text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/33
 Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г. — Bunge Argentina/Съвет
 (Дело T-116/14)
 2014/C 129/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bunge Argentina SA (Буенос Айрес, Аржентина) (представители: J. Bellis и R. Luff, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото засяга жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че институциите са допуснали явна грешка в преценката на фактите, като са заключили, че е имало нарушаване на цените на соята и соевото масло, оправдаващо приложението на член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент (1).
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че член 2, параграф 5, втора алинея от основния антидъмпингов регламент, съгласно тълкуването на институциите в настоящия случай, може да не се прилага за внос от член на СТО, тъй като противоречи на Антидъмпинговото споразумение на СТО.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че при оценката на вредата не са взети предвид фактори, които нарушават причинно-следствената връзка между твърдяната вреда и твърдения дъмпингов внос в нарушение на член 3, параграф 7 от основния антидъмпингов регламент.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51).


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/11
 Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Eurocool Logistik/СХВП — Lenger (EUROCOOL)
 (Дело T-599/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „EUROCOOL“ - По-ранна национална фигуративна марка „EUROCOOL LOGISTICS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на услугите - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на изслушване)
 2013/C 304/20
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Eurocool Logistik GmbH (Линц, Австрия) (представители: G. Secklehner и C. Ofner, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално R. Manea, впоследствие K. Klüpfel, впоследствие K. Klüpfel и A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Peter Lenger (Вайнхайм, Германия) (представител: F. Pfefferkorn, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 14 октомври 2010 г. (преписка No R 451/2010-1) относно процедура по възражение между Eurocool Logistik GmbH и г-н Peter Lenger
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 14 октомври 2010 г. (преписка No R 451/2010 1) в частта, отнасяща се до услугите, посочени в заявката за марка, за „разработването на програмни продукти за складиране, посредничество и транспорт на охладени и замразени стоки“ от клас 42 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година и „услуга на спедиторски агенции“ от клас 39 на посочената спогодба, обхваната от по-ранната марка.
 2.
 Отхвърля възражението, доколкото се отнася до посочените в точка 1 услуги.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Eurocool Logistik GmbH, СХВП и г-н Peter Lenger понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.
 5.
 СХВП понася половината от направените от Eurocool Logistik съдебни разноски в хода на производството пред апелативния състав.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/15
 Жалба, подадена на 28 април 2011 г. от Италианската република срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 февруари 2011 г. по дело T-3/09, Италианска република/Европейска комисия
 (Дело C-200/11 P)
 2011/C 204/29
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Да се отмени Решение на Общия съд по дело T-3/09 и да се вземе решение по същество относно Решение на Комисията от 21.10.2008 година за държавна помощ C 20/2008 (ex N 62/2008), която Италия възнамерява да приведе в действие като изменение на схема за държавна помощ No 59/2004 относно временния защитен механизъм за корабостроене, с окончателен No C(2008) 6015.
 Правни основания и основни доводи
 Италианската република обжалва пред Съда Решение на Общия съд от 3 февруари 2011 г. по дело T-3/09, с което Общият съд на Европейския съюз отхвърля жалбата на Италия срещу Решение на Комисията от 21.10.2008 г. относно държавна помощ C 20/2008 (ex N 62/2008), която Италия възнамерява да приведе в действие като изменение на схема за държавна помощ No 59/2004 относно временния защитен механизъм за корабостроене, с окончателен No C(2008)6015, за която Италианската република е била уведомена на 22.10.2008 г. с докладна записка No SG-Greffe (2008) D/206436 от 22.10.2008 г.
 В подкрепа на жалбата си Италианската република изтъква четири правни основания.
 Първо правно основание. Фактическа грешка и нарушение на член 87, параграф 1 ЕО и на член 88, параграф 3 ЕО, както и на член 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 659/1999 (1) и на член 4 от Регламент (ЕО) No 794/2004 (2).
 Италия възнамерява да включи в Закона за бюджета за 2008 г. финансирането на помощта за корабостроенето по Закона за бюджета за 2004 г. и по Министерско постановление 2.2.2004, което финансиране вече е одобрено от Комисията въз основа на Регламент (СЕ) No 1177/2002 (3) (Регламент ВЗМ), без да променя изискванията за самата помощ, нито предприятията и договорите, които могат да се ползват от нея. Всъщност финансирането е изчерпано, тъй като постъпват повече молби от предвидените. Поради присъщата ѝ структура, за този вид помощ не може да се предвиди предварително определена обща сума; следователно включването на финансирането на помощта [в Закона за бюджета за 2008 г.] не е равнозначно на съществено изменение на вече одобрената помощ, тоест на нова помощ. Общият съд е допуснал грешка като не е отчел тези обстоятелства.
 Второ правно основание. Нарушение на членове 2, 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) No 1177/2002.
 Комисията приема, че Законът за бюджета за 2008 г. представлява нова помощ, тъй като схемата по Регламент ВЗМ изтича на 31 март 2005 г. и престава да се прилага след тази дата. Това не е точно, тъй като тази дата се отнася само до крайния срок, в който трябва да бъдат сключени договорите за изграждане на кораби, за които може да се получи помощ; в същият регламент обаче се предвижда, че помощите трябва да бъдат изплатени на предприятията, които доставят корабите


text:
в срок от три години от датата на сключване на договора (с изключение на удължаване за не повече от три допълнителни години). Следователно регламентът е приложим към тези договори поне до 31 март 2008 г. Одобреният на 24.12.2007 г. Закон за бюджета за 2008 г. е мярка именно в приложението на регламента, която има за цел да позволи изплащането на помощите по всички договори, сключени до 31 март 2005 г. Правната основа на тази мярка е Регламент ВЗМ, който Комисията трябва да приложи, за да я одобри. Общият съд е допуснал грешка като е приел, че на 31 март 2005 г. се прекратяват правомощията на Комисията да преценява свързаните с корабостроенето мерки с оглед на Регламент ВЗМ, дори когато се отнасят до договори, сключени до 31 март 2005 г.
 Трето правно основание. Нарушение на членове член 87, параграфи 2 и 3 ЕО и на член 88, параграф 3 ЕО. Нарушение на съществени процесуални правила поради липсата на мотиви (член 253 ЕО).
 Комисията приема, че в нито една норма от Договора или от други източници се съдържа изискване помощта по Закона за бюджета за 2008 г. да е съвместима с общия пазар. Това е неправилно, тъй като става дума за защита на общностното корабостроене от корейския дъмпинг, което може да доведе до прилагане на член 87, параграф 3, буква б) ЕО (важни проекти от общоевропейски интерес) или на член 87, параграф 3, буква в) ЕО (помощи за улесняване развитието на определен икономически сектор) и във всички случай на принципа на пропорционалност: предоставянето на помощ само за едни договори, но не и за други поради изчерпване на финансирането всъщност би било непропорционално средство за защита на публичните финанси, доколкото би довело до сериозно нарушение на конкуренцията между засегнатите предприятия. Комисията не е разгледала нито една от тези възможни основания за дерогиране на забраната за държавни помощи. Общият съд е допуснал грешка като е приел, че Италия не е посочила нито едно основание за дерогиране на забраната за държавни помощи по-специално поради нервното третиране и нарушаването на конкуренцията, които биха били налице ако се откаже помощ на едни предприятия и се предостави на други, които се намират в същото положение. Освен това Общият съд е допуснал грешка като е приел, че решението на Комисията е надлежно мотивирано.
