text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/26
 Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия) на 24 юни 2013 г. — Cristiano Blanco/Agenzia delle Entrate
 (Дело C-344/13)
 2013/C 260/46
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale di Roma
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Cristiano Blanco
 Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale I di Roma — Ufficio Controlli
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на член 49 от Договора за ЕО предвиденото в член 67, буква d) от DPR n. 917 del 22.12.1986 (TUIR) (Декрет на президента на Републиката No 917 от 22.12.1986 г. — Единен акт за данъците върху доходите) задължение за деклариране и облагане за данъчни цели на печалбите, реализирани от местни за Италия лица в игрални зали в държави — членки на Европейския съюз, или то следва да се счита за обосновано поради съображения за обществен ред, обществена сигурност и обществено здраве по смисъла на член 46 от Договора за ЕО.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/19
 Преюдициално запитване от Сour d'appel de Pau (Франция), постъпило на 6 март 2015 г. — Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL/GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public
 (Дело C-114/15)
 (2015/C 171/23)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Pau
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace), Phyteron 2000 SAS, Association des éleveurs solidaires, Cruzalebes EARL, Des deux rivières EARL, Mounacq EARL
 Ответник: GAEC Reconnu La Vinardière, Ministère public
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместима ли е с разпоредбите на членове 34 — 36 ДФЕС национална правна уредба, която запазва достъпа до паралелен внос на ветеринарни лекарствени продукти само за търговците на едро, снабдени с разрешителното, предвидено в член 65 от Директива 2001/82/ЕО (1), и по този начин изключва от него лицата, които имат право да продават на дребно, и животновъдите?
 2)
 Разпоредбите на член 65 от Директива 2001/82/ЕО и на член 16 от Директива 2006/123/ЕО (2) относно услугите означават ли, че една държава членка може основателно да не признае разрешителните за дистрибуция на едро на ветеринарни лекарствени продукти, издадени от компетентните органи на останалите държави членки на техните собствени граждани, и да изисква последните да притежават освен това и разрешителното за дистрибуция на едро, издадено от собствените ѝ национални компетентни органи, за да имат право да искат и използват разрешения за паралелен внос на ветеринарни лекарствени продукти в тази държава членка?
 3)
 Съвместима ли е с разпоредбите на членове 34, 36 и 56 ДФЕС и с член 16 от Директива 2006/123/ЕО относно услугите национална правна уредба, която приравнява паралелния внос на ветеринарни лекарствени продукти на притежателите на разрешение за използване, което не се изисква от Директива 2001/82/ЕО, изменена, относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти, и която вследствие на това ги задължава да разполагат с обект на територията на съответната държава членка и да отговарят на всички изисквания за фармакологична бдителност, предвидени в членове 72 — 79 от посочената директива?
 (1) Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, стр. 1; Специално издание на български език, глава 13, том 31, стр. 200).
 (2) Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, глава 13, том 58, стр. 50).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/5
 Решение на Съда (втори състав) от 26 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I — Полша) — Minister Finansów/Kraft Foods Polska SA
 (Дело C-588/10) (1)
 (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Член 90, параграф 1 - Намаляване на цената след момента на извършване на доставката - Национална правна уредба, с която намаляването на данъчната основа се поставя в зависимост от притежаването от доставчика на стоки или услуги на потвърждение за получаването на коригирана фактура от получателя на стоките или услугите - Принцип на неутралитет на ДДС - Принцип на пропорционалност)
 2012/C 73/07
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny Izba Finansowa Wydział I
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: Kraft Foods Polska SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 90, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправка ОВ L 74, 2011 г., стр. 3) — Данъчна основа — Намаляване на цената след момента на извършване на доставката — Национална правна уредба, с която намаляването на данъчната основа се поставя в зависимост от получаването на коригирана фактура, потвърдено от съдоговорителя
 Диспозитив
 Изискване, с което намаляването на произтичащата от първоначална фактура данъчна основа се поставя в зависимост от притежаването от данъчнозадълженото лице на потвърждение за получаването на коригирана фактура от получателя на стоките или услугите, се обхваща от понятието за условия по член 90, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 Принципите на неутралитет на данъка върху добавената стойност и на пропорционалност по правило допускат подобно изискване. Когато обаче се окаже невъзможно или изключително трудно данъчнозадълженото лице — доставчик на стоки или услуги, да получи в разумен срок такова потвърждение за получаване, не може да му бъде отказано да установи с други средства пред данъчните органи на съответната държава членка, от една страна, че е положило дължимата грижа при обстоятелствата в конкретния случай, за да се увери, че получателят на стоките или услугите притежава коригираната фактура и че е запознат с нея, и от друга страна, че разглежданата сделка действително е осъществена съгласно условията, предвидени в посочената коригирана фактура.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/30
 Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo (Испания), постъпило на 16 март 2016 г. — Margarita Isabel Vega González/Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
 (Дело C-158/16)
 (2016/C 211/38)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Oviedo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Margarita Isabel Vega González
 Ответник: Consejería de Hacienda y Sector Público de la Administración del Principado de Asturias
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли понятието „условия на наемане на работа“, използвано в клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, намиращо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО (1) на Съвета от 28 юни 1999 г., да се тълкува в смисъл, че включва право за работник по срочно трудово правоотношение, който е избран на представителна политическа длъжност, да иска и да получи, също като работника по постоянно трудово правоотношение, спиране на изпълнението на служебното правоотношение с работодателя и след изтичане на съответния парламентарен мандат да се върне на длъжността, която е заемал?
 2)
 Трябва ли принципът на недопускане на дискриминация, до който се отнася клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, намиращо се в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като член 59, параграф 2 от Закон 3/1985 за организацията на публичната служба в администрацията на Княжество Астурия, напълно и безусловно забраняваща признаването на административен статут „неплатен отпуск за изпълнение на особени задачи“ на временно назначените служители, които са избрани за представители в парламента, при положение че такова право се признава на служителите, които са издържали конкурс?
 (1) ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/41
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — Government of Gibraltar и Обединено Кралство/Комисия
 (Дело T-211/04 и T-215/04) (1)
 (Държавни помощи - Схема за помощи, за която е направено уведомление от Обединеното кралство, във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар - Регионална селективност - Селективност по същество)
 (2009/C 44/69)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател по дело T-211/04: Government of Gibraltar (представители: M. Llamas, barrister, J. Temple Lang, solicitor, и A. Petersen, avocat, както и първоначално K. Nordlander, впоследствие K. Karl, avocats)
 Жалбоподател по дело T-215/04: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално M. Bethell, E. Jenkinson, подпомагани от D. Anderson, QC, и H. Davies, barrister, впоследствие E. Jenkinson, E. O'Neill и S. Behzadi-Spencer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: N. Khan и V. Di Bucci)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя по дело T-211/04: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално M. Bethell, подпомаган от D. Anderson, QC, и H. Davies, barrister, впоследствие E. Jenkinson и E. O'Neill)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad, abogado del Estado)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2005/261/ЕО на Комисията от 30 март 2004 година относно схемата за помощи, която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар (ОВ 2005 г., L 85, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Съединява дела T-211/04 и T-215/04 за целите на съдебното решение.
 2)
 Отменя Решение 2005/261/ЕО на Комисията от 30 март 2004 година относно схемата за помощи, която Обединеното кралство възнамерява да приведе в действие във връзка с реформата на корпоративния данък от правителството на Гибралтар.
 3)
 Комисията понася направените от правителството на Гибралтар съдебни разноски и съдебните разноски, направени от Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия по дело T-215/04, както и направените от нея съдебни разноски.
 4)
 Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия като встъпила страна по дело T-211/04 понася направените от него съдебни разноски.
 5)
 Кралство Испания като встъпила страна по дела T-211/04 и T-215/04 понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/25
 Преюдициално запитване, отправено от Oberlandesgericht Stuttgart (Германия) на 14 юли 2009 г. — Процедура по екстрадиция срещу Gaetano Mantello
 (Дело C-261/09)
 2009/C 220/50
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Stuttgart
 Страна в главното производство
 Gaetano Mantello
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали въпросът става ли дума за „същите деяния“ по смисъла на член 3, точка 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (1) следва да се преценява
 а)
 съгласно правото на издаващата държава членка,
 б)
 съгласно правото на изпълняващата държава членка или
 в)
 съгласно самостоятелно, специфично за правото на Съюза тълкуване на понятието „същите деяния“?
