text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/10
 Решение на Общия съд от 14 февруари 2017 г. — Pandalis/EUIPO — LR Health & Beauty Systems (Cystus)
 (Дело T-15/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по отмяна - Словна марка на Европейския съюз „Cystus“ - Частична отмяна - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на реално използване на марката))
 (2017/C 095/18)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Georgios Pandalis (Гландорф, Германия) (представител: A. Franke, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: LR Health & Beauty Systems GmbH (Ален, Германия) (представители: N. Weber и L. Thiel, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 30 октомври 2015 г. (преписка R 2839/2014-1), свързано с производство за отмяна със страни LR Health & Beauty Systems и г-н Pandalis
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Georgios Pandalis да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 90, 7.3.2016 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/26
 Определение на Общия съд от 21 септември 2012 г. — TI Media Broadcasting и TI Media/Комисия
 (Дело T-501/10) (1)
 (Конкуренция - Концентрации - Италиански пазар на платената телевизия - Решение за изменение на ангажиментите в приложението към решение, с което концентрация се обявява за съвместима с общия пазар и със споразумението за ЕИП - Процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставянето на честоти за наземна цифрова телевизия в Италия - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне - Недопустимост)
 2012/C 355/56
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Telecom Italia Media Broadcasting Srl (TI Media Broadcasting) (Рим, Италия) и Telecom Italia Media SpA (TI Media) (Рим) (представители: адв. B. Caravita di Toritto, адв. L. Sabelli, адв. F. Pace и адв. A. d’Urbano)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli и P. Manzini, впоследствие L. Malferrari и J. Bourke)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Sky Italia Srl (Милано, Италия) (представители: адв. F. González Díaz и адв. F. Salerno)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 4976 окончателен на Комисията от 20 юли 2010 година за изменение на ангажиментите в приложението към решение, с което концентрация се обявява за съвместима с общия пазар и със Споразумението за ЕИП (преписка COMP/M.2876)
 Диспозитив
 1.
 Основанието за произнасяне по първото и четвъртото искане е отпаднало.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 6.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/5
 Преюдициално запитване от Kammarrätten i Stockholm (Швеция), постъпило на 4 май 2015 г. — Tele2 Sverige AB/Post- och telestyrelsen
 (Дело C-203/15)
 (2015/C 221/06)
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Kammarrätten i Stockholm
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Tele2 Sverige AB
 Ответник: Post- och telestyrelsen
 Преюдициални въпроси
 1)
 Общо задължение за запазване на данни за трафик, което се отнася до всички лица, всички електронни съобщителни средства и всички данни за трафик без никакво разграничаване, ограничаване или изключение за целите на борбата с престъпността (съгласно [посоченото в акта за преюдициално запитване]), съвместимо ли е с член 15, параграф 1 от Директива 2002/58/ЕО (1), като се имат предвид член 7, член 8 и член 52, параграф 1 от Хартата?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли все пак запазването да бъде разрешено, при условие че:
 а)
 достъпът на националните органи до запазените данни е установен съгласно [посоченото в акта за преюдициално запитване] и
 б)
 изискванията за сигурност са уредени съгласно [посоченото в акта за преюдициално запитване] и
 в)
 всички релевантни данни се запазват за срок от шест месеца, считано от датата на прекратяване на комуникацията, и впоследствие се изтриват съгласно [посоченото в акта за преюдициално запитване]?
 (1) Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (ОВ L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63)


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/17
 Преюдициално запитване от Amtsgerichts Hamburg (Германия), постъпило на 6 март 2017 г. — Angela Irmgard Diedrich и др./Société Air France SA
 (Дело C-112/17)
 (2017/C 213/20)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищци: Angela Irmgard Diedrich, Thorsten Diedrich, Angel Wendy Mara Diederich
 Ответник: Société Air France SA
 С определение от 6 април 2017 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/30
 Жалба, подадена на 24 декември 2009 г. — TF1 и др./Комисия
 (Дело T-520/09)
 2010/C 80/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Франция), Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Франция), Canal + SA (Issy-Les-Moulineaux, Франция) (представители: J.-P. Hordies и C. Smits, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението, прието от Европейската комисия на 1 септември 2009 г. по дело Държавна помощ C 27/09 (ex N 34/A/09 & N 34/B/09) — Бюджетна субсидия за France Télévisions (2010—2012 г.), доколкото с него се решава нотифицираната безвъзмездна помощ в размер от 450 милиона EUR за 2009 година в полза на France Télévisions, да се оцени като съвместима с Договора за ЕО, на основание на член 86, параграф 2 от него;
 —
 да се осъди Комисията да започне предвидената в член 108, параграф 2, ДФЕС официална процедура по разследване на помощта;
 —
 да се осъди Комисия да заплати всички съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се иска отмяната на Решение C(2009) 6693 окончателен от 1 септември 2009 г., прието от Комисията след провеждане на предвидената в член 88, параграф 3 ЕО процедура (нов член 108 ДФЕС), с което Комисията приема безвъзмездна помощ от бюджета с максимален размер от 450 милиона евро за 2009 г. в полза на France Télévisions за съвместима с общия пазар. Жалбоподателите искат в този контекст да започне официалната процедура по разследване, в съответствие с член 108, параграф 2, ДФЕС.
 В подкрепа на своето искане жалбоподателите изтъкват едно единствено правно основание, изведено от това, че са съществували сериозни трудности, поради които Комисията била задължена да започне предвидената в член 88, параграф 3 ЕО (нов член 108, параграф 2, ДФЕС) официална процедура по разследване и да покани заинтересованите страни да изложат своите становища.
 Жалбоподателите изтъкват наличието на признаци за сериозни трудности, произтичащи, от една страна, от обстоятелствата в процедурата по предварителното разследване, и от друга страна, от съдържанието на обжалваното решение.
 Прекомерната продължителност на процедурата по предварителното разследване, ходът на процедурата и значението на спорната субсидия били от естество да разкрият наличието на признаци за сериозни трудности, свързани с обстоятелствата от процедурата по предварителното разследване.
 Наличието на признаци на сериозни трудности, свързани със съдържанието на обжалваното решение, почивало на два фактора. То произтичало, от една страна, от недостатъчната степен на информация, дори от неточните информации, с които Комисията разполагала в момента на приемане на обжалваното решение, и от друга страна, от невъзможността за Комисията да направи извод за съвместимостта на помощта, без да извърши задълбочен анализ с оглед на структурните рискове на свръхкомпенсирането в конкретния случай.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/34
 Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-466/15)
 (2015/C 337/36)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Rami Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата му за допустима и основателна,
 —
 съответно да отмени Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 май 2015 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три основания за обжалване, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, стр. 13.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/70
 Жалба, подадена на 1 март 2010 г. — BASF/Комисия
 (Дело T-105/10)
 2010/C 113/104
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BASF SE (Ludwigshafen am Rhein, Германия) (представители: F. Montag, J. Blockx и T. Wilson, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска да се отмени Решение C(2009) 10568 на Комисията от 18 декември 2009 г. по дело No COMP/M.5355 — BASF/Ciba, с което се отхвърля предложението от 6 ноември 2009 г. за одобряване на Roquette Frères като купувач на Divestment Business SDA и с което се отхвърля искането за изменение на ангажиментите, в съответствие с които Комисията обявява в своето Решение C(2009) 1961 от 12 март 2009 г. за съвместима с общия пазар операцията, с която жалбоподателят придобива пълния контрол върху CIBA Holding AG („Ciba“).
 Жалбоподателят изтъква следните правни основания в подкрепа на своята жалба за отмяна.
 На първо място, той твърди, че като отхвърля предложения купувач ответникът е нарушил член 6, параграф 2 от Регламент No 139/2004 (1), параграфи 418 и 419 от решението за одобряване на придобиването на Ciba от BASF, член 4, букви а) и б), членове 13, 14 и 34 и Приложение Б от приложените към него ангажименти и параграфи 31, 48, 73 и 102 от Известието относно приемливите средства за защита (2).
 В частност жалбоподателят твърди, че ответникът е основал своето отхвърляне на предложения купувач на погрешни факти и е допуснал явна грешка в преценката по отношение на подбудите на Roquette Frères да поддържа и развива Divestment Business. Освен това жалбоподателят твърди, че ответникът се е основал на погрешни факти и е допуснал явна грешка в преценката що се отнася до искането на жалбоподателя за изменение на ангажиментите в съответствие с клаузата за преразглеждане на същите.
 Второ, жалбоподателят твърди, че оспорваното решение нарушава принципа на пропорционалност, доколкото според него отхвърлянето на неговото предложение не било необходимо за изпълнението на целта на ангажиментите да се избегнат създаването или засилването на господстващо положение.
 Трето, жалбоподателят твърди, че ответникът е нарушил принципа на добра администрация и член 296 ДФЕС като не го е изслушал преди да приеме обжалваното решение и като не е мотивирал надлежно обжалваното решение.
 (1) Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (регламент за сливанията на ЕО) (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201).