 Четвърто правно основание. Нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и на равно третиране (недопускане на дискриминация).
 След като Комисията одобрява схемата по МП 2.2.2004 възникват оправдани правни очаквания, че ще бъде одобрен и закона, в който само се предвижда финансирането на същата тази схема. Това се налага и от принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация, тъй като поради изчерпване на финансирането само някои оператори получават помощ, а други, които се намират в същото положение, не я получават. Общият съд е допуснал грешка като е приел, че за Италия и за заинтересованите лица е било ясно, че решението за одобрение от 2004 г. ограничава помощите, които ще бъдат предоставени, до обща сума в размер на 10 милиона евро. Напротив съществува разбиране, че


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/32
 Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Harwin International/СХВП — Cuadrado (Pickwick)
 (Дело T-450/07)
 (2008/C 37/50)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Harwin International LLC (Albany, Съединени Щати) (представител: D. Przedborski, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cuadrado SA (Paterna, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No R 1245/2006-2 на Втори апелативен състав на СХВП от 10 септември 2007 г.,
 —
 да се осъдят ответникът и Cuadrado SA да заплатят направените от тях съдебни разноски и да възстановят съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „PICKWICK COLOUR GROUP“, за стоки и услуги от клас 25 — заявка No 826669.
 Притежател на марката на Общността: Harwin International LLC.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Cuadrado SA.
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: по-ранна национална словна марка „PICK OUIC, CUADRADO SA, VALENCIA“ и фигуративната марка, съдържаща словните елементи „Pick Ouic“, за стоки от клас 25.
 Решение на отдела по заличаването: обявява заявената марка за изцяло недействителна.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 56, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.
 Жалбоподателят твърди, че констатацията на апелативния състав относно липсата на разглеждане от отдела по заличаването на доказателствата, представени от Cuadrado, е непоследователна и незаконосъобразна. Освен това жалбоподателят посочва, че не съществува вероятност от объркване между посочените марки.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/16
 Решение на Общия съд от 21 септември 2011 г. — Adjemian и др./Комисия
 (Дело T-325/09 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Служители - Срочен договор - Отказ за сключване на нов договор или за подновяване на договор за неопределено време - Рамково споразумение за срочната работа - Директива 1999/70/ЕО - Член 88 от УРДС - Решение на Комисията относно максималната продължителност на наемане на временен персонал в нейните служби)
 2011/C 319/32
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Vahan Adjemian (Angera, Италия) и 175 служители и бивши служители на Европейската комисия, чиито имена са посочени в приложение към решението (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin) и Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и K. Zieleśkiewicz)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 4 юни 2009 г. по дело Adjemian и др./Комисия (F-134/07 и F-8/08, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 4 юни 2009 г. по дело Adjemian и др./Комисия (F-134/07 и F-8/08) в частта, в която се приема липсата на основание за постановяване на съдебно решение по същество по отношение на исканията на жалбоподателите по дело F-134/07, чиито имена са посочени в приложението, насочени срещу решенията за отхвърляне на техните административни жалби.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3.
 Отхвърля жалбата, подадена от жалбоподателите по дело F-134/07, чиито имена са посочени в приложението, в частта, в която се иска отмяната на решенията за отхвърляне на техните административни жалби.
 4.
 Г-н Vahan Adjemian и 175-те служители и бивши служители на Европейската комисия, чиито имена са посочени в приложението, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Комисията и Съвета на Европейския съюз, направени пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/26
 Жалба, подадена на 15 март 2013 г. — Sun Capital Partners/СХВП — Sun Capital Partners (SUN CAPITAL)
 (Дело T-164/13)
 2013/C 147/47
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sun Capital Partners, Inc. (Ню Йорк, Съединени щати) (представители: P.-A. Dubois, Solicitor, D. Alexander, QC и F. Clark, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sun Capital Partners Ltd (Лондон, Обединеното кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение на апелативния състав и/или
 —
 да върне преписката за ново разглеждане от апелативния състав,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските във връзка с производствата, включително разноските на жалбоподателя пред апелативния състав,
 —
 да осъди SCPL да заплати разноските във връзка с производствата, включително разноските на жалбоподателя пред апелативния състав, ако SCLP встъпи в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „SUN CAPITAL“, регистрирана като марка на Общността под No 2 942 654
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Основание на искането за обявяване на недействителност: основанията на искането за обявяване на недействителност са изложените в член 53, параграф 1, буква в) и в член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009 на Съвета.
 Решение на отдела по отмяна: обявява обжалваната марка на Общността за недействителна.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1 във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/26
 Преюдициално запитване от High Court (Ирландия), постъпило на 30 май 2017 г. — Eugen Bogatu/Minister for Social Protection
 (Дело C-322/17)
 (2017/C 277/37)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court (Ирландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Eugen Bogatu
 Ответник: Minister for Social Protection
 Преюдициални въпроси
 1)
 Изисква ли Регламент No 883/2004 (1), и по-специално член 67 от него, разгледан във връзка с член 11, параграф 2 от същия, дадено лице да бъде или наето на работа, или да е самостоятелно зает работник в компетентната държава членка (съгласно определението в член 1, буква т) от Регламента), или алтернативно, да получава паричните обезщетения, посочени в член 11, параграф 2 от Регламента, за да има право на „семейни обезщетения“, съгласно определението в член l, буква щ) oт Регламента?
 2)
 Следва ли понятието „парични обезщетения“ в член 11, параграф 2 oт Регламента да се тълкува в смисъл, че се отнася само за периода, през който молителят действително получава парични обезщетения, или се отнася за всеки период, през който молителят е осигурен за риск, с право на парично обезщетение за в бъдеще, независимо дали това обезщетение е било поискано при подаването на молбата за семейни обезщетения?
 (1) Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в OB L 33, 2008 г., стр. 12).


