text:
аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество трябва да се тълкува в смисъл, че правото на възпроизвеждане се простира и спрямо временните откъси от произведенията в паметта на спътников декодер и върху телевизионен екран, при условие че тези откъси съдържат елементи, които са израз на собственото интелектуално творение на съответните автори, като е необходимо да се разгледа съвкупността, състояща се от едновременно възпроизведените откъси, за да се установи дали то съдържа такива елементи.
 6.
 Действията на възпроизвеждане като разглежданите по дело C-403/08, които са осъществени в паметта на спътников декодер и върху телевизионен екран, отговарят на посочените в член 5, параграф 1 от Директива 2001/29 условия и следователно могат да бъдат осъществявани без разрешение от носителите на съответните авторски права.
 7.
 Понятието „публично разгласяване“ съгласно член 3, параграф 1 от Директива 2001/29 трябва да се тълкува в смисъл, че обхваща предаването на излъчените произведения чрез телевизионен екран и високоговорители пред присъстващи в заведение клиенти.
 8.
 Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване, трябва да се тълкува в смисъл, че няма отражение по отношение на правомерността на действия на възпроизвеждане, осъществени в паметта на спътников декодер и върху екран на телевизор.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/8
 Определение на Съда (девети състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Cluj — Румъния) — Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj и Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)/Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj
 (Съединени дела C-585/14, C-587/14 и C-588/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Такса, събирана от държава членка върху леките автомобили при първата им регистрация или при първото вписване на правото на собственост - Данъчен неутралитет между леките автомобили втора употреба с произход от други държави членки и сходните леки автомобили, които вече са на вътрешния пазар))
 (2015/C 398/10)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Cluj
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14), Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)
 Ответници: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (C-585/14, C-587/14), Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (C-588/14)
 Диспозитив
 1)
 Член 110 от ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той допуска държава членка да въвежда такса върху леките автомобили като предвидената в Закон No 9/2012 относно таксата за замърсяващите емисии от леките автомобили (Legea No 9/2012 privind taxa pentru emisiile poluante provenite de la autovehicule), която се изисква при първата регистрация на внасяните употребявани леки автомобили в тази държава членка и във връзка с първото прехвърляне на правото на собственост върху вече регистрираните леки автомобили в същата държава членка.
 2)
 Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да освобождава от такса като предвидената в Закон No 9/2012 вече регистрираните леки автомобили, за които е платена такса, която е била по-рано в сила, когато остатъчната стойност на последната такса, включена в стойността на тези леки автомобили, е по-ниска от размера на новата такса. Такъв определено е случаят когато предходната такса е трябвало да бъде предмет на възстановяване с лихвите поради нейната несъвместимост с правото на Съюза.
 (1) ОВ C 107, 30.3.2015 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/42
 Жалба, подадена на 28 август 2013 г. от CC срещу решението, постановено на 11 юли 2013 г. от Съда на публичната служба по дело F-9/12, CC/Парламент
 (Дело T-457/13 P)
 2013/C 325/70
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CC (Bridel, Люксембург) (представител: G. Maximini, avocat)
 Друга страна в производството: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението, постановено на 11 юли 2013 г. от Съда на публичната служба (СПС) по дело F-9/12 (CC/Европейски парламент),
 —
 вследствие на това да уважи искането на жалбоподателя за обезщетение за вредите, претърпени в резултат на поведението на насрещната страна,
 —
 да се произнесе в съответствие с исканията, предявени от жалбоподателя пред първата инстанция,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага осем правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от това, че СПС неправилно е пропуснал да разпореди събирането на необходимите доказателства, поради което е допуснал явна грешка в преценката относно загубата на възможност за жалбоподателя да бъде назначен на работа в Парламента от юни 2005 г.
 2.
 Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и от явна грешка в преценката и, при условията на евентуалност, от изопачаване на фактите, когато СПС приема, че Съветът е бил уведомен за съществуването на списък с резерви за назначения, в който фигурира името на жалбоподателя.
 3.
 Третото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, от явна грешка в преценката, от изопачаване на фактите, от липса на мотиви и на отговор на правно основание, тъй като СПС не е отговорил на повдигнатите от жалбоподателя правни основания, отнасящи се до пречките, създавани от Парламента, да бъде назначен на работа от институциите и органите на Съюза, до липсата на информация относно съществуването на списъка с резерви за назначения, и до факта, че EPSO е получила разрешение да впише жалбоподателя в своята база данни и да разпространи тази информация.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и от изопачаване на фактите, тъй като СПС i) неправилно е приел, че Парламентът не е имал правно задължение да разпространява списъка с резерви за назначения до всички институции и органи на Съюза, ii) не е извел последиците от нарушението на принципа на равно третиране, на добра администрация и на правна сигурност и iii) е пропуснал да разгледа документи.
 5.
 Петото правно основание е изведено от изопачаване на фактите и от явна грешка в преценката относно информацията за продължаване на валидността на списъка с резерви за назначения, тъй като СПС е направил извода, че Съветът и останалите институции и органи на Съюза са знаели за продължаването на валидността на списъка с резерви за назначения между юни и август 2007 г.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, от явна грешка в преценката, от изопачаване на фактите и от пропуск те да бъдат изследвани, тъй като


text:
СПС е приел, че продължаването на срока на валидност на списъка с резерви за назначения по отношение на останалите успешно преминали процедурата по подбор не означава неравно третиране по отношение на жалбоподателя.
 7.
 Седмото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и от явна грешка в преценката, тъй като СПС не е направил изводите, които се налагат вследствие на унищожаването от Парламента на документите, отнасящи се до положението на жалбоподателя.
 8.
 Осмото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото, от явна грешка в преценката и при условията на евентуалност, от изопачаване на фактите, от несъбирането на доказателства и от липсата на мотиви, тъй като СПС не е взел предвид действителното положение на жалбоподателя и неправилното отношение на Парламента при анализа на наличието на загуба на възможност за назначаване и при оценката на претърпяната вреда.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/11
 Решение на Съда (втори състав) от 2 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas, Република Литва) — Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
 (Дело C-66/09) (1)
 (Патентно право - Лекарствени продукти - Регламент (ЕИО) No 1768/92 - Член 7, член 19 и член 19а, буква д) - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Срок за подаване на заявката за такъв сертификат)
 (2010/C 288/17)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страни в главното производство
 Ищец: Kirin Amgen, Inc.
 Ответник: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
 В присъствието на: Amgen Europe BV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Тълкуване на член 3, буква б), на член 7, параграф 1, на член 13, параграф 1, както и на членове 19 и 23 от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130) — Дружество, притежател на европейски патент и на разрешително за пускане на пазара в Общността на лекарствен продукт, което е подало заявление за сертификат за допълнителна закрила за този лекарствен продукт — Определяне на датата, от която започва да тече срокът, предвиден за подаване на заявлението за сертификат за допълнителна закрила — Дата на издаването на разрешителното за пускане на пазара или дата на влизането в сила на разглеждания регламент за Литва вследствие на присъединяването й към Европейския съюз
 Диспозитив
 Член 7 и член 19а, буква д) от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Акта относно условията на присъединяването на Чешка република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашка република и промените в Учредителните договори на Европейския съюз, трябва да се тълкуват в смисъл, че не позволяват на притежателя на действителен основен патент за даден продукт да поиска от литовските компетентни органи, в шестмесечен срок след датата на присъединяване на Република Литва към Европейския съюз, издаването на сертификат за допълнителна закрила, когато по-рано от шест месеца преди присъединяването е получено общностно разрешение за пускане на пазара за този продукт като лекарствен продукт, в съответствие с Регламент (ЕИО) No 2309/93 на Съвета от 22 юли 1993 г. относно установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и относно създаване на Европейска агенция за оценка на лекарствените продукти, но този продукт не е получил разрешение за пускане на пазара в Литва.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/16
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 29 февруари 2012 г. — Staat der Nederlanden/Delta NV
 (Дело C-107/12)
 2012/C 151/28
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden (Върховен съд на Нидерландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в касационното производство: Staat der Nederlanden
 Ответник в касационното производство: Delta NV
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 345 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че в понятието „разпоредбите в държавите членки, отнасящи се до режима на собственост върху имущество“ следва да се включва и уредбата на разглежданата в настоящото дело абсолютна забрана за приватизация по смисъла на Besluit aandelen nerbeheerder (Наредба за дяловете от капитала на мрежовите оператори) във връзка с член 93 от Electriciteitswet 1998 (Закон за електричеството от 1998 г.) и член 85 от Gaswet (Закон за газа), според която дялове от капитала на мрежов оператор могат да бъдат прехвърляни изключително само в рамките на публичноправната сфера?
 2.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, следва ли, че разпоредбите относно свободното движение на капитали не следва да се прилагат по отношение на забраната за групите от дружества, или най-малкото, че забраната за групите от дружества не следва да се разглежда с оглед на разпоредбите относно свободното движение на капитали?
 3.
 Представляват ли преследваните с Won (Wet onafhankelijk netbeheer (Закон за независимото управление на мрежите) цели за постигане на прозрачност на енергийния пазар и за предотвратяване нарушаването на конкуренцията чрез възпрепятстване на кръстосаното субсидиране в широк смисъл (в това число и обмена на стратегическа информация) чисто икономически интереси или могат да се разглеждат и като интереси, които не са от икономическо естество, в смисъл че при определени обстоятелства те могат да представляват императивни съображения от общ интерес, обосноваващи ограничението на свободното движение на капитали?


