text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/7
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 18 август 2008 г. — Serrantoni Srl, Consorzio stabile edili scrl/Comune di Milano
 (Дело C-376/08)
 (2008/C 327/12)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Ищец: Serrantoni Srl и Consorzio stabile edili scrl
 Ответник: Comune di Milano
 Преюдициални въпроси
 1)
 Възпрепятстват ли правилното прилагане на член 4 от Директива 2004/18/ЕО (1) от 31 март 2004 година националните разпоредби на член 36, параграф 5 от Законодателен декрет No 136 от 12 април 2006 г., изменен със Законодателен декрет No 113 от 31 юли 2007 г., които предвиждат:
 —
 при участие на член на обединение — автоматичното изключване от процедурата за възлагане на обществени поръчки на обединението само поради факта, че има определена правна форма (постоянно обединение), а не други, идентични по същество, правни форми (обединение на кооперации и работници или обединение на занаятчийски предприятия);
 —
 и в същото време, при участие на постоянно обединение, което е обявило, че участва за сметка на други предприятия и че в случай на получаване на поръчката ще възложи работите на други предприятия — автоматичното изключване на предприятие само на формалното основание, че се е присъединило към това обединение.
 2)
 Възпрепятстват ли правилното прилагане на членове 39, 43, 49 и 81 от Договора за създаване на Европейската общност националните разпоредби на член 36, параграф 5 от Законодателен декрет No 136 от 12 април 2006 г., изменен със Законодателен декрет No 113 от 31 юли 2007 г., които предвиждат:
 —
 при участие на член на обединение — автоматичното изключване от процедурата за възлагане на обществени поръчки на обединението само поради факта, че има определена правна форма (постоянно обединение), а не други, идентични по същество, правни форми (обединение на кооперации и работници или обединение на занаятчийски предприятия);
 —
 и в същото време, при участие на постоянно обединение, което е обявило, че участва за сметка на други предприятия и че в случай на получаване на поръчката ще възложи работите на други предприятия — автоматичното изключване на предприятие само на формалното основание, че се е присъединило към това обединение.
 (1) ОВ L 134, стр.114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116.


text:
 2.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 66/32
 Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Héraðsdómur Reykjavíkur на 12 май 2016 г. по дело Fjarskipti hf./Póst- og fjarskiptastofnun
 (Дело Е-6/16)
 (2017/C 66/12)
 С писмо от 12 май 2016 г., получено в деловодството на Съда на ЕАСТ на 18 май 2016 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба от Héraðsdómur Reykjavíkur (Районния съд на Рейкявик) за консултативно становище по дело Fjarskipti hf./Póst- og fjarskiptastofnun по следните въпроси:
 1.
 Може ли член 2, буква а) от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), да се тълкува в смисъл, че понятието „електронна съобщителна мрежа“ обхваща пренасянето на сигнали, записани като текстово съобщение на крайните устройства на ползвателите, свързани чрез браузър с уебсървъра „Моите страници“ в уеб домейн на далекосъобщително предприятие, чрез обществения интернет и с ПОЗ софтуера в уеб домейна на същото далекосъобщително предприятие, който получава сигналите, обработва ги и ги предава на свой ред от уеб домейна на далекосъобщителното предприятие на сървър за текстови съобщения (СМПК) в своята съобщителна система, която след това ги препраща чрез телефонната мрежа на телефонния номер на получателя?
 2.
 Ако отговорът на въпрос 1 е утвърдителен, следва ли член 2, буква в) от Директива 2002/21/ЕО да се тълкува в смисъл, че понятието „електронна съобщителна услуга“ включва услуга, която се състои в пренасянето на сигнали, което се осъществява по съобщителна мрежа, както е описано във въпрос 1, когато i) за тази услуга се събира такса, и ii) за тази услуга не се събира такса?
 3.
 Ако отговорът на въпрос 2 е утвърдителен, следва ли член 2, буква г) от Директива 2002/21/ЕО да се тълкува в смисъл, че понятието „обществена съобщителна мрежа“ обхваща електронната съобщителна услуга, описана във въпрос 2, която се предоставя по електронна съобщителна мрежа, както е описано във въпрос 1, независимо от това дали тази услуга е: i) достъпна за обществеността, или ii) на разположение само на абонатите на далекосъобщителното предприятие?

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 11.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 300/34
 Жалба, подадена на 14 юли 2017 г. — Oy Karl Fazer/EUIPO — Kraft Foods Belgium Intellectual Property (MIGNON)
 (Дело T-437/17)
 (2017/C 300/42)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Oy Karl Fazer Ab (Vantaa, Финландия) (представител: L. Laaksonen, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kraft Foods Belgium Intellectual Property (Halle, Белгия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „MIGNON“— заявка за регистрация No 10 995 892
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 24 април 2017 г. по преписка R 1859/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят иска Общият съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да допусне регистрацията на марката за всички стоки, за които е заявена.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/37
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 октомври 2010 г. — Cerafogli/Европейска централна банка
 (Дело F-96/08) (1)
 (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Възнаграждение - Допълнително увеличение на заплата - Повишаване ad personam - Консултиране на комитета по персонала за определяне на критериите за предоставяне на допълнителни увеличения на заплатите)
 2011/C 13/70
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Maria Concetta Cerafogli (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: F. Malfrère и N. Urban, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Отмяната на решението на ЕЦБ да не предостави на жалбоподателката повишаване ad personam и осъждането на ответника да заплати сума за поправяне на претърпените от жалбоподателката неимуществени вреди
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението, с което Европейската централна банка отказва да предостави на г-жа Cerafogli допълнително увеличение на заплатата за 2008 г.
 2.
 Осъжда Европейската централна банка да заплати на г-жа Cerafogli сумата от 3 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Осъжда Европейската централна банка да понесе пълния размер на съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г., стр. 75.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/25
 Жалба, подадена на 15 декември 2016 г. — Sipral World/EUIPO — La Dolfina („DOLFINA“)
 (Дело T-882/16)
 (2017/C 046/28)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sipral World, SL (Барселона, Испания) (представител: R. Almaraz Palmero, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: La Dolfina, SA (Буенос Айрес, Аржентина)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „DOLFINA“ — заявка за регистрация на марка на Европейския съюз No 3 701 828
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 1897/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят иска Общият съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и встъпилата страна La Dolfina S.A. да заплатят съдебните разноски в производството пред Общия съд, включително и тези в производството пред втори апелативен състав.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на членове 15, 42, 51, 75, 78 от Регламент No 207/2009, във връзка с правила 22 и 40 oт Регламент No 2868/95.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/18
 Иск, предявен на 1 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-39/07)
 (2007/C 82/33)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Stovlbaek и R. Vidal Puig)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания
 —
 Да се обяви, че Кралство Испания не е изпълнило задълженията, произтичащи от Директива 89/48/CEE (1) на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години, тъй като не е приело всички необходими мерки за транспониране на тази директива по отношение на професията болничен фармацевт.
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и главни доводи
 1.
 Испанската диплома за „болничен фармацевт “е диплома по смисъла на Директива 89/48/ЕИО, тъй като:
 —
 се касае за диплома, издадена от компетентния орган, посочен в испанския закон,
 —
 дипломата удостоверява обучение с продължителност повече от три години след завършване на средно образование, като се има предвид, че за да се придобие диплома за болничен фармацевт, е необходимо: да се притежава университетска диплома за образователно-квалификационна степен „бакалавър “по фармация (Licenciado en Farmacia), да е посещаван пълният курс на обучение по съответната специалност и да се издържи изпит,
 —
 дипломата удостоверява, че притежателят ѝ има необходимата професионална квалификация за упражняването на професията болничен фармацевт в Испания.
 2.
 По същия начин, професията болничен фармацевт е „регламентирана професия “в Испания по смисъла на Директива 89/48/ЕИО.
 3.
 Директива 85/433/ЕИО (2) на Съвета от 16 септември 1985 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на фармацията, включваща и мерки за улесняване действителното упражняване на правото на установяване по отношение на определени дейности в областта на фармацията, не е приложима за професията на болничен фармацевт.
 4.
 Следователно, Кралство Испания е било задължено да транспонира Директива 89/48/ЕИО по отношение на професията болничен фармацевт. Като не е приело необходимите за това мерки в срок до 4 януари 1991 г., Кралство Испания не е изпълнило задълженията, които произтичат от тази Директива.
 (1) ОВ L 19, 24.1.1989 г., стр. 16.
 (2) ОВ L 253, стр. 37.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/41
 Жалба, подадена на 7 октомври 2013 г. — ZZ/ЕСВД
 (Дело F-101/13)
 2013/C 367/74
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ (представител: S. Orlandi, avocat)
 Ответник: ЕСВД
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на органа по назначаването от 19 декември 2012 г., породило действие на 1 юли 2013 г., да се преустанови изплащането на длъжностните лица на работа в Република Мавриций на надбавката за условия на живот, предвидена в член 10 от приложение X към Правилника за длъжностните лица.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването за преустановяване на изплащането, считано от 1 юли 2013 г., на всички надбавки за условия на живот, предоставяни на жалбоподателите съгласно член 10 от приложение X към Правилника,
 —
 да се осъди ЕСВД да заплати съдебните разноски.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/37
 Жалба, подадена на 9 декември 2015 г. — PTC Therapeutics International/EMA
 (Дело T-718/15)
 (2016/C 059/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PTC Therapeutics International Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: M. Demetriou, QC, C. Thomas, Barrister, G. Castle, B. Kelly и H. Billson, Solicitors)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на Европейска агенция по лекарствата EMA/722323/2015 от 25 ноември 2015 г. за предоставяне на трето лице на достъп до информация относно лекарствен продукт на основание на Регламент (ЕО) No 1049/2001 относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), доколкото това решение се отнася до поверителна в търговско отношение информация, оповестяването на която ще накърни правата на жалбоподателите, и доколкото решението противоречи на правото на Съюза,
 —
 да върне обжалваното решение на EMA за по-нататъшно разглеждане с оглед на редактирането на поверителните части, съгласувано с жалбоподателя и
 —
 да осъди EMA да заплати всички съдебни разноски по производството.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от обстоятелството, че разглежданият документ е защитен по силата на член 4, параграф 2 и/или член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001.
 2.
 Второто основание е изведено от обстоятелството, че разглежданият документ се състои изцяло от поверителна в търговско отношение информация, която е защитена по силата на член 4, параграф 2 от посочения регламент.
 3.
 Третото основание е изведено от обстоятелството, че оповестяването на документа би засегнало процеса на вземане на решения от EMA.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от обстоятелството, че EMA не е претеглила съществуващите интереси, въпреки че е била длъжна да го направи.
 5.
 Петото основание е изведено от обстоятелството, че надлежното претегляне на интересите, което е задължително, би довело до решение да не се оповестява нито една част от документа.