 2.
 Дали при положение, когато към момента на постановяване на присъдата за незаконен внос на наркотици натоварените с разследването служби са разполагали с информация и с доказателства, подкрепящи подозрението за участие в сдружение, но в интерес на разследването са се отказали да предоставят тази информация и тези доказателства на съда и да започнат наказателно преследване на това основание, посоченият незаконен внос представлява по смисъла на член 3, точка 2 от рамковото решение „същото деяние“ като участието в сдружение, имащо за цел незаконна търговия с наркотици?
 (1) ОВ L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/22
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Италия) на 3 декември 2008 г. — Maria Catena Rita Pignataro/Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania и др.
 (Дело C-535/08)
 (2009/C 32/38)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Maria Catena Rita Pignataro
 Ответник: Ufficio Centrale Circoscrizionale c/o Tribunale di Catania и др.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали член 6 от Договора за ЕС, член 3 от Първия допълнителен протокол към ЕКПЧ, влязъл в сила със Закон No 848 от 1955 година, член 2 от Протокол No 4 от ЕКПЧ, член 25 от Международния пакт за граждански и политически права, влязъл в сила със закон No 881 от 1977 година, трябва да се тълкуват като съвместими или не с регионалната правна уредба, съдържаща се в членове 1quater, 14-bis, тринадесета алинея, буква c), 15, трета алинея, буква d); 16bis, седма алинея 7, буква a), 17ter, четвърта алинея, букви b) и c) от Закон No 29 от 1951 година, които изключват пасивното избирателно право на гражданите, които не са постоянно пребиваващи в Сицилия към момента на представяне на тяхната кандидатура за участие в изборите за Assemblea Regionale Siciliana?
 2)
 Допускат ли членове 17 ЕО и 18 ЕО (предишен член 8А от Договора за ЕО) посочената в точка 4.1. регионална правна уредба или тя не е съвместима с тях?


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/2
 Решение на Съда (голям състав) от 22 май 2012 г. (преюдициално запитване от Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Германия) — P. I./Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 (Дело C-348/09) (1)
 (Свободно движение на хора - Директива 2004/38/ЕО - Член 28, параграф 3, буква a) - Решение за експулсиране - Осъдителна присъда - Императивни съображения, свързани с обществената сигурност)
 2012/C 200/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: P. I.
 Ответник: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster — Тълкуване на член 28, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Решение за експулсиране, взето поради сериозни основания, свързани с обществената сигурност, спрямо европейски гражданин, който е пребивавал в приемащата държава членка през последните десет години и е осъден на лишаване от свобода — Понятие за „сериозни основания, свързани с обществената сигурност“
 Диспозитив
 Член 28, параграф 3, буква a) от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО, трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да приемат, че престъпления като посочените в член 83, параграф 1, втора алинея ДФЕС съставляват особено тежко посегателство върху основен интерес на обществото, което може да представлява пряка заплаха за спокойствието и физическата сигурност на населението и следователно да попада в обхвата на понятието „императивни съображения, свързани с обществената сигурност“, с които може да се обоснове мярка за експулсиране на основание посочения член 28, параграф 3, при условие че по начина на извършването им тези престъпления се характеризират като особено тежки, което запитващата юрисдикция следва да провери въз основа на самостоятелно разглеждане на конкретния случай, с който е сезирана.
 Всяка мярка за експулсиране е обусловена от обстоятелството поведението на съответното лице да представлява действителна и настояща заплаха, която засяга основен интерес на обществото или на приемащата държава членка, извод, който предполага по принцип наличието на тенденция при съответното лице да запази това поведение и за в бъдеще. Преди да приеме решение за експулсиране, приемащата държава членка трябва да вземе предвид по-специално продължителността на пребиваване на заинтересованото лице на нейна територия, неговата възраст, здравословно състояние, семейно и финансово положение, социална и културна интеграция в тази държава и степента на неговите връзки със страната на произход.
 (1) ОВ C 282,


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/21
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 5 април 2017 г. — Demarchi Gino S.a.s./Ministero della Giustizia
 (Дело C-177/17)
 (2017/C 277/30)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Demarchi Gino S.a.s.
 Ответник: Ministero della Giustizia
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли принципът, според който всеки има право неговото дело да бъде гледано в разумен срок от безпристрастен съд — принцип, който е предвиден в член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и който е част от правото на Съюза по силата на член 6, параграф 3 от [ДЕС] — във връзка с предвидения в член 67 ДФЕС принцип, според който Съюзът представлява общо пространство на правосъдие, в което се зачитат основните права, както и залегналият в членове 81 ДФЕС и 82 ДФЕС принцип, според който Съюзът развива съдебно сътрудничество по гражданскоправни и наказателноправни въпроси с трансгранично значение, което се основава на принципа на взаимно признаване на съдебните и извънсъдебните решения, национална правна уредба като италианските разпоредби, съдържащи се в член 5 sexies от Закон No 89/2001, с които на лица, признати за кредитори по отношение на италианската държава във връзка със суми, дължими като „справедливо обезщетение“ поради неразумната продължителност на съдебни производства, се налага да изпълнят редица изисквания, за да получат плащането, както и да чакат изтичането на срока, определен в посочения член 5 sexies, параграф 5 от Закон No 89/2001, без да могат междувременно да предприемат никакви съдебни изпълнителни действия и без да могат впоследствие да предявят иск за вреди във връзка със забавеното плащане, дори в случаите, при които „справедливото обезщетение“ е признато във връзка с неразумната продължителност на гражданско производство с трансгранично значение или в област, попадаща в компетентността на Европейския съюз, и/или в област, в която Европейският съюз предвижда взаимното признаване на съдебни изпълнителни основания?


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/57
 Определение на Общия съд от 7 юли 2014 г. — Delipapier/Комисия
 (Дело T-238/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Околна среда - Директива 94/62/ЕО - Опаковки и отпадъци от опаковки - Директива 2013/2/ЕС - Ролки, тръби и цилиндрични вложки, около които се навиват гъвкави материали - Липса на пряко засягане - Недопустимост))
 2014/C 315/96
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Delipapier (Frouard, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro и J.-F. Brakeland)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки (ОВ L 37, стр. 10), доколкото Комисията е включила в списъка с примерните продукти за прилагане на критериите, уточняващи понятието за опаковка, ролките, тръбите и цилиндричните вложки, около които се навиват гъвкави материали, с изключение на тези, които са част от машини за производство и не се използват при представянето на продукта за продажба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по искането за встъпване на Sphère France SAS и на Schweitzer SAS.
 3)
 Осъжда Delipapier да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/23
 Определение на Общия съд от 16 декември 2011 г. — Stichting Woonlinie и др./Комисия
 (Дело T-202/10) (1)
 (Държавни помощи - Схема за помощи, предоставени от Нидерландия в полза на дружества за социално жилищно строителство - Съществуващи помощи - Решение, с което се приемат ангажиментите на държавата членка - Жалба за отмяна - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2012/C 49/42
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатеби: Stichting Woonlinie (Woudrichem, Pays-Bas); Stichting Allee Wonen (Roosendaal, Нидерландия); Woningstichting Volksbelang (Wijk bij Duurstede, Нидерландия); Stichting WoonInvest (Leidschendam-Voorburg, Нидерландия); и Stichting Woonstede (Ede, Нидерландия) (представители: P. Glazener, E. Henny и T. Ottervanger, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet, S. Noë и S. Thomas, подпомагани от H. Gilliams, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2009) 9963 окончателен на Комисията от 15 декември 2009 година относно държавни помощи No E 2/2005 и No 642/2009 — Нидерландия — Съществуваща помощ и специална помощ по проекти в полза на дружествата за жилищно строителство.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Липсва основание за произнасяне по молбите за встъпване на Vesteda Groep BV, на Асоциацията на институционалните инвеститори в недвижими имоти в Нидерландия, на Валонското дружество за жилищно строителство, на Социалното обединение за жилищното настаняване и на Европейската асоциация за социални жилища (Cecodhas).
 3.
 Stichting Woonlinie, Stichting Allee Wonen, Woningstichting Volksbelang, Stichting WoonInvest и Stichting Woonstede понасят направените от тях разноски, както и разноските, направени от Европейската комисия.
 4.