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/29
 Решение на Общия съд от 16 май 2017 г. — Metronia/EUIPO — Zitro IP (TRIPLE O NADA)
 (Дело T-159/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „TRIPLE O NADA“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „TRIPLE BINGO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 213/38)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Metronia, SA (Мадрид, Испания) (представител: A. Vela Ballesteros, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Zitro IP Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представител: A. Canela Giménez, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2016 г. (преписка R 2605/2014-4) относно производство по възражение между Zitro IP и Metronia
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Metronia, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 13.6.2016 г.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/7
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Craiova (Румъния) на 6 юли 2010 г. — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Victor Vinel Ijac
 (Дело C-336/10)
 ()
 2010/C 274/11
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Craiova
 Страни в главното производство
 Ищци: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Ответник: Victor Vinel Ijac
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, уреден от OUG No 50/2008, който подчинява регистрацията в Румъния на внесени употребявани моторни превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки на Европейския съюз, на заплащането на данък върху замърсяването, доколкото този данък не се събира в случай, че регистрирани в Румъния употребявани моторни превозни средства бъдат продадени и следователно пререгистрирани, като се има предвид, че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местни стоки?


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/16
 Жалба, подадена на 5 април 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-37/11)
 2011/C 173/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателят да бъде изключен от конкурса на общо основание EPSO AD/177/10
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването (ОН) от 13 юли 2010 г. жалбоподателят да бъде изключен от конкурса на общо основание EPSO AD/177/10,
 —
 да се отмени решението на ОН от 5 януари 2011 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се постанови, че жалбоподателят не следва да бъде осъден да понесе съдебните разноски на Комисията.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/32
 Жалба, подадена на 18 януари 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-32/08)
 (2008/C 92/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията, с което се отхвърля офертата на жалбоподателя и поръчката се възлага на избрания оферент;
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя 65 565 евро за претърпени вреди поради спорната тръжна процедура;
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя всички съдебни и други разноски, направени по повод на настоящата жалба, дори ако тя се отхвърлена.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят твърди, че в рамките на тръжната процедура ENV.A.1/SER/2007/0032 за „Проучване на пазара с оглед разработване на нов подход за интернет-страницата „Околна среда за млади европейци““ (ОВ 2007/S 83-100898) Европейската комисия не е изпълнила задълженията си, предвидени във Финансовия регламент (1), правилата за неговото прилагане и Директива 2004/18/ЕО (2).
 Освен това, жалбоподателят твърди, че възлагащият орган е допуснал няколко явни грешки в преценката, които са довели до отхвърлянето на неговата оферта. По-нататък, възлагащият орган съзнателно не е изпълнил задължението си да мотивира решението си и по-специално да информира жалбоподателя за предимствата на избрания оферент.
 Поради това жалбоподателят иска да се отмени решението, с което се отхвърля неговата оферта и поръчката се възлага на избрания оферент, както и да се осъди ответникът да заплати всички съдебни и други разноски, направени по повод на настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена. При условията на евентуалност жалбоподателят иска парично обезщетение (за вреди) съгласно членове 235 и 288 ЕО, тъй като е твърде вероятно поръчката да е изцяло изпълнена към момента на постановяване на решението от Първоинстанционният съд, поради което отмяната на решението вече няма да е възможна.
 (1) Регламент (EО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 3, стр.198).
 (2) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/15
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 21 юни 2016 година — „Българска енергийна борса“ АД (БЕБ)/Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)
 (Дело C-347/16)
 (2016/C 326/26)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Българска енергийна борса“ АД (БЕБ)
 Ответник: Комисия за енергийно и водно регулиране (КЕВР)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли чл. 9, 1, буква б), т. т. i) и ii) на Директива 2009/72/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО едно и също лице да е едноличен собственик на капитала на независимия преносен оператор и на дружество, чиито основни дейности са производство и пренос на електрическа енергия?
 2.
 Допуска ли чл. 9, 1, буква б), т. т. i) и ii) Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО едно и също лице да упражнява пряко или непряко контрол върху независимия преносен оператор и предприятие за производство и доставка на електрическа енергия?
 3.
 Допуска ли чл. 9, 1. букви в) и г) на Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО едно и също лице да назначава: членовете на Надзорния съвет на независимия преносен оператор (който от своя страна избира членовете на Управителния му съвет) и да назначава членовете на Съвета на директорите на предприятие за производство и доставка на електрическа енергия?
 4.
 Допускат ли Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО; Регламент (ЕО) 714/2009 г. (2) относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на регламент (ЕО) No 1228/2003 (3), Регламент (ЕС) 1222/2015 г. (4) за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването, РЕГЛАМЕНТ (ЕС) No 1227/2011 (5) НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 25 октомври 2011 година относно интегритета и прозрачността на пазара за търговия на едро с енергия ограничения относно броя на лицензиантите за пренос на електрическа енергия за дадена територия?
 5.
 При положителен отговор на предходните въпроси и издадената само една лицензия по чл.43, ал.1, т.1 ЗЕ за територията на Република България, следва ли да се приеме, че е налице конфликт на интереси по смисъла на т.12 от Преамбюла на Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО?
 6.
 Следва ли да се приеме, че националната норма на чл. 43, ал. 1, т. 1 ЗЕ ограничава конкуренцията по смисъла на чл . 101 и 102 от ДФЕС, като определя, че на територията на страната се издава само една лицензия


text:
за пренос на електрическа енергия?
 (1) OB L 211, стр. 55
 (2) OB L 211, стр. 15
 (3) Регламент (ЕО) No 1228/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия
 OB L 176, стр. 1; Специално българско издание: глава 12, том 2, стр. 51
 (4) OB L 197, стр. 24
 (5) OB L 326, стр. 1


