съдилищата на приемащата държава от ЕИП определят дали тези правила в действителност преследват цел от обществен интерес и го правят чрез подходящи средства;
 3.
 директива 96/71/ЕО не позволява на държава от ЕИП да гарантира на работниците, командировани на територията ѝ от друга държава от ЕИП, компенсация на разходите за пътуване, храна и настаняване в случай на трудова заетост, изискваща поне една нощувка извън дома, освен когато това може да се обоснове въз основа на разпоредби, свързани с обществения ред;
 4.
 делът на заетите лица, обхванати от съответния колективен трудов договор, преди той да бъде обявен за общоприложим, нямат връзка с отговорите на въпрос 1, букви а), б) и в).


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/45
 Решение на Общия съд от 17 март 2010 г. — Парламент/Collée
 (Дело T-78/09) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2004 г. - Процедура за присъждане на точки за заслуги - Изопачаване на доказателства - Мотиви - Значение на становището на комитета по атестиране - Принцип на недопускане на дискриминация)
 2010/C 113/72
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейски парламент (представители: първоначално C. Burgos и A. Lukošiūtė, впоследствие R. Ignătescu)
 Ответник: Laurent Collée (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 11 декември 2008 г. по дело Collée/Парламент (F-148/06, все още непубликувано в Сборника), с която се цели отмяната на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и тези на г-н Laurent Collée в хода на настоящото производство.
 (1) ОВ C 102, 1.5.2009 г.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/22
 Определение на председателя на Общия съд от 18 март 2011 г. — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Комисия
 (Дело T-457/09 R)
 (Обезпечително производство - Разрешаване на държавна помощ за преструктурирането на банка - Закриване на клон като компенсаторно обезщетение - Неотложност - Претегляне на интереси)
 2011/C 160/36
 Език на производството: немски
 Страни
 Молител: Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (Münster, Allemagne) (представители: A. Rosenfeld и I. Liebach, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, B. Martenczuk и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на член 2, параграф 1 във връзка с точки 5.4, 5.7 и 6.7 от приложението към решението на Комисията C(2009) 3900 окончателно изменен от 12 май 2009 г. по преписка C-43/2008 (ex N 390/2008) относно държавната помощ, която Германия възнамерява да предостави в полза на преструктурирането на WestLB AG — решение във връзка с решението на Комисията C(2010) 9525 окончателен от 21 декември 2010 г. по преписки за държавни помощи MC 8/2009 и C-43/2009 — Германия — WestLB, доколкото от него следва, че трябва да се прекратят новите операции на Westdeutsche Immobilien Bank AG след 15 февруари 2011 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Отменя определението от 31 януари 2011 г. по дело Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband/Commission (T-457/09 R).
 3.
 Молбите за встъпване на Westdeutsche ImmobilienBank AG, Landschaftsverband Westfalen-Lippe, Landschaftsverband Rheinland, WestLB, du Land de Rhénanie-du-Nord-Westphalie и Rheinischer Sparkassen- und Giroverband стават безпредметни.
 4.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/10
 Определение на Съда (осми състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Roma — Италия) — Наказателно производство срещу Alessandro Sacchi
 (Дело C-255/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Събиране на залози за спортни събития - Изискване за концесия - Последици, които трябва да се изведат от нарушение на правото на Съюза на предоставяне на концесии - Предоставяне на 16 300 допълнителни концесии - Принцип на равно третиране и задължение за прозрачност - Принцип на правната сигурност - Защита на притежателите на по-ранни концесии - Национална правна уредба - Задължително минимално разстояние между пунктовете за събиране на залози - Допустимост - Трансгранични дейности, сходни на тези, за които е предоставена концесията - Забрана от националната правна уредба - Допустимост)
 2012/C 151/17
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Roma
 Наказателно производство срещу
 Alessandro Sacchi
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale ordinario di Roma — Свободно движение на хора — Свобода на установяване — Свободно предоставяне на услуги — Дейност по събиране на залози — Национално законодателство, обуславящо упражняването на тази дейност от получаването на разрешение и лиценз за обществена сигурност — Защита, предоставена на правните субекти, получили разрешения и лицензи благодарение на процедури за предоставяне, които са изключили незаконосъобразно други оператори от същия сектор — Съвместимост с членове 43 ЕО и 49 ЕО
 Диспозитив
 1.