 (2) Регламент (ЕО) No 802/2004 на Комисията от 7 април 2004 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета за контрола върху концентрациите между предприятията (ОВ L 133, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 2, стр. 3).


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/7
 Преюдициално запитване от Supreme Court. (Ирландия), постъпило на 7 август 2014 г. — C v M
 (Дело C-376/14)
 2014/C 351/09
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: C
 Ответник: M
 Преюдициални въпроси
 1.
 Пречи ли в конкретния случай обстоятелството, че има френски съдебни производства относно упражняването на родителските права върху детето, неговото обичайно местопребиваване да се установи в Ирландия?
 2.
 Продължава ли бащата да е носител на правото да упражнява родителските права върху детето и запазват ли френските юрисдикции компетентност по въпроса за упражняването на тези права, така че да бъде счетено за неправомерно задържането на детето в Ирландия?
 3.
 Имат ли право ирландските юрисдикции да разглеждат въпроса за обичайното местопребиваване на детето, като се има предвид, че то е пребивавало в Ирландия от юли 2012 г. и към този момент неговото прехвърляне в Ирландия не е било в нарушение на френското законодателство?


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/37
 Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Sony Computer Entertainment Europe/СХВП — Marpefa (Vieta)
 (Дело T-690/14)
 (2014/C 431/60)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представител: S. Malynicz, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Marpefa, SL (Барселона, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: марка на Общността No 1 7 90 674
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решението на втори апелативен състав на СХВП от 2 юли 2014 г. по преписка R 2100/2013-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 15, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 51, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/9
 Иск, предявен на 21 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република
 (Дело C-507/08)
 2009/C 102/12
 Език на производството: словашки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito, J. Javorský, K. Walkerová)
 Ответник: Словашка република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е изпълнила Решение на Комисията от 7 юни 2006 г. относно държавна помощ C 25/05 (ex NN 21/05), отпусната от Словашката република в полза на Frucona Košice a.s. [нотифицирана под номер С (2006) 2082 (1)], Словашката република не се е съобразила със задълженията си по член 249, четвърта алинея от Договора за ЕО и по член 2 от посоченото по-горе решение;
 —
 да се осъди Словашката република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В своето Решение от 7 юни 2006 г. относно държавна помощ C 25/05 (ex NN 21/05), отпусната от Словашката република в полза на Frucona Košice a.s., Комисията решава, че мерките, предприети от Словашката република в полза на Frucona Košice a.s. представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО и че тази помощ не е съвместима с общия пазар. Същевременно Комисията разпорежда на Словашката република да вземе всички необходими мерки, за да възстанови от бенефициера незаконосъобразно отпуснатата държавна помощ.
 До този момент отпуснатата на Frucona помощ не е възстановена.
 Държавната помощ е отпусната на Frucona под формата на отмяна на данъчното задължение, която е одобрена от съда в рамките на производство по предпазен конкордат. Словашката република се опитва да възстанови незаконосъобразно отпуснатата помощ в рамките на съдебно производство. Първоинстанционната юрисдикция отхвърля иска, като наред с другото се позовава на довода, че задължението на Frucona да възстанови своето задължение към данъчната администрация се е погасило ex lege. Апелативната юрисдикция потвърждава съдебното решение на първоинстанционната юрисдикция, като наред с другото се позовава на довода, че съдебното решение относно предпазния конкордат не би могло да бъде обект на преглед, тъй като в качеството му на res judicata то трябва да бъде зачитано от всички органи, включително апелативната юрисдикция, и че в своето решение Комисията не е спазила разпоредбите на вътрешното право, които уреждат конфликта между производството по предпазен конкордат и изпълнителното производство.
 Решенията на двете юрисдикции не допускат незабавно и ефективно изпълнение на решението на Комисията.
 Не е достатъчно това, че Словашката република използва всички средства, намиращи се на нейно разположение. Използването на тези средства трябва да води до незабавното и ефективно изпълнение на решението, като в противен случай се счита, че Словашката република не е изпълнила своите задължения. Неизпълнението на възложеното на държавата-членка задължение за възстановяване е установено, когато предприетите от държавата-членка стъпки не са довели до ефективно възстановяване на дължимите суми.
 (1) ОВ L 112, 30.4.2007 г., стр.14.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/2
 Решение на Съда (първи състав) от 7 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Refcomp SpA/Axa Corporate Solutions Assurance SA, Axa France IARD, Emerson Network, Climaveneta SpA
 (Дело C-543/10) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Съдебна компетентност по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Тълкуване на член 23 - Клауза, с която се учредява компетентност, съдържаща се в договор, сключен между производителя и първоначалния приобретател на стока - Договор, който е част от поредица от договори - Противопоставимост на тази клауза спрямо вторичния приобретател на тази стока)
 2013/C 108/02
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Refcomp SpA
 Ответници: Axa Corporate Solutions Assurance SA, Axa France IARD, Emerson Network, Climaveneta SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 5, параграф 1 и член 23 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална компетентност в сферата на договорите — Спор между вторичния приобретател на дадена стока и нейния производител — Обхват на клаузата за подсъдност в рамките на поредица от сключени в Общността договори
 Диспозитив
 Член 23 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че клауза, с която се учредява компетентност, уговорена в сключен между производителя на една вещ и нейния приобретател договор, не може да бъде противопоставена на вторичния приобретател, трета страна, който в края на поредица от последващи договори за прехвърляне на собственост, сключени между установени в различни държави членки страни, придобива тази вещ и възнамерява да предяви иск за търсене на отговорност срещу производителя, освен ако бъде установено, че тази трета страна е дала действителното си съгласие по отношение на посочената клауза при определените в този член условия.
 (1) ОВ C 46, 12.2.2011 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/27
 Решение на Първоинстанционния съд от 29 октомври 2009 г. — Bowland Dairy Products/Комисия
 (Дело T-212/06) (1)
 (Иск за обезщетение - Регламент (ЕО) No 178/2002 - Система за бързо предупреждение - Допълнителна нотификация - Компетентност на националните органи - Становище на Комисията, лишено от правни последици - Изменение на предмета на спора - Недопустимост)
 2009/C 312/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Bowland Dairy Products Ltd (Barrowford, Lancashire, Обединено кралство) (представители: J. Milligan, solicitor, D. Anderson, QC, и A. Robertson, barrister)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver, J.-P. Keppenne и L. Parpala)
 Предмет
 На първо място, искане за отмяна на твърдения отказ на Комисията да разпространи в рамките на системата за бързо предупреждение, предвидена в член 50 от Регламент (ЕО) No 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68), допълнителна нотификация, декларираща съгласието на Food Standards Agency на Обединеното кралство за пускане на пазара на произведената от ищеца извара, и на второ място, искане за обезщетение на вредата, която ищецът твърди, че е претърпял в резултат на този отказ.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като недопустим.
 2.
 Осъжда Bowland Dairy Products Ltd да заплати съдебните разноски, включително и тези по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 237, 30.09.2006 г.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/42
 Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Steel Invest & Finance (Люксембург)/Комисия
 (Дело T-254/16)
 (2016/C 251/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Steel Invest & Finance (Люксембург) SA (Щрасен, Люксембург) (представител: E. van den Broucke, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 като главно искане:
 —
 да приеме за установено, че Европейската комисия е допуснала многобройни явни грешки в преценката и не е изпълнила задължението си за мотивиране при квалифициране на наличието на предимство, предоставено чрез заема, отпуснат от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург), както относно анализа на сравнимостта на заемите Sumitomo и Rabobank, така и относно прилагането на Съобщението от 2008 г. относно референтните лихвени проценти,
 при условията на евентуалност:
 —
 да приеме за установено, че Европейската комисия допуснала явна грешка в преценката относно съвместимостта на заема, отпуснат от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург), като приела, че Съобщението от 2009 г. за определяне на временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза не е приложимо,
 във всеки случай и въз основа на това:
 —
 да прогласи нищожността на член първи, буква е) от Решение C(2016) 94 на Европейската комисия от 20 януари 2016 година относно държавна помощ SA.33926 2013/C, приведена в изпълнение от Белгия в полза на Duferco,
 —
 да прогласи нищожността на членове 2—4 от решението в частта, в която се отнасят до заема, опуснат от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург),
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от липсата на предимство, предоставено със заема от Foreign Strategic Investment Holding на Steel Invest & Finance (Люксембург), и от грешката в преценката, която Комисията допуснала, като приела, че въпросният заем представлява държавна помощ.
 2.
 Второто основание е изведено от явна грешка в преценката, която Комисията допуснала във връзка с прилагането на Съобщение на Комисията — Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза (ОВ C 83, 2009 г., стр. 1).