text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/19
 Жалба, подадена на 1 септември 2014 г. — Red Lemon Incorporation/СХВП — Lidl Stiftung (ABTRONIC)
 (Дело T-643/14)
 2014/C 380/25
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Red Lemon Incorporation (Хонконг, Китайска народна република) (представители: T. Wieland и S. Müller, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lidl Stiftung & Co. KG (Некарсулм, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 май 2014 г. по преписка R 1899/2013-1 и да отхвърли възражението,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „ABTRONIC“ за стоки от клас 9 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 8 1 84 632
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Международната регистрация на словна марка „TRONIC“ за стоки от клас 9
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/2
 Решение на Съда (първи състав) от 5 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof — Австрия) — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers
 (Дело C-476/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Рамково споразумение за работа при непълно работно време - Принцип на недопускане на дискриминация - Колективен трудов договор, който предвижда изплащане на надбавка за деца на издръжка - Изчисляване в съответствие с принципа pro rata temporis на размера на надбавката, изплащана на служители на непълно работно време))
 (2015/C 007/02)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Österreichischer Gewerkschaftsbund
 Ответник: Verband Österreichischer Banken und Bankiers
 Диспозитив
 Клауза 4, параграф 2 от сключеното на 6 юни 1997 г. Рамково споразумение за работа при непълно работно време, което се съдържа в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., трябва да се тълкува в смисъл, че принципът pro rata temporis се прилага при изчисляване на размера на надбавка за деца на издръжка, изплащана от работодателя на служител на непълно работно време съгласно колективен трудов договор като този за австрийските банкови служители и банкери.
 (1) ОВ C 32, 2.2.2013 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/21
 Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 31 юли 2015 г. — Xabier Ormaetxea Garai и Bernardo Lorenzo Almendros/Administración del Estado
 (Дело C-424/15)
 (2015/C 363/26)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Xabier Ormaetxea Garai и Bernardo Lorenzo Almendros
 Ответник: Administración del Estado
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 (1) година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги да се тълкува смисъл, че от гледна точка на ефективната защита на общите интереси, която е в правомощията на националния регулаторен орган в тази област, създаването от националния законодател на регулаторен и надзорен орган в съответствие с институционален модел с неспециализиран характер, който обединява в един-единствен орган съществуващите до този момент контролни органи по-специално в областта на енергетиката, телекомуникациите и конкуренцията, е в съответствие с посочената директива?
 2)
 Трябва ли условията за „независимост“ на националните регулаторни органи в областта на електронните съобщителни мрежи и услуги, на които се позовава член 3, параграфи 2 и 3а от Директива 2002/21/ЕО, изменена с Директива 2009/140/ЕО (2), да бъдат аналогични на предвидените в член 28 от Директива 95/46/ЕО (3) за националните контролни органи за защита на личните данни?
 3)
 Приложима ли е доктрината, съдържаща се в решението на Съда по дело С-288/12, Комисия/Унгария (ECLI:EU:C:2014:237) (4), към случай, в който ръководителите на национален регулаторен орган в областта на далекосъобщенията са освободени от длъжност преди изтичането на мандата им въз основа на нова правна уредба, която създава надзорен орган, групиращ различни национални регулаторни органи в регулирани сектори? Може ли само поради влизането в сила на нов национален закон, а не поради последващо неизпълнение на условията, на които трябва да отговарят тези лица и които са установени предварително в националното законодателство, посоченото освобождаване от длъжност да се счита за съвместимо с член 3, параграф 3а от Директива 2002/21/ЕО?
 (1) ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 19.
 (2) ОВ L 337, стр. 37.
 (3) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, (OB L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10).
 (4) Решение на Съда от 8 април 2014 г., Комисия/Унгария (C-288/12, ECLI:EU:C:2014:237).


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/24
 Решение на Общия съд от 12 септември 2013 г. — Valeo Vision/Комисия
 (Дело T-457/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Обща митническа тарифа - Класиране в Комбинираната номенклатура - Тарифна позиция - Липса на лично засягане - Нормативен акт, който включва мерки за изпълнение - Недопустимост)
 2013/C 313/46
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Valeo Vision (Bobigny, Франция) (представител: R. Ledru, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, B.-R. Killmann и L. Keppenne)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 603/2011 на Комисията от 20 юни 2011 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 163, стр. 10).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Valeo Vision да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 298, 8.10.2011 г.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/21
 Преюдициално запитване от Audiencia Provincial de Cantabria (Испания), постъпило на 7 август 2015 г. — Liberbank, S.A./Rafael Piris del Campo
 (Дело C-431/15)
 (2015/C 354/24)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Provincial de Cantabria — Sección 4
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Liberbank, S.A.
 Ответник: Rafael Piris del Campo
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместимо ли е с принципа за необвързващо действие и с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ограничаването на обратното действие на обявената недействителност на неравноправна клауза за долен праг в потребителски договор?
 2)
 Съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори запазването на действието на клауза за долен праг в потребителски договор, която е обявена за недействителна като неравноправна?
 3)
 Съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори ограничаването на обратното действие на обявената недействителност на неравноправна клауза за долен праг в потребителски договор въз основа на преценката за наличие на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката и на добросъвестност?
 4)
 При положителен отговор на предходния въпрос, когато е предявен индивидуален иск за обявяване на недействителността на неравноправна клауза в потребителски договор, съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката да се основава на презумпция или същата трябва да почива на конкретни икономически показатели, от които да се установява макроикономическото отражение на придаването на обратно действие на обявената недействителност на съответната неравноправна клауза?
 5)
 Когато е предявен индивидуален иск за обявяване на недействителност на неравноправна клауза в потребителски договор, съвместимо ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година преценката за наличието на риск от сериозни смущения на обществения ред в сферата на икономиката да се основава на икономическите последици от евентуалното предявяване на индивидуални искове от голям брой потребители? Или напротив — преценката трябва да се основава на отражението върху икономиката на конкретния индивидуален иск, предявен от съответния потребител?
 6)
 При положителен отговор на третия въпрос, съвместима ли е с членове 6 и 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори абстрактната оценка за поведението на който и да било продавач или доставчик, за да се прецени добросъвестността?
 7)
 Или напротив — член 6 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че добросъвестността трябва да бъде разглеждана и преценявана във всеки отделен случай, съобразно конкретното поведение на продавача или доставчика при договарянето и включването на неравноправната клауза в договора?
 (1) ОВ L