 Vesteda Groep, Асоциацията на институционалните инвеститори в недвижими имоти в Нидерландия, Валонското дружество за жилищно строителство, Социалното обединение за жилищното настаняване и Cecodhas, подали молба за встъпване лица, понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/23
 Жалба, подадена на 15 март 2012 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-36/12)
 2012/C 184/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: N. Thieltgen, avocat)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на мълчаливия отказ по искането на жалбоподателя за обезщетение и поправяне на вредите, които e претърпял вследствие на служебните нарушения, за които твърди, че са извършени от ответника
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се осъди ЕИБ да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените от него имуществени и неимуществени вреди в резултат от незаконосъобразността на допуснатите от нея служебни нарушения, заедно с лихви за забава:
 —
 за нарушението от страна на ЕИБ на задължението ѝ за полагане на грижа и за защита: 114 100 EUR,
 —
 за нарушението на член 42 от Правилника: 10 000 EUR,
 —
 да се осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/30
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio (Италия) на 15 февруари 2010 г. — Electrosteel Europe sa/Edil Centro SpA
 (Дело C-87/10)
 2010/C 100/45
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Vicenza
 Страни в главното производство
 Ищец: Electrosteel Europe sa
 Ответник: Edil Centro SpA
 Преюдициален въпрос
 Член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1), а следователно и общностното право, което предвижда, че мястото на изпълнение на задължението в случай на продажба на стоки е мястото, където съгласно договора стоките са доставени или е трябвало да бъдат доставени, трябва ли да се тълкува в смисъл, че мястото на доставката, което е релевантно за определянето на компетентния съд, е това на крайното местоназначение на стоките, предмет на договора или мястото, където продавача се освобождава от задължението за доставка, в съответствие с приложимите за съответния случай материалноправни норми, или следва да се приеме друго тълкуване на посочената разпоредба.
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/21
 Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 30 март 2017 г. по дело T-112/15, Република Гърция/Европейска комисия
 (Дело C-341/17 P)
 (2017/C 249/33)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou, E. Leftheriotou)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска да се уважи жалбата, да се отмени решението, постановено от Общия съд на 30 март 2017 г. по дело Τ-112/15, в частта му, с която е отхвърлена неговата жалба, да се уважи жалбата, подадена от Република Гърция на 2 март 2015 г., да се отмени Решение 2014/950/ЕС на Европейската комисия от 19 декември 2014 г. в частта му, с която изключва от финансиране от страна на Европейския съюз някои разходи, направени от Република Гърция в сектора на мерките, свързани с площта за 2008 г. и съответстващи: a) на 10 % от общия размер на разходите, понесени за помощите, свързани с пасищата, б) на 5 % от общия размер на разходите, направени за допълнителни свързани разходи и в) на 5 % от общия размер на разходите, направени в сектора на развитие на селските райони, и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага шест основания в подкрепа на жалбата си:
 A.
 Относно частта от обжалваното решение, с която е свързано първото основание за обжалване относно финансовата корекция в размер на 10 % на помощите, свързани с площите, използвани като пасища (точки 23—106 от обжалваното съдебно решение), се изтъкват три основания.
 Първото основание за обжалване засяга неправилното тълкуване и прилагане на член 2 от Регламент (ЕО) No 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година, по отношение на определението за пасище, както и неправилното тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС и недостатъчното и неадекватно мотивиране на обжалваното съдебно решение.
 Второто основание за обжалване е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС и/или недостатъчно мотивиране на обжалваното съдебно решение в частта, с която се отхвърлят твърденията за нарушения, изтъкнати от Република Гърция що се отнася до легитимността на мотивите на решението на Комисията.
 Впрочем с третото основание за обжалване се поддържа, че обжалваното съдебно решение е постановено в нарушение на принципа на пропорционалност, както и въз основа на погрешно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС, и с недостатъчни мотиви.
 B.
 Относно частта от обжалваното съдебно решение, с която е свързано второто основание за обжалване относно финансовата корекция в размер на 5 % в сектора на допълнителните помощи за площи, свързани с производството (точки 107 — 137 от обжалваното съдебно решение), се изтъкват две основания. Първото (четвърто основание за обжалване) е изведено от неправилно тълкуване и прилагане на член 31 от Регламент No 1290/2005 и на член 11 от Регламент No 885/2006, от погрешни и/или недостатъчни и противоречиви мотиви на обжалваното съдебно решение, а второто основание е изведено от това, че произнасянето с обжалваното съдебно решение се основава на погрешно прилагане на принципа


text:
на пропорционалност, заедно с неправилно тълкуване и прилагане на член 296 ДФЕС, както и на недостатъчни и противоречиви мотиви.
 C.
 Накрая, относно частта от обжалваното съдебно решение, с която е свързано третото основание за обжалване относно финансовата корекция в размер на 5 % в сектора на развитие на селските райони (точки 138—168 от обжалваното съдебно решение), се изтъква, че (шесто основание за обжалване) обжалваното съдебно решение, в частта, с която отхвърля частично искането на Република Гърция, е било постановено при пълна липса на мотиви.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/34
 Преюдициално запитване, отправено от Ufficio del Giudice di Pace di Venafro (Италия) на 15 октомври 2010 г. — Наказателно производство срещу Aldo Patriciello
 (Дело C-496/10)
 ()
 2010/C 346/58
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Ufficio del Giudice di Pace di Venafro
 Страна в главното производство
 Aldo Patriciello
 Преюдициален въпрос
 Представлява ли престъплението, което се твърди че е извършил г-н Aldo Patricielli, член на Европейския парламент (описано в обвинителния акт и вече предмет на решение на Европейския парламент от 5 март 2009 г. за запазване на имунитет), квалифицирано като обида по член 594 от НК, мнение, изразено при изпълнение на задълженията му на член на Европейския парламент по смисъла на член 9 от Протокола?


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/16
 Решение на Съда (трети състав) от 23 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Višje sodišče v Mariboru, Република Словения) — Jasna Detiček/Maurizio Sgueglia
 (Дело C-403/09 PPU) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Брачни дела и дела, свързани с родителска отговорност - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Привременни мерки относно правото на упражняване на родителски права - Съдебно решение, подлежащо на изпълнение в държава членка - Неправомерно отвеждане на детето - Друга държава членка - Друг съд - Предоставяне на правото на упражняване на родителските права на другия родител - Компетентност - Спешно преюдициално производство)
 2010/C 63/24
 Език на производството: словенски
 Запитваща юрисдикция
 Višje sodišče v Mariboru
 Страни в главното производство
 Ищец: Jasna Detiček
 Ответник: Maurizio Sgueglia
 Предмет
 Преюдициално запитване — Тълкуване на член 20 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183) — Привременни и обезпечителни мерки — Компетентност на съд в държава членка А за привременно произнасяне по иск за възстановяване на родителски права върху дете, когато съдът, компетентен да разгледа делото по същество (съдът, който разглежда иска за развод), се намира в държава членка Б
 Диспозитив
 Член 20 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство той не позволява съд от държава членка да постанови привременна мярка по дело, свързано с родителска отговорност, с която правото да се упражняват родителски права над дете, което се намира на територията на тази държава членка, се поверява на единия от неговите родители, когато съд от друга държава членка, компетентен по силата на посочения регламент да разгледа по същество спора относно правото да се упражняват родителски права над детето, вече е постановил решение, с което правото да се упражняват родителски права над това дете временно е поверено на другия родител, и когато това решение е обявено за подлежащо на изпълнение на територията на първата държава членка.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/7
 Решение на Съда (трети състав) от 29 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
 (Дело C-246/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Шеста директива ДДС - Член 2, точка 1 и член 4, параграфи 1 и 2 - Понятие за икономическа дейност - Държавни служби за правна помощ - Услуги за правна помощ, предоставяни в рамките на съдебно производство срещу заплащане на частична вноска от получателя на помощта - Понятие за „пряка връзка“ между предоставената услуга и получената равностойност)
 2009/C 312/10
 Език на производството: фински
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Aalto и D. Triantafyllou)
 Ответник: Република Финландия (представител: A. Guimaraes-Purokoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 2, точка 1 и член 4, параграфи 1, 2 и 5 от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Национално законодателство, което предвижда различно третиране в областта на ДДС по отношение на правните консултации, според това дали те се предоставят от частни правни съветници или от правни съветници, работещи в държавните служби за правна помощ — Нарушение на конкуренцията
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/30
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION)
 (Дело T-30/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Laverana GmbH & Co.KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger и M. Zöbisch, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2013 г. (преписка R 1749/2013-4), постановено по заявка за регистрация на фигуративния знак „BIO INGRÉDIENTS VÉGÉTAUX PROPRE FABRICATION“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Laverana GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/37
 Иск, предявен на/Жалба, подадена на 9 март 2017 г. — Van Haren Schoenen/Комисия
 (Дело T-155/17)
 (2017/C 129/56)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Van Haren Schoenen BV (Валвайк, Нидерландия) (представители: A. Willems, S. De Knop и M. Meulenbelt, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима,
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/2257 на Комисията от 14 декември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и произведени от Chengdu Sunshine Shoes Co. Ltd., Foshan Nanhai Shyang Yuu Footwear Ltd. и Fujian Sunshine Footwear Co. Ltd., и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва пет основания. Тези основания са идентични с изложените по дело Deichmann/Комисия (T-154/17).