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/7
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 12 май 2014 г. — DHL Hub Leipzig GmbH/Hauptzollamt Braunschweig
 (Дело C-228/14)
 2014/C 303/09
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: DHL Hub Leipzig GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Braunschweig
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли да се смята, че данъкът върху добавената стойност при внос на стоки, реекспортирани под митнически надзор, тъй като са необщностни стоки, за които обаче е възникнало митническо задължение поради нарушение на задължението по член 204 от МК (1) — в конкретния случай поради пропуск да бъде завършен митническият режим външен транзит в Общността чрез представянето на стоките за митническо оформяне пред компетентната митница преди въвеждането им в съответната трета страна — не е бил законно дължим по смисъла на член 236, параграф 1 от ЦК във връзка с разпоредбите на Директива 2006/112/EО (2), най-малкото при положение че за длъжник на този данък се смята лицето, носител на нарушеното задължение, без то да е разполагало с право да се разпорежда с посочените стоки?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
 (2) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 22.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/15
 Жалба, подадена на 17 април 2013 г. — Bayer Intellectual Property/СХВП — Interhygiene (INTERFACE)
 (Дело T-227/13)
 2013/C 178/25
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Германия) (представител: E. Armijo Chávarri, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Interhygiene GmbH (Cuxhaven, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение като незаконосъобразно, доколкото с него се обявява, че заявката за марка на Общността „INTERFACE“ е несъвместима с по-ранната марка „Interfog“,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „INTERFACE“ за стоки от клас 5 — заявка за марка на Общността 8 133 977
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „Interfog“, регистрирана за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/29
 Жалба, подадена на 15 септември 2011 г. — Обединеното кралство/ЕЦБ
 (Дело T-496/11)
 2011/C 340/58
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: K. Beal, barrister, и S. Ossowski, Treasury Solicitor)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Отмяната на Eurosystem Oversight Policy Framework (Политическа рамка за наблюдение на Евросистемата) на Европейската централна банка („ЕЦБ“) от 5 юли 2011 г. (1), доколкото с нея се въвежда критерий за местонахождение, който трябва да се прилага за системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в държавите членки, които не участват Евросистемата
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от
 —
 това, че ЕЦБ не била компетентна да публикува обжалвания акт по принцип или без да използва законодателен инструмент, като регламент, приет или от Съвета, или от самата ЕЦБ.
 2.
 Второто правно основание е изведено от
 —
 това, че с обжалвания акт de jure или de facto ще бъде наложено изискване за място на установяване на системите за клиринг посредством централни контрагенти, желаещи да извършват сделки по клиринг или плащане в евро, надвишаващи дневно определена сума. Обжалваният акт нарушава членове 48, 56 и/или член 63 ДФЕС, или само някои от тези членове, доколкото:
 а)
 Системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в неучастващи в еврозоната държави членки, подобно на Обединеното кралство, ще бъдат длъжни да преместят своите центрове за управление и контрол в държави членки, които участват в Евросистемата. Те също ще бъдат длъжни да учредят повторно юридически лица, които са признати по вътрешното право на друга държава членка;
 б)
 в случай, че подобни системи за клиринг посредством централни контрагенти не променят своето място на установяване, както се изисква, ще им бъде отказан достъпа до финансовите пазари на държавите членки от Евросистемата, при същите условия като системите за клиринг на централните контрагенти, установени в тези страни, или по принцип;
 в)
 системите за клиринг посредством централни контрагенти, които не са местни лица, няма да имат право на улесненията, които предлагат ЕЦБ или националните централни банки (НЦБ) на Евросистемата при същите условия или по принцип;
 г)
 вследствие на това се ограничава или напълно забранява възможността на подобни системи за клиринг посредством централни контрагенти да предлагат услуги по клиринг и плащане в евро на потребители от Съюза.
 3.
 Третото правно основание е изведено от
 —
 това, че обжалваният акт нарушава членове 101 и/или 102 ДФЕС във връзка с член 106 ДФЕС и член 13 ДЕС, доколкото:
 а)
 с него действително се изисква всички клиринг сделки, които се извършват в евро и надвишават известно ниво, да се сключват от системите за клиринг посредством централните контрагенти, установени в държава членка от еврозоната;
 б)
 с него действително се нарежда на НЦБ от евро зоната да не подхранват резервите в евро валута на системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в държави членки, които не са членове на еврозоната, ако те надвишават установените в това решение граници.
 4.
 Четвъртото правно основание е


text:
изведено от
 —
 Това, че изискването системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в държави членки извън еврозоната, да приемат различна юридическа правосубектност и място на установяване е равнозначно на пряка или непряка дискриминация, основана на гражданството. С него се нарушава и общия принцип на ЕС на равенство, доколкото системите за клиринг посредством централни контрагенти, установени в различни държави членки, са предмет на различно третиране, което не е обективно обосновано.
 5.
 Петото правно основание е изведено от
 —
 това, че без да поема доказателствената тежест във връзка с твърдението, че тези ограничения не са обосновани със съображения от обществен интерес (ЕЦБ е длъжна да обоснове своето мнение в полза на дерогация, ако такъв подход бъде възприет), Обединеното кралство твърди, че каквото и да е съображение от обществен ред, изтъкнато от ЕЦБ, няма да отговори на изискването за пропорционалност, доколкото съществуват по-малко ограничителни мерки за гарантиране на контрола на финансовите институции, които са установени в Съюза, но извън еврозоната.
 (1) Направена публично достъпна посредством публикуването ѝ на уебсайта на ЕЦБ на 5 юли 2011 г.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/25
 Определение на Общия съд от 21 март 2012 г. — Telefónica/Комисия
 (Дело T-228/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, допускаща данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с общия пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2012/C 133/49
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: адв. J. Ruiz Calzado, адв. M. Núñez-Müller и адв. J. Domínguez Pérez)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Urraca Caviedes)
 Предмет
 Искане за отмяна на член 1, параграф 1 от Решение 2011/5/ЕО на Комисията от 28 октомври 2009 година относно данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на значителни дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведена в действие от Испания (ОВ L 7, 2011 г., стр. 48)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Telefónica, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 195, 17.7.2010 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 май 2009 г. — Outokumpu и Luvata/Комисия
 (Дело T-122/04) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на медни тръби за промишлени цели - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и подялба на пазари - Глоби - Размер на съответния пазар - Отегчаващи обстоятелства - Повторност на нарушението)
 2009/C 153/61
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Outokumpu Oyj (Espoo, Финландия); и Luvata Oy, по-рано Outokumpu Copper Products Oy (Espoo) (представители: J. Ratliff, barrister, F. Distefano и J. Luostarinen, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представител: É. Gippini Fournier)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите на основание член 2, буква б) от Решение С (2003) 4820 окончателен на Комисията от 16 декември 2003 година относно производство по член 81 [ЕО] и по член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/E-1/38.240 — Тръби за промишлени цели), и от друга страна, насрещно искане на Комисията за увеличаване на размера на глобата.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Outokumpu Oyj и Luvata Oy да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 30.4.2004 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/14
 Решение на Съда (шести състав) от 13 декември 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-184/06) (1)
 (Рибарство - Регламент (ЕО) No 51/2006 - Разпределяне на квотите за улов между държавите-членки - Акт за присъединяване на Испания - Край на преходния период - Изискване за относителна стабилност - Принцип за забрана на дискриминацията - Нови риболовни възможности)
 (2008/C 51/22)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: N. Díaz Abad)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. De Gregorio Merino и A. Westerhof Löfflerova)
 Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Отмяна на Регламент (ЕО) No 51/2006 на Съвета от 22 декември 2005 година за определяне риболовните възможности през 2006 година и съответните условия по отношение на някои рибни запаси и групи рибни запаси, приложими във водите на Общността, и по отношение корабите на Общността във води, за които се изискват ограничения върху улова (OВ L 16, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 9, стр. 1) — Дискриминация — Приложение на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (OВ L 358, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 3)
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 154, 1.7.2007 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/34
 Иск, предявен на 2 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
 (Дело C-293/08)
 (2008/C 223/53)
 Език на производството: фински
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande, I. Koskinen)
 Ответник: Република Финландия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че Република Финландия не е изпълнила задълженията си по Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с тази директива, или като във всеки случай не е уведомила Комисията за последните (1),
 —
 да се осъди Република Финландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 октомври 2006 г.
