text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/7
 Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc./The Secretary of State for Energy and Climate Change
 (Дело C-366/10) (1)
 (Преюдициално запитване - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Директива 2008/101/ЕО - Включване на авиационните дейности в тази схема - Валидност - Чикагска конвенция - Протокол от Киото - Споразумение за въздушен транспорт между ЕС и САЩ - Принципи на международния обичай - Правно действие - Възможност за позоваване - Екстратериториално действие на правото на Съюза - Понятията „такса“ и „налог“)
 2012/C 49/12
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: The Air Transport Association of America, American Airlines, Inc., Continental Airlines, Inc., United Airlines, Inc.
 Ответник: The Secretary of State for Energy and Climate Change
 В присъствието на: International Air Transport Association (IATA), National Airlines Council of Canada (NACC), Aviation Environment Federation, WWF-UK, European Federation for Transport and Environment, Environmental Defense Fund, Earthjustice
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice Qeen's Bench Division (Administrative Court) — Валидност на Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел включване на авиационните дейности в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (ОВ L 8, 2009 г., стр. 3) — Възможност за позоваване на определени норми и/или разпоредби на международното право
 Диспозитив
 1.
 При обстоятелства като тези по делото в главното производство и за целите на преценката на валидността на Директива 2008/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година за изменение на Директива 2003/87/ЕО с цел включване на авиационните дейности в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността, сред упоменатите от запитващата юрисдикция принципи и разпоредби на международното право е възможно позоваване единствено:
 —
 от една страна, в границите на контрола за наличие на явна грешка от страна на Съюза в преценката дали предвид тези принципи е компетентен да приеме посочената директива:
 —
 на принципа, че всяка държава има пълен и изключителен суверенитет над своето въздушно пространство,
 —
 на принципа, че никоя държава няма право да претендира да подчини която и да било част от откритото море на своя суверенитет, и
 —
 на принципа за свободата на полетите над открито море;
 —
 от друга страна,
 —
 на член 7 и член 11, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Споразумението за въздушен транспорт, сключено на 25 и 30 април 2007 г. между Съединените американски щати, от една страна, и Европейската общност и нейните държави членки, от друга страна, съгласно измененията с протокола, както и
 —
 на член 15, параграф 3 от това споразумение във връзка с член 2 и


text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/10
 Определение на Общия съд от 6 септември 2012 г. — Technion и Technion Research & Development Foundation/Комисия
 (Дело T-657/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Шеста рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Писмо, с което се съобщава намерението на Комисията да предприеме действия за възстановяване на адаптираните суми в изпълнение на договор за финансиране на научни изследвания - Актове, които не могат да се разглеждат отделно от договор - Недопустимост)
 2012/C 319/18
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Хайфа, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Хайфа) (представители: D. Grisay и D. Piccininno, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Calciu и F. Moro)
 Предмет
 Искане за отмяна на писмото на Комисията от 19 октомври 2011 г., с което се уведомява за издаването на дебитно известие за събиране на сума от 97 106,72 EUR, съответстваща на размера на адаптираните суми за договор No 034984 (Mosaica), вследствие на заключението от финансов одит, отнасящ се именно до договора „MOSAICA“, сключен в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002—2006)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development Foundation Ltd да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 73, 10.3.2012 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/20
 Решение на Първоинстанционния съд от 1 юли 2009 г. — Perfetti Van Melle/СХВП — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
 (Дело T-16/08) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността CENTER SHOCK - По-ранни национални словни марки CENTER - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 [понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009])
 2009/C 193/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Novais Gonçalves)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Швеция) (представители: първоначално J. Runsten и S. Sparring, впоследствие M. Treis, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 ноември 2007 г. (преписка R 149/2006-4) относно процедура за обявяване на недействителност между Cloetta Fazer AB и Perfetti Van Melle SpA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Perfetti Van Melle SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/20
 Иск, предявен на 22 януари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия
 (Дело C-24/08)
 (2008/C 79/34)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Afonso и H. Kraemer)
 Ответник: Република Португалия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/48/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост, Република Португалия не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Република Португалия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 29 април 2004 г.
 (1) ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/7
 Решение на Съда (трети състав) от 25 март 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf, Германия) — Helmut Müller GmbH/Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
 (Дело C-451/08) (1)
 (Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство - Обществени поръчки за строителство - Понятие - Продажба от публичноправен орган на земя, върху която приобретателят възнамерява да извърши последващи строителни работи - Строителни работи, съответстващи на определени от административно-териториална единица цели по урбанистично развитие на населените места)
 2010/C 134/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Helmut Müller GmbH
 Ответник: Bundesanstalt für Immobilienaufgaben
 В присъствието на: Gut Spascher Sand Immobilien GmbH, община Wildeshausen
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Düsseldorf — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква б) и параграф 3 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 2008 г., стр. 282) — Понятията „обществена поръчка за строителство“ и „концесия за строителство“ — Задължение за прилагане на процедура за възлагане на обществена поръчка спрямо продажбата на земя от трето лице, тъй като впоследствие върху тази земя приобретателят трябва да извърши строителни работи, които съответстват на определени от административно-териториална единица цели по урбанистично развитие на населените места и проектът за които е одобрен от тези единици преди сключването на договора за продажбата
 Диспозитив
 1.
 Понятието „обществени поръчки за строителство“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги не изисква строителните работи, представляващи предмет на поръчката, да се извършват материално или физически за възлагащия орган, доколкото те са извършени в прекия икономически интерес на този орган. Упражняването от последния на регулаторни правомощия в областта на градоустройството не е достатъчно за изпълнението на последното условие.
 2.
 Понятието „обществени поръчки за строителство“ по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18 изисква изпълнителят да поеме пряко или непряко задължението да извърши строителните работи, предмет на поръчката, и изпълнението на това задължение да може да се иска по съдебен ред при условията и реда, установени от националното право.
 3.
 „Изискванията на възлагащия орган“ по смисъла на третата хипотеза, съдържаща се в член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2004/18, не могат да се състоят в обикновения факт, че публичноправен орган разглежда някои строителни планове, които са му представени, или взема решение при упражняването на своите правомощия в областта на урбанистичното регулиране.
 4.
 При обстоятелства като тези по главното производство концесия за строителство по смисъла на член 1, параграф 3 от Директива 2004/18 е изключена.
 5.
 При обстоятелства като тези по главното производство разпоредбите на Директива 2004/18 не се прилагат към ситуация, при която публичноправен орган продава


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/42
 Жалба, подадена на 27 септември 2010 г. — Boyle/Комисия
 (Дело T-461/10)
 ()
 2010/C 328/70
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Cathal Boyle (Killybegs, Ирландия) (представители: A. Collins SC, N. Travers, Barrister и D. Barry, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени съобщеното на жалбоподателя на 16 юли 2010 г. Решение на Комисията по преписка No С(2010) 4751 от 13 юли 2010 г. под формата на писмо до Ирландия, с което е отхвърлено искането му за увеличаване на капацитета във връзка с повишаване на сигурността за проектиран нов морски траулер, който да замени MFV Marie Dawn, прието след като Решение на Комисията No 2003/245 от 4 април 2003 г. по получените от нея искания за увеличаване на целите в МПО IV, за да бъде взето предвид подобряването на сигурността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за кораби с обща дължина над 12 метра (ОВ L 90, 2003 г., стр. 48), е отменено по отношение на жалбоподателя с Решение на Първоинстанционния съд от 13 юни 2006 г. по съединени дела T-218/03—T-240/03 Boyle и др./Комисия, Recueil, стр. II-1699 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска на основание член 263 от ДФЕС отмяна на съобщеното му на 16 юли 2010 г. Решение на Комисията по преписка C(2010) 4751 от 13 юли 2010 г. под формата на писмо до Ирландия, с което е отхвърлено искането му за увеличаване на капацитета във връзка с повишаване на сигурността за проектиран нов морски траулер, който да замени MFV Marie Dawn, прието след като Решение на Комисията No 2003/245 от 4 април 2003 г. по получените от нея искания за увеличаване на целите в МПО IV, за да бъде взето предвид подобряването на сигурността, мореплаването, хигиената, качеството на продуктите и условията на труд за кораби с обща дължина над 12 метра (ОВ L 90, 2003 г., стр. 48), е отменено по отношение на жалбоподателя с Решение на Първоинстанционния съд от 13 юни 2006 г. по съединени дела T-218/03—T-240/03 Boyle и др./Комисия, Recueil, стр. II-1699.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи следните правни основания
 На първо място жалбоподателят твърди, че ответникът е действал без да има правна основа за това. Член 4, параграф 2 от Решение No 97/413/ЕО на Съвета от 26 юни 1997 г. относно целите и подробните правила за преструктуриране на риболова в Общността за периода между 1 януари 1997 г. до 31 декември 2001 г. за постигане на трайно равновесие между ресурсите и тяхната експлоатация (ОВ L 175, 1997 г., стp. 27) продължава да бъде подходящата правна основа за оспорваното решение, поради което Комисията нямала правна основа за приемане на решението като решение ad hoc.