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/34
 Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 12 юли 2016 г. — UAB „Toridas“/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos bei Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija
 (Дело C-386/16)
 (2016/C 343/47)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Окръжен административен съд Вилнюс]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UAB „Toridas“
 Други страни: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos [Държавна данъчна инспекция към Министерството на финансите на Република Литва], Kauno apskrities valstybinė mokesčių inspekcija [Регионална данъчната инспекция Каунас]
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 138, параграф 1, член 140, буква а) и/или член 141 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, във връзка по-специално с членове 33 и 40 от нея, да се тълкуват в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите (в главното производство) доставката на стоки от данъчнозадължено лице, което е установено в една държава членка, трябва да бъде освободена от облагане в съответствие с тези разпоредби, когато, преди да бъде сключена тази сделка за доставка, купувачът (тоест лицето, което е данъчнозадължено във втора държава членка) изразява намерение да продаде стоките незабавно, преди да ги превози извън първата държава членка, на данъчнозадължено лице, установено в трета държава членка, за което лице тези стоки биват превозени (изпратени) до третата държава членка?
 2)
 Зависи ли отговорът на първия въпрос от обстоятелството, че част от стоките са били обработени по нареждане на данъчнозадълженото лице, установено (регистрирано за данъчни цели) във втората държава членка, преди превоза им до третата държава членка?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/11
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 12 март 2014 г. — Peggy Kieck/Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-118/14)
 2014/C 184/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищец: Peggy Kieck
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Налице ли е право на обезщетение по член 7 от Регламента (1) и когато заминаването на резервирания полет закъснява с повече от три часа, пътникът се прехвърля към полет на друга авиокомпания и съответно закъснението при пристигане е съществено намалено, но всъщност и първоначалният, и заместващият полет достигат определения пункт на пристигане със закъснение от много повече от три часа?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: определящо ли в това отношение дали са изтекли, или не, петте часа, посочени в член 6, параграф 1, подточка iii) за целите на прилагането на член 8, параграф 1 от Регламента?
 3)
 От значение ли е дали пътникът сам е прехвърлил резервацията си или това е станало с помощта на ответника?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/70
 Жалба, подадена на 18 януари 2008 г. — Rosenbaum/Комисия
 (Дело F-9/08)
 (2008/C 64/115)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rosenbaum (Бон, Германия) [представител: H.-J. Rüber, Rechtsanwalt]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ответника за класиране на жалбоподателя към момента на неговото назначаване в степен AD 6/2
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването на Комисията на Европейските общности от 13 февруари 2007 г. относно класиране на жалбоподателя в степен AD 6/2,
 —
 да се установи, че назначаването трябва да се извърши в степен AD 9;
 —
 при условията на евентуалност, да се установи, че назначаването трябва да се извърши в степен AD 8,
 —
 ако не бъде уважено третото искане, да се установи, че назначаването трябва да се извърши в степен AD 7,
 —
 да се осъди ответника за да постави жалбоподателя в такова положение, в каквото той би се намирал при надлежно класиране,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/37
 Решение на Общия съд от 17 март 2016 г. — Vanhalewyn/ЕСВД
 (Дело T-792/14 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Възнаграждение - Служители на ЕСВД с месторабота в трета страна - Премахване на надбавката за условия на живот за служителите, работещи на остров Мавриций - Неприемане на ОРП на член 10 от приложение X към Правилника))
 (2016/C 156/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Eric Vanhalewyn (Гранд Бе, о. Мавриций) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 25 септември 2014 г., Osorio и др./ЕСВД (F-101/13, СбПС, EU:F:2014:223)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 25 септември 2014 г., Osorio и др./ЕСВД (F-101/13) в частта, в която се отхвърля подадената от г-н Eric Vanhalewyn жалба.
 2)
 Отменя решението на генералния административен директор на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) от 19 декември 2012 г. за изменение на размера на надбавката за условия на живот, заплащана на служителите с месторабота в трети страни, в частта, в която с него се премахва надбавката, предвидена в член 10 от приложение X към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз за длъжностните лица или служителите, работещи на остров Мавриций.
 3)
 Осъжда ЕСВД да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 46, 9.2.2015 г.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/26
 Определение на председателя на Общия съд от 18 май 2017 г. — RW/Комисия
 (Дело T-170/17 R)
 ((Обезпечително производство - Публична служба - Длъжностни лица - Изпращане в отпуск и пенсиониране - Пенсионна възраст - Член 42в от Правилника - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Балансиране на интересите))
 (2017/C 231/33)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: RW (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и A.-C. Simon)
 Предмет
 Молба на основание на членове 278 и 279 ДФЕС с искане за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 2 март 2017 г., с което жалбоподателят е изпратен(а) в отпуск в интерес на службата и е пенсиониран(а) автоматично, считано от 1 юни 2017 г.
 Диспозитив
 1)
 Спира изпълнението на решението на Европейската комисия от 2 март 2017 г., с което RW е изпратен(а) в отпуск в интерес на службата и е пенсиониран(а) автоматично, считано от 1 юни 2017 г.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/23
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 октомври 2007 г. — MB Immobilien/Комисия
 (Дело T-120/07 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи в новите Länder - Задължение за възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Балансиране на интереси)
 (2008/C 37/34)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Германия) (представител: G. Brüggen, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross и T. Scharf)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение 2007/492/ЕО на Комисията от 24 януари 2007 г. относно държавна помощ C 38/2005 (ex NN 52/2004), предоставена от Германия на групата Biria (ОВ L 183, стр. 27)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/22
 Определение на председателя на трети състав на Съда от 7 февруари 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Okresný súd Prešov — Словакия) — Peter Macinský, Eva Macinská/Getfin s.r.o., Financreal s.r.o.
 (Дело C-482/12) (1)
 2014/C 184/29
 Език на производството: словашки
 Председателят на трети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 9, 12.1.2013 г.


text:
 7.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/12
 Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Sachsa Verpackung/Комисия
 (Дело T-79/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените - Възлагане на квоти за продажба по географски зони - Разпределяне на клиенти - Обмен на специфична информация - Доказване на нарушението - Продължителност на нарушението - Глоби - Тежест на нарушението - Пропорционалност - Смекчаващи обстоятелства - Следване на лидера)
 2012/C 6/18
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sachsa Verpackung GmbH (Wieda, Германия) (представители: F. Puel и L. François-Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и F. Arbault, впоследствие F. Castillo de la Torre и N. von Lingen)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби, както и, при условията на евентуалност, искане за изменение на посоченото решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Gascogne Sack Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 96, 22.4.2006 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/4
 Решение на Съда (втори състав) от 30 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Bundessozialgericht Kassel, Германия) — Joao Filipe da Silva Martins/Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
 (Дело C-388/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Социално осигуряване - Регламент (ЕИО) No 1408/71 - Членове 15, 27 и 28 - Членове 39 ЕО и 42 ЕО - Бивш работник мигрант - Професионална дейност, осъществявана в държавата членка по произход и в друга държава членка - Пенсия в държавата членка по произход - Пенсия, изплащана в двете държави членки - Отделна схема за социално осигуряване, покриваща риска „нужда от чужда помощ“ - Наличие в другата предишна държава членка по заетостта - Продължено осигуряване по избор на лицето по посочената схема - Запазване на правото на добавка за чужда помощ след завръщане в държавата членка по произход)
 2011/C 252/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundessozialgericht Kassel
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Joao Filipe da Silva Martins
 Ответник: Bank Betriebskrankenkasse — Pflegekasse
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundessozialgericht — Тълкуване на разпоредбите от общностното право в областта на свободното движение на хора и на социалното осигуряване на работниците мигранти, по-специално на член 39 ЕО и на член 42 ЕО, както и на член 27 и на член 28 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Бивш работник мигрант, който получава пенсия в държавата по произход и в държава, в която е полагал труд преди това, имащ право в последната на обезщетение, което покрива риска нужда от чужда помощ („Pflegegeld“) — обезщетение, което не съществува в социалноосигурителната система на държавата по произход — Запазване на правото на това обезщетение след завръщането в държавата по произход
 Диспозитив
 Членове 15 и 27 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година относно прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) No 1386/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2001 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат лице в положение като разглежданото в главното производство, получаващо пенсия за трудов стаж от осигурителните каси както на своята държава членка по произход, така и на тази, в която е протекла по-голямата част от професионалната му дейност, и което се е преместило от последната държава членка в държавата си по произход, да може въз основа на продължено осигуряване по избор на лицето към самостоятелна схема за осигуряване за риска нужда от чужда помощ в държавата членка, в която е протекла по-голямата част от професионалната му дейност, да продължи да се ползва от свързано с това осигуряване


text:
парично обезщетение, по-конкретно в хипотезата, когато в държавата членка по пребиваване не съществуват парични обезщетения, предназначени за конкретния риск нужда от чужда помощ, като запитващата юрисдикция следва да провери истинността на тази хипотеза.