 (1) ОВ L 304, стр. 12.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/23
 Жалба, подадена на 22 януари 2013 г. — Exakt Advanced Technologies/СХВП — Exakt Precision Tools (EXAKT)
 (Дело T-37/13)
 2013/C 86/38
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Exakt Advanced Technologies GmbH (Нордерщедт, Германия) (представител: Rechtsanwalt A. von Bismarck)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Exakt Precision Tools Ltd (Абердийн, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 октомври 2012 г. по преписка R 1764/2011-1,
 —
 да осъди подпомагащата страна да заплати съдебните разноски, включително разноските, възникнали в производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, която съдържа словния елемент „EXAKT“, за стоки и услуги от класове 7, 9 и 37 — Заявка за марка на Общността No 3 996 592.
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Exakt Precision Tools Ltd
 Основание на искането за обявяване на недействителност: Фигуративна марка, която съдържа словния елемент „EXAKT“, за стоки от класове 7, 8 и 9.
 Решение на отдела по отмяна: Уважава искането.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 53, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009.


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/20
 Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 27 юли 2015 г. — Elaine Farrell/Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland и Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
 (Дело C-413/15)
 (2015/C 320/28)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Elaine Farrell
 Ответници: Alan Whitty, Minister for the Environment, Ireland и Attorney General, Motor Insurers Bureau of Ireland (MIBI)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли установените в точка 20 от решение Foster и др. [...] (C-188/89) критерии за проверка дали е налице еманация на държавата да се тълкуват в смисъл, че тези критерии трябва да се прилагат
 а)
 кумулативно или
 б)
 поотделно?
 2.
 Доколкото посочените в решение Foster и др. [...] (C-188/89) аспекти могат евентуално да се считат за фактори, които следва надлежно да се вземат предвид при извършването на цялостна преценка, налице ли е основен принцип, присъщ на установените в това решение отделни фактори, който даден съд следва да приложи, когато обосновава преценката си дали конкретен орган представлява еманация на държавата?
 3.
 За да се счита, че даден орган е еманация на държава членка, достатъчно ли е тя да му е възложила широк набор от отговорности с явната цел да се изпълняват задължения съгласно правото на ЕС, или освен това е необходимо такъв орган да има и а) специални правомощия или б) да извършва дейност под прекия контрол или надзор на тази държава членка?


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/29
 Жалба, подадена на 7 март 2008 г. — Република Кипър/Комисия
 (Дело T-119/08)
 (2008/C 142/53)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Кипър (представител: Π. Kliridis)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обявлението EuropeAid/125672/C/SER/CY за откриване на процедура за възлагане на обществена поръчка, озаглавена „Technical Assistance on animal husbandry“, публикувано само на английски език на Интернет страницата http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/, на 27 декември 2007 г. или приблизително на тази дата, и да се отменят членове 5 и 28.2 от обявлението,
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи на жалбоподателя са същите или подобни на тези по дела Τ-91/08, Τ-92/08 и T-93/08, Република Кипър/Комисия.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/14
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea (Румъния), постъпило на 18 февруари 2015 г. — Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău/Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare и др.
 (Дело C-74/15)
 (2015/C 171/16)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Oradea
 Страни в главното производство
 Въззивници: Dumitru Tarcău, Ileana Tarcău
 Ответници: Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA — Sucursala Baia Mare, Banca Comercială Intesa Sanpaolo România SA Arad, Cristian Nicolae Tarcău, Corina Tarcău, SC Magenta представлявано от ликвидатора Pareto Grup IPURL, SC Crisco SRL представлявано от специалния синдик CII Renata Moldovan, SC Crisco SRL представлявано от специалния синдик Cristian Tarcău
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 2, буква б) от Директива 93/13/ЕИО (1) по отношение на определението на понятието „потребител“ да се тълкува в смисъл, че то включва или напротив, в смисъл, че то изключва от тази дефиниция физическите лица, които подписват в качеството си на лица, предоставили обезпечение, допълнителни споразумения и допълнителни договори (договор за поръчителство, договор за обезпечение върху недвижим имот) към договор за кредит, сключен с търговско дружество с цел развитие на неговата дейност, като се има предвид, че тези физически лица нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и чете са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност [?]
 2)
 Следва ли член l, параграф l от Директива 93/13/ЕИО да се тълкува в смисъл, че в обхвата на тази директива попадат само договорите, сключени между търговци и потребители, които имат за предмет продажбата на стоки или услуги, или в нейния обхват попадат и акцесорните договори (договор за обезпечение, договор за поръчителство) към договор за кредит с бенефициер търговско дружество, сключени от физически лица, които нямат никаква връзка с дейността на търговското дружество и които са действали за цели, които са извън рамките на тяхната професионална дейност [?]
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/29
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 декември 2008 г. — Bateaux Mouches/СХВП — Castanet (BATEAUX MOUCHES)
 (Дело T-365/06) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността BATEAUX MOUCHES - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) и член 51, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 и член 51, параграф 2 от Регламент No 40/94)
 (2009/C 32/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Compagnie des bateaux mouches SA (Париж, Франция) (представител: D. de Leusse, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Jean-Noël Castanet (Мюнхен, Германия) (представител: J. Sulzer, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 7 септември 2006 г. (преписка R 1172/2005-1), свързано с процедура за обявяване на недействителност между г-н Jean-Noël Castanet и Compagnie des bateaux mouches SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Compagnie des bateaux mouches SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/18
 Решение на Общия съд от 14 януари 2016 г. — Coedo Suárez/Съвет
 (Дело T-297/15 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарни мерки - Освобождаване от длъжност с намаляване на обезщетението за инвалидност - Отхвърляне на жалбата на първа инстанция - Грешка при прилагане на правото - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 078/28)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ángel Coedo Suárez (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, адвокати)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 26 март 2015 г., Coedo Suárez/Съвет (F-38/14, RecFP, EU:F:2015:25)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 26 март 2015 г., Coedo Suárez/Съвет (F-38/14) в частта, в която е отхвърлено второто оплакване, направено в първоинстанционното производство във връзка с първото основание за отмяна и отнасящо се до преценката на смекчаващите обстоятелства.
 2)
 Отхвърля жалбата, подадена от г-н Ángel Coedo Suárez пред Съда на публичната служба по дело F-38/14.
 3)
 Осъжда г-н Coedo Suárez да заплати съдебните разноски във връзка с производството пред Съда на публичната служба и да понесе наред със собствените съдебни разноски и половината от съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз във връзка с настоящото производство.
 4)
 Съветът понася половината от направените от него във връзка с настоящото производство съдебни разноски.