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/5
 Решение на Съда (разширен състав) от 11 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln — Германия) — Hubert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz/Finanzamt Bergisch Gladbach
 (Дело C-76/05) (1)
 (Член 8 А от Договора за ЕО (след изменението член 18 ЕО) - Европейско гражданство - Член 59 от Договора за ЕО (след изменението член 49 ЕО) - Свободно предоставяне на услуги - Законодателство в областта на данъка върху дохода - Такси за обучение - Право на приспадане само на таксите за обучение, платени в национални частни учебни заведения)
 (2007/C 269/10)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Finanzgericht Köln
 Страни в главното производство
 Ищци: Hubert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz
 Ответник: Finanzamt Bergisch Gladbach
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Köln — Съвместимост с член 18, 39, 43 и 49 от ЕО на национално законодателство в областта на данъка върху дохода, с което се предоставя възможност да се намали данъка върху дохода с таксите за обучение за деца при условие, че децата са записани в някои национални учебни заведения — Деца, записани в учебни заведения в други държави-членки.
 Диспозитив
 1.
 Когато данъчнозадължените лица на държава-членка запишат децата си в училище, разположено в друга държава-членка, и то се финансира основно от частни фондове, член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че противоречи на правна уредба на държава-членка, която предвижда възможността за данъчнозадължените лица да претендират плащането на такси за обучение в някои частни училища, установени на националната й територия, като специални разходи, даващи право на намаление на данъка върху дохода, но изключва изобщо тази възможност, що се отнася до платените такси за обучение в частно училище, установено в друга държава-членка.
 2.
 Когато данъчнозадължените лица на една държава-членка изпращат децата си да учат в училище, установено в друга държава-членка, чиито услуги не се покриват от член 49 ЕО, тогава член 18 ЕО противоречи на правна уредба на държава-членка, която предвижда възможността за данъчнозадължените лица да претендират плащането на такси за обучение в някои училища, установени на националната ѝ територия, като специални разходи, даващи право на намаление на данък върху дохода, но изключва изобщо тази възможност, що се отнася до платените такси за обучение в частно училище, установено в друга държава-членка.
 (1) ОВ C 93 от 16.4.2005 г.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/5
 Преюдициално запитване, отправено от Înalta Curte de Casație și Justiție (Румъния) на 6 декември 2011 г. — S.C. „AUGUSTUS” S.R.L. Iași/Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit
 (Дело C-627/11)
 2012/C 65/09
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Înalta Curte de Casație și Justiție
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: S.C. „AUGUSTUS“ S.R.L. Iași
 Ответник: Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit
 Преюдициални въпроси
 Следва ли Регламент No 1260/1999 (1) и Регламент No 1268/1999 (2) на Съвета на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че стопанската дейност на бенефициентите на средства по САПАРД в предприсъединителния период на Румъния към Европейския съюз трябва да се извършва при спазване на условията за тяхното отпускане, в съответствие с принципа на стопанската ефективност и на възможностите за печалба на бенефициента, като се има предвид и посоченият конкретен контекст на природните бедствия в района?
 (1) Регламент No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).
 (2) Регламент No 1268/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година за подкрепата на Общността за предприсъединителните мерки за земеделие и развитие на селските райони в страните кандидати от Централна и Източна Европа в предприсъединителния период (ОВ L 161, стр. 87).


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/35
 Жалба, подадена на 4 май 2017 г. — Uponor Innovation/EUIPO — Swep International (SMATRIX)
 (Дело T-264/17)
 (2017/C 221/49)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Uponor Innovation AB (Borås, Швеция) (представител: A. Kylhammar, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Swep International AB (Landskrona, Швеция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SMATRIX“ — заявка за регистрация No 12 540 431
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 1 март 2017 г. по преписка R 236/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 —
 да осъди order SWEP International да му заплати обезщетение за разноските пред и пред апелативния състав the Opposition Division.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/61
 Жалба, подадена на 20 септември 2010 г. — Cooperativa Vitivinícola Arousana/СХВП — Constantina Sotelo Ares (ROSALIA DE CASTRO)
 (Дело T-421/10)
 ()
 2010/C 301/98
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Cooperativa Vitivinícola Arousana, S. Coop. Galega (Meaño, Испания) (представител: E. Sánchez-Quiñones González, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Doña Constantina Sotelo Ares (Cambados, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2010 г. по преписка R 1804/2008-4;
 —
 да се постанови решение, с което да се приеме марката 5635867 ROSALIA DE CASTRO за класове 32, 33 и 35, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски и да се отменят разноските по обжалването, наложени на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ROSALIA DE CASTRO“ за стоки и услуги от класове 32, 33 и 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Doña Constantina Sotelo Ares
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанската словна марка „ROSALIA“ за стоки и услуги от клас 33
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), с оглед на това, че не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/35
 Жалба, подадена на 1 септември 2009 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (BAÑOFTAL)
 (Дело T-346/09)
 2009/C 256/63
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: S. Schneller, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Alcon, Inc. (Hünenberg, Швейцария)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 май 2009 г. по преписка R 795/2008-1;
 —
 да се осъди ответника и при всички случаи другата страна в производството пред апелативния състав да плати съдебните разноски, и
 —
 в допълнение, да върне преписката на СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „BAÑOFTAL“ за стоки от клас 5
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марка „PAN-OPHTAL“, регистрирана в Германия за стоки от клас 5; Марка „KAN-OPHTAL“, регистрирана в Германия за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е направил погрешна преценка на визуалното, фонетичното или концептуалното сходство между съответните марки, погрешно е поддържал, че съответната марка на Общността не попадала в серията на марките „Ophtal“ на другата страна в производството пред апелативния състав и погрешно е отхвърлил подчертания отличителен характер на марките, на които е направено позоваване в подкрепа на възражението, основаващ се на тяхното използване, вследствие на което погрешно е решил, че не съществува вероятност от объркване между съответните марки; нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е пропуснал да се произнесе по това основание за възражение; нарушение на член 75 и член 76, параграф 1 от Регламент 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав погрешно е пропуснал да изложи мотиви, във всеки случай ясни мотиви, които да позволяват разбиране на решението.


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/11
 Жалба, подадена на 23 септември 2016 г. от Olga Stanislavivna Yanukovych, в качеството на наследник на Viktor Viktorovych Yanukovych срещу определението, постановено от Общия съд (девети състав) на 12 юли 2016 г. по дело T-347/14, Olga Stanislavivna Yanukovych/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-505/16 P)
 (2016/C 441/15)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Olga Stanislavivna Yanukovych, в качеството на наследник на Viktor Viktorovych Yanukovych (представител: T. Beazley QC)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени определението на Общия съд (девети състав) от 12 юли 2016 г. по дело T-347/14 в частта му, посочена в точки 6 и 7 от жалбата, а именно:
 —
 точки 2 и 4 от диспозитива на това определение,
 —
 точка 3 от диспозитива на определението на Общия съд (девети състав) от 12 юли 2016 г. по дело T-347/14, доколкото в посочената точка 3 Общият съд осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати само направените от жалбоподателя съдебни разноски, но не и разноските на починалия,
 —
 да върне делото на Общия съд за провеждане на съдебно заседание и за произнасяне, или при условията на евентуалност:
 —
 да уважи исканията на жалбоподателя в производството пред Общия съд в частта му, посочена в точки 6 и 7 от жалбата, а именно да отмени Решение (ОВППС) 2015/143 (1) на Съвета от 29 януари 2015 г. за изменение на Решение 2014/119, Регламент (ЕС) 2015/138 (2) на Съвета от 29 януари 2015 г. за изменение на Регламент No 208/2014, Решение (ОВППС) 2015/364 (3) на Съвета от 5 март 2015 г. и Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 (4) от 5 март 2015 г. за прилагане на Регламент No 208/2014, доколкото тези актове се отнасят до Viktor Viktorovych Yanukovych и
 —
 ако Съдът счете, че Общият съд все още не е направил това, да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски и разноските на починалия с оглед на изложените в жалбата искания за отмяна,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати наред с направените от жалбоподателя съдебни разноски и разноските на починалия във връзка с искането за отмяна в изявлението за изменение на жалбата,
 —
 във всички случаи да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебни разноски в производството по обжалване пред Съда.
 Основания и основни доводи
 Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел в точки 84, 89 и 92 от обжалваното определение, че изявлението за изменение на жалбата е недопустимо, тъй като е подадено от името на починалия след смъртта му. Неправилен е изводът на Общия съд, че при обстоятелствата в случая допустимостта на изявлението за изменение на жалбата трябва да се преценява единствено с оглед на положението към момента на подаването на това изявление. Напротив, допустимостта на изявлението за изменение на жалбата е трябвало да се прецени цялостно по отношение на всички обстоятелства в случая.
 Второ, дори да е правилен изводът на Общия съд, че допустимостта на изявлението


text:
за изменение на жалбата трябва да се преценява единствено с оглед на положението към момента на подаването на това изявление, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че по същество изявлението за изменение на жалбата не е представено от името на жалбоподателя. Разгледано в контекста на останалите документи, представени пред Общия съд, изявлението за изменение на жалбата ясно сочи, че е подадено за починалия от името на жалбоподателя de facto като негов правоприемник и наследник. Така изявлението за изменение на жалбата е допустимо с оглед на фактическото положение към момента на подаването му. Като достига до противния извод Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, изопачавайки представените пред него доказателства.