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/36
 Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-110/15)
 (2015/C 328/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на предложението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, с което се прилагат новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника, осъждане на ответника да заплати прогнозно определена сума от 1 EUR като обезщетение за твърдените вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за незаконосъобразен член 9 от приетите на 15.7.2011 г. общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към правилника,
 —
 да се отмени решението от 10 март 2015 г. за изчисляване на придобитите от жалбоподателя преди постъпването му на работа пенсионни права във връзка с прехвърлянето на тези права към пенсионната схема на институциите на Европейския съюз при прилагане приетите на 15.7.2011 г. общи разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към правилника,
 —
 при условията на евентуалност да се осъди Европейската комисия да заплати прогнозно определена сума от 1 EUR като обезщетение за твърдените вреди на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 8.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 164/22
 Жалба, подадена на 9 април 2013 г. — Portugal Telecom SGPS, S.A./Комисия
 (Дело T-208/13)
 2013/C 164/38
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Portugal Telecom SGPS, S.A. (Лисабон, Португалия) (представители: N. Mimoso Ruiz и R. Bordalo Junqueiro, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2013) 306 на Комисията и да осъди същата да заплати съдебните разноски;
 —
 при условията на евентуалност, да намали глобата, наложена на жалбоподателя в съответствие с член 2 от посоченото решение.
 Правни основания и основни доводи
 В обжалваното решение се твърди, че Portugal Telecom и Telefónica, S.A. са нарушили член 101 ДФЕС, доколкото са включили девета клауза в споразумението, с което Telefónica, S.A. придобива от Portugal Telecom пакет от акции на Brasilcel NV, разглеждана от Комисията като отделно от посочената сделка споразумение за въздържане от конкуренция.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на съществени процесуални правила:
 —
 Според жалбоподателя обжалваното решение не е правилно мотивирано, доколкото в изложените в него мотиви по основни въпроси са допуснати пропуски, неточности и грешки, водещи до неправилни изводи, които не могат да бъдат санирани;
 —
 Жалбоподателят счита също, че решението не е подкрепено с достатъчно доказателства, поради това че Комисията не е представила никакво доказателство, обезсилващо представеното от жалбоподателя доказателство за това, че деветата клауза от споразумението съдържа задължение за въздържане от конкуренция, която клауза с оглед на породилите я обстоятелства не би могла да се задейства без предварителното одобрение от двете страни;
 —
 Жалбоподателят добавя, че деветата клауза от споразумението не може да се квалифицира като предметно ограничение и че Комисията не е доказала, въпреки, че е била длъжна, реалното или потенциално наличие на ограничителни последици, които могат да доведат до неизпълнение на правилата на конкуренцията.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на Договора и на правото относно неговото приложение
 —
 Жалбоподателят счита, че решението нарушава правото на Съюза, доколкото са допуснати:
 а)
 явна грешка в преценката на фактите, на доказателствата и на доказателствената сила на данните, доколкото Комисията е преценила и тълкувала погрешно изтъкнатите от страните в производството факти и вследствие на това не е извела от представените по делото доказателства възможно най-обосновани изводи;
 б)
 грешка в тълкуването на член 101 ДФЕС и вследствие на това нарушение на същата разпоредба, доколкото Комисията необосновано и погрешно е квалифицирала страните като потенциални конкуренти на всички пазари, за които се предполага, че важи задължението за въздържане от конкуренция, без това задължение да може да се квалифицира като предметно ограничение и без Комисията да е доказала пораждането на някакво действие;
 в)
 неизпълнение на задължението за разследване и за произнасяне, доколкото в решението не се разглеждат, нито отхвърлят представените от страните релевантни доводи, по-специално що се отнася до обхвата на клаузата за въздържане от конкуренция;
 г)
 нарушение на принципа in dubio pro reo, поради това че Комисията е приела за доказани неблагоприятни за жалбоподателя факти, въпреки че по отношение на тях съществуват съмнения и


text:
че самата Комисия не е сигурна в тях;
 д)
 нарушение на принципите, които Комисията се е задължила да следва при прилагането на глобите, и по-специално на предвиденото в точка 13 от нейните насоки в тази област, доколкото Комисията е изчислила размера на глобата за пазарите на електронни съобщения като цяло, независимо дали те сe намират на иберийския полуостров, пренебрегвайки също така факта, че при всички случаи твърдяното нарушениe не е продължило след 22 октомври 2010 г.;
 е)
 нарушение на принципа на пропорционалност, с оглед на обстоятелствата по конкретния случай и на критериите, които трябва да се спазват при налагане на глобите.