 (1) ОВ C 245, 27.7.2015 г.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/10
 Решение на Общия съд от 28 септември 2016 г. — Klein/Комисия
 (Дело T-309/10 RENV) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Директива 93/42/ЕИО - Хармонизиран режим, осигуряващ безопасността и здравната защита на пациентите, потребителите и трети лица по отношение на използването на медицински изделия - Член 8 - Нотификация на решение за забрана за пускане на пазара - Липса на позиция, изразена от Комисията - Член 18 - Неправомерно поставен знак на Европейската общност (СЕ) - Вреда - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Причинно-следствена връзка))
 (2016/C 410/11)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Christoph Klein (Гросгмайн, Австрия) (представители: първоначално H.-J. Ahlt и M. Ahlt, впоследствие H.-J. Ahlt, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Sipos и G. von Rintelen, подпомагани от C. Winkler, адвокат)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller)
 Предмет
 Иск на основание член 286 ДФЕС за присъждане на обезщетение за вреди, които ищецът твърди, че е претърпял поради неизпълнение на задълженията на Комисията по член 8 от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ, L 169, 1993 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Г-н Christoph Klein, Европейската комисия и Федерална република Германия понасят собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/27
 Искане за преюдициално заключение, направено от Prud'homie de pêche de Martigues [Трудовоправен съд в областта на риболова, град Martigues] (Франция) на 20 февруари 2007 г. — Jonathan Pilato/Jean-Claude Bourgault
 (Дело C-109/07)
 (2007/C 95/50)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Prud'homie de pêche de Martigues [Трудовоправен съд в областта на риболова, град Martigues]
 Страни в главното производство
 Ищец: Jonathan Pilato
 Ответник: Jean-Claude Bourgault
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 11а от Регламент (ЕО) No 894/97 на Съвета от 29 април 1997 година (1), изменен с Регламент (ЕО) No 1239/98 на Съвета от 8 юни 1998 година (2), следва ли да се тълкува в смисъл, че забранява и хрилни мрежи, които не плават или почти не са плаващи поради наличието на плаваща котва, към която са прикрепени?
 2)
 Валиден ли е член 11а, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 894/97 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО) No 1239/98, доколкото:
 а)
 явно преследва чисто екологична цел, а правното му основание е предишният член 43, понастоящем член 37 от Договора за създаване на Европейската общност, подписан в Рим на 25 март 1957 г.;
 б)
 не дава определение за „плаващи хрилни мрежи “и, следователно, не определя ясно приложното поле на понятието;
 в)
 не е ясно мотивиран;
 г)
 не отчита наличните научни и технически данни, нито условията на околната среда в различните региони на Общността, нито предимствата [и] неудобствата, произтичащи от предвидената в него забрана;
 д)
 не е съвместим с преследваната цел;
 е)
 е дискриминационен, тъй като третира по един и същи начин различни географски, икономически и социални положения;
 ж)
 не предвижда никаква дерогация в полза на рибарите, занимаващи се с дребномащабен риболов, като улова на риба тон, който, освен, че е традиционен в Средиземно море, е жизненоважен за упражняващото тази дейност население, а впрочем е и много избирателен?
 (1) Регламент (ЕО) No 894/97 на Съвета от 29 април 1997 година относно установяване на някои технически мерки за опазване на рибните ресурси (ОВ L 132, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 1239/98 на Съвета от 8 юни 1998 година, изменящ Регламент (ЕО) No 894/97 относно установяване на някои технически мерки за опазване на рибните ресурси (ОВ L 171, стр. 1).


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/56
 Жалба, подадена на 30 юли 2013 г. — Mayaleh/Съвет
 (Дело T-408/13)
 2013/C 344/102
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Adib Mayaleh (Дамаск, Сирия) (представители: G. Karouni и C. Dumont, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени:
 —
 Решение 2013/255/ОВППС от 31 май 2013 г. относно ограничителни мерки срещу Сирия, доколкото то се отнася до г-н Adib Mayaleh;
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, поправен на 9 май 2013 г., доколкото той се отнася до г-н Adib Mayaleh;
 —
 да осъди Съветът на Европейския съюз да понесе съдебните разноски в приложение на членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква шест правни основания, които по същността си са идентични или сходни с първо, второ, трето, пето, шесто и седмо правно основание, изтъкнати в рамките на дело T-383/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 282, 2011 г., стр. 30.


text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/21
 Жалба, подадена на 23 юли 2012 г. — Нидерландия/Комисия
 (Дело T-325/12)
 2012/C 273/36
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels, J. Langer и M. de Ree)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на комисията от 11 май 2012 г. с номер SG-Greffe (2012) D/3150 по преписка SA.28855 (N 373/2009) (ex C 10/2009 и N 528/2009 — Нидерландия/ING — Помощ за преструктуриране),
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три правни основания.
 1.
 Нарушение на правото на защита и на принципа на дължима грижа
 Комисията не можела да приемe обжалваното решение, без да даде възможност на жалбоподателя да се произнесе по съображенията, въз основа на които в своето решение Комисията стига до извода, че жалбоподателят е предоставил помощ на ING, като се е съгласил с изменение на условията за изплащане.
 Освен това Комисията е нарушила принципа на дължима грижа, като е приела решението, без да вземе предвид твърденията на жалбоподателя в по-ранното производство пред Общия съд, което приключва с Решение по свързани дела Т-29/10 и Т-33/10, в което Общият съд приемал тези твърдения.
 2.
 Нарушение на член 107 ДФЕС
 Решението е в нарушение на член 107 ДФЕС, тъй като в точка 213 от него Комисията неправилно е установила, че промяната на условията за изплащане представлява държавна помощ.
 3.
 Нарушение на член 107 ДФЕС, на Процедурния правилник и на член 266 ДФЕС
 Комисията не изпълнила надлежно Решение на Общия съд от 2 март 2012 г. и нарушила член 107 ДФЕС, Процедурния правилник и член 226 ДФЕС, като в това решение е обвързала разрешаването на капиталовата вноска със същите компенсаторни мерки както в първото решение от 2009 г. (което Общият съд отменя с Решение от 2 март 2012 г.), въпреки че определеният от нея обхват на помощта бил с 2 милиарда евро по-малък.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/8
 Определение на Съда (девети състав) от 11 февруари 2015 г. — Orange/Европейска комисия, Френска република, Département des Hauts-de-Seine, Sequalum SAS
 (Дело C-621/13 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Държавни помощи - Компенсиране на свързаните с предоставянето на обществена услуга разходи за създаване и експлоатиране на електронна съобщителна мрежа с много висока скорост))
 (2015/C 146/12)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Orange (представители: D. Gillet и H. Viaene, avocats)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: B. Stromsky и C. Urraca Caviedes), Френска република (представители: J. Bousin и M. D. Colas), Département des Hauts-de-Seine (представител: G. O’Mahony, avocat), Sequalum SAS (представител: L. Feldman, avocat)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Orange SA да заплати съдебните разноски на Европейската комисия, на Френската република, на департамента Hauts-de-Seine и на Sequalum SAS.
 (1) ОВ C 39, 8.2.2014 г.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/13
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 25 януари 2008 г. — BIOS Naturprodukte GmbH/Saarland
 (Дело C-27/08)
 (2008/C 92/24)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BIOS Naturprodukte GmbH
 Ответник: Saarland
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли понятието за лекарствен продукт в член 1, точка 2 от Директива 2001/83/ЕО (1), изменена с Директива 2004/27/ЕО (2), да се тълкува в смисъл, че продукт, предназначен за консумация от човека и обозначен като хранителна добавка, е лекарствен продукт според функцията си, когато съгласно указанията върху опаковката той съдържа субстанции, които представляват опасност за здравето при употреба в ниска доза, без да могат да имат терапевтичен ефект, но при по-висока доза имат терапевтичен ефект?