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/31
 Жалба, подадена на 14 януари 2013 г. — CK/Комисия
 (Дело F-3/13)
 2013/C 129/57
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CK (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на доклада за развитие на кариерата на жалбоподателя
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени докладът за развитие на кариерата за 2011 г., изготвен на 14 февруари 2012 г. и приет окончателно на 9 март 2012 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати 5 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, последвали от този доклад,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/45
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — sheepworld/EUIPO (Beste Mama)
 (Дело T-422/16)
 (2016/C 343/61)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: sheepworld AG (Урзензолен, Германия) (представител: S. von Rüden, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Beste Mama“ — заявка за регистрация No 14 169 304
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 13 май 2016 г. по преписка R 95/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, както и разноските, възникнали в хода на производството.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/42
 Жалба, подадена на 31 август 2015 г. — LG Electronics/СХВП — Cyrus Wellness Consulting (VIEWTY PRO)
 (Дело T-500/15)
 (2015/C 354/51)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител M. Graf, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят.
 Спорна марка: словна марка на Общността „VIEWTY PRO“ — Заявка за регистрация No 9 125 071.
 Производство пред СХВП: производство по възражение.
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 11 юни 2015 г. по преписка R 1940/2014-2.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/27
 Жалба, подадена на 21 март 2013 г. — Benelli Q.J./СХВП — Demharter (MOTOBI)
 (Дело T-170/13)
 2013/C 147/49
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Benelli Q.J. Srl (Пезаро, Италия) (представител: P. Lukácsi, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Demharter GmbH (Дилинген, Германия)
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да измени решението на ответника и да отхвърли подаденото от другата страна искане за отмяна,
 —
 да отмени решението на ответника и да върне делото на СХВП за ново разглеждане и ново произнасяне, в случай че Общият съд намери, че е необходимо отново да бъдат преценени доказателствата за реалното използване,
 —
 да осъди ответника да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: словната марка „MOTOBI“ за стоки от клас 12 — марка на Общността No 835 264.
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Решение на отдела по отмяна: уважава искането за отмяна.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква a) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/35
 Решение на Общия съд от 11 май 2010 г. — Abadía Retuerta/СХВП (CUVÉE PALOMAR)
 (Дело T-237/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „CUVÉE PALOMAR“ - Абсолютно основание за отказ - Марки за вина, включващи географски указания - Споразумение ТРИПС - Член 7, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 179/59
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Abadía Retuerta, SA (Sardón de Duero, Испания) (представители: X. Fàbrega Sabaté и M-l. Curell Aguilà, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 април 2008 г. (преписка R 1185/2007-1) относно регистрацията на словния знак „CUVÉE PALOMAR“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Abadía Retuerta, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 272, 25.10.2008 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/37
 Преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiojo administracinio teismo (Литва), постъпило на 28 юни 2016 г. — UAB „Gelvora“/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 (Дело C-357/16)
 (2016/C 335/50)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: UAB „Gelvora“
 Ответник: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 Преюдициални въпроси
 1)
 Попада ли в приложното поле на Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 (1) на Европейския парламент и на Съвета, правоотношението между дружество, което е придобило право на вземане по силата на договор за цесия, и физическо лице — длъжник по договор за потребителски кредит, в случаите, когато дружеството предприема действия за събиране на вземането?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, обхваща ли понятието „продукт“ в член 2, буква в) от Директива 2005/29 правото, придобито по силата на договор за цесия, да се иска изпълнение на вземането от физическото лице — длъжник по сключения с първоначалния кредитор договор за потребителски кредит?
 3)
 Попада ли в приложното поле на Директива 2005/29 правоотношението между дружество, което е придобило право на вземане по силата на договор за цесия, и физическо лице — длъжник по договор за потребителски кредит, което е осъдено с влязло в сила съдебно решение да плати тази сума и изпълнението е възложено на съдебен изпълнител, в случаите, когато дружеството извършва паралелни действия за събиране на вземането?
 4)
 При утвърдителен отговор на третия въпрос, обхваща ли понятието „продукт“ в член 2, буква в) от Директива 2005/29 правото, придобито по силата на договор за цесия, да се иска изпълнение на вземането от физическото лице — длъжник по сключения с първоначалния кредитор договор за потребителски кредит, което е осъдено с влязло в сила съдебно решение да плати тази сума и изпълнението е възложено на съдебен изпълнител?
 (1) OВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/18
 Жалба, подадена на 16 август 2016 г. — Galletas Gullón/EUIPO — Hug (GULLON DARVIDA)
 (Дело T-456/16)
 (2016/C 383/25)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Испания) (представител: M. Escudero Pérez, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Hug AG (Malters, Швейцария)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „GULLON DARVIDA“ — Заявка за регистрация No 11 705 738
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 13 юни 2016 г. по преписка R 773/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав, в случай, че тя встъпи в делото, да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/11
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Франция) на 2 януари 2013 г. — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières/Humeau Beaupreau SAS
 (Дело C-2/13)
 2013/C 71/17
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières
 Ответник: Humeau Beaupreau SAS
 Преюдициален въпрос
 В процеса на производство на обувки, операциите по извиването на форта на горнището и кардирането на това горнище и на външно ходило, предшестващи сглобяването им, трябва ли да се квалифицират като „операции по сглобяване“ или като „операции по обработка от естество да завършат производството им“ по смисъла на точка VII от обяснителните бележки във връзка с общо правило 2, буква a) за тълкуване на Хармонизираната система?


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/39
 Жалба, подадена на 1 октомври 2015 г. — Uribe-Etxebarría Jiménez/СХВП — Núcleo de comunicaciones y control (SHERPA)
 (Дело T-577/15)
 (2015/C 406/40)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Xabier Uribe-Etxebarría Jiménez (Ерандио, Испания) (представител: M. Esteve Sanz, abogada)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Núcleo de comunicaciones y control, SL (Трес Кантос (Мадрид), Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „SHERPA“ — марка на Общността No 1 0 0 00 339
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 юли 2015 г. по преписка R 1135/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП и евентуално встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 63, параграф 1, член 64, параграф 1 и член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 и правило 22 от Регламент No 2868/95,
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, букви а) и б) от Регламент No 207/2009.


text:
 10.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 362/19
 Жалба, подадена на 29 септември 2011 г. — Evonik Industries/СХВП — Impulso Industrial Alternativo (Impulso creador)
 (Дело T-529/11)
 2011/C 362/28
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: J. Albrecht, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Impulso Industrial Alternativo, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 юни 2011 г. по преписка R 1101/2010-2, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Impulso creador“ за различни стоки и услуги, по-конкретно услуги от класове 35, 36, 37 и 42 — заявка за марка на Общността No 6146187
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанска фигуративна марка „IMPULSO“ за услуги от класове 35 и 42, регистрирана под No 2633891; фигуративна марка на Общността „IMPULSO“ за услуги от класове 35 и 42, регистрирана под No 4438206
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав не е преценил правилно различното цялостно впечатление от конфликтните марки.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/7
 Решение на Съда (пети състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-206/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕИО) No 1408/71 - Член 4, параграф 1, буква a) - Регламент (ЕИО) No 1612/68 - Член 7, параграф 2 - Обезщетения, предоставяни от германските провинции в полза на незрящите лица, глухите лица и лицата с увреждания - Условие за пребиваване)
 2011/C 186/12
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: V. Kreuschitz)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze и C. Blaschke)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Кралство Нидерландия (представител: M. Noort)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) и на член 4, параграф 1, буква а) във връзка с дял III, глава 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Национална правна уредба, която обвързва с условие за местоживеене в дадена провинция отпускането на обезщетенията, предоставяни от съответните провинции в полза на незрящите лица и лицата с увреждания — Обезщетения, посочени в приложение II, раздел III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 — Понятие за специално обезщетение, получавано без вноски
 Диспозитив
 1.
 Като обвързва с условие за местоживеене или за обичайно пребиваване в дадена провинция отпускането на обезщетенията, предоставяни по силата на законодателствата на съответните провинции в полза на незрящите лица, глухите лица и лицата с увреждания, по отношение на които Федерална република Германия е компетентна държава членка, тя не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията му, изменена и осъвременена с Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) No 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година във връзка с дял III, глава 1 от този регламент и с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Кралство Нидерландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/25
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Италия) на 7 ноември 2012 г. — Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas/Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
 (Дело C-497/12)
 2013/C 26/49
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Davide Gullotta, Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas
 Ответник: Ministero della Salute, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли принципите на свобода на установяване, на недопускане на дискриминация и на защита на конкуренцията, съдържащи се в член 49 и сл. ДФЕС, национална правна уредба, която не дава възможност на правоспособен фармацевт, вписан в професионалната колегия, но не собственик на търговски обект, включен в органичния план, да разпространява на дребно, в притежаваната от него дрогерия, и лекарствени продукти, отпускани по лекарско предписание с т.нар. „бяла рецепта“, т.е. които не са за сметка на Servizio sanitario nazionale, а са изцяло за сметка на гражданина, като въвежда и в този сектор забрана за продажба на определени категории лекарствени продукти и ограничение в броя на търговските обекти, които могат да се откриват на националната територия?
 2.
 Трябва ли член 15 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че съдържащият се в него принцип се прилага без ограничения към професията „фармацевт“, без характерният за тази професия публичен интерес да оправдава съществуването на различни режими за фармацевтите — собственици на дрогерии, спрямо фармацевтите — собственици на аптеки, по отношение на продажбата на лекарствените продукти, посочени в първи въпрос по-горе?
 3.
 Трябва ли членове 102 и 106 [ДФЕС] да се тълкуват в смисъл, че забраната за злоупотреба с господстващо положение се прилага без ограничения към професията „фармацевт“, доколкото фармацевтът — собственик на традиционна аптека, който продава лекарства по силата на договор със Servizio sanitario nazionale, е облагоприятстван от забраната за фармацевтите — собственици на дрогерии, да продават лекарствени продукти от категория C, без това да е обосновано от несъмнената специфика на фармацевтичната професия, която се дължи на обществения интерес от опазването на здравето на гражданите?