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/27
 Жалба, подадена на 10 май 2017 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-281/17)
 (2017/C 269/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: M. Sfyri и C-N. Dede, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника, свързано с етап 2 на ограничената процедура за обществена поръчка (референтен номер EuropeAid/138143/DH/SER/AL), за което с писмо от 6 март 2017 г. той уведомил жалбоподателите, че не е приел тяхната оферта и че поръчката се възлага на друг оферент;
 —
 да осъди ответника да заплати обезщетение в размер на 240 000 EUR (двеста и четиридесет хиляди евро) за претърпяната от жалбоподателите вреда поради загубата на възможност да им бъде възложен договорът;
 —
 да осъди ответника да заплати назидателно обезщетение за вреди в размер на 40 000 EUR (четиридесет хиляди евро);
 —
 да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателите съдебни разноски, както и всички разходи, понесени във връзка с жалбата им, дори ако тя бъде отхвърлена.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че ответникът нарушил правото на ЕС относно обществените поръчки, принципите на прозрачност и на равно третиране, както и разпоредбите на Финансовия регламент, като не съобщил на жалбоподателите решението за възлагане на поръчката по същото време, по което го съобщил на другите оференти и като не спазил периода на изчакване. Жалбоподателите твърдят, че ответникът нарушил принципа на добра администрация, като не зачел правото им на ефективни правни средства за защита срещу оспореното решение.
 2.
 С второто основание се твърди, че ответникът променил спецификациите няколко дни преди крайния срок за подаване на оферти, въвеждайки нови условия. Така ответникът нарушил член 112 от Финансовия регламент, доколкото промените в документацията за обществената поръчка са настъпили в резултат на контакти по време на процедурата и по-конкретно в резултат на дадени на оферентите пояснения.
 3.
 С третото основание жалбоподателите твърдят, че ответникът допуснал редица явни грешки в преценката, които са описани в части от доклада за оценка, изплатен на жалбоподателите, и че ответникът въвел нови и неизвестни критерии на етапа на оценяване на офертите.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/29
 Жалба, подадена на 24 юни 2016 г. — Ansell Healthcare Europe/Комисия
 (Дело T-321/16)
 (2016/C 296/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ansell Healthcare Europe NV (Андерлехт, Белгия) (представители: H. Gilliams и J. Bocken, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението;
 —
 при всички положения да отмени членове 2—4 от Решението в частта, в която тези членове (а) изискват възстановяване от субекти, различни от тези, на които е било издадено „данъчно постановление относно допълнителна печалба“ съгласно даденото в Решението определение, и (б) изискват възстановяване в размер, равен на сумата, спестена от бенефициера от данъци, без да позволяват на Белгия да отчете в действителност извършените от друга данъчна администрация завишаващи корекции;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Като първото основание се посочва допусната явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на мотиви в частта, в която в Решението на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на допълнителната печалба SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия, се твърди наличието на схема за помощи.
 2.
 Като второ основание се твърди нарушение на член 107 от ДФЕС и на задължението за мотивиране, и допусната явна грешка в преценката в частта, в която обжалваното решение определя предполагаемата схема като селективна мярка.
 3.
 Като трето основание се посочва нарушение на член 107 от ДФЕС и допусната явна грешка в преценката в частта, в която в обжалваното решение се твърди, че предполагаемата схема предоставя предимство.
 4.
 Като четвърто основание се посочва нарушение на член 107 от ДФЕС, нарушение на оправданите правни очаквания, допусната явна грешка в преценката, превишаване на правомощията и липса на мотиви в частта, в която обжалваното решение разпорежда Белгия да възстанови помощта.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/46
 Жалба, подадена на 12 юли 2013 г. — Mocek и Wenta/СХВП — Lacoste (KAJMAN)
 (Дело T-364/13)
 2013/C 260/83
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Eugenia Mocek (Хойнице, Полша) и Jadwiga Wenta (Хойнице, Полша) (представител: K. Grala, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lacoste SA (Париж, Франция)
 Искания
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 май 2013 г. по преписка R 2466/2010-4 и да допусне регистрация на заявената марка за всички стоки, посочени в заявката,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски в производството пред Съда, включително разноските на жалбоподателя, както и необходимите разноски на жалбоподателя във връзка с производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателите
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка в зелено, бяло и сиво, съдържаща словния елемент „KAJMAN“, разположен между гърба и главата на крокодил, заявена за стоки и услуги от класове 18, 20, 22, 25 и 36 — заявка за марка на Общността No 5 686 845
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка на Общността в черно и бяло, изобразяваща крокодил, и словната марка „CROCODILE“ за стоки и услуги от класове 16, 18, 20, 24, 25 и 36
 Решение на отдела по споровете: изцяло отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя спорното решение в частта, в която възражението е отхвърлено за някои стоки от класове 18 и 25, и отказва регистрация на спорния знак като марка на Общността за тези стоки.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/42
 Иск, предявен на 11 декември 2006 г. — Michael Alexander Speiser/Европейски парламент
 (Дело F-146/06)
 (2007/C 56/80)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Michael Alexander Speiser (New-Isenburg, Германия) [представител: F. Theumer]
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 —
 да се отхвърли решение No 115521 от 11 септември 2006 г. на ответника по жалбата на ищеца от 31 март 2006 г., подадена въз основа на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица за изплащане на „expatriation allowance“ (надбавка за експатриране);
 —
 да се задължи ответникът да изплати на ищеца „expatriation allowance“ (надбавка за експатриране) по член 4, параграф 1, буква „а“ от Приложение VII на Правилника за длъжностните лица със задна дата, считано от 3 октомври 2005 г.;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, който на 3 октомври 2005 г. започнал работа в качеството си на срочно нает служител („Beamter auf Zeit“) във фракцията на EНП-ЕД, се оплаква от отхвърлянето на молбата му за получаване на надбавка за експатриране. Той счита, че е предоставил документите, необходими за получаване на надбавката, и че отговаря на всички условия.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/25
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza (Италия) на 5 юли 2010 г. — E.On Produzione SpA/Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 (Дело C-331/10)
 ()
 2010/C 346/42
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Sezione Terza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: E.On Produzione SpA
 Ответник: Autorità per l'Energia Elettrica e il Gas
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли членове 23, 43, 49 и 56 от Договора, член 11, параграфи 2 и 6, както и член 24 от Директива 2003/54 (1) национална правна уредба, която в отсъствието на уведомяване на Европейската комисия налага постоянно на определени производители на електроенергия, които при дадени обстоятелства се оказват с основно значение за удовлетворяването на нуждите на търсенето на услуги по диспечиране, да отправят предложения на борсовите пазари за електроенергия съгласно програми, установени по решение на оператора на мрежата в зависимост от други правила, и според която възнаграждението по тези предложения не се определя свободно от производителя, а зависи от параметри, които не са определени предварително в съответствие с „прозрачни, недискриминационни и пазарно основани процедури“?
 (1) ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 61.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/64
 Решение на Общия съд от 30 май 2013 г. — Anicav и др./Комисия
 (Съединени дела T-454/10 и Т-482/11) (1)
 (Земеделие - Обща организация на пазарите - Помощ за сектора на плодовете и зеленчуците - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Допустимост - Преработени плодове и зеленчуци - Оперативни фондове и оперативни програми - Финансиране на „дейности, които не представляват същинска преработка“)
 2013/C 225/143
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Неапол, Италия) (дело T-454/10), Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Мадрид, Испания) и още шестнадесет жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение I към решението (дело T-482/10) (представители: първоначално J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins и S. Carvalho de Sousa, впоследствие S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa и R. Oliveira, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: по дело T-454/10, първоначално B. Schima, M. Vollkommer, впоследствие B. Schima и N. Donnelly, и по дело T-482/11, K. Banks и B. Schima)
 Страни, встъпили в подкрепа на исканията на жалбоподателите по дело T-454/10: Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Милано, Италия) и още десет встъпили страни, чиито наименования са посочени в приложение II към решението (представители: първоначално J. L. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins и S. Carvalho de Sousa, впоследствие S. Estima Martins, S. Carvalho de Sousa и R. Oliveira, avocats)
 Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Confederazione Cooperative Italiane (Рим, Италия) и още осем встъпили страни, чиито наименования са посочени в приложение III към решението (представители: M. Merola, M. C. Santacroce и L. Cappelletti, avocats)
 Предмет
 По дело T-454/10 — искане за отмяна на член 52, параграф 2а и на приложение VIII към Регламент (ЕО) No 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 година за определяне на правила за прилагане на регламенти (ЕО) No 2200/96, (ЕО) No 2201/96 и (ЕО) No 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците (ОВ L 350, стр. 1), изменен с Регламент (ЕС) No 687/2010 на Комисията от 30 юли 2010 година (ОВ L 199, стр. 12), и по дело T-482/11 — искане за отмяна на член 50, параграф 3 и на член 60, параграф 7 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 157, стр. 1 и поправка в ОВ L 299, 2011 г., стр. 13)
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 52, параграф 2а, втора алинея от Регламент (ЕО) No 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 година за определяне на правила за прилагане на регламенти (ЕО) No 2200/96, (ЕО) No 2201/96 и (ЕО) No 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците, изменен с Регламент (ЕС) No 687/2010 на Комисията от 30 юли 2010 година, доколкото предвижда, че стойността на „дейностите, които не представляват същинска преработка“, е включена в стойността на предлаганата


text:
на пазара продукция от плодове и зеленчуци, предназначени за преработка.
 2.
 Отменя член 50, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци, доколкото предвижда, че стойността на „дейностите, които не представляват същинска преработка“, е включена в стойността на предлаганата на пазара продукция от плодове и зеленчуци, предназначени за преработка.
 3.
 Отменя член 60, параграф 7 от Регламент за изпълнение No 543/2011.
 4.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по жалбата по дело T-454/10, доколкото с нея се иска отмяна на приложение VIII към Регламент No 1580/2007.
 5.
 Правните последици на член 52, параграф 2а, втора алинея от Регламент No 1580/2007 и на член 50, параграф 3 от Регламент за изпълнение No 543/2011 се запазват единствено в смисъл, че плащанията на организации на производители, извършени по силата на последните разпоредби до постановяването на настоящото решение, следва да се считат за окончателни.
 6.
 По дело T-454/10 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) и на страните, встъпили в подкрепа на исканията на последната, чиито наименования са посочени в приложение II.
 7.
 По дело T-454/10 страните, встъпили в подкрепа на исканията на Комисията, чиито наименования са посочени в приложение III, понасят направените от тях съдебни разноски.
 8.
 По дело T-482/11 Комисията понася, освен направените от нея съдебни разноски, и тези на Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) и на останалите жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение I.
 9.
 По дело T-482/11 страните, встъпили в подкрепа на исканията на Комисията, чиито наименования са посочени в приложение III, понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/6
 Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court (Ирландия) на 6 август 2007 г. — Nicole Hassett и Cheryl Doherty/The Medical Defence Union Limited and MDU Services Limited/Raymond Howard и Brian Davidson
 (Дело C-372/07)
 (2007/C 283/10)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 Supreme Court, Ирландия.
 Страни в главното производство
 Ищци: Nicole Hassett и Cheryl Doherty/The Medical Defence Union Limited and MDU Services Limited.
 Ответници: Raymond Howard и Brian Davidson.
 Преюдициални въпроси
 Ако лекари учредят професионален синдикат под формата на вписано съгласно законодателството на държава-членка дружество за осигуряване на помощ и гаранция на неговите членове, практикуващи в посочената държава и в друга държава-членка, във връзка с упражняването на тяхната професия, и ако осигуряването на посочената помощ или гаранция зависи от решение на управителния съвет на споменатото дружество, при абсолютна дискреционна власт в съответствие с неговия устав, трябва ли споровете, в които решение, с което на основание на посочения устав се отказва помощта или обезщетяването на лекар, практикуващ в другата държава-членка, се оспорва от посочения лекар на основание нарушение от страна на споменатото дружество на неговите договорни или други права, да се считат за спорове относно действителността на решението на орган на дружеството по смисъла на член 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1), като съответно съдилищата на държавата-членка, в която е седалището на дружеството, имат изключителна компетентност?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2201 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, OВ L 12, стр. 1.