 На второ място жалбоподателят твърди, че Комисията нарушила основни процесуални норми. Жалбоподателят сочи, че според Решение No 97/413/ЕО на Съвета оспорваното решение трябвало да бъде прието по реда на процедурата на управителните комитети и като решила да приеме решението като решение


text:
ad hoc, Комисията действала в нарушение на основни процесуални изисквания.
 На трето място жалбоподателят твърди, че като не тълкувала правилно член 4, параграф 2 от Решение No 97/413/ЕО на Съвета, Комисията превишила правата си, по-конкретно като се основала на неотносими критерии и пренебрегнала дадената в Решение No 97/413/ЕО на Съвета и в приложимите към момента на подаване на искането на жалбоподателя за свързан с безопасността допълнителен тонаж през м. декември 2001 г. общностни актове относно риболова дефиниция на „риболовно усилие“.
 Сочи се освен това, че оспорваното решение съдържа няколко явни грешки в преценката на искането на жалбоподателя за свързан с безопасността допълнителен тонаж. По-конкретно жалбоподателят твърди, че решението на Комисията да отхвърли искането на жалбоподателя поради по-големия обем под главната палуба на проектирания нов кораб в сравнение с този на Marie Dawn било явно погрешно, както и предположението ѝ, че проектираният нов кораб ще има по-голямо „риболовно усилие“от това на Marie Dawn.
 Накрая жалбоподателят твърди, че Комисията нарушила правото му на равно третиране. Той сочи, че отхвърлянето на искането му от страна на Комисията поради по-големия обем под главната палуба на неговия проектиран нов кораб представлява очебийна разлика в третирането, достигаща до недопустима дискриминация спрямо него в сравнение с изцяло различния подход, възприет при третирането на някои други искания за свързан с безопасността допълнителен тонаж, уважени в Решение 2003/245 на Комисията, както и по отношение на едно от първоначално отхвърлените в това решение искания, но след това уважено в Решение на Комисията, съобщено под No C(2010) 4765 от 13 юли 2010 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/40
 Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. — Arkema France/Комисия
 (Дело T-189/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Водороден пероксид и натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Носене на отговорност за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране - Равно третиране - Принцип на добра администрация - Глоби - Известие относно сътрудничеството)
 2011/C 269/87
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Arkema France SA (Colombes, Франция) (представители: първоначално A. Winckler, S. Sorinas Jimeno и P. Geffriaud, впоследствие S. Sorinas Jimeno и E. Jégou, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Arbault и O. Beynet, впоследствие V. Bottka, P. J. Van Nuffel и B. Gencarelli)
 Предмет
 Като главно искане, молба за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 (ЕО) и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/С-38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото се отнася до жалбоподателя, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Arkema France SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/60
 Жалба, подадена на 10 октомври 2008 г. — Intel/Комисия
 (Дело T-457/08)
 (2008/C 301/99)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intel Corp. (Wilmington, Съединени щати) (представители: N. Green QC, K. Bacon, Barrister)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят решенията,
 —
 да се удължи срокът, определен на Intel за представяне на отговор на допълнителното изложение на възраженията („ДИВ“), с 30 дни от датата, на която Intel получи достъп до съответните документи на подалия оплакването,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на Intel.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото производство жалбоподателят на основание на член 230 ЕО иска отмяната на решението на служителя по изслушването от 15 септември 2008 г., взето съгласно член 10 от Решение на Комисията 2001/432/ЕО (1), по дело COMP/C-3/37.990 — Intel, във връзка с производство по член 82 ЕО, заедно с решение на комисаря по конкуренцията, взето на 6 октомври 2008 г. или около тази дата. Обжалваните решения се отнасят до отказа от страна на Комисията да осигури някои писмени доказателства, изходящи по-специално от подалия оплакване по делото, които според жалбоподателя са пряко относими към твърденията на Комисията в ДИВ. Служителят по изслушването отхвърля и довода на Intel, че не е в състояние да даде подходящ отговор на ДИВ, без да му бъдат осигурени посочените документи, и отказва допълнително продължаване на срока, определен на Intel за представяне на отговор на ДИВ.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят посочва две правни основания.
 На първо място, жалбоподателят твърди, че решенията са опорочени от грешки при прилагане на правото, и изтъква, че срокът за представяне на неговия отговор на ДИВ не може да започне да тече, ако преписката не е попълнена по същество; в противен случай предприятието не би могло ефективно да упражнява правата си на защита.
 На второ място, жалбоподателят твърди, че обжалваните решения са явно незаконосъобразни, тъй като позволяват на Комисията да продължи дискриминиращо и пристрастно разследване, което възпрепятства жалбоподателя да упражнява своите права на защита. Жалбоподателят изтъква, че това е нарушение на принципа на добрата администрация, съгласно който се изисква Комисията да приеме решение въз основа на цялата налична фактическа и правна информация, която би могла да има значение за крайния резултат.
 (1) Решение от 23 май 2001 година на Комисията относно мандата на служителите по изслушването в някои производства по конкуренция (ОВ L 162, стp. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 108).


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/29
 Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Flachglas Torgau и др./Комисия
 (Дело T-276/14)
 2014/C 223/34
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Flachglas Torgau GmbH (Торгау, Германия) Saint-Gobain Isover G+H AG (Лудвигсхафен ам Райн, Германия) и Saint-Gobain Oberland AG (Бад Вурцах, Германия) (представители: S. Altenschmidt и H. Janssen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 година по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в досъдебната процедура със страни Комисията и Федерална република Германия. Повече няма съмнения, които Комисията да е длъжна да установява в производството по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност
 —
 В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е прибягнала до производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999, вместо до производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент No 659/1999, за да провери предварителната си оценка на EEG като помощ. В това отношение те по-специално посочват, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е налице прехвърляне на държавни ресурси. В сравнение с решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не са били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателите.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на състезателното начало
 —
 По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът е приел обжалваното решение, без преди това да им даде възможност да изразят становище.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/17
 Решение на Общия съд от 19 септември 2012 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-265/08) (1)
 (ЕФРР - Намаляване на финансовата помощ - Операционна програма по цел No 1 (1994–1999 г.) относно провинция Тюрингия (Германия)
 (2012/C 331/28)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, T. Henze, C. Blaschke и K. Petersen, подпомагани от U. Karpenstein, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė и B. Conte)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално J. M. Rodríguez Cárcamo, впоследствие N. Díaz Abad и J. M. Rodríguez Cárcamo, и накрая A. Rubio González, abogados del Estado); Френска република (представители: G. de Bergues и N. Rouam); и Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, Y. de Vries, B. Koopman, M. Bulterman и J. Langer)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2008) 1690 окончателен на Комисията от 30 април 2008 г. за намаляване на финансовата помощ, отпусната от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) за операционната програма за региона по цел 1 на провинция Тюрингия (Германия) (1994–1999 г.), в съответствие с Решение C(94) 1939/5 на Комисията от 5 август 1994 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Федерална република Германия понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Испания, Френската република и Кралство Нидерландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/26
 Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — AEPI/Комисия
 (Дело T-392/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Авторски права във връзка с публичното изпълнение на музикални произведения по интернет, по сателит и по кабел - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, чрез която се изключва възможността за предлагане на многотериториални каталози и многотериториални лицензи - Доказване - Презумпция за невиновност)
 2013/C 156/44
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Атина, Гърция) (представители: първоначално P. Xanthopoulos и T. Asprogerakas Grivas, а впоследствие T. Asprogerakas Grivas, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Christoforou и F. Castillo de la Torre, подпомагани първоначално от M. Moustakali, а впоследствие от S. Dempegiotis, avocats)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC)
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта, в която се отнася до AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE.