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/3
 Решение на Съда (първи състав) от 25 януари 2007 г. — Salzgitter Mannesmann GmbH, бивш Mannesmannöhren-Werke GmbH/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-411/04 P) (1)
 (Жалба - Конкуренция - Съглашение - Пазар на безшевни стоманени тръби - Справедлив процес - Доказателства с анонимен произход - Глоба - Сътрудничество - Равно третиране)
 (2007/C 56/05)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Salzgitter Mannesmann GmbH, бивш Mannesmannöhren-Werke GmbH (представители: K. Klusmann и F. Wiemer, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: A. Whelan и H. Gading; H.-J. Freund, Rechtsanwalt)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 8 юли 2004 г. по делото Mannesmannröhren-Werke/Комисията (T-44/00), доколкото то отхвърля иска за отмяна на решение 2003/382/ЕО на Комисията от 8 декември 1999 г. относно процедура за приложение на член 81 от Договора за ЕО (дело IV/E-1/35.860.B — Безшевни стоманени тръби) (ОВ L 140, стр. 1) — Право на справедлив процес — Погрешно прилагане на член 81 ДЕО — Принцип на равното третиране
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Salzgitter Mannesmann GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) OB C 273, 6.11.2004 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 29 ноември 2007 г. — Tomás Salazar Brier/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-9/06 P) (1)
 (Обжалване - Длъжностни лица - Заплата - Надбавка за експатриране - Условие по член 4, параграф 1, буква а), второ тире от приложение VII към Правилника - Понятие за работа за друга държава)
 (2008/C 22/10)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Tomás Salazar Brier (представители: R. García-Gallardo Gil-Fournier, D. Domínguez Pérez и A. Sayagués Torres, abogados)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall; J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés и M. Canal, abogados)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 25 октомври 2005 г. по дело Salazar Brier/Комисия (T-83/03), с което се отхвърля жалба за отмяна на решение на Комисията, съдържащо мълчалив отказ на искане на жалбоподателя от 24 февруари 2003 г., и на решението й от 24 март 2003 г., съдържащо изричен отказ да признае на жалбоподателя право на надбавката за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и на свързаните с нея надбавки
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Salazar Brier да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 60 от 11.3.2006 г.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/7
 Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton/GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
 (Дело C-476/06)
 (2007/C 20/10)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: K. P. Marinopoulos-AE Emporias kai Dianomis Pharmakeftikon Proïónton
 Ответник: GlaxoSmithKline AEVE Farmakeftikon Proïonton
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?
 2)
 Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:
 2.1)
 Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?
 2.2)
 Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:
 а)
 свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?
 б)
 трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?
 2.3)
 Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/15
 Решение на Съда (шести състав) от 27 октомври 2011 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-601/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директиви 92/50/ЕИО и 2004/18/ЕО - Обществени поръчки за услуги - Допълнителни услуги по вписване в кадастъра и в градоустройствения план - Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)
 2011/C 370/25
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и D. Kukovec)
 Ответник: Република Гърция (представители: S. Chala и D. Tsagkaraki)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 8 и член 11, параграф 3 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50), както и на член 20 и член 31, точка 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116; поправка в ОВ L 182; стр. 282) — Възлагане на обществена поръчка без предварително публикуване на обявление — Договор за допълнителни услуги по вписване в кадастъра и градоустройствения план — Общини Vassilika, Kassandra, Egnatia и Arethousa
 Диспозитив
 1.
 Като е възложила, посредством процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление, обществени поръчки с предмет допълнителни услуги по вписване в кадастъра и в градоустройствения план, които не се съдържат в първоначалния договор, сключен от общини Vassilika, Kassandra, Egnatia и Arethousa, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 8 и член 11, параграф 3 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, изменена с Директива 97/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1997 г., както и по член 20 и член 31, точка 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 26.2.2011 г.


text:
 12.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/10
 Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — Sea Handling/Комисия
 (Дело T-456/13)
 2013/C 298/17
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Sea Handling SpA (Сома Ломбардо, Италия) (представители: B. Nascimbene и M. Merola, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, с което Комисията отказва на SEA Handling S.p.A. достъп до документите, посочени в заявлението от 27 февруари 2013 г.,
 —
 да разпореди на Комисията да представи поисканите документи на жалбоподателя,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата е насочена срещу отказа на Комисията да предостави на жалбоподателя достъп до държани от нея документи, отнасящи се до административното производство, по което е прието Решение на Комисията от 19 декември 2012 г. относно увеличения на капитала, извършени от дружеството SEA S.p.A. в полза на SEA Handling (преписка SA.21420 — Италия/SEA Handling).
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на процесуалните правила.
 —
 В това отношение жалбоподателят изтъква нарушение на член 7, параграфи 1 и 3, и член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 73), както и на членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото, от една страна, производството, в рамките на което е прието обжалваното решение, се характеризирало с периоди на необяснимо мълчание и ненадлежно мотивирани удължавания на срока на това производство, а от друга страна, неспазването на предвидените срокове засегнало правото на защита на жалбоподателя.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 2 от Регламент No 1049/2001.
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради явна грешка в преценката и нарушение на задължението за мотивиране в частта, в която се презумира, че предоставянето на достъп до документите ще застраши сериозно разследването на Комисията, както и вече приключилите разследвания, без да се пояснява естеството на въпросното засягане.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 2 от Регламент No 1049/2001.
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради явна грешка в преценката и нарушение на задължението за мотивиране в частта, в която се приема, че предоставянето на достъп до документите ще накърни търговските интереси на подателя на административната жалба, без да се посочва кои са тези интереси, като така се засягало косвено производството за контрол в областта на държавните помощи; тъй като Комисията смесила личните интереси с обществените интереси, свързани с доброто протичане на разследванията, и тълкувала твърде широко интересите, защитени от член 4, параграф 2 от посочения регламент.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001 и