 Трето, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като не е направил разграничение между i) допустимостта на изявлението за изменение на жалбата и ii) допустимостта на втората жалба за отмяна. Общият съд: 1) неправилно не е отчел факта, че е допуснал спиране на делото във връзка с изявлението за изменение на жалбата; 2) неправилно е приел, че допустимостта на изявлението за изменение на жалбата трябва да се преценява единствено с оглед на положението към момента на подаването на това изявление; 3) неправилно не е взел предвид факта, че по украинското наследствено право правоприемникът се определя шест месеца след смъртта, но с обратно действие, и 4) вследствие на това неправилно и напълно необосновано е лишил жалбоподателя от правно средство за обжалване на актовете от 2015 г. в качеството му на правоприемник или наследник.
 (1) Решение (ОВППС) 2015/143 на Съвета от 29 януари 2015 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 24, стр. 16).
 (2) Регламент (ЕС) 2015/138 на Съвета от 29 януари 2015 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 24, стр. 1).
 (3) Решение (ОВППС) 2015/364 на Съвета от 5 март 2015 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 62, стр. 25).
 (4) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/357 на Съвета от 5 март 2015 г. за прилагане на Регламент (ЕС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 62, стр. 1).


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/48
 Решение на Общия съд от 6 март 2015 г. — Novomatic/СХВП — Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
 (Дело T-257/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BLACK JACK TM“ - По-ранни словни и фигуративни марки на Общността „BLACK TRACK“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 138/62)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Novomatic AG (Гумполдскирхен, Австрия) (представител: W. Mosing, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Мербуш, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 февруари 2014 г. (преписка R 329/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH и Novomatic AG.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 февруари 2014 г. (преписка R 329/2012-4).
 2)
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени в производството пред апелативния състав.
 (1) ОВ C 94, 24.6.2014 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/18
 Решение на Общия съд от 20 март 2013 г. — El Corte Inglés/СХВП — Chez Gerard (CLUB GOURMET)
 (Дело T-571/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CLUB GOURMET“ - По-ранна национална фигуративна марка „CLUB DEL GOURMET, EN ... El Corte Inglés“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство на стоките и услугите - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Доводи и доказателства, представени за първи път пред Общия съд)
 2013/C 129/36
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Seijo Veiguela и J. L. Rivas Zurdo, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (Лондон, Обединеното кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 28 юли 2011 г. (дело R 1946/2010-1) относно производство по възражение между El Corte Inglés, SA и Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Corte Inglés, SA, да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 13, 14.1.2012 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/12
 Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Helena Rubinstein, L'Oréal срещу решение на Общия съд (трети състав) от 16 декември 2010 г. по дело T-345/08, Helena Rubinstein SNC, L'Oréal SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Allergan, Inc.
 (Дело C-100/11 P)
 2011/C 145/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Helena Rubinstein SNC, L'Oréal SA (представители: адв. A. von Mühlendahl, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Allergan, Inc.
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд от 16 ноември 2010 г. по съединени дела T-345/08 и T-357/08;
 —
 да отхвърли жалбите, подадени от Allergan, Inc. срещу решенията на отдела на СХВП по заличаване от 28 март 2007 г. по преписка 1118 C (Helena Rubinstein SNC, BOTOLIST) и от 4 април 2007 г. по преписка 1120 C (L'Oréal SA, BOTOCYL);
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски в производствата пред Съда и пред Общия съд, както и в производството пред апелативния състав на СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите смятат, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено като излагат следните правни основания:
 Общият съд е нарушил член 52, параграф 1 от Регламента относно марката на Общността (РМО) (1) във връзка с член 8, параграф 5 от РМО като е постановил, че СХВП правилно е приела за установено, че по-ранните марки, на които се позовава Allergan, Inc. имат добра репутация, както и че използването на оспорваните регистрации щяло да извлече неоснователна полза от отличителния характер или от репутацията на по-ранните марки, или би ги увредило.
 Общият съд е нарушил член 115 РМО във връзка с член 1 правило 38, параграф 2 от изменения Регламент (ЕО) No 2868/95 (2) на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (наричани по-нататък „Правило 38“ и „Регламент за прилагане на РМО“), като взел предвид доказателство, което не било представено на езика на производството.
 Общият съд е нарушил член 63 РМО като се основал на погрешни правни критерии при разглеждането и потвърждаването на обжалваните решения.
 Общият съд нарушил член 73 РМО като приел, че обжалваните решения не са опорочени поради липса на достатъчно мотиви.
 (1) ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.
 (2) ОВ L 303, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/30
 Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — SOMM s.r.l./СХВП
 (Дело T-351/07)
 (2007/C 283/55)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: SOMM s.r.l. (San Mauro T.se, Италия) (представител: M. Ferro, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени Решение No R 1653/2006-1 на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 28 юни 2007 г. във връзка със заявката за марка на Общността No 4.837.746;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка, описана по следния начин: „триизмерна съвкупност, състояща се от множество тръбообразни метални стълбове, раздалечени един от друг и свързани помежду си, заострени и значително прегънати в извивката, като всеки има закрепена за земята основна, по същество вертикална част, и част със свободен край, леко извита нагоре, множество тръбообразни метални елементи, раздалечени един от друг и успоредни помежду си, закрепени към извити части на посочените стълбове, и покритие от засенчващи мрежи, закрепени към посочените тръбообразни елементи, като всичко това образува сенчест навес“; заявка No 4.837.746 за стоки от класове 6 и 19.
 Решение на проверителя: Отказ на заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Грешка при определянето на съответните потребители и на референтния сектор, както и придобиването на отличителен характер от въпросната марка по смисъла на член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността.


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/12
 Преюдициално запитване, отправено от Софийски градски съд (България) на 4 октомври 2016 година — „ЗПТ“ АД/Народно събрание на Република България, Върховен административен съд, Национална агенция за приходите
 (Дело C-518/16)
 (2016/C 462/14)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Софийски градски съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„ЗПТ“ АД
 Ответници: Народно събрание на Република България, Върховен административен съд, Национална агенция за приходите
 Преюдициални въпроси
 1.
 Имат ли директен ефект и непосредствено действие норми на правото на ЕС с прилагащ характер, какъвто е Регламент No 1998/2006 (1) и ако това е така, нарушава ли тези принципи разпоредба на националното законодателство, която стеснява или ограничава приложното поле на общностната норма?
 2.
 Съвместима ли е с конкуренцията на общия пазар държавна помощ под формата на данъчно облекчение, която помощ се инвестира в активи, използвани за производство на продукция, част от която се изнася за трети страни или държави-членки?
 3.
 Попада ли производството на изнесена продукция чрез използване на активи, придобити със средства от предоставена държавна помощ в обхвата на дейност, пряко свързана с изнасяните количества по смисъла на чл. 1 г от Регламент 1998/2006? Ако отговорът е отрицателен, то разполагат ли държавите членки с възможност да предвидят в националните законодателства допълнителни ограничения за износители на продукция, произведена чрез активи, резултат от инвестиция на данъчно облекчение? Ако отговорът е положителен, как се съотнася тази норма към разпоредбата на чл. 35 от ДФЕС относно забраната за количествените ограничения на износа между държавите-членки, както и всички мерки с равностоен ефект и налице ли е дискриминация и нарушаване свободното движение на стоки?
 4.
 Допуска ли разпоредбата на чл. 1 от Регламент No 1998/2006 да бъде отказано на юридическо лице признаването на право на финансова помощ de minimis, произтичащо от правото на ЕС преди изтичането на предвидения в националния закон срок от четири години, в който трябва да бъде направена инвестицията само поради обстоятелството, че в същия период той е инвестирал средства и в други, самостоятелно обособени структури на предприятието му, от които е осъществен износ?