 2.
 Отменя член 4 от Решение C(2008) 3435 окончателен, доколкото препраща към член 3 от същото в частта, в която се отнася до AEPI.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски и половината от съдебните разноски на AEPI.
 5.
 AEPI понася половината от направените от него съдебни разноски.
 6.
 Всяка страна понася направените от нея разноски по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/35
 Жалба, подадена на 22 януари 2017 г. — Selimovic/Парламент
 (Дело T-61/17)
 (2017/C 121/52)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Жалбоподател: Jasenko Selimovic (Hägersten, Швеция) (представител: B. Leidhammar, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решения на председателя от 22 ноември 2016 г., D 203109 и D 203110 („решенията на председателя)“,
 —
 да отмени решение на Бюрото на Европейския парламент от 22 декември 2016 г., PE 595.204/BUR/DEC („решението на Бюрото“),
 —
 да се произнесе без отлагане по делото,
 —
 да осъди Европейския парламент да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер, който ще бъде уточнен в по-късен момент.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
 1.
 Първо основание: жалбоподателят поддържа, че не е извършил деянията, за които е обвиняван, а именно психически тормоз по член 12a от Правилника за длъжностните лица.
 2.
 Второ основание: жалбоподателят твърди, че решенията са приети в рамките на процедура, която е в противоречие с общите принципи на правна сигурност и на справедлив процес, прогласени в член 6 от ЕКПЧ, тъй като, наред с другото, разследването, преценката на доказателствата и приемането на решението са извършени от една и съща страна (т.е. в контекста на инквизиционен процес). Решенията не се основават на конкретно описание на деянията. Жалбоподателят поддържа, че е бил лишен от възможността да се запознае с точните обвинения срещу него и че не му е била предоставена възможност да оспори обвиненията по същество. На жалбоподателя не е било разрешено да постави въпроси, лично или чрез представител, на тези, които го обвиняват, нито на очевидците, които са дали показания и чиято самоличност е запазена в тайна. Той не получил достатъчно време за подготовка. Европейският парламент не е изразил отношение по представените от жалбоподателя доводи и доказателства и не е доказал наличието на нарушение на Правилника за длъжностните лица.
 3.
 Трето основание: жалбоподателят поддържа, че решението на Бюрото, с което е отхвърлено искането му за разглеждане по същество на решенията на председателя, е прието без правно основание.
 4.
 Четвърто основание: жалбоподателят твърди, че тази тайна процедура в рамките на инквизиционен процес, без възможност за депутата да се запознае и най-малкото да оспори общите обвинения за тормоз, е заплаха за демокрацията. Това важи в още по-голяма степен с оглед на вредата, която причинява решението с неблагоприятни последици по отношение на политическата дейност на депутата.
 5.
 Пето основание: жалбоподателят поддържа, че въпросът следва да се реши без отлагане, тъй като жалбоподателят среща конкретни и практически трудности в политическата си дейност и за получаването на обществена подкрепа в Швеция в областите, по които му е възложено да работи в Парламента. Едно своевременно разрешение на въпроса би изменило съществено положението и би осигурило на жалбоподателя времето и възможността да извършва политическата си дейност и да започне предизборната си работа преди следващия мандат.
 6.
 Шесто основание: жалбоподателят твърди, че Европейският парламент е действал съзнателно и във всички случаи небрежно, като не е спрял процедурата, когато консултативният комитет не е установил никакви факти с


text: оглед на обвинението, които да са достатъчно конкретни (къде, кога, как) и да послужат като основа за приемане или отхвърляне на възможността да се потвърди или опровергае обвинението, и освен това е приел решение с неблагоприятни последици, като е бил напълно запознат с очевидната правна несигурност, която е в основата на това решение. Това причинило вреда на жалбоподателя. Вредата се състои в разходите, страданието и трудностите, които е понесъл в резултат от решението по отношение на бъдещата си политическа дейност. В по-скъсен момент жалбоподателят ще уточни размера на исканото обезщетение.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 4 май 2017 г. — Европейска комисия/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-274/15) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 132, параграф 1, буква е) - Освобождаване от ДДС на доставките на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица за техни членове - Член 168, буква a) и член 178, буква a) - Право на приспадане на данъка от членовете на групата - Член 14, параграф 2, буква в) и член 28 - Действия на член, извършени от свое име и за сметка на групата))
 (2017/C 213/05)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и C. Soulay)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург (представители: D. Holderer, подпомаган от F. Kremer и P. E. Partsch, адвокати, както и от B. Gasparotti, експерт)
 Диспозитив
 1)
 Като е уредило режима на данъка върху добавената стойност по отношение на самостоятелните групи лица, предвиден, на първо място, в член 44, параграф 1, буква у) от консолидирания текст на Закона от 12 февруари 1979 година за данъка върху добавената стойност във връзка с член 2, буква а) и член 3 от Наредбата на Великия херцог от 21 януари 2004 година относно освобождаването от ДДС на доставките на услуги, извършвани от самостоятелни групи лица за техни членове, на второ място, в член 4 от същата тази наредба във връзка с Административно циркулярно писмо No 707 от 29 януари 2004 г., доколкото в него се съдържат коментари относно посочения член 4, и на трето място, в меморандума от 18 декември 2008 г., изготвен от работната група в рамките на Comité d’Observation des Marchés (COBMA) (Комитет за наблюдение на пазара) със съгласието на Administration de l’Enregistrement et des Domaines (люксембургската данъчна администрация), Великото херцогство Люксембург е нарушило задълженията си по член 2, параграф 1, буква в), член 132, параграф 1, буква е), член 168, буква а), член 178, буква а), член 14, параграф 2, буква в) и член 28 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2010/45/ЕС на Съвета от 13 юли 2010 г.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 270, 17.8.2015 г.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/35
 Решение на Общия съд от 16 март 2016 г. — The Body Shop International/СХВП — Spa Monopole (SPA WISDOM)
 (Дело T-201/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SPA WISDOM“ - По-ранна словна марка на Бенелюкс „SPA“ - Относително основание за отказ - Неоснователно извлечена полза от отличителния характер или от добрата репутация на по-ранната марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 156/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Body Shop International plc (Littlehampton, Обединено кралство) (представители: I. Vernimme, H. Viaene, S. Vandewynckel и D. Gillet, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: E. Cornu и E. De Gryse, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 януари 2014 г. (преписка R 1516/2012-4) относно производство по възражение между The Body Shop International plc и Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда The Body Shop International plc да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/5
 Решение на Съда (голям състав) от 27 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid — Испания) — Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
 (Дело C-74/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Държавни помощи - Член 107, параграф 1 ДФЕС - Понятието „държавна помощ“ - Понятията „предприятие“ и „икономическа дейност“ - Други условия за прилагането на член 107, параграф 1 ДФЕС - Член 108, параграфи 1 и 3 ДФЕС - Понятията „съществуващи помощи“ и „нови помощи“ - Споразумение от 3 януари 1979 г., сключено между Кралство Испания и Светия престол - Данък върху строителните, монтажните и ремонтните работи - Освобождаване на Католическата църква от данък за недвижимите ѝ имоти))
 (2017/C 283/06)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo no 4 de Madrid
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania
 Ответник: Ayuntamiento de Getafe
 Диспозитив
 Данъчно освобождаване като спорното в главното производство, от което се ползва конгрегация на Католическата църква при ремонтни работи в недвижим имот, предназначен за извършването на дейности, които не са строго религиозни, може да попадне в обхвата на забраната по член 107, параграф 1 ДФЕС, ако и доколкото тези дейности са икономически — обстоятелство, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 145, 25.4.2016 г.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/26
 Решение на Общия съд от 27 юни 2017 г. — Jiménez Gasalla/EUIPO (B2B SOLUTIONS)
 (Дело T-685/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за марка на Европейския съюз „B2B SOLUTIONS“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 256/30)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Carlos Javier Jiménez Gasalla (Мадрид, Испания) (представител: E. Estella Garbayo, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 юли 2016 г. (преписка R 244/2016-4), постановено по молба за регистрация на словния знак „B2B SOLUTIONS“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Carlos Javier Jiménez Gasalla да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 410, 7.11.2016 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/14