 (1) OВ L 311, стp. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.
 (2) OВ L 136, стp. 34; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 116.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/25
 Определение на Общия съд от 18 март 2016 г. — Novartis/СХВП — SK Chemicals (Изображение на пластир)
 (Дело T-592/15) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по отмяна - Оттегляне на обжалваното решение - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 200/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Novartis AG (Базел, Швейцария) (представител: M. Douglas, адвокат)
 Ответник: Служба на хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: H. Kunz)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: SK Chemicals GmbH (Ешборн, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 7 август 2015 г. (преписка R 2342/2014-5) относно производство по отмяна между SK Chemicals GmbH и Novartis AG.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Осъжда Службата на хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Novartis AG и SK Chemicals GmbH.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/40
 Преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel (Белгия), постъпило на 5 юли 2016 г. — Openbaar Ministerie/Dawid Piotrowski
 (Дело C-367/16)
 (2016/C 335/54)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel [Апелативен съд Брюксел]
 Страни в главното производство
 Подател на протест във въззивното производство: Openbaar Ministerie [Прокуратурата]
 Ответник по протеста във въззивното производство: Dawid Piotrowski
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 3, точка 3 от Рамковото решение (1) относно европейската заповед за арест да се тълкува в смисъл, че предаването на лица е допустимо, само ако те се считат за пълнолетни съгласно правото на изпълняващата държава членка, или горепосочената разпоредба разрешава предаването на изпълняващата държава членка и на ненавършили пълнолетие лица, които съгласно националните разпоредби стават наказателноотговорни от навършването на определена възраст (и евентуално при изпълнението на ред други условия)?
 2)
 В случай че предаването на ненавършили пълнолетие лица не е забранено от член 3, точка 3 от рамковото решение, трябва ли тази разпоредба да се тълкува в смисъл, че:
 а)
 съществуването на (теоретична) възможност по националното право ненавършилите пълнолетие лица да бъдат наказвани от навършването на определена възраст е достатъчен критерий за допускане на предаването (с други думи, извършването на проверка in abstracto въз основа на критерия възраст, с чието навършване едно лице се счита за наказателноотговорно, без да се държи сметка за евентуални допълнителни условия), или
 б)
 както принципът на взаимно признаване по член 1, параграф 2 от това рамково решение, така и текстът на член 3, точка 3 от него допускат извършването на проверка in concreto във всеки отделен случай от страна на изпълняващата държава членка, при която по отношение на лицето, чието предаване се иска, може да се изисква да са изпълнени същите условия за носенето на наказателна отговорност, каквито действат по отношение на гражданите на изпълняващата държава членка, с оглед на тяхната възраст към момента на извършването на деянието, вида на престъплението, в което са обвинени, и дори евентуално с оглед на предходни съдебни актове в издаващата държава членка, които са довели до прилагането на образователна мярка, дори и тези условия да не съществуват в издаващата държава членка?
 3)
 В случай че изпълняващата държава има право да извърши проверка in concreto, следва ли да не се прави разлика между предаване с цел наказателно преследване и предаване с цел изпълнение на наказание, за да се избегне възможността съответното лице да остане ненаказано?
 (1) Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3).


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/21
 Определение на Съда (първи състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Белгия) — Argenta Spaarbank NV/Belgische Staat
 (Дело C-578/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Корпоративни данъци - Директива 90/435/EИО - Член 1, параграф 2 и член 4, параграф 2 - Дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки - Обща система за данъчно облагане - Приспадане от облагаемата печалба на дружеството майка - Фактически и правен контекст на главното производство - Основания, които оправдават необходимостта от отговор на преюдициалния въпрос - Липса на достатъчно пояснения - Явна недопустимост))
 (2015/C 236/30)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Argenta Spaarbank NV
 Ответник: Belgische Staat
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия) с акт от 28 ноември 2014 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 81, 9.3.2015 г.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/36
 Определение на Общия съд от 10 март 2014 г. — Hemofarm/СХВП — Laboratorios Diafarm (HEMOFARM)
 (Дело T-411/11) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
 2014/C 135/45
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac (Вършац, Сърбия) (представител: D. Cañadas Arcas, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Laboratorios Diafarm, SA (Барбера дел Валес, Испания) (представител: E. Sugrañes Coca, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 май 2011 г. (преписка R 298/2010-4), постановено в производство по възражение между Laboratorios Diafarm, SA и Hemofarm AD farmaceutsko-hemijska industrija Vršac.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/32
 Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — Telefónica de España и Telefónica Móviles España/Комисия
 (Дело T-151/11)
 2011/C 145/53
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Telefónica de España, SA (Мадрид, Испания), Telefónica Móviles España, SA (Мадрид, Испания) (представители: F. González Díaz, F. Salerno, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени по реда на член 263 ДФЕС Решение на Европейската комисия от 20 юли 2010 г.,
 —
 във всички случаи да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е срещу Решение на Комисията от 20 юли 2010 година относно схема за държавна помощ C 38/09 (ex NN 58/09), която Испания планира да отпусне на Corporación de Radio y Televisión Española (RTVE) (ОВ 2011 L 1, стр. 9), обявяващо за съвместим с общия пазар на основание член 106, параграф 2 ДФЕС новия модел на финансиране на националния радио- и телевизионен разпространител Corporación de Radio y Televisión Española poración de Radio y Televisión Española, въведен със Закон 8/2009 от 28 август.
 Жалбоподателят изтъква пет правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първо основание, свързано с нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС, тъй като Комисията не е започнала производството по тази разпоредба, що се отнася до отделимостта на финансирането от цялата разглеждана мярка.
 2.
 Второ основание, свързано с нарушение на член 108 ДФЕС, тъй като Комисията приема финансирането за отделимо от цялата разглеждана мярка и неправилно определя като нова помощ само допълнителното финансиране. С това Комисията не се съобразява нито със съдебната практика, нито със собствената си практика по вземане на решения.
 3.
 Трето основание, свързано с нарушение на член 256 ДФЕС, тъй като Комисията изобщо не обяснява как е стигнала до извода, че трите данъчни мерки, които се въвеждат или изменят с членове 4, 5 и 6 от Закон 8/2009 са отделими от действащия режим на финансиране на RTVE.
 4.
 Грешка при прилагане на правото поради отделяне на източника на финансиране от мярката, доколкото несъвместимостта на източниците на финансиране с общностното право задължително трябва да води до несъвместимост на мярката с нормите в областта на държавните помощи. В това отношение се твърди, че обжалваното решение обявява за съвместима помощ, свързана с финансиране, което самата Комисия в успоредно протекло производство, е приела за противоречаща на правото на Съюза.
 5.