 (1) Регламент (ЕО) No 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 година за прилагане на членове 87 и 88 от договора към минималната помощ
 OB L 379, стр. 5; Специално българско издание: глава 8, том 5, стр. 96


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/31
 Решение на Общия съд от 29 март 2017 г. — J & Joy/EUIPO — Joy-Sportswear (J&JOY)
 (Дело T-389/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Фигуративна марка на Европейския съюз „J&JOY“ - По-ранна национална фигуративна марка „joy SPORTSWEAR“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Сходство на знаците - Критерии за преценка - Комбинирана марка - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 151/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: J & Joy SA (Уарем, Белгия) (представители: A. Maqua, C. Pirenne и C. Smits, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Joy-Sportswear GmbH (Отенсос, Германия) (представител: T. Kiphuth, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 22 април 2015 г. (преписка R 1355/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Joy-Sportswear и J & Joy
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда J & Joy SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 381, 16.11.2015 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/33
 Решение на Общия съд от 16 януари 2014 г. — BP Products North America/Съвет
 (Дело T-385/11) (1)
 (Дъмпинг - Субсидии - Внос на биодизел с произход от Съединените щати - Заобикаляне - Член 13 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Член 23 от Регламент (ЕО) No 597/2009 - Леко видоизменен сходен продукт - Правна сигурност - Злоупотреба с власт - Явни грешки в преценката - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Принцип на добра администрация)
 2014/C 52/59
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: BP Products North America, Inc. (Нейпервил, Илинойс, САЩ) (представители: първоначално C. Farrar, solicitor, H.-J. Prieß, B. Sachs и M. Schütte, адвокати, впоследствие C. Farrar, H.-J. Prieß, M. Schütte и K. Arend, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от B. O’Connor, solicitor, и S. Gubel, avocat)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и A. Stobiecka-Kuik) и European Biodiesel Board (EBB) (представители: O. Prost и M.-S. Dibling, адвокати)
 Предмет
 Искане за частична отмяна, от една страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 443/2011 на Съвета от 5 май 2011 година за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) No 598/2009 окончателно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати по отношение на внос на биодизел, изпращан от Канада, деклариран или не с произход от Канада, и за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) No 598/2009 окончателно изравнително мито по отношение на внос на биодизел в смес с тегловно съдържание на биодизел, по-малко или равно на 20 %, с произход от Съединените американски щати, както и за прекратяване на разследването по отношение на вноса, изпращан от Сингапур (ОВ L 122, стр. 1), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 444/2011 на Съвета от 5 май 2011 година за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) No 599/2009 окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биодизел с произход от Съединените американски щати по отношение на внос на биодизел, изпращан от Канада, деклариран или не с произход от Канада, и за разширяване на обхвата на наложеното с Регламент (ЕО) No 599/2009 окончателно антидъмпингово мито по отношение на внос на биодизел в смес с тегловно съдържание на биодизел, по-малко или равно на 20 %, с произход от Съединените американски щати, както и за прекратяване на разследването по отношение на вноса, изпращан от Сингапур (ОВ L 122, стр. 12), в частите, в които тези регламенти засягат жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 BP Products North America Inc. понася собствените си съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз и на European Biodiesel Board (EBB).
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 26.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/3
 Решение на Съда (четвърти състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — Австрия) — производство, започнато от Robert Koller
 (Дело C-118/09) (1)
 (Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 234 ЕО - Признаване на дипломи - Директива 89/48/ЕИО - Адвокат - Вписване в професионалното сдружение на държава членка, различна от тази, в която дипломата е призната за равностойна)
 2011/C 63/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
 Страна в главното производство
 Robert Koller
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — Тълкуване на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76) — Приложимост на директивата в случая на австрийски гражданин, който е вписан в регистъра на адвокатите в Испания след признаването на австрийската му диплома и след допълнителен курс на обучение в испански университет с продължителност по-малко от три години и който след като в продължение на три седмици е упражнявал професията си в Испания, иска да бъде допуснат до изпита за правоспособност, за да бъде вписан в регистъра на адвокатите в Австрия, въз основа на издадения в Испания документ за адвокатска правоспособност
 Диспозитив
 1.
 С оглед на достъпа, при условие че положи успешно изпит за правоспособност, до регламентираната адвокатска професия в приемащата държава членка, на разпоредбите на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година, може да се прави позоваване от титуляря на документ за официална квалификация, издаден в тази държава членка и удостоверяващ курс на образование след средното образование с продължителност повече от три години, както и на равностоен документ за официална квалификация, издаден в друга държава членка след допълнително обучение с продължителност по-малко от три години и предоставящ му в последната държава достъп до регламентираната адвокатска професия, която упражнява там ефективно към датата, на която е подал искането да бъде допуснат до изпита за правоспособност.
 2.
 Директива 89/48, изменена с Директива 2001/19, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска възможността компетентните органи на приемащата държава членка да откажат на лице, намиращо се в положение като това на жалбоподателя по главното производство, да го допуснат до изпита за правоспособност за адвокатската професия при липсата на доказателство за полагането на практическия стаж, изискван от правната уредба на тази държава членка.
 (1) ОВ C 141, 20.6.2009 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/21
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris (Франция) на 2 август 2007 г. — Hewlett Packard International SARL/Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects
 (Дело C-363/07)
 (2007/C 269/43)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal d'instance du VIIème arrondissement de Paris
 Страни в главното производство
 Ищец: Hewlett Packard International SARL
 Ответник: Administration des douanes — Direction générale des douanes et droits indirects
 Преюдициални въпроси
 1)
 Функцията за копиране на един многофункционален апарат, като този, описан в настоящото производство, замислен да функционира в пряка връзка или чрез мрежа с един или повече компютри, но който може да работи самостоятелно само за функцията копиране, представлява ли „самостоятелна функция, различна от обработка на информация“ по смисъла на Забележка 5 към Глава 84 на Комбинираната номенклатура?
 2)
 В случай, че отговорът на първия въпрос е положителен, дали съществуването на тази самостоятелна функция, за която изрично е признато, че не придава на артикула основна характеристика, е от естество да изключи класирането по Глава 84, поради прилагане на Забележка 5 Д, въпреки съществуването на функцията за отпечатване и сканиране, свързани с обработката на информация?
 3)
 В такъв случай, и относно уред, съставен от сглобяване на два материално отличаващи се модула (принтер и скенер), не трябва ли класирането да се извърши на базата на общото правило 3 б)?
 4)
 По-общо, дали правилното тълкуване на Хармонизираната система и на Комбинираната номенклатура трябва да води до класиране на принтерите като тези, описани в производството, в позиция 8471 60 или 9009 12 00?
 5)
 Дали Регламент (ЕО) No 400/2006 (1) е невалиден, по-специално като противоречащ на Хармонизираната система, на Комбинираната номенклатура и на параграфи 1 и 3 б) от Общите правила за тълкуване на Хармонизираната система и на Комбинираната номенклатура, доколкото той е мотивиран чрез позоваване на понятието „функция, която придава на апарата основна характеристика“ и която би допринесла да се класират в позиция 9009 12 00 принтери като описаните?
 (1) Регламент (ЕО)No 400/2006 на Комисията от 8 март 2006 г. относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 70, стр. 9).


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/39
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 май 2011 г. — Bombín Bombín/Комисия
 (Дело F-22/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Отпуск по лични причини - Годишен отпуск - Пренасяне на отпуск - Длъжностно лице, прекратило упражняването на своите функции - Финансова компенсация)
 2011/C 232/68
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Luis María Bombín Bombín (Рим, Италия) (представител: R. Pardo Pedernera, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Жалба, която цели отмяна на решението на Комисията да откаже на жалбоподателя при пенсионирането му компенсация за повече от дванадесет дни неизползван отпуск
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Bombín Bombín.
 2.
 Г-н Bombín Bombín понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г., стр. 54.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/11
 Иск, предявен на 31 януари 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-55/13)
 2013/C 101/25
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, O. Beynet и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 Комисията иска от Съда:
 —
 да установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 54, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (1), като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се съобрази с член 2, точки 15, 16, 22, 34 и 35, член 3, параграфи 4 и 9, член 6, параграфи 1—3, член 7, параграфи 1 и 3, член 9, както и член 14 и членове 17—23, членове 10 и 11, член 16, член 26, параграф 2, буква в), второ изречение и следващите, както и буква г), трето и четвърто изречение, член 26, параграф 3, член 27, параграф 2, член 29, член 31, член 36, член 42, параграфи 1—4, член 43, параграфи 1, 4 и 8, член 44, както и приложение I, точки 1 и 2 от Директивата, или при всички случаи не е уведомила Комисията за приемането им,
 —
 да осъди Република Полша на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да заплати периодична имуществена санкция в размер на 88 819,20 EUR дневно, считано от датата на произнасяне на съдебното решение по настоящото дело, поради неизпълнение на задължението ѝ да уведоми Комисията за мерките за транспониране на Директива 2009/73/ЕО,
 —
 да осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2009/73/ЕО е изтекъл на 3 март 2011 г.
 (1) ОВ L 211, стр. 94.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/25
 Жалба, подадена на 27 юни 2012 г. — El Corte Inglés/СХВП — Sohawon (FREE YOUR STYLE.)