 Ако за разлика от такава хипотеза в правната уредба на държавата членка по пребиваване са предвидени парични обезщетения във връзка с риска нужда от чужда помощ, но само в размер, по-нисък от този на обезщетенията във връзка с този риск, предвидени в другата държава членка, която дължи пенсия, член 27 от Регламент No 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) No 118/97, изменен с Регламент (ЕО) No 1386/2001, трябва да се тълкува в смисъл, че такова лице има право да получава от компетентната институция на последната държава добавка към обезщетението, равна на разликата между двата размера.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/42
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 декември 2008 г. — General Química/Комисия
 (Дело T-85/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на химичните вещества и препарати за обработката на каучук - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Обмен на поверителна информация и определяне на цени - Вменяване в отговорност на дружеството майка - Солидарна отговорност - Глоби - Известие относно сътрудничеството)
 (2009/C 44/72)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: General Química, SA (Alava, Испания); Repsol Química, SA (Мадрид, Испания) и Repsol YPF, SA (Мадрид) (представители: J.M. Jiménez Laiglesia Oñate и J. Jiménez Laiglesia Oñate, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и F. Amato, впоследствие F. Castillo de la Torre)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2006/902/ЕО на Комисията от 21 декември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП срещу Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (бившe Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (бившe Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA (преписка COMP/F/C.38.443 — Химични вещества и препарати за обработката на каучук) (ОВ L 353, 2006 г., стр. 50), както и при условията на евентуалност, намаляване на наложената на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 General Química, SA, Repsol Química, SA и Repsol YPF, SA понасят направените от тях съдебни разноски и тези, направени от Комисията.
 (1) ОВ C 131, 3.6.2006 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/39
 Жалба, подадена на 3 декември 2013 г. — Rogesa/Комисия
 (Дело T-643/13)
 2014/C 45/69
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Дилинген, Германия) (представители: S. Altenschmidt и P. Schütter, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 25 септември 2013 г. (Az. GestDem No 2013/1504);
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква следното:
 1.
 Право на достъп до документите, предмет на спора и липса на основание за отказ по член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1)
 —
 жалбоподателят твърди, че обжалваното решение противоречи на член 3, първа алинея от Регламент No 1367/2006 (2) във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тай като той има право на достъп до поисканите от него документи и не е налице основание да се откаже достъп.
 —
 жалбоподателят изтъква, че исканите документи не съдържат чувствителна търговска информация по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент No 1049/2001 и при всички случаи е налице по-висш обществен интерес от оповестяване на документите.
 —
 жалбоподателят освен това твърди, че основанието за отказ по член 4, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 не е релевантно, тъй като процесът на вземане на решение, на който Комисията се позовава, е приключил към момента на издаване на обжалваното решение. Съответното решение на Комисията (2013/448/ЕС) вече е било издадено на 5 септември 2013 г.
 —
 жалбоподателят по-нататък изтъква, че Комисията при всички случаи е трябвало да осигури частичен достъп, евентуално при заличаване на идентификационните данни. Следователно решението на Комисията противоречало на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, както и на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС.
 2.
 Процесуално нарушение
 —
 жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Регламент No 1049/2001, тъй като Комисията не е спазила предвидените в тази разпоредба срокове.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/27
 Жалба, подадена на 4 юни 2012 г. — Eni/Комисия
 (Дело T-240/12)
 2012/C 217/57
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: G. Roberti и I. Perego, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима,
 —
 да отмени обжалвания акт,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е срещу писмото (Прот. *D/2012/042026) от 23 април 2012 г. по дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация — постановяване на ново решение, с което Европейската комисия съобщава на ENI решението си да възобнови производството по дело BR-ESBR след Решението на Общия съд от 13 юли 2011 г. (дело T-39/07, Eni/Комисия), с което частично се отменя Решение C(2006) 5700 от 29 ноември 2006 година, постановено по дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация, и се намалява наложената глоба.
 В подкрепа на жалбата ENI сочи едно-единствено правно основание относно липсата на компетентност, тъй като Комисията няма право да възобновява производството по разследване по дело BR-ESBR с цел постановяването на ново решение за налагане на санкции.
 ENI твърди, че в Решението си от 13 юли 2011 г., освен че отменя в посочената част Решение по дело BR-ESBR от 2006 г., като установява неправилна преценка от страна на Комисията във връзка с повторността като утежняващо обстоятелство, всъщност Общият съд е упражнил пълен съдебен контрол — по смисъла на член 261 ДФЕС и на Регламент No 1/2003 — като е определил самостоятелно размера на глобата и заменил със собствените си съображения тези на Комисията. Поради това решението за възобновяване на производството по дело BR-ESBR, освен че е в нарушение на принципа за предоставяне на правомощията и за институционално равновесие съгласно член 13 ДЕС, е в разрез и с основните принципи на справедлив процес по член 6 ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права, както и с принципа ne bis in idem съгласно член 7 ЕКПЧ.
 Освен това ENI изразява несъгласие, че противно на твърденията в обжалвания акт, Общият съд не установява единствено процесуално нарушение във връзка с прилагането на повторността от страна на Комисията в Решение по дело BR-ESBR от 2006 г.; следователно Комисията не може да се позовава на съдебната практика, установена с Решение по дело PVC II
 (1), за да обоснове инициативата си, която и в това отношение е в нарушение на член 7 ЕКПЧ.
 Накрая, в светлината на съответната съдебна практика ENI отбелязва, че при всички положения в настоящия случай отсъства всякаква възможност да се постанови ново решение за налагане на санкции, в което отново да се приложат разпоредбите относно повторността.
 (1) Решение от 15 октомври 2002 г. по съединени дела C-238/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P—C-252/99 P и C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) и др./Комисия (PVC II), Recueil, стр. I-8375.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/10
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 17 декември 2008 г. — Portakabin Limited и Portakabin BV/Primakabin BV
 (Дело C-558/08)
 (2009/C 55/17)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Portakabin Limited и Portakabin BV
 Ответник: Primakabin BV
 Преюдициални въпроси
 1.
 а)
 Налице ли е използване от страна на автора на рекламата на регистрираната марка по смисъла на член 5, параграф 1, буква a) от Директива 89/104/EИО (1), ако търговец, който пуска в продажба определени стоки или услуги (наричан по-нататък „автор на рекламата“) използва възможността да регистрира пред доставчик на Интернет търсачка adword [При рекламиране по Интернет съществува възможност за използване срещу заплащане в търсачки като Google на определени ключови думи, наречени adwords. При въвеждането в търсачка на такъв adword се появява връзка към уебсайта на автора на рекламата било в списъка на намерените страници, било под формата на реклама на страницата с намерени резултати, със заглавие „платени връзки“], който е идентичен с марка, регистрирана от друг оператор (наричан по-нататък „притежателят на марката“) за подобни стоки или услуги, като този регистриран adword — без това да се вижда от ползувателя на търсачката — има за последица това, че ползувателят на Интернет, който въведе тази дума, намира в списъка с резултати връзка към уебсайта на автора на рекламата?