text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/4
 Преюдициално запитване от Dioikitiko Efeteio Athinon (Гърция), постъпило на 22 август 2014 г. — Viamar — Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia/Elliniko Dimosio
 (Дело C-402/14)
 2014/C 380/04
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Dioikitiko Efeteio Athinon
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Viamar — Elliniki Aftokiniton kai Genikon Epicheiriseon Anonymi Etaireia
 Ответник: Elliniko Dimosio (Stato ellenico)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се приеме, че разпоредбата на член 1, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО (1) от 16 декември 2008 г. е достатъчно правно издържана/безусловна и достатъчно ясна, поради което има директен ефект и правните субекти, които черпят права от нея, могат да се позовават на същата пред националните съдилища, които са длъжни да я вземат предвид, въпреки липсата на транспониране конкретно на тази разпоредба от директивата във вътрешния правен ред на държавата членка/на Гръцката държава?
 2)
 Във всички случаи, съвместими ли са разпоредбите на член 130, параграф 5 от националния митнически кодекс, във връзка с тези на член 128, параграф 1 от същия кодекс, според които удостоверение за митническото оформяне за внос на територията на страната на автомобили с произход от Общността се издава след заплащането на таксата за регистрация, като задължението за плащането на последната възниква от момента на влизане на тези автомобили на територията на страната, с разпоредбите на член 3, буква в) от Договора за ЕИО, които предвиждат премахване на пречките за свободно движение на стоки?
 (1) Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО (ОВ L 9 от 14.1.2009 г., стр. 12).


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/24
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 2 ноември 2009 г. — Airfield NV, Canal Digitaal BV/Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)
 (Дело C-431/09)
 2010/C 24/43
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищци: Airfield NV, Canal Digitaal BV
 Ответник: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли Директива 93/83 (1) доставчик на сателитна цифрова телевизия да е длъжен да получи разрешение от притежателите на права за операция, чрез която телевизионен оператор доставя програмно носещите си сигнали по земя или чрез кодиран сателитен сигнал на доставчик на сателитна цифрова телевизия, независимо от посочения телевизионен оператор, който кодира сигналите си посредством свързано дружество и осигурява възходящата връзка към сателит, а впоследствие с разрешението на телевизионния оператор тези сигнали са препратени чрез низходяща връзка като част от пакет от телевизионни канали и следователно групово към абонатите на доставчика на сателитна телевизия, които могат да ги гледат едновременно и непроменени посредством декодиращо устройство или смарт карта, предоставени от доставчика на сателитна телевизия?
 2.
 Допуска ли Директива 93/83 доставчик на сателитна цифрова телевизия да е длъжен да получи разрешение от притежателите на права за операция, чрез която телевизионен оператор доставя програмно носещите си сигнали в съответствие с инструкциите на доставчик на сателитна цифрова телевизия, който е независим от сателитен телевизионен оператор, а впоследствие с разрешението на телевизионния оператор тези сигнали са препратени чрез низходяща връзка като част от пакет от телевизионни канали и следователно групово към абонатите на доставчика на сателитна телевизия, които могат да ги гледат едновременно и непроменени посредством декодиращо устройство или смарт карта, представени от доставчика на сателитна телевизия?
 (1) Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване (ОВ L 248, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 134).


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/22
 Решение на Общия съд от 19 септември 2012 г. — TeamBank/СХВП — Fercredit Servizi Finanziari (f@ir Credit)
 (Дело T-220/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „f@ir Credit“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „FERCREDIT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2012/C 331/39)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: TeamBank AG Nürnberg (Нюрнберг, Германия) (представители: адв. T. Kiphuth, адв. H. Lindner и адв. D. Terheggen)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: R. Manea и G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fercredit Servizi Finanziari SpA (Рим, Италия) (представители: адв. G. Petrocchi, адв. A. Masetti Zannini de Concina и адв. R. Cartella)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2011 г. (преписка No R 719/2010-1), постановено в производство по възражение между Fercredit Servizi Finanziari SpA и TeamBank AG Nürnberg.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда TeamBank AG Nürnberg да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 194, 2.7.2011 г.


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/17
 Преюдициално запитване от Tribunale di Salerno (Italia), постъпило на 20 октомври 2014 г. — Наказателно производство срещу Cristiano Pontillo
 (Дело C-474/14)
 (2014/C 462/27)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Salerno
 Страна в главното производство
 Cristiano Pontillo
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на решението на Съда на Европейския съюз от 16 февруари 2012 г. [по съединени дела C-72/10 и C-77/10], в смисъл, че не допускат да се организира процедура за възлагане на обществени поръчки за концесии с по-кратка продължителност от тази на по-рано възложените обществени поръчки, при което разглежданата обществена поръчка е със заявена цел да се поправят последиците от неправомерното изключване на определен брой оператори от предходните обществени поръчки?
 2)
 Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат изискването за изравняване във времето на крайните срокове на концесиите да бъде подходящо основание за намаляване на продължителността на концесиите, за които са образувани процедурите, спрямо продължителността на преди възложените концесии?
 3)
 Следва ли член 49 и сл. и член 56 и сл. от ДФЕС да се тълкуват, с оглед на посоченото решение на Съда на Европейския съюз, в смисъл, че не допускат въвеждането на задължение за безвъзмездно прехвърляне на ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози, в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията или вследствие на решение за отмяна или разваляне?