 (Дело T-282/12)
 2012/C 258/46
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: E. Seijo Veiguela, J. Rivas Zurdo и I. Munilla Muñoz, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nadia Mariam Sohawon (Лондон, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 април 2012 г. по преписка R 1825/2010-4, като приеме, че съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 жалбата на лицето, подало възражение пред СХВП, е трябвало да бъде уважена за следните услуги от клас 35: услуги за продажба на дребно, услуги за продажба на едро, услуги за продажба по пощата и електронни услуги за продажба на дребно, всички от които са свързани с дрехи, обувки и шапки, и да отмени решението на отдела по споровете, с което се разрешава изцяло регистрацията на комбинираната марка на Общността No 7 396 468„FREE YOUR STYLE“;
 —
 да осъди ответника или ответниците да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Nadia Mariam Sohawon.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „FREE YOUR STYLE.“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 41 — заявка за марка на Общността No 7 396 468.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността и испанската словна марка „FREE STYLE“ за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля частично жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/12
 Решение на Съда (осми състав) от 24 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-272/07) (1)
 (Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки - Липса на транспониране в предвидения срок)
 (2008/C 209/17)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: B. Stromsky и D. Kukovec]
 Ответник: Великото херцогство Люксембург [представител: C. Schiltz]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети всички необходими разпоредби за съобразяване в предвидения срок с Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр.116)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предвидения срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/41
 Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — AEDEC/Комисия
 (Дело T-91/15) (1)
 ((Научни изследвания и технологично развитие - Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ - Покани за представяне на предложения по работните програми за 2014 и 2015 година - Решение на Комисията, с което тя обявява представеното от жалбоподателя предложение за недопустимо - Задължение за мотивиране - Право на защита - Пропорционалност - Прозрачност - Явна грешка в преценката))
 (2016/C 402/46)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател:: Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) (Мадрид, Испания) (представител: R. López López, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: N. Ruiz García и M. Siekierzyńska)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на решението от 4 септември 2014 г., с което Комисията отхвърля заявлението за финансиране, подадено от жалбоподателя от името на консорциума Latin Plan.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Asociación Española para el Desarrollo de la Epidemiología Clínica (AEDEC) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 127, 20.4.2015 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/48
 Иск, предявен на 28 декември 2006 г. — Collée/Парламент
 (Дело F-148/06)
 (2007/C 42/85)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Laurent Collée (Люксембург, Люксембург) [представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen и E. Marchal, адвокати]
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви за противозаконна точка I.3 от „Инструкции относно реда за присъждане на точки за повишение“ на Европейския парламент от 13 юни 2002 г.;
 —
 да се отмени решението от 9 януари 2006 г. на органа по назначаване (ОН), с което се присъждат на ищеца две точки за заслуги в рамките на повишенията за 2004 г.;
 —
 да се осъди Европейския парламент да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, длъжностно лице в Европейския парламент със степен AST 8, обвинява ОН, че не е извършил сравнително проучване на заслугите на всички длъжностни лица в институцията, подлежащи на повишение и включени в същата степен. Той посочва именно нарушение на членове 5 и 45 от Правилника, както и нарушение на принципа за равно третиране и на забрана за дискриминация. Впрочем, според ищеца атакуваното решение е опорочено поради явна грешка в преценката и липса на мотиви.
 Накрая, ищецът се позовава на противозаконност на точка I.3 от посочените инструкции, която се отнася до присъждането по изключение от Генералния секретар на точки за повишение. В частност, той твърди, че ограниченията, които тази разпоредба налага на Генералния секретар не са в съответствие с член 45 от статута и с принципа за равно третиране.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/13
 Определение на Общия съд от 15 октомври 2013 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-148/13) (1)
 (Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Начален момент - Публикуване в Официален вестник - Недопустимост)
 2013/C 359/25
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално S. Centeno Huerta, впоследствие M. J. García-Valdecasas Dorrego, abogados del Estado)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall, J. Baquero Cruz и B. Eggers)
 Предмет
 Искане за отмяна на обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/125/12 за съставяне на списък за назначения на асистенти (AST 3) в областите „Одит“, „Финанси/Счетоводство“ и „Икономка/Статистика“ (ОВ 2012, C 394 A, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 123, 27.4.2013 г.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/54
 Жалба, подадена на 21 октомври 2010 г. — IDT Biologika/Комисия
 (Дело T-503/10)
 ()
 2010/C 346/106
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: IDT Biologika GmbH (Dessau-Roßlau, Германия) (представители: R. Gross и T. Kroupa, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на делегацията на Европейската комисия в Република Сърбия от 10 август 2010 г., с което се отхвърля офертата на IDT Biologika GmbH, подадена във връзка с лот No 1 от процедура за възлагане на обществена поръчка, референтен номер EuropAid/129809/C/SUP/RS, за доставка на ваксина против бяс за нуждите на Министерството на земеделието, горите и водите на Република Сърбия и за възлагане на тази обществена поръчка на обединение от различни дружества под ръководството на „Biovet a. s.“;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят оспорва решението на Европейската комисия от 10 август 2010 г., с което в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка за доставка на ваксини против бяс (референтен номер на публикацията: EuropAid/129809/C/SUP/RS) за изпълнител е избран друг оферент.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва, че е допуснато нарушение на член 252, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 (1), тъй като офертата на избрания изпълнител не отговаряла на техническите изисквания в документация на поканата за представяне на оферти — от една страна, що се отнася до изискването за липса на вирулентност за човека на предлаганата ваксина, а от друга, що се отнася до изискваните разрешения, поради което при всички обстоятелства посочената оферта не е трябвало да бъде разглеждана.
 Освен това според жалбоподателя е допуснато нарушение на принципите на равнопоставеност и прозрачност съгласно член 89, параграф 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 (2), тъй като единствено подадената от жалбоподателя оферта отговаряла на всички изисквания на техническите спецификации, но въпреки това е предпочетена друга оферта.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (OB L 357,стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).
 (2) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОB L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/6
 Решение на Съда (втори състав) от 6 декември 2012 г. (преюдициално запитване от Arbeitsgericht München — Германия) — Johann Odar/Baxter Deutschland GmbH
 (Дело C-152/11) (1)
 (Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Директива 2000/78/ЕО - Забрана на дискриминацията, основана на възраст и на увреждане - Обезщетение при уволнение - Социален план, който предвижда намаляването на размера на обезщетението при уволнение, изплащано на работниците с увреждания)
 2013/C 26/11
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeitsgericht München
 Страни в главното производство
 Ищец: Johann Odar
 Ответник: Baxter Deutschland GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Arbeitsgericht München — Тълкуване на член 1, член 6, параграф 1, втора алинея, буква а) и член 16 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (OB L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Национална уредба, която позволява работниците в предпенсионна възраст да бъдат изключени от кръга на лицата с право на обезщетения, предвидени от социален план на предприятието — Забрана на дискриминацията, основана на възраст и на увреждане
 Диспозитив
 1.
 Член 2, параграф 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат уредба на схема за социално подпомагане в рамките на дадено предприятие, която предвижда при изчисляване на дължимото обезщетение на работниците на възраст над 54 години, уволнени по производствени причини, да се вземе предвид най-ранната възможна дата, на която тези работници могат да се пенсионират — за разлика от стандартния метод за изчисляване на дължимото обезщетение, според който това обезщетение се основава по-специално на трудовия стаж на лицето в предприятието, — и да им се изплаща обезщетение в по-малък размер, което обаче възлиза поне на половината от изчисленото съгласно посочения стандартен метод обезщетение.
 2.
 Член 2, параграф 2 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска уредба на схема за социално подпомагане в рамките на дадено предприятие, която предвижда при изчисляване на дължимото обезщетение на работниците на възраст над 54 години, уволнени по производствени причини, да се вземе предвид най-ранната възможна дата, на която тези работници могат да се пенсионират — за разлика от стандартния метод за изчисляване на дължимото обезщетение, според който това обезщетение се основава по-специално на трудовия стаж на лицето в предприятието, — и да им се изплаща обезщетение в по-малък размер, което обаче възлиза поне на половината от изчисленото съгласно посочения стандартен метод обезщетение, като при прилагането на този различен метод на изчисляване се взема предвид възможността за по-ранно пенсиониране поради увреждане.
 (1) ОВ C 204, 9.7.2011 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/27
 Преюдициално запитване, направено от Conseil d'Etat (Белгия) на 12 юли 2007 г. — Coditel Brabant SA/1. Commune d'Uccle, 2. Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), 3. Région de Bruxelles-Capitale
 (Дело C-324/07)
 (2007/C 211/51)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Conseil d'Etat
 Страни в главното производство
 Ищец: Coditel Brabant SA
 Ответници: 1. Commune d'Uccle, 2. Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé), 3. Région de Bruxelles-Capitale
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли една община, без обявяване на търг, да стане член на кооперативно дружество, включващо изключително други общини и сдружения на общини (наричано „чисто междуобщинско дружество“) с цел да му прехвърли управлението на мрежата си за разпространение на телевизионни програми, като се знае, че дружеството извършва основната част от дейностите си само със своите членове и в техен интерес, и че решенията във връзка с тези дейности се вземат от управителния съвет и от секторните съвети в границите на правомощията, делегирани им от последния, като те представляват органи, предвидени в учредителния акт, съставени от представители на публичните власти, и вземат решения с мнозинство от гласовете на тези представители?
 2)
 Може ли да се счита, че фактическата власт, упражнявана върху решенията на кооперативното дружество по този начин — посредством органи, предвидени в учредителния акт — от всички членове на кооперативното дружество или от част от тях, в случая на сектори или подсектори на експлоатация, им позволява да упражняват върху него контрол, аналогичен на този, упражняван върху собствените им служби?