 б)
 Съществува ли разлика в това отношение дали тази връзка се появява:
 —
 в общия списък на намерените страници, или
 —
 в рекламен сектор, обявен като такъв?
 в)
 Съществува ли освен това разлика според това дали:
 —
 дори при препратка към връзка, която се появява на уебсайта на доставчика на търсачката, авторът на рекламата действително предлага стоки и услуги, идентични на стоките и услугите, за които е регистрирана марката, или
 —
 всъщност авторът на рекламата предлага стоки и услуги, идентични на стоките и услугите, за които е регистрирана марката, на свой собствен уебсайт, към който може да бъде препратен ползувателят на Интернет (споменат във въпрос 1, буква a), ако той„кликне“ върху връзката със страницата на доставчика на търсачката („hyperlinking“)?
 2.
 При положителен отговор на въпрос 1, могат ли разпоредбите на член 6 от директивата и по-конкретно разпоредбите на параграф 1, букви б) и в) от нея да означават, че притежателят на марката не може да забрани посоченото във въпрос 1 използване и ако случаят е такъв, то при какви обстоятелства?
 3.
 При положителен отговор на въпрос 1, прилага ли се член 7 от директивата, когато офертата на автора на рекламата, посочена във въпрос 1, се отнася до стоки, които се пускат в продажба в Общността от притежателя на марката, споменат във въпрос 1 или с негово съгласие?
 4.
 Важат ли отговорите на предходните въпроси и за adwords, споменати във въпрос 1, регистрирани от автора на рекламата, когато марката е възпроизведена съзнателно с малки правописни грешки, така че възможностите за търсене от потребителите, ползващи Интернет, да бъдат по-ефективни, имайки предвид, че на уебсайта на автора на рекламата марката е възпроизведена правилно?
 5.
 Ако


text:
и доколкото отговорите на предходните въпроси означават, че марката не е предмет на използване по смисъла на член 5, параграф 1 от директивата, могат ли държавите-членки просто да предоставят по отношение на adwords като разглежданите по настоящия спор закрила — на основание на член 5, параграф 5 от директивата, съгласно приложимите в тези държави-членки разпоредби относно закрилата срещу използването на знак за цели, различни от тази за разграничаване на стоки или услуги — срещу използването на този знак, което според преценката на съдилищата на тези държави-членки води до извличането без основателна причина на несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или от добрата репутация на марката или до увреждането им или по отношение на националните съдии трябва да се прилагат ограниченията на общностното право, свързани с отговорите на предходните въпроси?
 (1) Първа директива 89/104/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (ОВ L 40, 1989 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92).


text:
 3.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 388/29
 Жалба, подадена на 22 юли 2014 г. — ZZ/Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)
 (Дело F-71/14)
 2014/C 388/35
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. F. de Castro и J.-L. Gillain, avocats)
 Ответник: Европейската служба за външна дейност (ЕСВД)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението повече да не се изплаща надбавката за условия на живот (НУЖ), допълнителната премия (ДП) с оглед на условията на живот в мястото на работа на жалбоподателката и дневна надбавка (ДН), и да се изплати неизползван годишен отпуск в размер на 49 дни за 2012 г., както и искане за обезщетение за вредите вследствие на неоказване на съдействие и изоставяне след трудовата злополука, претърпяна от жалбоподателката.
 Искания на жалбоподателя
 —
 изплащане на ДП и НУЖ от 1 май 2012 г. до 31 октомври 2013 г. или поне изплащане за същия период на ДН;
 —
 изплащане на неизползван годишен отпуск в размер на 49 дни за 2012 г.;
 —
 възстановяване на договора или съставяне на нов договор за неопределено време или договор, който трябва в крайна сметка да се утвърди като договор за неопределено време, или обезщетение за вредите, свързани с факта, че ако не беше злополуката, щеше да бъде сключен нов договор между жалбоподателката и ответника;
 —
 обезщетение за вредите, които тя е претърпяла вследствие на злополуката. i) в размер на 10 000 EUR за неоказване на медицинско, административно и имуществено съдействие в Йордания и в Брюксел; ii) в размер, равностоен на всички неполучени и загубени заплати, надбавки и предимства, и направените от жалбоподателката медицински и други разходи поради злополуката, временно оценени на 50 000 EUR, за злополуката, отговорност за която носят ООН и ЕСВД; последната трябва да подпомогне и финансира това производство за ангажиране на отговорността на ООН и всички организатори на този стаж. iii) в размер на временна сума от 50 000 EUR за злоупотреба при използването на срочни договори, съдържащи всеки път клаузи за изпитване, особено последния и неговото неподновяване.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/18
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshofs (Германия) на 28 юли 2011 г. — Josef Egbringhoff/Stadtwerke Ahaus GmbH
 (Дело C-400/11)
 2011/C 311/30
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Josef Egbringhoff
 Ответник: Stadtwerke Ahaus GmbH
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 3, параграф 5 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1) от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО, във връзка с буква б) и/или буква в) от приложение А към тази директива, да се тълкува в смисъл, че с национална правна уредба относно условията за промяна на цените по договори за доставка на електроенергия за битови нужди, осъществявана в рамките на общото задължение за снабдяване с електроенергия на потребители, към които се прилага съответната тарифа, се изпълняват изискванията за прозрачност, при положение че в посочената национална уредба всъщност не се предвиждат основанията, предпоставките и обхватът на съответната промяна на цените, но се гарантира, че електроснабдителното предприятие предварително и в разумен срок следва да уведоми потребителите си за всяко увеличение на цените и потребителите имат право едностранно да прекратят договорите си за доставка, ако не желаят да приемат промяната на договорните условия, за която са уведомени?
 (1) Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, глава 12, том 2, стр. 61).


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/28
 Иск, предявен на 10 юли 2017 г. — Европейска комисия/Република Хърватия
 (Дело C-415/17)
 (2017/C 277/42)
 Език на производството: хърватски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk, M. Mataija, G. von Rintelen)
 Ответник: Република Хърватия
 Искания на ищеца
 Европейската комисия моли Съда:
 —
 да установи, че Република Хърватия не е изпълнила задълженията си по член 2 от Директива 2014/56/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за изменение на Директива 2006/43/ЕО относно задължителния одит на годишните счетоводни отчети и консолидираните счетоводни отчети (ОВ L 158, 2014 г., стр. 196), тъй като до 17 юли 2016 г. не е приела необходимите мерки за съобразяване с Директивата и при всички случаи не е съобщила тези мерки на Комисията,
 —
 на основание член 260, параграф 3 ДФЕС да осъди Република Хърватия да заплаща периодична имуществена санкция в размер на 9 275,20 EUR дневно, считано от деня на обявяване на съдебното решение, с което се установява неизпълнение на задължението за съобщаване на мерките за транспониране на Директива 2014/56/ЕС,
 —
 да осъди Република Хърватия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Република Хърватия не е изпълнила задължението си да съобщи мерките за транспониране на Директива 2014/56/ЕС в срока по член 2 от Директивата.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/19
 Иск, предявен на 6 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-568/10)
 2011/C 55/33
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: Maria Condou-Durande и W. Bogensberger)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 Ищецът моли:
 —
 да се установи, че Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 17, параграф 1 от Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (1), тъй като е приела разпоредби, съгласно които студентите от трети страни могат да получат разрешение за работа само ако преди това се проучи положението на пазара на труда в Австрия и се установи, че съответното работно място не може да бъде заето чрез назначаване на регистрирано безработно лице,
 —
 Република Австрия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията поддържа, че австрийските правни разпоредби въвеждат системна забрана за достъпа на студенти от трети страни до пазара на труда, доколкото при наличието на свободно работно място на последните се издава разрешение за работа само ако преди това чрез проучване се установи, че това място не може да бъде заето чрез назначаване на регистрирано безработно лице. Затова броят на издадените разрешения за работа на лица от тази категория бил твърде незначителен. В този смисъл едва 10 % от студентите от трети страни получавали възможност чрез работа да покрият част от разходите по образованието си (за сравнение такава възможност имали 70 % от австрийските студенти).