 Жалба, подадена на 27 декември 2011 г. — Budziewska/СХВП — Puma AG Rudolf Dassler Sport (Изображение на пума)
 (Дело T-666/11)
 2012/C 109/32
 Език на жалбата: полски
 Страни
 Жалбоподател: Danuta Budziewska (Łódź, Полша) (представител: J. Masłowski, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Puma AG Rudolf Dassler Sport (Herzogenaurach, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 23 септември 2011 г. по преписка R 1137/2010-3, с което е отхвърлена жалбата на жалбоподателя срещу решението за обявяване на недействителността на промишления дизайн,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Промишлен дизайн (изображение на пума), регистриран под No 697016-0001 в полза на жалбоподателя и публикуван на 2 май 2007 г. в Бюлетин на марките на Общността
 Притежател на промишления дизайн на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Основание на искането за обявяване на недействителност: Заявката за регистрация на промишления дизайн не отговаря на определението за промишлен дизайн по смисъла на член 3, буква а), нито на изискванията по членове 4-9 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ L 3, 2002 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 3, стр. 70); други основания за недействителността следвали от член 25, параграф 2, букви в), г), д), е) и жалбоподателят) от този регламент
 Решение на отдела по отмяна: Обявява недействителността на промишления дизайн
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 6, параграф 1 от Регламент No 6/2002, тъй като се отрича своеобразието на регистрирания от жалбоподателя промишлен дизайн


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/16
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Hannover (Германия), постъпило на 5 октомври 2016 г. — Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH
 (Дело C-521/16)
 (2017/C 030/18)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Ищци: Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter
 Ответник: Germanwings GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 261/2004 (1) да се тълкува в смисъл, че предотвратимостта се отнася само до настъпването на извънредни обстоятелства, или и до последиците от извънредните обстоятелства, а именно отмяната или голямото закъснение?
 2.
 Ако Съдът отговори на първия въпрос в смисъл, че предотвратимостта се отнася до закъснението: когато извънредните обстоятелства засягат въздухоплавателно средство, изпълняващо предходен полет, трябва ли опериращият въздушен превозвач още след настъпване на извънредните обстоятелства да положи усилия за осигуряване на резервен самолет, или може да изчака, докато се установи, че тези обстоятелства водят до значително закъснение на следващия полет?
 3.
 Ако Съдът отговори на първия въпрос в смисъл, че предотвратимостта се отнася до закъснението: приемливо ли е субчартиране, когато разноските са три пъти по-високи от разноските на самия полет?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/36
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 5 януари 2010 г. — Bureau National Interprofessionnel du Cognac
 (Дело C-4/10)
 2010/C 63/56
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Ищец: Bureau National Interprofessionnel du Cognac
 Ответници: Oy Gust. Ranin, Patentti- ja rekisterihallituksen valituslautakunta
 Преюдициални въпроси
 1.
 Приложим ли е Регламент (ЕО) No 110/2008 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година относно определението, описанието, представянето, етикетирането и защитата на географските указания на спиртните напитки и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 1576/89 на Съвета (наричан по-нататък „Регламент No 110/2008“) при проверка на условията за регистрация на заявената на 19 декември 2001 г. и регистрираната на 31 януари 2003 г. марка, която съдържа ползващо се със закрила съгласно този регламент географско указание?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли поради нарушение на членове 16 и 23 от Регламент No 110/2008 да се отхвърли марката, която впрочем съдържа в един превод ползващо се със закрила съгласно Регламент No 110/2008 указание за произход и която е регистрирана за спиртни напитки, които с оглед на практиките на производство и на съдържанието на алкохол не отговарят на изискванията на Регламента за употребата на съответните географски указания?
 3.
 Независимо от отговора на първия въпрос, трябва ли марка като описаната във втория въпрос по смисъла на член 3, параграф 1, буква ж) от Първа директива 89/104/ЕИО (2) на Съвета от 21 декември 1988 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките, понастоящем Директива 2008/95/EG (3) на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките (кодифицирана версия), да се разглежда като годна да въведе в заблуждение съответните потребители например относно вида, свойствата или географския произход на стоката или услугата?
 4.
 Може ли, независимо от отговора на първия въпрос, доколкото съгласно член 3, параграф 2, буква a) от Директива 89/104/ЕИО държава членка е предвидила да се изключи регистрацията на марка или в случай на регистрация марката да бъде отменена, когато и доколкото може да се забрани използването на тази марка съгласно други разпоредби на правото относно марките на съответната държава или на Общността, да се изключи регистрацията на марка, доколкото тя съдържа елементи, които нарушават Регламент No 110/2008 и поради това може да се забрани използването на марката?
 (1) ОВ L 39, стр. 16.
 (2) ОВ L 40, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 92.
 (3) ОВ L 299, стр. 25.


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/8
 Определение на Съда (седми състав) от 11 юни 2015 г. — Faci SpA/Европейска комисия
 (Дело-C-291/14 P) (1)
 ((Обжалване - Процедурен правилник на Съда - Член 181 - Конкуренция - Картели - Европейски пазари на калаени стабилизатори, както и на епоксидирани соеви масла и естери - Глоби - Тежест на нарушението - Принцип на ефективна съдебна защита - Жалба, която е явно недопустима или явно неоснователна))
 (2015/C 320/10)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Faci SpA (представители: S. Piccardo, avvocato, S. Crosby, solicitor)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, J. Norris — Usher и F. Ronkes Agerbeek)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Faci SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/4
 Решение на Съда (разширен състав) от 18 юли 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Bundessozialgericht — Германия) — Gertraud Hartmann/Freistaat Bayern
 (Дело C-212/05) (1)
 (Пограничен работник - Регламент (ЕИО) No 1612/68 - Прехвърляне на местожителство в друга държава-членка - Съпруг, който не упражнява трудова дейност - Парично обезщетение за отглеждане на малко дете - Отказ за отпускане на парично обезщетение на съпруг - Социално предимство - Условие за местопребиваване)
 (2007/C 211/05)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundessozialgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Gertraud Hartmann
 Ответник: Freistaat Bayern
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundessozialgericht — Тълкуване на Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 г. относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11) — Понятие за работник — Германски държавен служител, прехвърлил местожителството си в Австрия, като продължил да работи в Германия — Отказ за отпускане на парично обезщетение за отглеждане на малки деца (Erziehungsgeld) на неговата съпруга с австрийско гражданство и местожителство в Австрия, която не упражнява трудова дейност в Германия — Социално предимство
 Диспозитив
 1.
 Гражданин на държава-членка, който, запазвайки работата си в тази държава-членка, е прехвърлил местожителството си в друга държава-членка и упражнява от този момент трудовата си дейност като пограничен работник, може да се ползва от статута на „работник мигрант“ по смисъла на Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работниците в Общността.
 2.
 При обстоятелства като тези по спора в главното производство член 7, параграф 2 от Регламент No 1612/68 се противопоставя на това незаетият и пребиваващ в една държава-членка съпруг на работник мигрант, който упражнява трудова дейност в друга държава-членка, да бъде изключен от ползването на социално предимство с характеристиките на германското парично обезщетение за отглеждане на малко дете, с мотива, че той няма нито местожителство, нито обичайно местопребиваване във втората държава-членка.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/46
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 21 февруари 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-113/11) (1)
 (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване - Саморъчен подпис на адвоката, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената с писмо жалба - Просрочване на жалбата - Явна недопустимост)
 2013/C 114/70
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 Публична служба — Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по отношение на искането на жалбоподателя да получи неизплатени възнаграждения, дължими за август 2010 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г., стр. 69.