 3)
 За да бъдат квалифицирани като аналогични, трябва ли тази фактическа власт и този контрол да се осъществяват индивидуално от всеки член или е достатъчно да се осъществяват от мнозинството членове?


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/20
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Genova (Италия) на 21 октомври 2011 г. — Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra/Capitaneria di Porto di Genova
 (Дело C-537/11)
 2011/C 370/32
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Genova
 Страни в главното производство
 Ищец: Mattia Manzi, Compagnia Naviera Orchestra
 Ответник: Capitaneria di Porto di Genova
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 4а от Директива 1999/32/ЕО (1), изменен с Директива 2005/33/ЕО (2), приета и с оглед влизането в сила на приложение VI от MARPOL, да се тълкува съгласно международноправния принцип на добросъвестност и принципа на лоялно сътрудничество между Общността и държавите членки в смисъл, че предвидената от него пределна стойност от 1,5 % сяра в корабните горива не се прилага към корабите, плаващи под флаг на държава, която не е членка на ЕС, но е страна по MARPOL 73/78, когато посочените се намират в пристанище на държава членка, която също е страна по приложение VI към MARPOL 73/78,
 2.
 В случай, че член 4а от Директива 1999/32/ЕО, изменен с Директива 2005/33/ЕО, не следва да се тълкува в смисъла по въпрос 1, незаконосъобразен ли е посоченият член, в частта, в която предвижда пределна стойност от 1,5 % m/m съдържание на сяра в горивата, използвани от пътнически кораби, извършващи редовни курсове до и от пристанища в Общността, дори ако плават по флага на държава, която не е членка на ЕС, но е страна по приложение VI към MARPOL, по силата на което извън зоните за контрол на емисиите на серни оксиди се прилага пределна стойност 4,5 % m/m сяра, доколкото е в разрез с общия международноправен принцип „pacta sunt servanda“, както и с принципа на лоялно сътрудничество между Общността и държавите членки, като се има предвид, че принуждава посочените държави членки, ратифицирали и приели приложение VI, да не изпълнят задълженията, които са поели спрямо другите държави страни по приложение VI към MARPOL 73/78,
 3.
 Следва ли понятието „редовен курс“ в член 2, точка 3ж от Директива 1999/32/ЕО, изменена с Директива 2005/33/ЕО, да се тълкува в смисъл, че сред корабите, извършващи „редовни курсове“ се включват и круизните кораби?
 (1) ОВ L 121, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13,том 26, стр. 216.
 (2) ОВ L 191, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13,том 49, стр. 134.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/37
 Решение на Общия съд от 22 март 2017 г. — Windrush Aka/EUIPO — Dammers („The Specials“)
 (Дело T-336/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за отмяна - Словна марка на Европейския съюз „The Specials“ - Реално използване - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (EО) No 207/2009 - Съгласие на притежателя на марката - Член 15, параграф 2 от Регламент No 207/2009))
 (2017/C 144/48)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Windrush Aka LLP (Лондон, Обединеното кралство) (представители: S. Malynicz, QC, и S. Britton, solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Jerry Dammers (Лондон, Обединеното кралство) (представители: C. Fehler, solicitor, H. Cuddigan и B. Brandreth, barristers)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 18 март 2015 г. (преписка R 1412/2014-1), постановено в производство за отмяна със страни Windrush Aka и M. Dammers
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Windrush Aka LLP да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/24
 Определение на Общия съд от 10 февруари 2012 г. — AG/Парламент
 (Дело T-98/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Уволнение в края на срока за изпитване - Срок за обжалване - Просрочие - Явно неоснователно обжалване)
 2012/C 89/39
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AG (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues, A. Blot и C. Bernard-Glanz, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: S. Seyr и V. Montebello-Demogeot)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 16 декември 2010 г. по дело AG/Парламент (F-25/10, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно неоснователна.
 2.
 Осъжда AG да понесе направените както от него, така и от Европейския парламент съдебни разноски.
 (1) ОВ C 120, 16.4.2011 г.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/50
 Жалба, подадена на 6 октомври 2014 г. — ZZ/СХВП
 (Дело F-101/14)
 (2015/C 007/60)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: Heinrich Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на ответника да приложи във връзка с конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13 съдържащата се в трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група, и искане за обезщетение на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени съобщеното на жалбоподателя с писмо на СХВП от 28 ноември 2003 г. решение на СХВП да приложи съдържащата се в член 5 от трудовия договор с жалбоподателя клауза, която предвижда прекратяване на неговия трудов договор, в случай че жалбоподателят не е включен в списъка с успели кандидати от следващия общ конкурс в областта на индустриалната собственост, организиран от EPSO за неговата функционална група — а именно на публикуваните на 31 октомври 2013 г. конкурси СХВП/AD/01/13 и СХВП/AST/02/13,
 —
 да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя обезщетение в подходящ размер по преценка на Съда на публичната служба за имуществените и неимуществените вреди, причинени му с посоченото в първото искане решение на СХВП,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/20
 Решение на Общия съд от 26 януари 2017 г. — Diktyo Amyntikon Viomichanion Net/Комисия
 (Дело T-703/14) (1)
 ((Арбитражна - Договор Firerob, сключен по Седмата рамо програма в рамките на за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2007— 2013г.) - Допустими разходи - Искане за възстановяване на сумите, заплатени на жалбоподателя - Делегиране на правомощия - Допустимост - Злоупотреба с договорни права - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност))
 (2017/C 078/26)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE (Кайсариани, Гърция) (представители: K. Damis и E. Chrysochoïdou, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, M. Konstantinidis и A. Kyratsou)
 Предмет
 Жалба на основание 272 ДФЕС, с която се иска от Общия съд, от една страна, да установи, че Комисията не е изпълнила договорните си задължения, като е издала дебитно известие No 3241409008 от 25 юли 2014 г. и, че декларираните от жалбоподателя разходи по договор FP7-SME-2007-222303 във връзка с осъществяването на проекта „FIREROB — Autonomous Fire-Fighting Robotic Vehicle“ са допустими и от друга страна, да осъди Комисията да издаде кредитно известие за сумата от 64 574,73 EUR
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля възражението за недопустимост.
 2)
 Отпада основанието за произнасяне по настоящата жалба в частта относно искането за възстановяване на сумата, надвишаваща 37 247,05 EUR, заедно с лихвите, считано от 9 септември 2014 г.
 3)
 Европейската комисия е нарушила задълженията, произтичащи от договор FP7-SME-2007-222303 във връзка с осъществяването на проекта „FIREROB — Autonomous Fire-Fighting Robotic Vehicle“, като е поискала от Diktyo Amyntikon Viomichanion Net AEVE да възстанови сума, надвишаваща 9 007 EUR, заедно с лихвите, считано от 9 септември 2014 г.
 4)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 5)
 Комисията следва да заплати три четвърти от направените от нея разноски, както и три четвърти от разноските на Diktyo Amyntikon Viomichanion Net, включително разноските по обезпечителното производство.
 6)
 Diktyo Amyntikon Viomichanion Net следва да заплати една четвърт от направените от него разноски, както и една четвърт от разноските на Комисията, включително разноските по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 448, 15.12.2014 г.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/30
 Жалба, подадена на 21 май 2011 г. от Carlo De Nicola срещу решението, постановено на 8 март 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-59/09, Carlo De Nicola/ЕИБ
 (Дело T-264/11 P)
 2011/C 211/64
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola)
 Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд в качеството му на инстанция, пред която обжалва, след като същият отхвърли доводите на ответника, да измени частично обжалваното съдебно решение, като допусне поисканите действия по събиране на доказателства и уважи останалите искания съгласно административната жалба, както и да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството пред двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага седем правни основания в подкрепа на жалбата си.
 По отменителните искания
 1.
 Жалбоподателят се оплаква, че Съдът на публичната служба напълно е пренебрегнал искането за отмяна на докладна записка No HR/Coord/2008-0038/BK от 22 септември 2008 г., като обаче е възприел писмената защита на ЕИБ, според която решението да не се предоставя на служителя копие от звукозаписа по време на заседанието пред Комитета по жалбите, нито официален протокол от него е законосъобразно, като в резултат от това ЕИБ може свободно да изопачава фактите, тъй като не е възможно да се представи доказателство за обратното.
 2.
 Поради това жалбоподателят иска отмяна на решението на Комитета по жалбите.
 По аналогия с производството по член 90 от Правилника за длъжностните лица Съдът на публичната служба приема, че наличието на едно и също искане (първоначално в административното, а впоследствие и в съдебното производство) му позволява да разгледа единствено последното, като приеме, че първоначалното изцяло се поглъща от него. Жалбоподателят отрича приложимостта на споменатия член 90 и счита, че има право да се постанови отмяна, тъй като такъв документ се присъединява към личното му досие и би могъл да навреди на бъдещата му кариера.
 3.
 Накрая Съдът на публичната служба отхвърля искането за отмяна на повишенията, тъй като е просрочено. De Nicola счита, че това решение е неправомерно поради четири съображения.