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/48
 Жалба, подадена на 7 декември 2016 г. — fritz-kulturgüter/EUIPO — Sumol + Compal Marcas (fritz-wasser)
 (Дело T-862/16)
 (2017/C 038/63)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: fritz-kulturgüter GmbH (Хамбург, Германия) (представител: G. Schindler, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sumol + Compal Marcas, SA (Оейраш Карнашиде, Португалия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „fritz-wasser“ — заявка за регистрация No 12 314 753
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 7 октомври 2016 г. по преписка R 1510/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение така, че жалбата, подадена пред EUIPO, да бъде изцяло отхвърлена,
 —
 да допусне заявка за регистрация No 012 314 753,
 —
 да осъди възразяващата страна да заплати разноските, направени в производството по възражение; да осъди ответника да заплати останалите разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/7
 Решение на Съда (шести състав) от 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-36/14) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Вътрешен пазар на природен газ - Директива 2009/73/ЕО - Държавна намеса, състояща се в налагане на задължение за прилагане на одобрени от национален орган цени за доставка - Мярка с неограничено действие във времето - Липса на задължителен периодичен контрол по отношение на необходимостта от мярката и правилата за прилагането ѝ - Прилагане към неограничен кръг бенефициери без разлика между клиентите и без разлика според различните обстоятелства - Пропорционалност))
 (2015/C 363/08)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. Patakia)
 Ответник: Република Полша (представител: B. Majczyna)
 Диспозитив
 1)
 Като прилага режим на държавна намеса, състоящ се в налагането на задължение за енергийните предприятия да прилагат цени за доставка на природен газ, одобрени от председателя на Urzad Regulacji Energetyki (Служба за енергийно регулиране), задължение, което не е ограничено във времето, а националното право не задължава националните административни органи периодично да преразглеждат необходимостта от него и правилата за прилагането му в газовия сектор с оглед на развитието в сектора, и което се прилага към неограничен кръг бенефициери или клиенти без разлика между клиентите и без разлика според положението им в рамките на отделните категории клиенти, Република Полша не изпълнява задълженията си по член 3, параграф 1 във връзка с член 3, параграф 2 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/51
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г. — CW/Парламент
 (Дело F-48/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Атестационeн доклад - Преценки и коментари в атестационния доклад - Явни грешки в преценката - Злоупотреба с власт - Липса))
 2014/C 421/71
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CW (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент (представители: M. Dean и S. Alves)
 Предмет
 Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2011 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 CW понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейския парламент.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 63.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/7
 Решение на Съда (пети състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Oviedo — Испания) — Angel Lorenzo González Alonso/Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE
 (Дело C-166/11) (1)
 (Защита на потребителите - Договори, сключени извън търговския обект - Директива 85/577/ЕИО - Приложно поле - Изключване - Застрахователни договори, свързани с инвестиционен фонд)
 2012/C 118/11
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Oviedo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Angel Lorenzo González Alonso
 Ответник: Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE
 Предмет
 Преюдициално запитване — Audiencia Provincial de Oviedo — Тълкуване на член 3, параграф 2, буква г) от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект (ОВ L 372, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 188) — Сключен извън търговския обект договор, по силата на който се предоставя застраховка „Живот“ срещу заплащането на месечна застрахователна премия, инвестирана в различни продукти на същото предприятие
 Диспозитив
 Сключен извън търговския обект договор, по силата на който се предоставя застраховка „Живот“ срещу заплащането на месечна застрахователна премия, която в различни съотношения се инвестира в ценни книжа с фиксиран доход, в ценни книжа с променлив доход и във финансови инвестиционни продукти на съдоговарящото дружество, не попада съгласно член 3, параграф 2, буква г) от Директива 85/577ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защита на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект, в приложното поле на тази директива.
 (1) ОВ C 173, 11.6.2011 г.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/2
 Решение на Съда (трети състав) от 14 юни 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunal d'instance de Roubaix — Франция) — Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
 (Дело C-533/10) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Член 236, параграф - Възстановяване на недължими мита - Срок - Регламент (ЕО) No 2398/97 - Окончателно антидъмпингово мито върху вноса на памучно спално бельо с произход от Египет, Индия и Пакистан - Регламент (ЕО) No 1515/2001 - Възстановяване на антидъмпингови мита, платени по силата на регламент, впоследствие обявен за недействителен - Понятие за непреодолима сила - Дата на възникване на задължението за възстановяване на вносните мита)
 2012/C 227/03
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal d'instance de Roubaix
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Compagnie internationale pour la vente à distance (CIVAD) SA
 Ответници: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal d'instance de Roubaix — Тълкуване на член 236, параграф 2 (втора и трета алинея) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Искане за възстановяване на антидъмпингови мита, платени по силата на Регламент No 2398/97 на Съвета от 28 ноември 1997 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на памучно спално бельо с произход от Египет, Индия и Пакистан (ОВ L 332, стp. 1), впоследствие обявен за недействителен — Незаконосъобразност, която представлява непреодолима сила — Момент на възникване на задължението за възстановяване на антидъмпинговите мита
 Диспозитив
 1.
 Член 236, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 година, трябва да се тълкува в смисъл, че незаконосъобразността на даден регламент не представлява непреодолима сила по смисъла на тази разпоредба и поради това не е основание за удължаване на тригодишния срок, в който вносителят може да поиска възстановяване на вносните мита, платени на основание на този регламент.
 2.
 Член 236, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕИО) No 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че не позволява на националните митнически органи служебно да пристъпват към възстановяване на антидъмпинговите мита, събрани в приложение на регламент на Съюза, като се позовават на направената от Органа за уреждане на спорове констатация за несъвместимост на този регламент със Споразумението за прилагане на член VI от Общото споразумение по митата и търговията (1994), намиращо се в приложение 1А към Споразумението за създаване на Световната търговска организация (СТО), подписано в Маракеш на 15 април 1994 г. и одобрено с Решение 94/800/ЕО на Съвета от 22 декември 1994 година относно


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/29
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa (Испания) на 15 май 2013 г. — Emiliano Torralbo Marcos/Korota S.A., Fondo de Garantía Salarial
 (Дело C-265/13)
 2013/C 207/47
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa
 Страни в главното производство
 Молител: Emiliano Torralbo Marcos
 Ответници: Korota S.A. и Fondo de Garantía Salarial
 Преюдициални въпроси
 1.
 Противоречат ли член 1, член 2, буква f), член 3, параграф 1, член 4, параграф 2, буква a), член 4, параграф 3, член 5, параграф 3, членове 6, 7, член 8, параграфи 1 и 2 от Закон 10/2012 от 20 ноември за някои такси, които се събират от съдебната администрация и от Националния институт по токсикология и криминалистика, на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1), доколкото не позволяват на националната юрисдикция: а) да променя съдебните такси или да преценява дали са пропорционални (с оглед на обосноваността на налагането им от държавата и с оглед на предвидения размер като пречка за достъпа до ефективна съдебна защита), за да освободи задълженото лице от плащането им; б) да взема предвид принципа на ефективно прилагане на нормите на правото на Съюза; в) да преценява значението на производството за страните с оглед на обстоятелствата, като се има предвид, че плащането на такса е предпоставка за даване ход на производството по подадената апелативна жалба?
 2.
 Противоречат ли член 1, член 2, буква f), член 3, параграф 1, член 4, параграф 2, буква a), член 4, параграф 3, член 5, параграф 3, членове 6, 7, член 8, параграф 1 и член 8, параграф 2 от Закон 10/2012 от 20 ноември за някои такси, които се събират от съдебната администрация и от Националния институт по токсикология и криминалистика, на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото се прилагат по отношение на особено съдебно производство като това по трудово-социални спорове, по отношение на които обикновено е приложимо правото на Съюза като основен фактор за балансирано икономическо и социално развитие в Общността?
 3.
 С оглед на предходните въпроси, може ли юрисдикция като запитващата да не приложи правна уредба като посочената в запитването, която не позволява на националната юрисдикция: а) да променя съдебните такси или да преценява дали са пропорционални (с оглед на обосноваността на налагането им от държавата и с оглед на предвидения размер като пречка за достъпа до ефективна съдебна защита), за да освободи задълженото лице от плащането им; б) да взема предвид принципа на ефективно прилагане на нормите на правото на Съюза; в) да преценява значението на производството за страните с оглед на обстоятелствата, като се има предвид, че плащането на такса е предпоставка за даване ход на производството по подадената апелативна жалба?
 (1) ОВ С 364, 2000 г., стр. 1.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 12 февруари 2009 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Нидерландия) — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-515/07) (1)
 (Шеста директива ДДС - Стоки и услуги, включени в стопанските активи за нуждите на облагаемите сделки и на други сделки - Право на незабавно и цялостно приспадане на данъка, свързан с покупката на такива стоки и услуги)
 (2009/C 82/10)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden Den Haag
 Страни в главното производство
 Ищец: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Тълкуване на член 6, параграф 2 и на член 17, параграфи 1, 2 и 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Стоки и услуги (не само дълготрайни активи, използвани отчасти за нуждите на икономическата дейност и отчасти за лични цели) — Пълно включване в имуществото на предприятието на данъчнозадълженото лице — Възможност за незабавно и цялостно приспадане на данъка, свързан с покупката на такива стоки и услуги.
 Диспозитив
 Член 6, параграф 2, буква а) и член 17, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкуват в смисъл, че не се прилагат по отношение на използването на стоки и услуги, включени в стопанските активи за целите на сделки, различни от облагаемите сделки на данъчнозадълженото лице, като дължимият ДДС за придобиването на тези стоки и услуги, свързани с такива сделки, не подлежи на приспадане.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/18
 Иск, предявен на 24 януари 2014 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-37/14)
 2014/C 102/25
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и B. Stromsky)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е взела в определените срокове всички необходими мерки за връщане от получателите на държавните помощи, обявени за незаконни и несъвместими с вътрешния пазар с член 1 от Решение 2009/402/ЕО на Комисията от 28 януари 2009 година относно плановете за действие „в извънредни ситуации“ в сектора на плодовете и зеленчуците, приведени в действие от Франция (1) и като не е уведомила Комисията в определения срок за взетите мерки за съобразяване с това решение, Френската република не е изпълнила задълженията, възложени й от член 288, четвърта алинея от ДФЕС и от членове 2, 3 и 4 от посоченото решение.
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Срокът, определен за възстановяване на обявените за незаконни държавни помощи е изтекъл без да е било извършено пълно връщане на тези помощи.
 Следователно на датата на подаване на настоящия иск ответникът все още не е бил приел необходимите мерки за връщане на помощите, предоставени на предприятията получатели, нито е бил представил на Комисията всички поискани сведения.
 (1) OВ L 127, стp. 11.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/36
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 май 2009 г. — VIP Car Solutions/Парламент
 (Дело T-89/07) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Превозване на членовете на Европейския парламент с автомобили и микробуси с шофьор по време на месечните сесии в Страсбург - Отхвърляне на офертата на оферент - Задължение за мотивиране - Отказ за оповестяване на предложената от спечелилия оферент цена - Иск за обезщетение)
 2009/C 153/68
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Франция) (представители: G. Welzer и S. Leuvrey, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: D. Petersheim и M. Ecker)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението, с което Парламентът отказва да възложи на жалбоподателя поръчката, предмет на процедурата за възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1, която се отнася за превозване на членовете на Парламента с автомобили и микробуси с шофьор по време на месечните сесии в Страсбург, и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението, с което Европейският парламент отказва да възложи на VIP Car Solutions SARL поръчката, предмет на процедурата за възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Парламента да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 117, 29.5.2007 г.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/45
 Жалба, подадена на 15 октомври 2007 г. — Earth Products/СХВП — Meynard Designs (EARTH)
 (Дело T-389/07)
 (2007/C 297/91)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Earth Products, Inc. (Carlsbad, Съединени щати) (представител: M. Graf, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Meynard Designs, Inc. (Waltham, Съединени щати)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 9 август 2007 г., доколкото с него се потвърждава решението на отдела по споровете,
 —
 да се осъди ответникът да понесе собствените си разноски и да заплати разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „EARTH“ за стоки от клас 25 — заявка No 2 907 608
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Meynard Designs, Inc.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Общностна и национална фигуративна марка „EARTH“ за стоки от класове 3, 14, 18, 25 и 35
 Решение на отдела по споровете: Уважава изцяло възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като конфликтните марки не са визуално или фонетично сходни.