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/45
 Решение на Общия съд от 13 декември 2016 г. — Guiral Broto/EUIPO — Gastro & Soul (Café del Sol)
 (Дело T-548/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „Café del Sol“ - По-ранна фигуративна национална марка „Café del Sol“ - Непредставяне на доказателство на езика на производство на възражението - Членове 75 и 76 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) No 2868/95 - Право на защита))
 (2017/C 030/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ramón Guiral Broto (Марбея, Испания) (представител: J. L. de Castro Hermida, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Gastro & Soul GmbH (Хилдесхайм, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 16 юли 2015 г. (преписка R 2755/2014-5), постановено в производство по възражение със страни г-н Guiral Broto и Gastro & Soul
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 16 юли 2015 г. (преписка R 2755/2014-5), постановено в производство по възражение със страни г-н Ramón Guiral Broto и Gastro & Soul GmbH.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 EUIPO и г-н Guiral Broto понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 398, 30.11.2015 г.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer/Hans Angerer
 (Дело C-477/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2005/36/ЕО - Член 10 - Признаване на професионалните квалификации - Достъп до професията архитект - Удостоверения, които не са включени в точка 5.7.1 от приложение V - Понятия за „конкретни и изключителни причини“ и за „архитект“))
 (2015/C 198/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Eintragungsausschuss bei der Bayerischen Architektenkammer
 Ответник: Hans Angerer
 в присъствието на: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, Landesanwaltschaft Bayern als Vertreter des öffentlichen Interesses
 Диспозитив
 1)
 Член 10, буква в) от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации, изменена с Регламент (ЕО) No 279/2009 на Комисията от 6 април 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че молителят, който желае да се възползва от общата система за признаване на удостоверения за обучение, предвидена в дял III, глава I от Директивата, трябва да докаже, освен че притежава удостоверение за обучение, което не е включено в точка 5.7.1 от приложение V към посочената директива, и наличието на „конкретни и изключителни причини“.
 2)
 Член 10, буква в) от Директива 2005/36, изменена с Регламент No 279/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „конкретни и изключителни причини“ по смисъла на тази разпоредба препраща към обстоятелствата, поради които молителят не притежава удостоверение, включено в точка 5.7.1 от приложение V към Директивата, тъй като въпросният молител не може да се позове на факта, че притежава професионални квалификации, които му осигуряват достъп в държавата му по произход до професия, която е различна от тази, която желае да упражнява в приемащата държава членка.
 3)
 Член 10, буква в) от Директива 2005/36, изменена с Регламент No 279/2009, трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „архитект“, посочено в тази разпоредба, трябва да бъде определено предвид законодателството на приемащата държава членка и следователно, че не се налага непременно молителят да притежава образование и опит, които се отнасят не само до технически дейности по проектиране на сгради, упражняване на строителен надзор и изпълнение на строителни проекти, но и до дейности по художествен и икономически дизайн на сгради, до дейности по градоустройствено планиране, дори до дейности по опазване на паметниците.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/12
 Решение на Съда (първи състав) от 13 юни 2013 г. — Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA/Европейска комисия
 (Дело C-511/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и на стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Определяне на целеви цени, разпределяне на клиенти чрез съглашения за въздържане от конкуренция и обмен на търговска информация - Доказване - Отговорност за неправомерно поведение - Размер на глобата - Тежест и продължителност на нарушението - Отегчаващо обстоятелство - Повторност на нарушението)
 2013/C 225/18
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA (представители: F. Moretti и L. Nascimbene, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Malferrari и G. Conte)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 13 юли 2011 г. по дело Polimeri Europa/Комисия (T-59/07), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение C(2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация) или, при условията на евентуалност, за отмяна или намаляване на глобата, наложена на Polimeri Europa SpA — Нарушение на правото на защита — Възлагане на отговорността за нарушението — Липса на мотиви
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля главната и насрещната жалба.
 2.
 Осъжда Versalis SpA да заплати съдебните разноски, свързани с главната жалба.
 3.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски, свързани с насрещната жалба.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г.


text:
 6.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/18
 Определение на Общия съд от 30 април 2015 г. — Ertico — Its Europe/Комисия
 (Дело T-499/14) (1)
 ((Препоръка 2003/361/ЕО - Критерии за определяне на микро-, малки и средни предприятия в политиките на Съюза - Решение на групата по утвърждаването на Комисията - Оттегляне на решението - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 221/25)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — Its Europe) (Брюксел, Белгия) (представители: M. Wellinger и K. T’Syen, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Clausen)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на групата по утвърждаването на Комисията от 15 април 2014 г., с което се обявява, че жалбоподателят не може да се квалифицира като микро-, малко или средно предприятие по смисъла на Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 година относно определението за микро-, малки и средни предприятия (ОВ L 124, стр. 36).
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските на European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation - Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico - Its Europe).
 (1) ОВ C 380, 27.10.2014 г.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/8
 Решение на Съда (осми състав) от 5 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-265/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) No 1907/2006 - Химикали - Регистрация, оценка, разрешаване и ограничаване на тези химикали и приложими по отношение на тях ограничения - Регламент REACH - Член 126 - Правила относно санкциите, приложими при нарушаване на разпоредбите на Регламента REACH - Неприлагане в определения срок)
 2011/C 186/13
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и M. van Beek)
 Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne и L. Van den Broeck)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 126 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 2009 г., стр. 1 и ОВ L 118, 2010 г., стр. 89) — Санкции, приложими при нарушаване на Регламента REACH
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за прилагането на санкции при нарушение на Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 126 от посочения Регламент.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/2
 Решение на Съда (втори състав) от 24 януари 2013 г. — Frucona Košice a.s./Европейска комисия, St. Nicolaus — trade a.s.
 (Дело C-73/11 P) (1)
 (Обжалване - Държавни помощи - Опрощаване на 65 % от данъчни задължения в рамките на производство по несъстоятелност - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Критерий за частния кредитор - Граници на съдебния контрол - Замяна от Общия съд на мотивите, съдържащи се в спорното решение, със свои собствени мотиви - Явна грешка в преценката - Изопачаване на доказателства)
 2013/C 71/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Frucona Košice a.s. (представители: P. Lasok QC, J. Holmes и B. Hartnett, barristers, O. Geiss, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: K. Walkerová, L. Armati и B. Martenczuk), St. Nicolaus — trade a.s. (представител: N. Smaho, avocat)
 Предмет
 Жалба против решението на Общия съд (втори състав) от 7 декември 2010 г., Frucona Košice/Комисия (T-11/07), с което Общият съд е отхвърлил жалба за отмяна на Решение C(2006) 2087 окончателен на Комисията от 7 юни 2006 г. относно предоставената от Словакия помощ в полза на Frucona Košice, под формата на опрощаване на данъчно задължение от компетентния данъчен орган в рамките на производство по несъстоятелност (държавна помощ No C-25/2005, ex NN/2005), в частта му, в която е обявено, че тази мярка е несъвместима с общия пазар и е разпоредено на Словакия да възстанови цялата предоставена помощ.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 7 декември 2010 г. по дело Frucona Košice/Комисия (T-11/07).
 2.
 Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по изтъкнатите пред него правни основания, по които той не се е произнесъл.
 3.
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 130, 30.4.2011 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/32
 Иск, предявен на 27 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
 (Дело C-283/08)
 (2008/C 223/49)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Roels и W. Wils)
 Ответник: Кралство Нидерландия
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си по Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г. относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (1), като не е приела необходимите за съобразяване с тази директива правни и административни разпоредби или поне не е съобщила на Комисията за тях;
 —
 да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата в националното право е изтекъл на 12 юни 2007 г.