 Нарушение на член 106, параграф 2 ДФЕС и/или на член 256 ДФЕС поради ненадлежно мотивиране на липсата на свръхкомпенсиране и на въздействието на мярката върху конкуренцията на вътрешния пазар. По-конкретно решението, от една страна, не отчита, че действителните бъдещи разходи на RTVE ще са по-ниски от тези в миналото, и, от друга страна, обявява за съвместима с вътрешния пазар мярка, гарантираща защита „от колебанията на приходите на рекламния пазар“, въпреки че вече не съществува никакъв стопански риск.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/6
 Решение на Съда (голям състав) от 16 ноември 2011 г. — Bank Melli Iran/Съвет на Европейския съюз, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Европейска комисия
 (Дело C-548/09 P) (1)
 (Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран за предотвратяване на ядреното разпространение - Замразяване на средствата на банка - Липса на уведомление за решението - Правно основание - Право на защита)
 (2012/C 25/09)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bank Melli Iran (представител: L. Defalque, avocate)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и R. Szostak), Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, L. Butel и E. Ranaivoson), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Hathaway, D. Beard, barrister), Европейска комисия (представители: S. Boelaert и M. Konstantinidis)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 14 октомври 2009 г. по дело Bank Melli/Съвет (T-390/08), с което този съд отхвърля подадената от жалбоподателя жалба с предмет искане за отмяна на точка 4 от таблица В от приложението към Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 163, стр. 29) по отношение на Bank Melli Iran и нейните клонове — Липса на индивидуално уведомяване за посоченото решение — Съществено процесуално нарушение — Липса на правно основание на приетото спрямо жалбоподателя решение за замразяване на финансовите средства — Неспазване на правото на защита и на принципа на ефективна съдебна защита — Нарушение на принципа на пропорционалност и на правото на собственост
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Bank Melli Iran да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/71
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — García Rey/Парламент
 (Дело T-658/15)
 (2016/C 048/79)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Marcos García Rey (Мадрид, Испания) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение A(2015)8661 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,
 —
 да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.
 3.
 Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.
 4.
 Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.
 5.
 Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/39
 Жалба, подадена на 9 ноември 2009 г. — Escola Superior Agrária de Coimbra/Комисия
 (Дело T-446/09)
 2010/C 37/54
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Escola Superior Agrária de Coimbra (Bencanta, Португалия) (представител: J. Pais do Amaral, advogado)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Комисията D(2009) 224268 от 9 септември 2009 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Липса на мотиви, що се отнася до изискването за възстановяване на сумата, предвидено в точка 8 от писмото от 12 август 2009 г.
 Нарушение на точки 21.2 и 22 от административните рамкови разпоредби, що се отнася до другите суми, доколкото е съществувала система за отчитане на времето, посветено от различните участници на проекта, с отбелязване на името на лицето и времето, което това лице действително е посветило на проекта.
 Фактическа грешка, поради това че администрацията може да действа единствено ако е сигурна, че фактите отговарят на реалността, като не е достатъчно само съмнението на администрацията относно това дали отчетеното време в списъците за присъствие е било ефективно посветено на проекта, за което Комисията носи тежестта на доказване.
 Грешка, доколкото не съществува никакво писмено задължение да се въведе специфичен тип система за отчитане на продължителността на престирания труд, която да бъде по-строга от споменатото отчитане със списъци за присъствие, поради което в хода на изпълнението на договора (когато вече не е възможно да се направят промени в процеса на отчитане на посветеното на проекта време върху предходния и достоверен носител, а именно списъците за присъствие) Комисията не би могла законосъобразно да изисква повече от това, което е решила по-рано или от предвидено в договора. Освен това, не е уместно да се налага ниво на изискване, което да включва фотографско отчитане на посветеното на проекта време.
 Обжалваният акт нарушава принципите на добросъвестност, оправдани правни очаквания, прозрачност, пропорционалност, разумен характер и добра администрация, доколкото правилата относно отчитането на посветеното на проекта време са нови, което впрочем се доказва с обстоятелството, че тези норми присъстват изрично и ясно в последващите версии на въпросната програма.
 Грешка при преценката на фактите, доколкото размерът и съдържанието на поисканото от Комисията възстановяване не са пропорционални на съдържанието и естеството на твърдените нередности, тъй като не било възможно да се постигнат резултати, класирани около десетото място от близо 200 проекта, без очевидно да се посвети на проекта значително повече време от това, за което действително е платено (след приспадане на подлежащата на възстановяване сума).


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/24
 Решение на Съда (седми състав) от 4 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-555/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/56/ЕО - Презгранични сливания на дружества с ограничена отговорност - Липса на транспониране в предписания срок)
 2009/C 180/40
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и K. Nyberg)
 Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Falk и A Engman)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност (ОВ L 310, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 107) — Финансови предприятия, които се нуждаят от разрешение на публичен орган, по-специално банките и застрахователните дружества
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предвидения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност, по отношение на финансовите учреждения, за които е необходимо разрешение от публичен орган, по-конкретно някои банки и застрахователни дружества, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 7.2.2009 г.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/27
 Иск, предявен на 13 април 2007 г. — Skareby/Комисия
 (Дело F-34/07)
 (2007/C 129/46)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Carina Skareby (Bichkek, Киргизстан) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени доклада относно развитието на кариерата (ДРК) на ищцата за 2005 г.;
 —
 да се отмени, доколкото това е необходимо, решението на Органа по назначаването (ОН), с което се отхвърля жалбата на ищцата;
 —
 да се посочат на ОН последиците от отмяната на оспорваните актове, а именно приемане на нов ДРК за 2005 г. при спазване този път на нормите на Правилника за длъжностните лица;
 —
 да се осъди ОН да заплати на ищцата: i) фиксирана сума ex aequo et bono от 15 000 EUR за поправяне на неимуществените вреди; ii) фиксирана сума ex aequo et bono от 15 000 EUR за поправяне на нанесените върху кариерата й вреди; iii) сума, която Съдът да определи по справедливост за поправяне на претърпените от нея финансови загуби, като всяка от посочените суми се увеличава със законната лихва за забава, считано от датата на нейната изискуемост;
 —
 да се осъди ответника да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своя иск, ищцата първоначално изтъква неспазване на правилата относно изготвянето на ДРК. Администрацията нарушила процедурните правила, установени от общите разпоредби по изпълнение на член 43 от Правилника и допуснала явни грешки в оценката.
 След това, ищцата посочва нарушение на правото на защита, принципа на добра администрация и на дълга за полагане на грижа.
 Накрая тя поддържа, че администрацията извършила злоупотреба с власт и с процедурата.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/31
 Решение на Първоинстанционния съд от 21 октомври 2008 г. — Aventis Pharma/СХВП — Nycomed (Prazol)
 (Дело T-95/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PRAZOL“ - По-ранна национална словна марка „PREZAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) No 40/94)
 (2008/C 313/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aventis Pharma SA (Antony, Франция) (представител: R. Gilbey, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: първоначално S. Laitinen, впоследствие Ó. Mondéjar Ortuñ)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Nycomed GmbH, по-рано известно като Altana Pharma AG (Constance, Германия) (представител: A. Ferchland, avocаt)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Четвърти апелативен състав на СХВП от 8 февруари 2007 година (преписка R 302/2005-4) относно процедура по възражение между Altana Pharma AG и Aventis Pharma SA
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 8 февруари 2007 година (преписка R 302/2005-4).