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/42
 Жалба, подадена на 8 юни 2015 г. — ZZ и др./Комисия
 (Дело F-85/15)
 (2015/C 262/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: C. Mourato, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателите да не бъдат допуснати до етапа на оценка в конкурс EPSO/AD/204/10 след възобновяването на конкурсната процедура от Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) в резултат на отмяната от Съда на публичната служба на първоначалното решение жалбоподателите да не бъдат допуснати до фазата на оценка в конкурса, както и обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателите твърдят, че са претърпели.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят решенията от 25 юли 2014 г. на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AD/204/10, на които всеки от жалбоподателите е адресат,
 —
 на всеки от жалбоподателите да се присъдят авансово обезщетение от 1 000 EUR за неимуществени вреди и авансово обезщетение от 2 27 899,50 EUR за имуществени вреди,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/23
 Решение на Първоинстанционния съд от 9 септември 2009 г. — Holland Malt/Комисия
 (Дело T-369/06) (1)
 (Държавни помощи - Производство на малц - Инвестиционна помощ - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Нарушаване на конкуренцията - Засягане на търговията между държавите членки - Задължение за мотивиране - Насоки за държавните помощи в селскостопанския сектор)
 2009/C 256/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Holland Malt BV (Lieshout, Нидерландия) (представители: първоначално O. Brouwer и D. Mes, впоследствие O. Brouwer, A. Stoffer и P. Schepens, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: T. Scharf и A. Stobiecka-Kuik)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, M. de Grave, C. ten Dam и Y. de Vries)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2007/59/ЕО на Комисията от 26 септември 2006 година относно държавната помощ, отпусната от Нидерландия в полза на Holland Malt BV (ОВ L 32, стр. 76)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Holland Malt BV понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 3.
 Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.02.2007 г.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/13
 Преюдициално запитване, отправено от Østre Landsret (Дания) на 16 октомври 2012 г. — Copydan Båndkopi/Nokia Danmark A/S
 (Дело C-463/12)
 2012/C 399/23
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Østre Landsret
 Страни в главното производство
 Ищец: Copydan Båndkopi
 Ответник: Nokia Danmark A/S
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съвместимо ли е с Директива 2001/29/ЕО (1) държавите членки да имат законодателство, което гарантира възнаграждение за притежателите на правата за възпроизвеждане, направено с използване на следните източници:
 1.
 файлове, за които въпросната употреба е одобрена от притежателите на права и за нея плаща клиентът (например, лицензирано съдържание от онлайн магазини);
 2.
 файлове, за които въпросната употреба е одобрена от притежателите на права и за нея не плаща клиентът (лицензирано съдържание, например във връзка с маркетингово действие);
 3.
 собствен на ползвателя DVD, CD, MP3 плеър, компютър и др., където не са приложени ефективни технологични мерки;
 4.
 собствен на ползвателя DVD, CD, MP3 плеър, компютър и др., където са приложени ефективни технологични мерки;
 5.
 DVD, CD, MP3 плеър, компютър и др. на трета страна;
 6.
 незаконно копирани произведения от интернет или други източници;
 7.
 файлове, копирани законно по някакъв друг начин, например от интернет (от законни източници, където няма предоставен лиценз)?
 2.
 Как трябва да се вземат предвид ефективните технологични мерки (вж. член 6 от Директивата) в законодателството на държавите членки относно възнагражденията на притежателите на права (вж. член 5, параграф 2, буква б) от Директивата)?
 3.
 При изчисляването на обезщетение за копиране за лично ползване (вж. член 5, параграф 2, буква б) от Директивата), какво представлява „случаи, в които накърняването на титуляра на права е минимално“, както е посочено в съображение 35 от преамбюла на Директивата, с резултата, че няма да е съвместимо с Директивата държавите членки да имат законодателство, което предвижда възнаграждение за притежателите на права за такова възпроизвеждане за лично ползване (вж. във връзка с това проучването, споменато в част 2 по-горе)?
 4.
 а)
 Ако се приеме, че главната или най-важната функция на картите памет в мобилните телефони не е възпроизвеждането за лично ползване, съвместимо ли е с Директивата държавите членки да имат законодателство, което гарантира възнаграждение за притежателите на правата за възпроизвеждане на карти памет за мобилен телефон?
 б)
 Ако се приеме, че възпроизвеждането за лично ползване е една от няколкото главни или съществени функции на картите памет в мобилните телефони, съвместимо ли е с Директивата държавите членки да имат законодателство, което гарантира възнаграждение за притежателите на правата за възпроизвеждане на карти памет за мобилен телефон?
 5.
 Съвместимо ли е с понятието „справедлив баланс“ в съображение 31 от преамбюла на Директивата и с еднаквото тълкуване на понятието „справедливо обезщетение“ (вж. член 5, параграф 2, буква б) от Директивата), което трябва да се основава на „накърняване“, държавите членки да имат законодателство, според което възнаграждение се събира за карти памет, като същевременно не се събира такова за вътрешна памет като MP3 плеъри или айподи, които са предназначени и използвани главно за възпроизвеждане за лично ползване?
 6.
 а)
 Допуска ли Директивата държавите членки да имат законодателство, което предвижда


text:
събирането на възнаграждение за възпроизвеждане за лично ползване от продуцент и/или вносител, който продава карти памет на бизнес клиенти, които продават картите памет както на частни, така и на бизнес клиенти, без продуцентът и/или вносителят да знае дали картите памет са били продадени на частни или на бизнес клиенти?
 б)
 Променя ли се отговорът на въпрос 6(а), ако разпоредбите са приети в законодателството на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори не плащат възнаграждение за карти памет, използвани за професионални цели, че продуценти, вносители и/или дистрибутори, когато въпреки това възнаграждението е било платено, могат да претендират да им бъде възстановено възнаграждение за карти памет, доколкото те са били използвани за професионални цели, и че продуценти, вносители и/или дистрибутори могат да продават карти памет на други предприятия, регистрирани в организацията, която управлява схемата за възнаграждение, без заплащане на възнаграждение?
 в)
 Променя ли се отговорът на въпроси 6(а) и 6(б)
 1.
 ако разпоредбите са приети в законодателство на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори не плащат възнаграждение за карти памет, използвани за професионални цели, но понятието „професионални цели“ се тълкува като предоставящо право на приспадане, което се прилага само за предприятия, одобрени от Copydan, докато възнаграждение трябва да бъде платено за карти памет, използвани професионално от други бизнес клиенти, които не са одобрени от Copydan;
 2.
 ако разпоредбите са приети в законодателство на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори, когато в действителност възнаграждението е било платено (теоретично), могат да претендират да им бъде възстановено възнаграждение за карти памет, когато те са били използвани за професионални цели, но (а) на практика само купувачът на картата памет може да получи възстановяване на възнаграждението, и (б) купувачът на карти памет трябва да подаде заявление до Copydan за възстановяване на възнаграждението;
 3.
 ако разпоредбите са приети в законодателство на държава членка, което гарантира, че продуценти, вносители и/или дистрибутори могат да продават карти памет на други предприятия, регистрирани в организацията, която управлява схемата за възнаграждение, без заплащане на възнаграждение, но (а) Copydan е организацията, която управлява схемата за възнаграждение и (б) регистрираните предприятия не знаят дали картите памет са били продадени на частни или на бизнес клиенти?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОВ L 167, 2001 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/23
 Преюдициално запитване от Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 3 март 2014 г. — SMK Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal
 (Дело C-97/14)
 2014/C 142/32
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SMK Kft.
 Ответници: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-alföldi Regionális Adó Főigazgatósága, Nemzeti Adó- és Vámhivatal
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 55 от Директивата за ДДС (1) в сила до 1 януари 2010 г. може ли да се тълкува в смисъл, че посоченият член се прилага единствено за данъчнозадължени лица, получатели на услуги, които не са регистрирани или не са длъжни да се регистрират по ДДС в държавата членка, в която услугите фактически се извършват?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, член 52 от Директивата за ДДС прилага ли се изключително за определяне на мястото на доставка на услугите?
 3)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, член 55 от Директивата за ДДС, в сила до 1 януари 2010 г., трябва ли да се тълкува в смисъл, че когато данъчнозадълженото лице, получател на услуги по договор за подизпълнение притежава или е бил длъжен да се снабди с идентификационен номер по ДДС в повече от една държава членка, определянето на идентификационния номер по ДДС, чрез който получава доставката на услуги, зависи единствено от избора на посочения получател (включително когато данъчнозадълженото лице, получател на услугата, се счита за установено в държавата членка по фактическото извършване на услугите, но притежава и идентификационен номер по ДДС в друга държава членка)?
 4)
 В случай че отговорът на третия въпрос е в смисъл, че възможността за избор на получателя на услугите е неограничена, член 55 от Директивата за ДДС трябва ли да се тълкува в смисъл, че:
 —
 до 31 декември 2009 г. може да се приеме, че доставката на услуги е била извършена с идентификационния номер по ДДС, посочен от получателя на тази услуга, ако получателят също има качеството данъчнозадължено лице, което е регистрирано (установено) в друга държава членка и стоките са изпратени или превозени извън държавата членка по фактическото извършване на услугите,
 —
 фактът, че получателят на услугата е данъчнозадължено лице, установено в друга държава членка, което продава завършените стоки, като ги изпраща или превозва извън държавата членка по извършване на услугите на посредник, който на свой ред ги продава в трета държава членка, а получателят на услугите по договор за подизпълнение не превозва същите стоки обратно към своето предприятие оказва влияние върху определянето на мястото на предоставяне на услугите?
 5)
 В случай че възможността за избор на получателя не е неограничена, оказват ли влияние върху прилагането на член 55 от Директивата за ДДС в сила до 1 януари 2010 г.:
 —
 обстоятелствата, при които получателят на услуги, изразяващи се в обработка на дадена стока, се снабдява със съответните суровини и ги предоставя на разположение на лицето, което извършва обработката;
 —
 държавата членка и идентификационният номер по ДДС, с който данъчнозадълженото лице — получател на услугите, осъществява