 (1) ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/17
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2007 г. — France Télécom/Комисия
 (Дело T-340/03) (1)
 („Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Пазар на услуги за високоскоростен достъп до интернет - Хищнически цени“)
 (2007/C 69/39)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: France Télécom SA, по-рано известно като Wanadoo Interactive SA (Париж, Франция) (представители: O. Brouwer, H. Calvet, M. Pittie, J. Philippe и J. Janssens, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално S. Rating и E. Gippini Fournier, впоследствие E. Gippini Fournier)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията от 16 юли 2003 г. по процедура за прилагане на член [82 ЕО] (дело COMP/38.233 — Wanadoo Interactive) или, евентуално, искане за отмяна или намаляване на наложената на ищеца глоба.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Осъжда се ищецът да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 289, 29.11.2003 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-304/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна - Директива 79/409/ЕИО - Опазването на дивите птици - Оценка на въздействието върху околната среда на строителни работи по преустройство на ски писти)
 (2007/C 269/13)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и D. Recchia)
 Ответник: Италианска република (представители: I. M. Braguglia и G. Fiengo)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 6, параграфи 2-4, във връзка с член 7 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (OВ L 206, стр. 7) — Нарушение на член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици (OВ L 103, стр. 1) — Разширяване на зоната за ски в Santa Caterina Valfurva, разположена в националния парк Stelvio (специалната защитена зона IT 2040044) без да е извършена оценка на въздействието на проекта върху околната среда — Липса на предприемане на мерки с оглед да се избегне обезпокояването и влошаването на местообитанията на видовете, за които е била предвидена специалната защитена зона
 Диспозитив
 1)
 —
 Като разрешава мерки, които могат да имат съществено отражение върху специалната защитена зона IT 2040044, Parco Nazionale dello Stelvio, без да ги подлага на подходяща оценка на въздействието им по отношение на целите за опазване на посочената зона,
 —
 като разрешава такива мерки, без да спазва разпоредбите, които допускат осъществяването на проект въпреки отрицателната оценка на въздействието и липсата на други разрешения, само ако съществуват наложителни причини от приоритетен обществен интерес и единствено след приемане и съобщаване на Комисията на Европейските общности за всяка компенсаторна мярка, необходима за гарантиране на защитата на цялостната кохерентност на Натура 2000, и
 —
 като не е взела мерки, за да се избегне влошаването на състоянието на естествените местообитания и местообитанията на видовете, както и обезпокояването на видовете, за които специалната защитена зона IT 2040044 Parco Nazionale dello Stelvio е била предвидена,
 Италианската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 6, параграфи 2-4 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, във връзка с член 7 от нея, както и с член 4, параграфи 1 и 2 от Директива 79/409/ЕИО на Съвета от 2 април 1979 година относно опазването на дивите птици.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 229 от 17.9.2005 г.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/17
 Решение на Общия съд от 5 май 2017 г. — Globo Media/EUIPO — Globo Comunicação e Participações (GLOBO MEDIA)
 (Дело T-262/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „GLOBO MEDIA“ - По-ранна фигуративна национална марка „TV GLOBO PORTUGAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 202/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Globo Media, SA (Мадрид, Испания) (представители: L. Estropá Navarro и J. Calderón Chavero, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и B. Uriarte Valiente)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Globo Comunicação e Participações S/A (Рио де Жанейро, Бразилия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 март 2016 г. (преписка R 0561/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Globo Comunicação e Participações и Globo Media
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Globo Media, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 18.7.2016 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/2
 Решение на Съда (голям състав) от 4 декември 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-117/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Член 88, параграфи 1 и 2 ЕО - Помощ за закупуване на земеделска земя, предоставена от Република Полша - Компетентност на Съвета на Европейския съюз - Съществуваща схема за помощи - Присъединяване на Република Полша към Европейския съюз - Помощ, предоставена преди присъединяването - Подходящи мерки - Неразривна връзка между две схеми за помощи - Промяна в обстоятелствата - Извънредни обстоятелства - Икономическа криза - Явна грешка в преценката - Принцип на пропорционалност)
 2014/C 45/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L. Flynn, K. Walkerová и B. Stromsky)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Sitbon и F. Florindo Gijón)
 Встъпили странаи, подпомагащи ответника: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas и L. Liubertaitė), Унгария (представители: G. Koós и M. Fehér, както и K. Szíjjártó), Република Полша (представители: M. Szpunar и B. Majczyna)
 Предмет
 Жалба за отмяна — Отмяна на Решение 2010/10/ЕО на Съвета от 20 ноември 2009 година за предоставяне на държавна помощ от властите на Република Полша за закупуване на земеделска земя в периода между 1 януари 2010 г. и 31 декември 2013 г. (ОВ L 4, стр. 89) — Липса на компетентност — Злоупотреба с власт — Нарушение на принципа за лоялно сътрудничество между държавите членки и институциите — Явна грешка в преценката
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Литва, Унгария и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/13
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 12 март 2014 г. — Henricus Cornelis Maria Niessen и др./Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-119/14)
 2014/C 159/18
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищци: Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли увреждащите действия на работещи на своя отговорност трети лица, на които са възложени задачи, част от дейността на въздушния оператор, да се разглеждат като извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1)?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: когато се преценява това, има ли значение кой е възложил съответните задачи на третото лице (авиокомпанията, летищният оператор и т.н.)?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/11
 Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
 (Дело T-481/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на хората - Генетично модифицирани храни и храни за генетично модифицирани животни - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2011/C 173/26
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: S. Mabile и J.-P. Mignard, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/429/ЕС на Комисията от 28 юли 2010 година за разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица MON 88017 x MON 810 (MON 88Ø17-3 x MON-ØØ81Ø-6) в съответствие с Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 201, стр. 46).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 3.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по исканията за намеса на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.
 (1) ОВ C 346 от 18.12.2010 г.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/58
 Жалба, подадена на 20 февруари 2015 г. — Aston Martin Lagonda/СХВП (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобил)
 (Дело T-86/15)
 (2015/C 138/75)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Обединено кралство) (представител: D. Farnsworth, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Марка на Общността, която съдържа означението „друг“, изобразяваща решетка, поставена върху предната страна на автомобил — заявка за регистрация No 1 2 2 18 418
 Обжалвано решение: Решение на втори апелативен състав на СХВП от 18 декември 2014 г. по преписка R 1795/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която потвърждава извода на проверителя относно липсата, на пръв поглед, на отличителен характер на заявената марка, що се отнася до въпросните стоки и услуги;
 —
 да разреши публикуването на заявката за марка на Общността No 12 218 418 и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/31
 Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Advance Magazine Publishers/СХВП — Selecciones Americanas (VOGUE CAFÉ)
 (Дело T-40/09)
 (2009/C 82/55)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Advance Magazine Publishers, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: адв. T. Alkin, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Selecciones Americanas, SA (Sitges (Барселона), Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 19 ноември 2008 г. по преписка R 280/2008-4, доколкото то се отнася до възражението, основано на регистрираните в Испания под No 255 186 и No 2 529 728 марки,
 —
 да се измени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 19 ноември 2008 г. по преписка R 280/2008-4, в смисъл че разглеждането на възражението се спира до произнасянето на решение в процедурата по възражение срещу заявка за марка на Общността No 3 064 219, и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „VOGUE CAFÉ“ за стоки и услуги от класове 21, 25 и 43
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „Vogue Juan Fort, S.A. — Badalona“, регистрирана в Испания под No 255 186 за стоки от клас 25; фигуративна марка „VOGUE studio“ регистрирана в Испания под No 2 529 728 за стоки от клас 25; заявка за марка на Общността No 3 064 219 за фигуративната марка „VOGUE“ за стоки и услуги от класове 25, 35 и 39.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за заявените стоки от клас 25
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 43, параграф 2 от Регламент No 40/94 на Съвета и/или на правило 22, параграф 3 от Регламент No 2868/95 на Комисията (1), тъй като апелативният състав неправилно заключава, че доказателствата, представените от другата страна в производството пред апелативния състав, установяват използване на марката, регистрирана в Испания под No 255 186; нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно преценява, че съществува вероятност от объркване между съответната марка на Общността и марката, регистрирана в Испания под No 2 529 728; нарушение на правило 20, параграф 7 от Регламент No 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав посочва неприложими основания за отказа си да спре производството до приключване на процедурата по възражение срещу заявка за марка на Общността No 3 064 219.