 Според Република Австрия тези ограничения са обосновани. Поради свободния достъп до висше образование и ниските учебни такси Австрия привличала много студенти от трети страни. Тъй като не говорели немски език и нямали професионална квалификация, в общия случай те намирали неквалифицирана работа и така допринасяли за нарастването на бездруго високия процент на безработицата в този сектор.
 (1) ОВ L 375, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 94.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/56
 Жалба, подадена на 28 март 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-30/14)
 2014/C 175/81
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: V. Wellens, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание „понижаване“.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, с което на жалбоподателя се налага дисциплинарно наказание „понижаване“, тъй като не декларирал пред Комисията, че освен семейните надбавки за деца на издръжка, получавани на основание член 67, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица, получавал и национална надбавка с подобен характер.
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/18
 Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Sunrider/СХВП — Nannerl (SUN FRESH)
 (Дело T-221/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SUN FRESH“ - По-ранни словни национални марки, марки на Общността и на Бенелюкс „SUNNY FRESH“, „SUNRIDER SUNNY FRESH“ и „SUNNYFRESH“ - Относително основание за отказ - Доказателство за реално използване на по-ранните марки - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2014/C 71/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Sunrider Corporation (Torrance, Калифорния, САЩ) (представители: N. Dontas и K. Markakis, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nannerl GmbH & Co. KG (Anthering bei Salzburg, Австрия) (представител: A. Thünken, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението от 26 март 2012 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 2401/2010-4), постановено в производство по възражение между The Sunrider Corporation и Nannerl GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда The Sunrider Corporation да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Испания) — Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria/Samir Zaizoune
 (Дело C-38/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Общи стандарти и процедури във връзка с връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 - Национална правна уредба, предвиждаща в случай на незаконно пребиваване да се наложи според обстоятелствата глоба или извеждане))
 (2015/C 205/11)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Subdelegación del Gobierno en Guipuzkoa — Extranjeria
 Ответник: Samir Zaizoune
 Диспозитив
 Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, и в частност член 6, параграф 1 и член 8, параграф 1 във връзка с член 4, параграфи 2 и 3 от нея трябва да се тълкуват в смисъл, че тя не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата по главното производство, която предвижда в случай на незаконно пребиваване на граждани на трети страни на територията на тази държава да се наложи според обстоятелствата или глоба, или извеждане, като всяка от двете мерки изключва другата.
 (1) ОВ C 93, 29.3.2014 г.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/26
 Определение на Първоинстанционния съд от 16 декември 2008 г. — Италия/Парламент и Комисия
 (Дело T-285/07) (1)
 („Искане в хода на производството - Възражение за недопустимост - Частична недопустимост на жалбата - Невъзможност Парламентът да носи отговорност за обжалвания акт“)
 (2009/C 55/49)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: I. Bruni, подпомаган от P. Gentili, Avvocato dello Stato)
 Ответници: Европейски парламент (представители: A. Lukošiūtė, R. Ignătescu и G. Mazzini) и Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и A. Aresu)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Гърция (представители: S. Vodina и M. Michelogiannaki)
 Предмет
 Отмяна на обявлението за общ конкурс EPSO/AD/95/07 за съставяне на списък с резерви за назначаване на 20 администратори (AD 5) в информационната област (библиотечни дейности/документация), публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 8 май 2007 г. (C 103 A, стр. 7).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима, доколкото е насочена срещу Парламента.
 2)
 Италианската република следва да понесе съдебните разноски, направени в рамките на настоящата жалба, доколкото е насочена срещу Парламента. Парламентът следва да понесе направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 22.9.2007 г.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/51
 Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Volkswagen/СХВП (ULTIMATE)
 (Дело T-385/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „ULTIMATE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 389/57)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 24 март 2014 г. (преписка R 1787/2013-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „ULTIMATE“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Volkswagen AG да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 253, 4.8.2014 г.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/4
 Решение на Съда (шести състав) от 28 юни 2012 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-485/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Държавни помощи - Помощи, предоставени в полза на Ellinika Nafpigeia AE - Несъвместимост с общия пазар - Възстановяване - Неизпълнение)
 2012/C 258/06
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и M. Konstantinidis)
 Ответник: Република Гърция (представители: P. Milonopoulos и K. Boskovits, V. Christianos, dikigoros)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите мерки за съобразяване с Решение 2009/610/ЕО на Комисията от 2 юли 2008 г. относно помощи C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 и CP 133/05), предоставени от Гърция на дружество Hellenic Shipyards SA (нотифицирано под номер C(2008) 3118) (ОВ L 225,стр. 104)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в предвидения срок всички необходими мерки за изпълнение на Решение 2009/610/ЕО на Комисията от 2 юли 2008 г. относно помощи C 16/04 (ex NN 29/04, CP 71/02 и CP 133/05), предоставени от Гърция на дружество Hellenic Shipyards SA и като не е представила на Комисията в предвидения срок сведенията, изброени в член 19 от това решение, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по членове 2, 3, 5, 6, 8, 9 и по членове 11—19 от споменатото решение.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски
 (1) ОВ C 328, 04.12.2010 г.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/24
 Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag, заседаващ в Харлем (Нидерландия), постъпило на 3 февруари 2017 г. — X/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 (Дело C-48/17)
 (2017/C 112/34)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Den Haag, заседаващ в Харлем
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X
 Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли замолената държава членка, отчитайки смисъла, съдържанието и целта на Регламента „Дъблин“ (1) и на Директива 2013/32 (2), да отговори на искането за преразглеждане по член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане (3) в рамките на две седмици?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, следва ли в този случай, при отчитане на член 5, параграф 2, последно изречение от Регламента за прилагане предвидения в член 20, параграф 1, буква б) от Регламент No 343/2003 (4) (понастоящем член 25, параграф 1 от Регламента „Дъблин“) приложимият срок да е максимум един месец?
 3)
 При отрицателен отговор и на първия и на втория въпрос, разполага ли замолената държава членка — с оглед на използваното понятие beijvert (стреми се, полага усилия) [в текста на нидерландски] на член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане — с разумен срок за отговор на искането за преразглеждане?
 4)
 Ако замолената държава членка в действителност трябва на основание на член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане да отговори в разумен срок на искането за преразглеждане, следва ли да се смята, че когато са изтекли седем седмици и половина, какъвто е конкретният случай, е все още налице „разумен срок“? При отрицателен отговор на този въпрос, кой срок при това положение следва да се счита за разумен?
 5)
 Каква е последицата от обстоятелството, че замолената държава членка не е отговорила на искане за преразглеждане в рамките на две седмици или в определен разумен срок? В този случай молещата държава членка компетентна ли е да разгледа по същество подадената от чужденеца молба за убежище, или за това е компетентна замолената държава членка?
 6)
 Ако се приеме, че замолената държава членка е компетентна да разгледа по същество молбата за убежище, тъй като тя не е отговорила своевременно на искането за преразглеждане по член 5, параграф 2 от Регламента за прилагане, в какъв срок молещата държава членка, в конкретния случай ответникът, следва да съобщи това на чужденеца?
 (1) Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 2013 г., стр. 31).
 (2) Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 60).
 (3) Регламент (ЕО) No 1560/2003 на Комисията от 2 септември 2003 година за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета за установяване на критерии


text:
и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 222, 2003 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 140).
 (4) Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/78
 Жалба, подадена на 2 ноември 2015 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-138/15)
 (2016/C 027/100)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, lawyers)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяната на решението за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя и искане за обезщетение на твърдените неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 19 декември 2014 г. за прекратяване на трудовия договор на жалбоподателя;
 —
 да се осъди Европейския парламент да изплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените неимуществени вреди, оценени временно ex aequo et bono на 20 000 EUR;
 —
 да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/19
 Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. от Issam Anbouba срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2013 г. по дело T-563/11, Anbouba/Съвет
 (Дело C-605/13 P)
 2014/C 45/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Issam Anbouba (представители: J.-M. Salva и M.-A. Bastin, avocats)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (шести състав) от 13 септември 2013 г. по дело T-563/11, Issam Anbouba/Съвет на Европейския съюз,
 —
 да се приеме за установено и да се постанови, че решението за вписване на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, по отношение на които са наложени икономическите санкции, е незаконосъобразно,
 —
 да се отменят решенията и регламентите, оспорени по дело T-563/11,
 —
 да бъде осъден Съветът да заплати съдебните разноски за двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят сочи две основания в подкрепа на жалбата си.