 Членове 43 ЕО и 49 ЕО, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат положение, при което държава членка, която в нарушение на правото на Съюза е изключила категория оператори от предоставянето на концесии за упражняването на икономическа дейност и която се опитва да отстрани това нарушение, като провежда наддавателна процедура за значителен брой нови концесии, защитава търговските позиции, придобити от съществуващите оператори, предвиждайки по-специално минимално разстояние между обектите на новите концесионери и тези на съществуващите оператори.
 2.
 Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат санкции за упражняването на организирана дейност по събирането на залози без концесия или полицейско разрешение да се приложат спрямо лица, свързани с оператор, който е бил изключен от публичен търг в нарушение на правото на Съюза, дори след провеждането на новия публичен търг, предназначен да отстрани това нарушение на правото на Съюза, доколкото този публичен търг и последвалото предоставяне на нови концесии не са преустановили действително незаконосъобразното изключване на посочения оператор от по-ранния публичен търг.
 3.
 От членове 43 ЕО и 49 ЕО, от принципа на равно третиране, от задължението за прозрачност и от принципа на правната сигурност следва, че условията и редът за провеждане на публичен търг като разглеждания в главното производство, и по-специално разпоредбите за прекратяване на концесии, предоставени вследствие на подобен публичен търг като предвидените в член 23, параграф 2, буква а) и параграф 3 от проектодоговора между независимата администрация на държавните монополи и спечелилия концесията за хазартни игри,


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/26
 Жалба, подадена на 3 май 2011 г. — Sigma Alimentos Exterior/Комисия
 (Дело T-239/11)
 2011/C 204/47
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Sigma Alimentos Exterior, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Ferre Navarrete, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от кодифицирания текст на Закона за корпоративното данъчно облагане (КТЗКДО) съдържа елементи на държавна помощ,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени член 1, параграф 1 от обжалваното решение, доколкото в него се обявява, че член 12, параграф 5 от КТЗКДО съдържа елементи на държавна помощ, когато се прилага към придобивания на дялови участия, които предполагат поемане на контрол,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното искане, да се отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото според него нареждането за възстановяване се прилага спрямо операции, осъществени преди публикуването в Официален вестник на Европейския съюз на окончателното решение, което е предмет на настоящата жалба.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят в настоящото производство е придобил участия в дружества, установени в Съединените американски щати и в Перу в периода 2008—2010 година, прилагайки амортизацията на предприятието поради придобиване на мажоритарни участия в тези дружества съгласно член 12, параграф 5 от КТЗКДО.
 На 12 януари 2011 г. Комисията приема обжалваното Решение C(2010) 9566 окончателен относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества Noo45/07 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007). В резултат от това решение испанската данъчна администрация започва проверки с цел коригиране на практикуваните от жалбоподателя амортизации.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от неизпълнението на необходимите условия за това мярката да бъде приета за държавна помощ.
 —
 Жалбоподателят твърди в това отношение, че основната причина, поради която разглежданата в настоящия случай система за данъчно облагане не може да се счита за държавна помощ, е липсата на избирателен характер на посочената мярка. Всъщност Комисията допуска грешка, приемайки, че е налице фактическа избирателност въз основа на насърчаването на вътрешните придобивания и изискването за участие в размер поне на 5 %. Според жалбоподателя Комисията е направила това заключение, тъй като не е взела предвид анализ на типологията и на секторите на дейност на предприятията, които са приложили тази система.
 2.
 Второто правно основание е изведено от липсата на мотивация на решението.
 —
 Жалбоподателят счита, че във всяко едно отношение доводите, които Комисията използва, за да обясни защо според нея не съществуват изрични правни пречки за придобиването на дружества в Съединените американски щати и Перу, са недостатъчни.