 (1) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/15
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de commerce de Bruxelles (Белгия) на 23 септември 2009 г. — Françoise Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)/Европейска общност
 (Дело C-377/09)
 2009/C 312/23
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de commerce de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Ищец: Françoise Hanssens-Ensch (синдик на Agenor SA)
 Ответник: Европейска общност
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 288, алинея 2 от Договора ЕО да се тълкува в смисъл, че иск за отговорност по член 530 от белгийския Кодекс на търговските дружества, предявен от синдик по несъстоятелността, с който се иска да бъде осъдена Европейската общност да поеме пасивите по несъстоятелността, с мотива че тя de facto е имала правомощието да управлява търговско дружество и при това управление е допуснала сериозна грешка, която е допринесла за несъстоятелността на дружеството, представлява иск за извъндоговорна отговорност по смисъла на тази разпоредба от Договора?


text:
 17.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/27
 Жалба, подадена на 12 май 2010 г. — ratiopharm/СХВП — Nycomed (ZUFAL)
 (Дело T-222/10)
 2010/C 195/42
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: ratiopharm GmbH (Улм, Германия) (представител: Rechtsanwalt S. Völker)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: nycomed GmbH (Констанц, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 март 2010 г. по преписка R 874/2008-4,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ZUFAL“ за стоки от клас 5.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: nycomed GmbH.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка на Общността „ZURCAL“ за стоки от клас 5 и три национални словни марки: „ZURCAL“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: приема възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/6
 Решение на Съда (втори състав) от 11 април 2013 г. (преюдициално запитване от Sø- og Handelsretten — Дания) — HK Danmark, от името на Jette Ring/Dansk almennyttigt Boligselskab (C-335/11), HK Danmark, от името на Lone Skouboe Werge/Dansk Arbejdsgiverforening, от името на Pro Display A/S в производство по несъстоятелност (C-337/11)
 (Дело C-335/11 и С-337/11) (1)
 (Социална политика - Конвенция на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Членове 1, 2 и 5 - Различно третиране, основано на увреждане - Уволнение - Наличие на увреждане - Отсъствия на работника поради увреждането му - Задължение за приспособяване на работната среда - Работа на непълно работно време - Продължителност на срока на предизвестието)
 2013/C 156/08
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Sø- og Handelsretten
 Страни в главното производство
 Ищци: HK Danmark, от името на Jette Ring (C-335/11), HK Danmark, от името на Lone Skouboe Werge (С-337/11)
 Ответници: Dansk almennyttigt Boligselskab DAB (С-335/11), Dansk Arbejdsgiverforening, от името на Pro Display A/S — в производство по несъстоятелност (C-337/11)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Sø- og Handelsretten — Тълкуване на членове 1, 2 и 5 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) и на Решение на Съда по дело C-13/05, Chacón Navas — Забрана на дискриминацията, основана на увреждане — Национално законодателство, което дава право на работодателя да уволни служител, който е отсъствал по болест, като същевременно е получавал трудовото си възнаграждение, общо 120 дни в рамките на период от 12 последователни месеца — Понятие за увреждане — Лица с трайно намаляване на работоспособността, което не налага използването на специални помощни средства, а се изразява само в невъзможността им да работят на пълно работно време — Подходящо приспособяване на работната среда на лицата с увреждания
 Диспозитив
 1.
 Понятието „увреждане“ в Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че включва състояние, причинено от заболяване, за което медицински е установено, че е излечимо или неизлечимо, щом като това заболяване създава трайни ограничения, произтичащи от физически, умствени или психични недъзи, които при взаимодействие с различни пречки могат да затруднят пълноценното и ефективно участие на съответното лице в професионалния живот наравно с останалите работници. Естеството на мерките, които работодателят трябва да вземе, не е определящо за това дали здравословното състояние на лицето попада в обхвата на въпросното понятие.
 2.
 Член 5 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че намаляването на работното време може да представлява една от мерките за приспособяване на работната среда по този член. Националният съд е този, който трябва да прецени дали при обстоятелствата по главните производства намаляването на работното време като мярка


text:
за приспособяване на работната среда представлява непропорционална тежест за работодателя.
 3.
 Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, съгласно която работодателят може да прекрати трудовия договор с предизвестие със съкратен срок, ако съответният работник с увреждане е отсъствал по болест, като същевременно е получавал трудовото си възнаграждение, общо 120 дни в рамките на период от 12 последователни месеца, когато причина за отсъствията му е обстоятелството, че работодателят не е изпълнил задължението си по член 5 от тази директива да вземе подходящи мерки за приспособяване на работната среда.
 4.
 Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба, съгласно която работодателят може да прекрати трудовия договор с предизвестие със съкратен срок, ако съответният работник с увреждане е отсъствал по болест, като същевременно е получавал трудовото си възнаграждение, общо 120 дни в рамките на период от 12 последователни месеца, когато неговите отсъствия се дължат на увреждането му, освен ако тази разпоредба преследва законна цел и същевременно не надхвърля необходимото за постигането ѝ — нещо, което запитващата юрисдикция трябва да прецени.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/7
 Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-508/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/109/ЕО - Статут на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни - Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ - Молба за издаване на разрешение за пребиваване във втора държава членка, подадена от гражданин на трета страна, който вече е получил статут на дългосрочно пребиваващ в една държава членка, или от член на неговото семейство - Размер на таксите, изисквани от компетентните органи - Непропорционалност - Пречка за упражняването на правото на пребиваване)
 2012/C 174/09
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и R. Troosters)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.M. Wissels и J. Langer)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Гърция (представител: T. Papadopoulou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225) — Молба за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ — Такси — Твърде висок и несправедлив размер — Спънка за упражняването на правото на пребиваване
 Диспозитив
 1.
 Като прилага за гражданите на трети страни, които кандидатстват за статут на дългосрочно пребиваващ в Нидерландия, и за гражданите от трети страни, които след придобиване на такъв статут в държава членка, различна от Кралство Нидерландия, заявяват желание да упражнят правото на пребиваване в тази държава членка, както и за членовете на техните семейства, които искат да им бъде разрешено да ги придружат или да се присъединят към тях, прекомерни и непропорционални такси, които могат да възпрепятстват упражняването на правата, предоставени с Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Гърция понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/41
 Жалба, подадена на 12 януари 2017 г. — Landesbank Baden-Württemberg/ЕСП
 (Дело T-14/17)
 (2017/C 063/54)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Landesbank Baden-Württemberg (Щутгарт, Германия) (представители: H. Berger и K. Rübsamen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Единния съвет за преструктуриране (ЕСП)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени в частта им, която се отнася до вноските на жалбоподателя, решението на Единния съвет за преструктуриране от 15 април 2016 г. относно предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (SRB/ES/SRF/2016/06) и решението на Единния съвет за преструктуриране от 20 май 2016 г. относно адаптирането на предварителните вноски за Единния фонд за преструктуриране за 2016 година, с което се допълва решението на този съвет от 15 април 2016 година предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране за 2016 година (SRB/ES/SRF/2016/13);
 —
 да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС, член 41, параграфи 1 и 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като обжалваните решения не са мотивиране в достатъчна степен.
 2.
 Второ основание: нарушение на правото на изслушване по член 41, параграфи 1 и 2, буква а) от Хартата, тъй като жалбоподателят не е бил изслушан преди приемането на обжалваните решения.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 103, параграф 7, буква з) от Директива 2014/59/ЕС (1), на член 113, параграф 7 от Регламент (ЕС) No 575/2013 (2), на член 6, параграф 5, първото изречение от Делегиран Регламент (ЕС) 2015/63 (3), на членове 16 и 20 от Хартата и на принципа на пропорционалност, поради прилагането на коефициент за умножение 0.556 за индикатора IPS (Institutional Protection Scheme) (ИЗС (институционална защитна схема)).
 Жалбоподателят изтъква в рамките на третото основание, че ответникът не е приложил спрямо него изцяло индикатора IPS. Закрилата, предоставяна от институционална система за защита, се прилагала всеобхватно и по еднакъв начин по отношение на всички членуващи институции. Провеждането на разграничение между институциите на равнище на индикатора IPS било несъвместимо със системата и произволно. Поставянето на жалбоподателя в групата на институциите с най-висок рисков профил също било явно необосновано и произволно.