 На първо място жалбоподателят смята, че Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че тъй като не могъл да докаже подкрепата на жалбоподателя за режима в Сирия, Съветът правилно приложил презумпция за подкрепа от страна на ръководителите на основните сирийски предприятия за сирийския режим. Първата част от основанието е изведена от липсата на правна основа за такава презумпция. Наистина, изключително тежкият и строг характер на ограничителните мерки не позволявал те да се прилагат въз основа на презумпция, чието използване не било законосъобразно предвидено в нито един административен акт. Втората част на основанието е изведена от непропорционалността на тази презумпция спрямо преследваната цел, по-конкретно поради нейния изключително общ характер. Третата част от основанието е изведена от необоримостта на тази презумпция. На практика не било възможно отрицателното доказване на липсата на подкрепа за режима, а представянето на положително доказателство за противопоставяне на режима не могло разумно да се счита за единствения начин да се установи липсата на връзка с този режим.
 На второ място жалбоподателят упреква Общия съд за това, че се е произнесъл без Съветът да е представил доказателства. В първата част от второто основание жалбоподателят твърди, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, от една страна, като не упражнил нормален контрол по отношение на оспорените решения, и от друга страна, като се произнесъл без Съветът да му е представил доказателство. Във втората част от второто основание жалбоподателят упреква Общия съд за това, че в обжалваното решение не е санкционирал явно нарушение на принципа на състезателност и на правото на защита на жалбоподателя. Общият съд не задължил Съвета да представи доказателства или мотиви, с които да обоснове, че посочените доказателства не следва да бъдат огласени и приел, че Съветът може да основе решението си на презумпция, която обаче той не могъл да използва законосъобразно.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/5
 Решение на Съда (голям състав) от 5 май 2015 г. — Кралство Испания/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-146/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Осъществяване на засилено сътрудничество - Създаване на единна патентна закрила - Регламент (ЕС) No 1257/2012 - Член 118, първа алинея ДФЕС - Правно основание - Член 291 ДФЕС - Делегиране на правомощия на органи извън Европейския съюз - Принципи на автономия и еднакво прилагане на правото на Съюза))
 (2015/C 213/07)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: E. Chamizo Llatas и S. Centeno Huerta)
 Ответници: Европейски парламент (представители: M. Gómez-Leal, M. Dean и U. Rösslein), Съвет на Европейския съюз (представители: T. Middleton, F. Florindo Gijón, M. Balta и L. Grønfeldt)
 Встъпили страни, подпомагащи ответника: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, J.-C. Halleux и T. Materne), Чешка република (представители: M. Smolek и J. Vláčil), Кралство Дания (представители: C. Thorning и M. Wolff), Федерална република Германия (представители: T. Henze, M. Möller и J. Kemper), Френска република (представители: G. de Bergues, F.-X. Bréchot, D. Colas и N. Rouam), Велико херцогство Люксембург, Унгария (представители: M. Fehér и K. Szíjjártó), Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и J. Langer), Кралство Швеция (представители: A. Falk, C. Meyer-Seitz и U. Persson), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt, подпомаган от J. Stratford, QC, и от T. Mitcheson, barrister), Европейска комисия (представители: I. Martínez del Peral, T. van Rijn, B. Smulders и F. Bulst)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Кралство Испания понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейския парламент и на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Френската република, Великото херцогство Люксембург, Унгария, Кралство Нидерландия, Кралство Швеция, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/5
 Жалба, подадена на 26 ноември 2009 г. от Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) на 9 септември 2009 г. по съединени дела T-30/01 — T-32/01 и T-86/02 — T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava и др./Комисия на Европейските общности
 (Дело C-466/09 P)
 2010/C 37/08
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (представители: I. Sáenz-Cortabarría Fernández и M. Morales Isasi, abogados)
 Други страни в производството: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Комисия на Европейските общности и Comunidad Autónoma de la Rioja
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да се уважи направеното в първоинстанционното производство искане,
 —
 при условията на евентуалност, да се върне делото на Първоинстанционния съд, като в този случай същият бъде задължен да уважи отхвърленото искане за събиране на доказателства,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 В мотивите на обжалваното решение Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че дело T-31/01 е останало без предмет.
 2.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като приема, че приключването на предварителната процедура по разследване на оспорваната данъчна мярка, предхождащо влизането в сила на Регламент (ЕО) No 659/1999 (1), предполага съществуването на изрично решение на Комисията в този смисъл (отправено до държавата членка).
 3.
 Първоинстанционният съд изопачава съдържанието на решението от 28 ноември 2000 г., като приема, че посоченото решение слага край на предварителната процедура по разследване на оспорваната данъчна мярка, която започнала по постъпил през април 1994 г. сигнал. Той допуска грешка при прилагане на правото, като не приема, че преразглеждането на оспорваната данъчна мярка през 2000 г. е трябвало да се извърши в рамките на процедурата, установена за съществуващите помощи.
 4.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като не се съобразява с процесуалните правила за доказателствената тежест и за оценката на доказателствата, по-специално във връзка с представляващото писмено доказателство решение от 28 ноември 2000 г. (във връзка с неговата достоверност и доказателствена сила). Първоинстанционният съд допуска нарушение на правото на справедлив съдебен процес.
 5.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при прилагане на правото, като нарушава процесуалните правила за доказателствената тежест и за оценката на доказателствата във връзка с обективните, относими, непротиворечиви и убедителни косвени доказателства по преписката, от които е видно, че преди решението от 28 ноември 2000 г. Комисията е извършила предварително разследване на оспорваната данъчна мярка. Той допуска грешка при прилагане на правото, като не приема, че преразглеждането на оспорваната данъчна мярка през 2000 г. е трябвало да се извърши в рамките на процедурата, установена за съществуващите помощи.
 6.
 Първоинстанционният съд допуска грешка при


text:
прилагане на правото, като не се съобразява с процесуалните правила в областта на доказването и като отхвърля искането на жалбоподателя да задължи Комисията да представи определени документи, което има съществено значение за защитата на неговите интереси предвид направените от Първоинстанционния съд изводи, въз основа на които отхвърля искането на жалбоподателя. Първоинстанционният съд допуска нарушение на правото на справедлив съдебен процес, на принципа на равни процесуални възможности и на правото на защита.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/33
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Nedri Spanstaal/Комисия
 (Дело T-391/10) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Европейски пазар на стомана за предварително напрягане - Определяне на квоти и на цени, подялба на пазара и обмен на чувствителна търговска информация - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Максимален размер от 10 % от оборота - Релевантен оборот - Сътрудничество по време на административното производство - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г.))
 (2015/C 302/42)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Nedri Spanstaal BV (Венло, Нидерландия) (представители: първоначално M. Slotboom и B. Haan, впоследствие M. Slotboom, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, S. Noë и V. Bottka)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C(2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C(2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Nedri Spanstaal BV понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/16
 Жалба, подадена на 11 февруари 2011 г. — Antrax It/СХВП — Heating Company (Радиатори за отопление)
 (Дело T-83/11)
 2011/C 113/33
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Antrax It Srl (Resana, Италия) (представител: L. Gazzola, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Heating Company BVBA (The) (Dilsen, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него промишлен дизайн на Общността No 000593959-0001 е обявен за недействителен,
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на СХВП от 2 ноември 2010 г., доколкото с него дружество Antrax It s.r.l. е осъдено да възстанови на The Heating Company BVBA разноските, направени в производството пред СХВП,
 —
 да осъди СХВП и The Heating Company да възстановят на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с настоящото производство,
 —
 да осъди The Heating Company BVBA да възстанови на Antrax It s.r.l. всички разноски, такси и хонорари, както и всички допълнителни дължими съгласно закона суми, платени във връзка с производството пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн на Общността No 000593959-0001 (радиатори за отопление).
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: The Heating Company BVBA
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: спорният промишлен дизайн на Общността не отговаря на изискванията на членове 4—9 от Регламента за промишления дизайн на Общността (РПДО), тъй като не се отличава от германски дизайн No 5, който е включен в множествена регистрация No 401 10481,8, публикувана по искане на The Heating Company BVBA едновременно във Франция, Италия и Бенелюкс като международен дизайн No DM/060899.
 Решение на отдела по заличаването: обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и обявява промишления дизайн на Общността за недействителен.
 Изложени правни основания: обстоятелството, че промишлен дизайн на Общността No 000593959-0001 има индивидуален характер.