text:
продажбата на завършените стоки, получени в резултат от тази обработка;
 —
 обстоятелството, че — какъвто е случаят в главното производство — завършените стоки, получени в резултат от тази обработка, са по договор за няколко продажби в рамките на поредица от операции още по времето, когато стоките са се намирали в държавата, в която е осъществена обработката и превозът от тази държава до крайния купувач се извършва директно?
 (1) Директива 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/20
 Жалба, подадена на 16 юли 2012 г. от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 8 май 2012 г. по дело T-416/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-340/12 P)
 2012/C 295/36
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Други страни в производството: Yoshida Metal Industry Co. Ltd и Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да уважи жалбата в нейната цялост
 —
 да отмени обжалваното решение
 —
 да осъди Yoshida Metal Industry Co. Ltd да заплати направените от службата съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 —
 Жалбоподателят твърди, че Общият съд не е изложил мотиви в подкрепа на обжалваното съдебно решение, доколкото не е отговорил на доводите на службата, посочени в параграф 18 от същото решение.
 —
 Жалбоподателят твърди също, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламента относно марката на Общността. Общият съд е трябвало да съобрази, че двуизмерен знак може не само да се приложи към триизмерен обект, но и да се включи в него. Така при прилагането на член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламента относно марката на Общността трябва да се вземат предвид всички възможни начини, по които към датата на подаване на заявката може да се предвиди включването на въпросния знак в триизмерен обект. Общият съд изопачил предоставените доказателства като приел, че апелативният състав извършил проверката си изключително въз основа на продаваните в момента на пазара стоки. Всъщност апелативният състав ясно показал, че изводите му се основават главно на представените от Pi-Design патенти. Във всички случаи позоваването на допълнителни материали, включително патенти и продавани в момента на пазара стоки, не трябва да се забранява, когато с тях се подкрепя извода, че характеристиките на спорния знак, в заявения вид, могат да доведат до технически резултат след включване в триизмерен обект. Това е единственият подходящ начин за защита на правната сигурност и обществения интерес, които стоят в основата на член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 13.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 228/15
 Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — NK Rosneft a.o./Съвет
 (Дело T-69/15)
 (2015/C 228/18)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: NK Rosneft OAO (Москва, Русия); RN-Shelf-Arctic OOO (Москва); RN-Shelf-Dalniy Vostok ZAO (Yuzhniy Sakhalin, Русия); RN-Exploration OOO (Москва) и Tagulskoe OOO (Krasnoyarsk, Русия) (представител: T. Beazley, QC)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 1 от Решение 2014/872/ОВППС на Съвета от 4 декември 2014 година (наричано по-нататък „второто решение за изменение“) за изменение на Решение 2014/512/ОВППС относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна, и на Решение 2014/659/ОВППС за изменение на Решение 2014/512/ОВППС (1);
 —
 да отмени член 1, параграфи 3 — 8 от Регламент (ЕС) No 1290/2014 на Съвета от 4 декември 2014 година (наричан по-нататък „вторият регламент за изменение“) за изменение на Регламент (ЕС) No 833/2014 относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна, и за изменение на Регламент (ЕС) No 960/2014 за изменение на Регламент (ЕС) No 833/2014 (2);
 —
 освен това или алтернативно, да отмени Решение 2014/872/ОВППС и Регламент (ЕС) No 1290/2014, доколкото те се прилагат спрямо жалбоподателите, и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите се позовават на девет основни правни основания. Чрез тях те твърдят, че Съветът не е бил компетентен да приеме, или ако е бил компетентен, не е можел законосъобразно да приеме вторите мерки за изменение.
 1.
 Първото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение не излагат достатъчно съображения, позволяващи контрол за законосъобразност и нарушават правото на жалбоподателите на защита и правото им на ефективна съдебна защита.
 2.
 Второто правно основание е твърдението, че преследваната с вторите мерки за изменение цел не е легитимна цел на ОВППС;
 3.
 Третото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение са в нарушение на международноправните задължения на Съюза по силата на Споразумението за партньорство и сътрудничество с Русия и/или на Общото споразумение за митата и търговията.
 4.
 Четвъртото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение не разкриват разумна връзка между целите на решението и средствата за изпълнението му.
 5.
 Петото правно основание е твърдението, че вторият регламент за изменение не придава надлежния ефект на разпоредбите на решението в материално отношение.
 6.
 Шестото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение противоречат на принципа за равно третиране и липса на произвол.
 7.
 Седмото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение са непропорционални спрямо целта на решението и в резултат на това недължимо нарушават законодателната компетентност на Съюза и водят до непропорционална намеса в основните права на жалбоподателите.
 8.
 Осмото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение представляват злоупотреба с власт.
 9.
 Деветото правно основание е твърдението, че вторите мерки за изменение накърняват принципа на правната сигурност поради липсата на яснота на ключови понятия.
 (1) ОВ L 349, 5.12.2014 г., стр. 58.
 (2)


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/24
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 2 януари 2009 г. — Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication/Société internationale de diffusion et d'édition
 (Дело C-1/09)
 (2009/C 69/42)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Ищци: Centre d'exportation du livre français (CELF), Ministre de la culture et de la communication
 Ответник: Société internationale de diffusion et d'édition
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли националният съд да спре производството и да отложи произнасянето по въпроса за задължението за възстановяване на държавна помощ до произнасянето на Комисията на Европейските общности с окончателно решение относно съвместимостта на помощта с правилата на общия пазар, когато първото решение на Комисията, с което тази помощ е обявена за съвместима е било отменено от общностния съд?
 2)
 Може ли положение, при което Комисията три пъти приема, че дадена помощ е съвместима с общия пазар, преди тези решения да бъдат отменени от Първоинстанционния съд на Европейските общности, да представлява извънредно обстоятелство, което да мотивира националния съд да ограничи задължението за възстановяване на помощта?


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/21
 Жалба, подадена на 20 февруари 2015 г. от Alfa Acciai SpA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 9 декември 2014 г. по дело T-85/10, Alfa Acciai/Комисия
 (Дело C-87/15 P)
 (2015/C 146/29)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Alfa Acciai SpA (представители: D.M. Fosselard, avocat, D. Slater, Solicitor, A. Duron, avocate)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение на Общия съд по изложените съображения,
 —
 и като постанови окончателно решение съгласно член 61 от Статута на Съда, да отмени решението на Комисията в частта му относно жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност, в случай че Съдът намери, че няма основание за отмяна на решението в неговата цялост, да намали наложената на жалбоподателя глоба по изложените по-долу причини,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, ако Съдът не постанови окончателно решение по делото, да не се произнася по съдебните разноски и да върне делото за ново разглеждане от Общия съд в съответствие с решението на Съда,
 —
 на последно място, съгласно член 69 от Процедурния правилник, да осъди Комисията да заплати съдебните разноски както пред Общия съд, така и пред Съда.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания:
 С първото основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е извършил нарушение на член 10 от Регламент No 773/2004 (1). По-специално, Общият съд е приел в рамките на първоинстанционното производство, че Комисията е имала право да приеме повторно спорното решение (наричано по-нататък „Решението“), без да е необходимо да изпрати предварително ново изложение на възраженията.
 С второто основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е извършил нарушение на член 14 от Регламент No 773/2004. Нарушението се изразява в това, че Общият съд е приел, че Комисията е имала право да приеме повторно Решението въз основа на разпоредбите на Регламент No 1/2003 (2), без да даде възможност на представителите на държавите членки да изслушат пряко предприятията.
 С третото основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил принципа на колегиалност. Общият съд е приел, че Комисията е имала право да приеме Решението в процедура, съобразно която колегиумът не е приел пълния текст на Решението в един-единствен момент, а по-скоро две части на Решението на две отделни дати, въз основа на разбирането, че тези две части биха могли заедно да съставляват пълния текст на Решението.
 С четвъртото основание жалбоподателят твърди нарушение на член 47 от Хартата на основните права, тълкуван в светлината на член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека. То се изразява в нарушение от страна на Общия съд на правото на жалбоподателя делото му да бъде разгледано в разумен срок. По-специално, изтекли са приблизително три години между приключването на писмената фаза на производството и решението на Общия съд за откриване на устната фаза на производството. Такова забавяне е в нарушение на предвиденото в член 47 от Хартата право на ефективни правни средства на защита и на изслушване в съдебното заседание в разумен срок. Нарушението