 4.
 Четвърто основание: нарушение на член 16 от Хартата, и на принципа на пропорционалност, поради прилагането на множител за корекции за риска
 Жалбоподателят се позовава също на обстоятелството, че единният съвет нарушил неговата свобода на стопанска инициатива и принципа на пропорционалност, доколкото този съвет изчислил множители за корекции за риска, които не съответствали на добрия рисков профил на жалбоподателя, който бил над средния за останалите дължащи вноски институции.
 (1) Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) No 1093/2010 и (ЕС) No 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ 2014 г.,


text:
L 173, стр. 190).
 (2) Регламент (ЕС) No 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012 (ОВ 2013 г., L 176, стр. 1).
 (3) Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ 2015 г., L 11, стр. 44).


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/24
 Преюдициално запитване, отправено от Supreme Court of the United Kingdom на 12 август 2011 г. — Mark Alemo-Herron и др./Parkwood Leisure Ltd
 (Дело C-426/11)
 2011/C 311/40
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court of the United Kingdom
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Mark Alemo-Herron, Sandra Tipping, Christopher Anderson, Stacey Aris, Audrey Beckford, Lee Bennett, Delroy Carby, Vishnu Chetty, Deborah Cimitan, Victoria Clifton, Claudette Cummings, David Curtis, Stephen Flin, Patience Ijelekhai, Rosemarie Lee, Roxanne Lee, Vivian Ling, Michelle Nicholas, Lansdail Nugent, Anne O'Connor, Shirley Page, Alan Peel, Mathew Pennington, Laura Steward
 Ответник: Parkwood Leisure Ltd
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато работник или служител има договорно право срещу прехвърлителя, какъвто е настоящият случай, да се ползва от условията, които са договорени и определени в който и да било момент от трето лице, което е организация за колективно договаряне, и това право е признато в националното право по-скоро като динамично, отколкото като статично по естеството си в отношенията между работника или служителя и работодателя прехвърлител, трябва ли да се счита, че член 3 от Директива 2001/23/ЕО (1) на Съвета от 12 март 2001 г., тълкуван във връзка с Решение на Съда по дело Werhof/Freeway Traffic Systems GmbH & Co KG (C-499/04, Recueil, стр. I-2397):
 а)
 изисква, в случай на съответно прехвърляне, за което се прилага Директивата, това право да бъде защитено и изпълняемо срещу приобретателя; или
 б)
 позволява, в случай на съответно прехвърляне, за което се прилага Директивата, националните съдилища да приемат, че това право е защитено и изпълняемо срещу приобретателя; или
 в)
 забранява, в случай на съответно прехвърляне, за което се прилага Директивата, националните съдилища да приемат, че това право е защитено и изпълняемо срещу приобретателя?
 2.
 Когато държава членка е изпълнила задължението си за транспониране на минималните изисквания по член 3 от Директива 2001/23, но възниква въпросът дали мерките за транспониране трябва да се тълкуват като превишаващи тези изисквания по такъв начин, че са облагодетелствани защитените работници и служители чрез предоставянето на динамични договорни права срещу приобретателя, трябва ли да се счита, че съдилищата на държавата членка имат правомощието да прилагат националното право при тълкуването на законодателството за транспониране винаги когато посоченото тълкуване не противоречи на общностното право, или трябва да се възприеме друг подход при тълкуването и, при утвърдителен отговор, какъв подход?
 3.
 Като се има предвид, че в настоящия случай работодателят не твърди, че признаването по националното право на динамичното право на работниците и служителите да се ползват от условията, определени при колективно договаряне, би означавало да се накърнят правата на работодателя по член 11 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, има ли националният съд правомощието да прилага поддържаното от служителите тълкуване на Transfer of Undertakings (Protection of Employment) Regulations 1981 [Правилник за прехвърлянето на предприятия (защита на работниците и служителите) от 1981 г.]?
 (1) Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Cour du travail de Liège — Белгия) — Mono Car Styling SA, в ликвидация/Dervis Odemis и др.
 (Дело C-12/08) (1)
 (Преюдициално запитване - Директива 98/59/ЕО - Членове 2 и 6 - Процедура за информиране и консултиране с работниците в случай на колективни уволнения - Задължения на работодателя - Право на иск на работниците - Изискване за конформно тълкуване)
 2009/C 220/11
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Liège
 Страна в главното производство
 Жалбоподател: Mono Car Styling SA, в ликвидация
 Ответник: Dervis Odemis и др.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour du travail de Liège (Белгия) — Тълкуване на членове 2, 3 и 6 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения (ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95) — Редовност на процедурата за информиране и консултиране с работниците в случаите на колективни уволнения — Липса на писмено уведомление за мотивите за планираните уволнения, за броя и категориите на работниците, които трябва да бъдат уволнени, за предлаганите критерии за подбор на посочените работници — Отражение на липсата на оспорване от страна на представителите на работниците върху правото на всеки отделен работник да предявява иск за оспорване на редовността на процедурата по уволненията — Обхват на изискването за конформно тълкуване
 Диспозитив
 1)
 Член 6 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки в областта на колективните уволнения, тълкуван във връзка с член 2 от нея, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, въвеждаща производства, чрез които да е възможно по искане както на представителите на работниците, така и на отделните работници, да се провери дали са изпълнени предвидените с тази директива задължения, но ограничаваща правото на иск на всеки отделен работник, що се отнася до допустимите оплаквания, и обвързваща това право с условието представителите на работниците предварително да изложат пред работодателя възражения, както и с условието засегнатият работник предварително да уведоми работодателя, че оспорва редовността на процедурата за информиране и консултиране.
 2)
 Обстоятелството, че национална правна уредба, която въвежда производства, чрез които е възможно по искане на представителите на работниците да се провери дали работодателят е изпълнил всички задължения за информиране и консултиране, посочени в Директива 98/59, предвижда ограничения и условия по отношение на признатото от нея право на иск на всеки отделен работник, засегнат от колективно уволнение, не нарушава принципа на ефективна съдебна защита.
 3)
 Член 2 от Директива 98/59/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която ограничава задълженията на работодателя, който възнамерява да извърши колективни уволнения, в сравнение с предвидените в посочения член 2. При прилагането на вътрешното право националната юрисдикция трябва, съгласно принципа за конформно тълкуване, да вземе предвид националното право като цяло и да го тълкува, доколкото е възможно, в светлината


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/3
 Решение на Съда (пети състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda sanitaria locale No 5 „Spezzino“, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria/San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
 (Дело C-113/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Услуги за медицински транспорт - Национално законодателство, съгласно което дейностите по медицински транспорт за обществените лечебни заведения се възлагат приоритетно на доброволческите организации, които отговарят на законоустановените изисквания и са вписани в регистър - Съвместимост с правото на Съюза - Обществени поръчки - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Директива 2004/18/ЕО - Смесени услуги, посочени както в приложение II A, така и в приложение II Б към Директива 2004/18 - Член 1, параграф 2, букви a) и г) - Понятие за обществена поръчка за услуги - Възмезден характер - Насрещна престация, която се състои във възстановяване на направените разходи))
 (2015/C 046/03)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Azienda sanitaria locale No 5 „Spezzino“, ANPAS Associazione Nazionale Pubblica Assistenza — Comitato Regionale Liguria, Regione Liguria
 Ответници: San Lorenzo Società Cooperativa Sociale, Croce Verde Cogema Cooperativa Sociale Onlus
 В присъствието на: Croce Rossa Italiana — Comitato regionale Liguria и др.
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че предоставянето на услуги за спешен и извънредно спешен медицински транспорт се поверява приоритетно, с пряко възлагане и без каквото и да било разгласяване на доброволческите организации, с които е сключено споразумение, стига правната уредба и споразуменията, в рамките на които тези организации извършват дейността си, действително да допринасят за постигането на социалната цел, както и за преследването на целите за солидарност и за бюджетна ефективност, на които се основава тази уредба.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.