text:
на принципа на пропорционалност.
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено и поради липсата на преценка на възможността да се предостави частичен достъп на жалбоподателя до исканите документи.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент No 1049/2001 и на принципа на пропорционалност във връзка с член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е опорочено поради липсата на преценка на изключенията, прилагани с оглед на обществения интерес. По-конкретно Комисията била отказала да предостави достъп до документите без да отчете съществуването на по-висш обществен интерес, свързан с оповестяването на исканите документи и без да разглежда конкретните последици от подобно оповестяване по отношение на търговските интереси на трети лица и на дейностите по разследване, защитени от член 4, параграф 2 от посочения регламент.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/22
 Иск, предявен на 31 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-257/07)
 (2007/C 183/37)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Kukovec и K. Nyberg)
 Ответник: Кралство Швеция
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/17/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (директива за обществените поръчки) или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тези разпоредби, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 31 януари 2006 г.
 (1) ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/8
 Иск, предявен на 20 декември 2012 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-598/12)
 2013/C 79/14
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, O. Beynet и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да бъде установено, че като не е приела всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с член 2, точки 1, 22, 32 и 33, член 3, параграфи 7, 8 и 13, член 6, параграфи 1 и 3, член 9, както и с членове 13—14 и 17—23, членове 10 и 11, член 16, параграфи 1 и 2, член 26, параграф 2, букви б), в) и г), трето и четвърто изречение, член 29, член 38, параграфи 1—4, член 39, параграфи 1—4, член 40, параграфи 1—3 и 5—7, както и с точки 1 и 2 от приложение I към тази директива, или във всички случаи, като не е съобщила на Комисията за приемането на тези разпоредби, Република Полша е нарушила задълженията си по член 49, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (1);
 —
 тъй като не е изпълнила задължението да съобщи за мерките за транспониране на Директива 2009/72/ЕО на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС на Република Полша да бъде наложена периодична имуществена санкция в размер на 84 378,24 EUR на ден, считано от датата на обявяване на решението по настоящото дело;
 —
 да бъде осъдена Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспонирането на Директива 2009/72/ЕО е изтекъл на 3 март 2011 г.
 (1) ОВ L 211, стр. 55.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/31
 Преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons. (Белгия), постъпило на 9 юли 2014 г. — État belge/Nathalie De Fruytier
 (Дело C-334/14)
 2014/C 303/39
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Mons
 Страни в главното производство
 Въззивник: État belge
 Въззиваем: Nathalie De Fruytier
 Преюдициални въпроси
 1)
 Изключва ли член 13, A, [параграф] 1, [букви] б) и в) от Шеста директива ДДС (1) транспортирането на проби и органи за целите на медицински изследвания или медицинска помощ, или лечение, извършено от самостоятелно заето трето лице, чиито услуги се включват във възстановяваните от системата за социална сигурност суми на клиники и лаборатории, да бъде освободено от ДДС като дейност, тясно свързана с услуги от медицинско естество, тоест такива, чиято цел е диагностицирането, помощта, и доколкото е възможно, лечението на заболявания или здравни аномалии?
 2)
 Може ли дейността по транспортирането на проби и органи за целите на медицински изследвания или медицинска помощ или лечение, извършено от самостоятелно заето трето лице, чиито услуги се включват във възстановяваните от системата за социална сигурност суми на клиники и лаборатории с цел извършване на медицински изследвания, да се ползва от освобождаване от данък в съответствие с член 13, A, [параграф] 1, [букви] б) и в) от Шеста директива ДДС?
 3)
 Понятието за надлежно признати заведения с подобно предназначение по член 13, А, параграф 1, буква б) от Шеста директива трябва ли да се тълкува в смисъл, че включва частноправни дружества, чиито услуги се състоят в транспортирането на човешки проби за целите на изследвания, необходими за постигане на преследваните терапевтични цели от болничните и други медицински заведения?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/13
 Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba/Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
 (Дело C-314/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки по отношение на Беларус - Замразяване на средства и на икономически ресурси - Дерогации - Плащане на хонорари, свързани с предоставянето на правни услуги - Право на преценка на компетентния национален орган - Право на ефективна съдебна защита - Значение на неправомерния произход на средствата - Липса))
 2014/C 282/18
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba
 Ответници: Vladimir Peftiev, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
 Диспозитив
 1)
 Член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 765/2006 на Съвета от 18 май 2006 година относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) No 84/2011 на Съвета от 31 януари 2011 г. и с Регламент (ЕС) No 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 г., трябва да се тълкува в смисъл, че когато се произнася по искане за дерогация, представено в съответствие с посочената разпоредба с цел подаване на жалба, с която се оспорва законосъобразността на ограничителни мерки, наложени от Европейския Съюз, компетентният национален орган не разполага с неограничено право на преценка, а трябва да упражни компетентността си, зачитайки правата, предвидени в член 47, втора алинея, второ изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и задължителния характер на представителството чрез адвокат при подаването на такава жалба пред Общия съд на Европейския съюз.
 Компетентният национален орган има право да се увери, че финансовите средства, чието освобождаване е поискано, са предназначени изцяло за плащане на разумни по размера си хонорари и възстановяване на направени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги. Той също може да определи условията, които счита за подходящи с оглед по-специално да гарантира, че няма да бъде пренебрегната целта на предвидената санкция и че с тази дерогация няма да бъде злоупотребено.
 2)
 Член 3, параграф 1, буква б) от Регламент No 765/2006, изменен с Регламент за изпълнение No 84/2011 и с Регламент No 588/2011, трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като този по главното производство, при който замразяването на финансови средства и икономически ресурси се основава на споменатия регламент, дерогацията по отношение на замразяването на финансови средства и икономически ресурси с цел заплащане на възнаграждение за правни услуги трябва да се преценява в съответствие с тази разпоредба, която по никакъв начин не упоменава произхода на финансовите средства и евентуалното им неправомерно придобиване.
 (1) ОВ C 233, 10.8.2013 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/45
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 26 юни 2013 г. — Di Prospero/Комисия
 (Дело F-12/12) (1)
 (Публична служба - Назначаване - Спечелване на конкурс след покана, отправена до жалбоподателя да се яви на конкурс с оглед на съдебно решение - Класиране в степен с обратно действие)
 2013/C 252/78
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Rita Di Prospero (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Rodrigues, адв. A. Blot и адв. C. Bernard-Glanz)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Предмет
 Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да уважи молбата на жалбоподателя за класирането му в степен AD 11 с обратно действие, считано от 1 януари 2010 г., и искане за обезщетяване на твърдените вреди
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Европейската комисия от 18 октомври 2011г., с което на г-жа Di Prospero се отказва класирането й в степен AD 11, считано от 1 януари 2010 г.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и направените от г-жа Di Prospero съдебни разноски.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 32.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/2
 Жалба, подадена на 2 ноември 2007 г. от SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 29 август 2007 г. по дело T-186/05, SELEX Sistemi Inrtegrati SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-481/07 P)
 (2008/C 37/02)
 Език на производството: иткалиански
 Страни
 Жалбоподател: SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 29 август 2007 г. по дело Т-186/05 и да се върне делото на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество съобразно дадените указания от Съда,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящето производство и по производството по дело Т-186/05.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква:
 а)
 погрешно изключване от обхвата на понятието за обезщетими вреди на съдебните разноски направени по дело Т-155/04. Според жалбоподателя Първоинстанционният съд:
 —
 погрешно приема иска за обезщетение на вредите като опит да „промени решението за разноските, посочено в съдебното решение“ по дело Т-155/04,
 —
 погрешно тълкува член 87 и сл. от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд относно принципите, приложими към обезщетението за вреди,
 —
 погрешно счита, че съдебната практика по делото Montorio е приложима към разглеждания случай.
 б)
 грешка на Първоинстанционния съд, че изключва от понятието обезщетими вреди съдебните разноски, направени в рамките на административната процедура, предхождаща съдебното производство. Според жалбоподателя, грешката на Първоинстанционния съд се състои в тълкуването и прилагането на член 87 и сл. от Процедурния правилник във връзка с хипотеза на обезщетяване, която е изцяло извън обхвата на тяхното приложено поле;
 в)
 Изопачаване и преиначаване на доказателствата, предоставени от жалбоподателя. Първоинстанционният съд не е анализирал правилно преписката, предоставена от жалбоподателя и приложенията към нея;
 г)
 нелогични и противоречи мотиви и несъответствие с общностната съдебна практика в областта на обезщетението за вреди. Първоинстанционният съд не е приложил правилно принципите, установени с Решение по делото Mulder (съединени дела С-104/89 и С-37/90) (1) и с Решение по делото Agraz (дело С-243/05 Р) (2);
 д)
 нарушение на член 44 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд. Според жалбоподателя, правилното тълкуване на тази разпоредба не изисква исковата молба „непременно“ да съдържа доказателства, а напротив разпоредбата се основа на концепцията за „възможността“, в смисъл че страната следва да бъде задължена да предостави доказателства само когато това е възможно.
 е)
 липсата на мотиви относно обезщетението на вредите, претърпени от жалбоподателя вследствие на нарушението на принципа за разумна продължителност на административната процедура. Първоинстанционният съд не мотивирал отхвърлянето на искането за обезщетение във връзка с това конкретно нарушение, твърдяно от жалбоподателя.
 ж)
 преиначаването на доводите и на доказателствата, както и нелогичните и противоречащи на общностната съдебна практика в областта на обезщетението за неимуществени вреди мотиви. Първоинстанционния съд не е следвало да използва доводи, засягащи единствено изключването или невъзлагането на обществените поръчки за доставка, за да отхвърли искането за обезщетение, свързано с нарушението