 По установителното искане
 4.
 Жалбоподателят иска Общият съд да установи и обяви, че страданията, които търпи от 18 години, трябва общо да се считат за и същите осъществяват всички форми на явлението, което доктрината и трудовоправната съдебна практика определят като тормоз. В това отношение жалбоподателят се оплаква от недостатъците на документа, озаглавен „Политика в областта на зачитането на човешкото достойнство на работното място“ (който дори не съдържа определение за тормоз) и оспорва решението на Съда на публичната служба, който обявява за недопустимо искането, тъй като е насочено към получаването на забранени принципни констатации или задължителни разпореждания по отношение на ЕИБ. Всъщност жалбоподателят счита, че неговото искане е било изопачено, тъй като той е поискал да се установят злоупотребите, допуснати от някои служители по отношение на него, като и дали тези страдания, разглеждани в своята съвкупност, осъществяват състава, обобщено обозначаван с понятието „тормоз“, както и да се възложи отговорността за тези действия на ЕИБ в


text:
качеството на доверител.
 5.
 От друга гледна точка жалбоподателят обжалва решението в частта, в която в нарушение на член 41 от Правилника за длъжностните лица Съдът на публичната служба се е опитал да обоснове несъществуващата необходимост от аналогия и сам е установил приложим за ЕИБ режим в нарушение на правото ѝ на самоопределяне.
 6.
 Освен това съдът по делото неправилно прилага по отношение на частноправен трудов договор норми, които всъщност са въведени единствено за длъжностните лица, като още по-лошото е, че се опитва да приложи спрямо незаконосъобразни деяния, извършени от някои служители, правната уредба относно административните актове.
 По осъдителните искания
 7.
 Жалбоподателят прави три осъдителни искания: 1. да се преустановят действията, свързани с тормоз, 2. да се обезщетят физическите, неимуществени и имуществени вреди и 3. да се покрият съдебните му разноски.
 По първото Съдът на публичната служба не се произнася.
 Същият отхвърля второто, след като го изопачава, тъй като жалбоподателят иска определено обезщетение вследствие неправомерните действия на ЕИБ, независимо от квалификацията, които същите ще получат в резултат от поисканото съвкупно разглеждане.
 Във всеки случай жалбоподателят не счита, че искането е недопустимо, тъй като липсва „увреждащ акт“, с който е възможно да се свърже искане за обезщетение. Това е така, доколкото трудовото правоотношение е частноправно и поради това предмет на обсъждане са незаконосъобразни деяния, а не актове.
 Третото искане е отхвърлено, като се допуска, противно на истината, че жалбоподателят не е поискал ЕИБ да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/4
 Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 15 март 2017 г. — X-GmbH/Finanzamt Stuttgart — Körperschaften
 (Дело C-135/17)
 (2017/C 221/05)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X-GmbH
 Ответник: Finanzamt Stuttgart — Körperschaften
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 57, параграф 1 ЕО (понастоящем член 64, параграф 1 ДФЕС) да се тълкува в смисъл, че действащо към 31 декември 1993 г. ограничение на движението на капитали, свързано с преки инвестиции от държава членка към трети страни, не се засяга от член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) и тогава, когато към референтната дата се прилага действащо ограничаващо движението на капитали с трети страни национално законодателство по същество само за преките инвестиции, но след референтната дата то е разширено в смисъл, че обхваща и портфейлните дялови участия в чуждестранни дружества, които са под праг на капиталово участие от 10 %?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е утвърдителен: трябва ли член 57, параграф 1 ЕО да се тълкува в смисъл, че национална разпоредба за ограничение на движението на капитали с трети страни, свързано с преки инвестиции, следва да се приеме за приложима към референтната дата 31 декември 1993 г., когато е влязла в сила по-късна разпоредба за ограничение, съответстваща по същество на действащото към референтната дата ограничение, ако след референтната дата за кратко време действително е изменено съществено със закон, който е влязъл в сила, но на практика никога не е прилаган, тъй като още преди момента на първото му прилагане към конкретен случай е заменен с приложимото понастоящем законодателство?
 3)
 Ако отговорът на първите два въпроса е отрицателен: допуска ли член 56 ЕО законодателство на държава членка, съгласно което към данъчната основа на данъчнозадължено лице, установено в съответната държава членка, което притежава най-малкото 1 % дялово участие в установено в друга държава (в случая: Швейцария) дружество, се прибавят получените от това дружество положителни доходи, които имат характер на капиталови инвестиции, пропорционално, в размер на съответния размер на дяловото участие, когато за тези доходи там е предвидено по-ниско ниво на данъчно облагане в сравнение с приложимото в първата държава?


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/21
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bari (Италия) на 27 октомври 2010 г. — Giovanni Colapietro/Ispettorato Centrale Repressioni Frodi
 (Дело C-519/10)
 ()
 2011/C 13/40
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Bari
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Giovanni Colapietro
 Ответник: Ispettorato Centrale Repressioni Frodi
 Преюдициални въпроси
 Моли Съда да уточни:
 1.
 обхвата на Регламент (ЕИО) No 822/87 (1), или неговото приложно поле по отношение на пространството и времето, както и неговото „ratio“[основание] от санкционна гледна точка, всичко това що се отнася до лозарската кампания 1993/1994 г., период, до който се отнасят фактите по делото;
 2.
 вярно ли е, че посоченият Регламент (ЕИО) No 822/87, в член 39, е въведен за гореспоменатата лозарската кампания с Регламент (ЕИО) No 343/94 (2) от 15 февруари 1994 г. и е заменен от същия;
 3.
 несъразмерно ли е спрямо нарушението и нарушава ли многократно прогласения от Съда принцип на справедливост на наказанието налагането на глобата в размер на 390 250 000 LIT, понастоящем 201 547,30 EUR (двеста и една хиляди петстотин четиридесет и седем евро и тридесет цента) за недоставяне за задължителна дестилация — за кампания 1993/94 г. — на 7 084,87 хл трапезно вино, като това количество е резултат от прилагането към количеството произведено вино, съдържащо утайка, равни на 15 155 хл (с рандеман от 126 хл/ха, по силата на предвидената в Регламент (ЕИО) No 610/94 (3) ставка в размер 51,5 % за доставка на вина за задължителна дестилация)?
 (1) ОВ L 84, стp. 1.
 (2) ОВ L 44, стp. 9.
 (3) ОВ L 77, стp. 12.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/29
 Иск, предявен на 7 юли 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-343/10)
 ()
 2010/C 234/47
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: S. Pardo Quintillán)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е осигурило
 —
 събиране на градските отпадъчни води на агломерациите с ЕЖ над 15 000 Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Valle de la Orotava, Arenys de Mar, Alcossebre и Cariño в съответствие с член 3 от Директива 91/271/ЕИО (1) и
 —
 пречистване на градските отпадъчни води на агломерациите с ЕЖ над 15 000 Arroyo de la Miel, Arroyo de la Víbora, Estepota (San Pedro de Alcántara), Alhaurín el Grande, Coín, Barbate, Chipiona, Isla Cristina, Matalascañas, Nerja, Tarifa, Torrox Costa, Vejer de la Frontera, Gijón-Este, Llanes, Valle de Güimar, Noreste (Valle Guerra), Los Llanos de Aridane, Arenys de Mar, Pineda de Mar, Ceuta, Alcossebre, Benicarló, Elx (Arenales), Peñíscola, Teulada Moraira (Rada Moraira), Vinaròs, A Coruña, Cariño, Tui, Vigo, Aguiño-Carreira-Ribeira, Baiona, Noia, Santiago, Viveiro и Irán (Hondarribia) в съответствие с член 4, параграфи 1, 3 и евентуално 4 от Директивата,
 Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по посочените разпоредби на Директива 91/271/ЕИО,
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от Директива 91/271/ЕИО агломерациите с ЕЖ над 15 000 трябва най-късно до 31 декември 2000 г. да разполагат с канализационни системи и да подлагат градските отпадъчни води на вторично пречистване или на друга равностойна обработка.
 В съответствие с член 3, параграф 2 от Директивата канализационните системи за градски отпадъчни води трябва да отговарят на изискванията, установени в приложение I, точка А.
 Що се отнася до задълженията за пречистване на градските отпадъчни води, член 4, параграф 1 от Директивата налага на държавите членки задължение да следят за това градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка.
 Съгласно член 4, параграф 3 заустванията от пречиствателните станции за трябва да отговарят на изискванията, установени в приложение I, точка Б. Приложение I, точка Б от своя страна препраща към изискванията, съдържащи се в таблица I от посоченото приложение. На последно място контролните методи, установени в приложение I, точка Г, позволяват да се проверява дали заустванията от пречиствателните станции за градски отпадъчни води отговарят на изискванията, установени в приложение I, точка Б.
 Кралство Испания не е осигурило изпълнението на установените от Директивата изисквания по отношение на 38-те агломерации, за които става въпрос.
 (1) Директива на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43).