text:
на член 47 в конкретния случай изглежда особено тежко поради факта, че жалбоподателят е трябвало да чака повече от 14 години съдебен орган (Общият съд) да реши делото по същество, тъй като първоначалното решение на Комисията е било отменено по процесуални съображения след производство, продължило около 7 години.
 С петото основание жалбоподателят твърди нарушение на член 65 от Договора за ЕОВС. Жалбоподателят по-специално счита, че Общият съд не е отчел специфичния контекст на Договора за ЕОВС и задълженията за оповестяване и за недопускане на дискриминация, наложени на предприятията в контекста на този договор, като по този начин е приложил неправилно практиката на Съда, отнасяща се до понятието за картел. Жалбоподателят поддържа, че повтарящото се във времето публикуване на ценоразписи, които не са били съобразени с предложената в контекста на картела цена, е довело до прекратяването на картела, който според Общия съд е имал за цел определянето на минимални цени. Общият съд обаче е счел, че е било необходимо последващо публично разграничаване.
 С шестото основание жалбоподателят поддържа, че Общият съд е нарушил член 47 от Хартата на основните права, тълкуван в светлината на член 6 от Конвенцията за защита на правата на човека, като е приел, че продължителността на административното производство (тоест пред Европейската комисия) не е била прекомерна по смисъла на горепосочените разпоредби. В настоящия случай административното производство е продължило като цяло близо 54 месеца, включително първоначалното производство и последвалото производство за повторно приемане. Освен това изглежда прекомерен периодът от над две години, които са били необходими на Комисията, за да приеме повторно Решението. Мотивите на Общия съд за обосноваване на продължителността на производството за повторно приемане изглеждат недостатъчни и нелогични, освен че представляват явно нарушение на предходната практика на Общия съд.
 Със седмото основание жалбоподателят твърди нарушение на член 23 от Регламент No 1/2003 и на принципа на равно третиране. По-специално, в конкретния случай Комисията е разделила предприятията в групи, за да определи основната санкция, която да се приложи към всяко предприятие, опитвайки, както се твърди в Решението, да поддържа пропорционално съотношение между средния пазарен дял на всяка група и основния размер на глобата, наложена на отделните предприятия от всяка група. Общият съд, макар впоследствие да признава, че Комисията е подценила средния пазарен дял на една от тези групи, в резултат на което не се е запазило съотношението на пропорционалност, което Комисията е възнамерявала да поддържа, не е счел за необходимо да се възобнови това съотношение.
 (1) Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).
 (2) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/36
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG)
 (Дело T-571/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/42)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Laverana GmbH & Co.KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 май 2014 г. (преписка R 125/2014-4), постановено по заявка за регистрация на фигуративния знак „BIO PROTEINREICHER PFLANZENKOMPLEX AUS EIGENER HERSTELLUNG“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Laverana GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 361, 13.10.2014 г.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/12
 Определение на Съда (седми състав) от 15 януари 2010 г. — Messer Group GmbH/Air Products and Chemicals Inc., Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-579/08 P) (1)
 (Жалба - Член 119 от Процедурния правилник - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Словни марки Ferromix, Inomix и Alumix - По-ранни марки FERROMAXX, INOMAXX и ALUMAXX - Възражение на притежателя - Съответни потребители - Степен на прилика - Слаб отличителен характер на по-ранната марка - Вероятност от объркване)
 2010/C 100/18
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Messer Group GmbH (представители: W. Graf v. Schwerin и J. Schmidt, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Air Products and Chemicals Inc. (представител: S. Heurung, Rechtsanwältin), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 15 октомври 2008 г. по дело Air Products and Chemicals/СХВП (T-305/06—307/06), с което Първоинстанционният съд е отменил решенията на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 12 септември 2006 г., с които са отхвърлени подадените от притежателя на словните марки на Общността „FERROMAXX“, „INOMAXX“ и „ALUMAXX“ за стоки, класирани в клас 1, жалби срещу решенията на отдела по заличаването, с които частично е отхвърлено възражението срещу заявките за регистрация на словните марки „FERROMIX“, „INOMIX“ и „ALUMIX“ за стоки, класирани в класове 1 и 4
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата и насрещната жалба.
 2.
 Messer Group GmbH понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Air Products and Chemicals Inc.
 3.
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/49
 Определение на Общия съд от 26 февруари 2015 г. — Métropole Gestion/СХВП — Metropol („METROPOL“)
 (Дело T-431/13) (1)
 ((Марка на Общността - Словна марка „METROPOL“ - Искане за обявяване на недействителност - Липса на искане за подновяване на регистрацията на марката - Заличаване на марката с изтичането на срока на регистрацията - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2015/C 138/65)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Métropole Gestion (Париж, Франция) (представител: M.-A. Roux Steinkühler, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Metropol Investment Financial Company Ltd (Москва, Русия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 4 юни 2013 г. (преписки R 723/2012-2 и R 845/2012-2), във връзка с производство по обявяване на недействителност между Métropole Gestion и Metropol Investment Financial Company Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основаниe за произнасяне по същество.
 2)
 Métropole Gestion и Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понасят направените от всеки от тях разноски.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/8
 Решение на Съда (голям състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — „ЧЕЗ Разпределение България“ АД/Комисия за защита от дискриминация
 (Дело C-83/14) (1)
 ((Директива 2000/43/ЕО - Принцип на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход - Градски квартали, основно населявани от лица от ромски произход - Поставяне на електромерите на стълбове от мрежата на въздушния електропровод на височина 6 — 7 метра - Понятия за пряка и непряка дискриминация - Тежест на доказване - Евентуално оправдаване - Предотвратяване на манипулации с електромерите и на неправомерно присъединяване - Пропорционалност - Всеобщ характер на мярката - Обиден и стигматизиращ ефект на мярката - Директиви 2006/32/ЕО и 2009/72/ЕО - Невъзможност за крайния потребител да контролира потреблението на електроенергия))
 (2015/C 311/09)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„ЧЕЗ Разпределение България“ АД
 Ответник: Комисия за защита от дискриминация
 В присъствието на: Анелия Николова, Държавна комисия за енергийно и водно регулиране
 Диспозитив
 1)
 Понятието за „дискриминация, основана на етнически произход“, по смисъла на Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход, и по-специално на член 1 и на член 2, параграф 1 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство, при които всички електромери в градски квартал, населяван основно от лица от ромски произход, са поставени на стълбове от мрежата на въздушния електропровод на височина шест—седем метра, докато в останалите квартали такива електромери се поставят на височина до два метра, посоченото понятие следва да се прилага без значение дали разглежданата колективна мярка засяга лица с определен етнически произход или лица, които, без да имат такъв произход, съвместно с първите търпят по-малко благоприятното третиране или особеното неблагоприятно положение, произтичащо от посочената мярка.
 2)
 Директива 2000/43, и по-специално разпоредбите на член 2, параграф 1 и параграф 2, букви а) и б) от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, която предвижда, че за да се установи наличието на пряка или непряка дискриминация, основана на расов признак или етнически произход в обхванатите от член 3, параграф 1 от нея области, по-малко благоприятното третиране или особеното неблагоприятно положение, посочени съответно в споменатите букви а) и б), трябва да се изразяват в засягане на права или законни интереси.
 3)
 Член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/43 трябва да се тълкува в смисъл, че мярка като описаната в точка 1 от настоящия диспозитив представлява пряка дискриминация по смисъла на посочената разпоредба, ако се докаже, че тази мярка е установена и/или се поддържа поради съображения, свързани с общия етнически произход на по-голямата част от живеещите в засегнатия квартал, което следва да се прецени от запитващата юрисдикция при отчитане на всички релевантни обстоятелства по делото, както и на правилата относно прехвърлянето на доказателствената тежест, съдържащи се в член 8, параграф 1 от тази директива.