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/5
 Полагане на клетва от новите членове на Първоинстанционния съд
 2009/C 267/09
 На 6 октомври 2009 г. пред Съда положиха клетва г н Kanninen и г н Schwarcz, назначени за съдии в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода съответно от 1 септември 2009 г. до 31 август 2010 г. и от 7 октомври 2009 г. до 31 август 2010 г. с решения на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейските общности, съответно от 25 февруари 2009 г. (1) и 8 юли 2009 г. (2)
 (1) ОВ L 56, 28.2.2009 г., стр. 17.
 (2) ОВ L 181, 14.7.2009 г., стр. 25.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/36
 Решение на Общия съд от 18 март 2015 г. — Naazneen Investments/СХВП — Energy Brands (SMART WATER)
 (Дело T-250/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „SMART WATER“ - Реално използване - Член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 146/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Naazneen Investments Ltd (Лимасол, Кипър) (представители: P. Goldenbaum, I. Rohr и T. Melchert, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Energy Brands, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, и D. Stone, solicitor)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 18 февруари 2013 г. (преписка R 1101/2011-2), постановено в производство по отмяна със страни Energy Brands, Inc. и Naazneen Investments Ltd
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Naazneen Investments Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/17
 Жалба, подадена на 18 ноември 2008 г. от Fornaci Laterizi Danesi SpA срещу Определение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 септември 2008 г. по дело T-224/08, Fornaci Laterizi Danesi SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-498/08 P)
 (2009/C 69/31)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Fornaci Laterizi Danesi SpA (представители: M. Salvi, L. de Nora, M. Manganiello, P. Rivetta, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Fornaci Laterizi Danesi SpA иска от Съда да:
 —
 отмени определението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (първи състав) от 9 септември 2008 г. по дело Т-224/08, съобщено на 12 септември 2008 г. по факс и, ако прецени — да върне делото на Първоинстанционния съд за постановяване на решение по същество,
 —
 при условията на евентуалност, т. е. ако делото не бъде върнато на Първоинстанционния съд, да уважи исканията, направени от жалбоподателя в производството пред първата инстанция,
 —
 във всички случаи да осъди Комисията за заплати на жалбоподателя съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Погрешни правни предположения, погрешни мотиви, неправилно прилагане на релевантната правна уредба, липса на разследване (член 230, четвърта алинея, член 249 и член 254 ЕО във връзка с член 6 от Европейската конвенция за защитата на правата на човека и основните свободи).


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/19
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 юни 2008 г. — Hoechst/Комисия
 (Дело T-410/03) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на сорбати - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Изчисляване на размера на глобите - Задължение за мотивиране - Тежест и продължителност на нарушението - Отегчаващи обстоятелства - Принцип non bis in idem - Сътрудничество по време на административното производство - Достъп до преписката - Продължителност на производството)
 (2008/C 197/31)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hoechst GmbH, по рано известно като Hoechst AG (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: първоначално M. Klusmann и V. Turner, впоследствие M. Klusmann, V. Turner и M. Rüba, и накрая M. Klusmann и V. Turner, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално W. Mölls, O. Beynet и K. Mojzesowicz, впоследствие W. Mölls и K. Mojzesowicz, подпомагани от A. Böhlke, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна по отношение на жалбоподателя на Решение 2005/493/ЕО на Комисията от 1 октомври 2003 година относно производство съгласно член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП срещу Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd и Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (дело COMP/E-1/37.370 — Сорбати) (обобщение в ОВ 2005 г., L 182, стр. 20) или, при условията на евентуалност, за намаляване на подходящо ниво на размера на наложената на жалбоподателя глоба.
 Диспозитив
 1)
 Определя размера на глобата, наложена на Hoechst GmbH, на 74,25 милиона EUR.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 59, 6.3.2004 г.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/48
 Жалба, подадена на 9 ноември 2016 г. — Timberland Europe/Комисия
 (Дело T-782/16)
 (2017/C 014/58)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Timberland Europe BV (Enschede, Нидерландия) (представител: E. Vermulst, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 на Комисията от 18 август 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co. Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (OВ L 225, 2016 г., стp. 52);
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1647 на Комисията от 13 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Виетнам и произведени от Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd и свързаното с него дружество Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (OВ L 245, 2016 г., стp. 16);
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1731 на Комисията от 28 септември 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република и Виетнам, произведени от General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co. Ltd и Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (OВ L 262, 2016 г., стp. 4); и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е твърдението, че Комисията не е разполагала с правомощието да приеме обжалваните регламенти на първо място.
 2.
 Второто основание е твърдението, че Комисията не е посочила точното правно основание за приемането на обжалваните регламенти, в нарушение на член 296 ДФЕС и е нарушила правото на защита и правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя.
 3.
 Третото основание е твърдението, че възобновяването на приключилите производства във връзка


text:
с внос на обувки и налагането със задна дата на антидъмпингови мита с изтекъл срок на действие на доставчиците на жалбоподателя (i) е лишено от правно основание, почива на явна грешка при прилагането на член 266 ДФЕС и на основния регламент и нарушава последния, (ii) е в противоречие с принципите на защита на оправданите правни очаквания, правната сигурност и забраната за прилагане със задна дата; и (iii) противоречи на член 266 ДФЕС, нарушава член 5, параграф 4 ДФЕС и се основава на злоупотреба с власт от страна на Комисията.
 4.
 Четвъртото основание е твърдението, че налагането на мито със задна дата чрез трите обжалвани регламента е дискриминация по отношение на жалбоподателя.
 5.
 Петото основание е твърдението, че начинът на оценяване на пазарната икономика и индивидуалното разглеждане на жалбите на доставчиците на жалбоподателя са били дискриминационни и основани на злоупотреба с власт от страна на Комисията.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/11
 Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Milano (Италия) на 22 август 2007 г. — Marco Gambazzi/DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company
 (Дело C-394/07)
 (2007/C 283/19)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte d'appello di Milano.
 Страни в главното производство
 Ищец: Marco Gambazzi.
 Ответници: DaimlerChrysler Canada Inc., CIBC Mellon Trust Company.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли съдът на държава, към който е отправена молба за изпълнение, на основание на съдържащата се в член 27, точка 1 от Брюкселската конвенция разпоредба за обществен ред да вземе предвид факта, че съдът в държавата, където е постановено решението, е отказал на загубилата делото страна, регистрирала явяване в съда, всякаква възможност за защита вследствие приемането на определение за отстраняване (debarment) при посочените по-горе обстоятелства,
 2)
 или тълкуването на тази разпоредба, разглеждана във връзка с принципите, произтичащи от член 26 и сл. на Брюкселската конвенция, отнасящи се до взаимното признаване и изпълнение на съдебни решения в Общността, забранява на националния съд да счита за противоречащ на обществения ред по смисъла на член 27, точка 1 от споменатата конвенция граждански процес, в който една страна е била възпрепятствана да упражни правата си на защита по силата на определение за отстраняване, постановено от съда поради неизпълнението от тази страна на произнесено от него съдебно разпореждане?


text:
 6.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/17
 Жалба, подадена на 26 март 2009 г. — Gruener Janura/СХВП — Centum Aqua Marketing (HUNDERTWASSER)
 (Дело T-125/09)
 2009/C 129/30
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gruener Janura AG (представител: P. Endres, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Centum Aqua Marketing GmbH (Magdeburg, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отхвърли заявката на марката Hundertwasser No 4 491 891 за следните стоки и услуги:
 —
 Клас 20: стоки (доколкото не са включени в други класове) от дърво, корк, камъш, тръстика, ракита, рог, кост, слонова кост, бален, раковина, кехлибар, седеф, морска пяна и от заместители на тези материали или от пластмаса.
 —
 Клас 30: захар, ориз, тапиока, саго, заместители на кафе; брашно и произведения от зърнени храни, хляб, сладкиши и сладкарски изделия, сладоледи; мед, меласа; мая, бакпулвер; сол, горчица; оцет, сосове (подправки); подправки; лед; захарни изделия, захарен памук.
 —
 Клас 31: Селскостопански, градинарски и горски продукти и семена, които не са включени в други класове; живи животни; пресни плодове и зеленчуци; семена за посев, живи растения и цветя; храни за животни; малц; продукти от биологично производство,, цветя, украси, украси от цветя, венци от цветя.
 —
 Клас 35: Реклама; управление на търговски сделки.
 —
 Клас 39: Транспорт; опаковане и съхраняване на стоки; организиране на пътувания, организиране на екскурзии, посещения на градове и сгради, туристически оферти, пресметнато изцяло пътуване.
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Centum Aqua Marketing GmbH
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка HUNDERTWASSER за стоки и услуги от класове 20, 25, 30, 31, 32, 35, 39 и 42 (Заявка No 4 491 891).
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка FRIEDENSREICH HUNDERTWASSER за стоки и услуги от класове 3, 16, 19, 24, 25, 27, 32 и 33 (Марка на Общността No 1 825 629) и словната марка HUNDERTWASSER за стоки и услуги от класове 14, 16, 18, 19, 21, 24, 41и 42 (Марка на Общността No 1 931 393)
 Решение на отдела по споровете: частично отхвърляне на възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете, частично уважала жалбата и частично отхвърля заявката.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94, тъй като съществува вероятност от объркване между марките, предмет на спора.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/45
 Жалба, подадена на 18 август 2017 г. — CheapFlights International/EUIPO — Momondo Group („Cheapflights“)
 (Дело T-565/17)
 (2017/C 347/59)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Ирландия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Momondo Group Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Cheapflights“ — заявка за регистрация No 3 485 349
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на разширения апелативен състав на EUIPO от 1 юни 2017 г. по преписка R 1893/2011-G
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и Momondo Group Limited, в случай, че последното встъпи в производството, да заплатят съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 64, параграф 6 oт Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 75 oт Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 8, параграф 3 от Регламент (EО) No 216/96 на Комисията,
 —
 Обжалваното решение е изпълнено с твърдения, които поставят под въпрос или директно отричат валидността на марката на жалбоподателя. Обжалваното решение е във вреда на интересите на жалбоподателя като притежател на валидно регистрирана марка, която дори не попада в компетентността на ответника.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/11
 Решение на Съда (първи състав) от 6 юни 2013 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Wien — Австрия) — Bundeswettbewerbsbehörde/Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, по-рано Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, ASK Chemicals Austria GmbH, по-рано Ashland Südchemie Hantos GmbH
 (Дело C-536/11) (1)
 (Конкуренция - Достъп до преписката - Съдебно производство относно глоби за нарушение на член 101 ДФЕС - Трети предприятия, които възнамеряват да предявят иск за обезщетение за вреди - Национална правна уредба, която поставя достъпа до преписката в зависимост от съгласието на всички страни в производството - Принцип на ефективност)
 2013/C 252/16
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundeswettbewerbsbehörde
 Ответник: Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, по-рано Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH, ASK Chemicals AustriaGmbH, по-рано Ashland Südchemie Hantos GmbH
 в присъствието на: Bundeskartellanwalt, Verband Druck & Medientechnik
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Wien — Тълкуване на разпоредби от картелното право на Съюза — Достъп до преписката — Национална разпоредба, която подчинява предоставянето на трето лице на достъп до преписката по административното производство в областта на конкуренцията на съгласието на всички страни в производството, като същата национална разпоредба не дава възможност да се претеглят всички интереси в конкретния случай, докато в сходни граждански или наказателни производства се извършва такова претегляне на интересите, за да се предостави достъп до съответната преписка
 Диспозитив
 Правото на Съюза, в частност принципът на ефективност, не допуска разпоредба на националното право, съгласно която достъпът до документите от преписката по национално производство относно прилагането на член 101 ДФЕС, включително до документите, оповестени в рамките на програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер на трети лица, които не са страни в това производство и които възнамеряват да предявят искове за обезщетение на вреди срещу участниците в картел, зависи само от съгласието на всички страни в посоченото производство, без да оставя на националните юрисдикции никаква възможност да извършат претегляне на засегнатите интереси.
 (1) ОВ C 13, 14.1.2012 г.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/40
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 20 юни 2012 г. — Cristina/Комисия
 (Дело F-83/11) (1)
 (Публична служба - Конкурс на общо основание - Решение на конкурсната комисия за недопускане до изпитите - Способи за защита - Съдебна жалба, подадена без да се изчака решението по административната жалба - Допустимост - Специални условия за допускане на участие в конкурса - Професионален опит, свързан с естеството на служебните задължения)
 2012/C 287/74
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alma Yael Cristina (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Rodrigues, адв. A. Blot и адв. C. Bernard-Glanz)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-жа B. Eggers)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на председателя на конкурсната комисия по конкурс EPSO/AST/112/10 — Асистенти (AST 3) да не се допусне жалбоподателката до изпитите.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Cristina понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г., стр. 41.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/10
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 21 юли 2008 г. — X Holding BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-337/08)
 (2008/C 272/15)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden.
 Страни в главното производство
 Ищец: X Holding BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 43 ЕО във връзка с член 48 ЕО да се тълкува в смисъл, че е пречка за национална правна уредба на държава-членка [...], според която дружество майка и дъщерното му дружество могат да изберат дължимия от тях данък да бъде удържан в дружеството майка, установено в тази държава-членка, както ако ставаше въпрос за едно единствено данъчнозадължено лице, като този избор се предоставя само на дружествата, които с оглед облагането на тяхната печалба, попадат в данъчната компетентност на въпросната държава-членка?