 2)
 СХВП понася собствените си съдебни разноски, както и направените от Aventis Pharma SA.
 3)
 Nycomed GmbH понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/11
 Решение на Съда (първи състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Rechtbank te Rotterdam — Нидерландия) — Наказателно производство срещу Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)
 (Съединени дела C-241/12 и С-242/12) (1)
 (Околна среда - Отпадъци - Понятие - Директива 2006/12/ЕО - Превози на отпадъци - Уведомяване на компетентните национални органи - Регламент (ЕИО) No 259/93 - Наличие на действие, намерение или задължение за изхвърляне на вещество или предмет)
 2014/C 52/16
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank te Rotterdam
 Страни в главното производство
 Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV BV (C-241/12), Belgian Shell NV (C-242/12)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank te Rotterdam — Нидерландия — Тълкуване на Регламент (ЕИО) No 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (ОВ L 30, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 161) и на Регламент (ЕО) No 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (OB L 190, стр. 1; публ. и попр. в Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172) — Понятието „отпадъци“ — Превоз на Ultra Light Sulphur Diesel (ULSD) с кораб от Нидерландия за Белгия — Инцидентно смесване на ULSD с Methyl Tertiary Butyl Ether (MTBE) към момента на натоварването на кораба — Продукт, който вече не отговаря на договорените между купувача и продавача спецификации — Купувач, узнал за този факт по време на доставката в Белгия — Дизел, взет обратно от продавача и превозен в Нидерландия — Върната на купувача продажна цена — Продавач, който възнамерява отново да пусне дизела на пазара след като го смеси (евентуално) с друг продукт — Включване (или не) в понятието за отпадъци
 Диспозитив
 Член 2, буква a) от Регламент (ЕИО) No 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност, изменен с Регламент (ЕО) No 2557/2001 на Комисията от 28 декември 2001 г., трябва да се тълкува в смисъл, че в ситуация като разглежданата по главните производства не спада към понятието „отпадък“ по смисъла на тази разпоредба товар на дизелово гориво, неволно смесено с друго вещество, при условие че притежателят му има реалното намерение да пусне на пазара този товар, смесен с друг продукт, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/42
 Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 15 юли 2016 г. — T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (понастоящем в неплатежоспособност)/Република Словения
 (Дело C-396/16)
 (2016/C 335/57)
 Език на производството: словенски
 Запитваща юрисдикция
 Vrhovno sodišče Republike Slovenije
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (понастоящем в неплатежоспособност)
 Ответник: Република Словения
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли намалението на задълженията съгласно одобрен с влязло в сила решение предпазен конкордат, което е предмет на главното производство, да се счита за промяна във факторите, използвани за определяне на сумата за приспадане на ДДС по получени доставки съгласно член 185, параграф 1 от Директивата за ДДС (1) или да се счита за различна ситуация, при която определената сума за приспадане е по-малка или по-голяма от тази, на която данъчнозадълженото лице има право, съгласно член 184 от Директивата за ДДС?.
 2)
 Трябва ли намалението на задълженията съгласно одобрен с влязло в сила решение предпазен конкордат, което е предмет на главното производство, да се счита за (частично) неизвършване на плащане съгласно член 185, параграф 2, първа алинея от Директивата за ДДС?
 3)
 Трябва ли държавата членка, като взема предвид изискванията за яснота и правна сигурност, наложени от законодателя на Съюза и от разпоредбата на член 186 от Директивата за ДДС, с цел да изиска корекция на приспадането, когато не е извършено никакво плащане или е извършено частично плащане съгласно член 185, параграф 2, второ алинея от тази Директива, да предвиди конкретно в националната си правна уредба хипотезите за неизвършено плащане, тоест да включи в правната си уредба одобрен и влязъл в сила конкордат (в случай, че той влиза в понятието за неизвършено плащане)?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в OB L 74, 2011 г., стр. 3, OB L 249, 2012 г., стр. 15 и
 OB L 323, 2015 г., стр. 31).


text:
 18.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/8
 Дело, заведено на 9 юли 2012 г. от DB Schenker срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-7/12)
 2012/C 314/08
 На 9 юли 2012 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (заедно „DB Schenker“), представлявани от адвокат Jon Midthjell от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес Grev Wedels plass 5, N-0151 Oslo, Норвегия.
 Ищците искат Съдът на ЕАСТ:
 Във връзка с иска за установяване на неправомерно бездействие:
 1.
 да установи, че ответникът е нарушил член 37, параграф 1 от Споразумението за надзор и съд, като не е изпълнил задължението си в съответствие с правилата за достъп до документи, Споразумението за надзор и съд (СНС) и Споразумението за ЕИП да се произнесе по искането на ищците от 3 август 2010 г. за достъп до пълната преписка по дело 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post/Privpak); както и
 2.
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Във връзка с иска за обезщетение за вреди, за постановяване на съдебно определение относно отговорността на ответника и отлагане на следващ етап от производството на въпроса за стойността на вредите, за които ответникът носи отговорност:
 1.
 да установи, че бездействието на ответника от 7 септември 2010 г., или всяка друга по-късна дата, до момента, когато ответникът се е произнесъл в съответствие със нормативната уредба по искането от 3 август 2010 г. на ищците за достъп до пълната преписка по дело 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post/Privpak), дава основание да се търси отговорност от ответника, включително лихва за забава, съгласно член 46, параграф 2 от Споразумението за надзор и съд.
 2.
 в срок от шест месеца, след като ответникът се е произнесъл в съответствие със нормативната уредба по искането от 3 август 2010 г. на ищците за достъп до пълната преписка по дело 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post/Privpak), ищците уведомяват съда за стойността на вредите, за която претендират, както и дали страните са постигнали съгласие по тази стойност.
 3.
 в случай че страните не постигнат съгласие по стойността на вредите, в същия срок те подават до съда своите изчисления на стойността на вредите, за които ответникът носи отговорност поради неизпълнение на своето задължение да се произнесе в съответствие със нормативната уредба по искането от 3 август 2010 г. на ищците за достъп до пълната преписка по дело 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ (Norway Post/Privpak).
 4.
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Ищците Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS са част от DB Schenker, международна спедиторска и логистична група, притежавана от Deutsche Bahn AG. Schenker North AB управлява стопанската дейност на групата за сухопътен, морски и железопътен транспорт в Норвегия, Швеция и Дания, включително дъщерните дружества Schenker Privpak AS и Schenker Privpak AB (наричани заедно „DB Schenker“).
 —
 На 14 юли 2010 г. Надзорният орган на ЕАСТ се произнесе с


text:
решение по дело 34250 (Norway Post/Privpak), в което се установява, че дружеството Norway Post (Норвежка поща) е злоупотребило с господстващото си положение на норвежкия пазар за колетни пратки от вида „търговец към потребител“ в периода 2000—2006 г. Решението бе потвърдено от Съда на ЕАСТ в дело E-15/10 Posten Norge AS/Надзорния орган на ЕАСТ. Ищците търсят удовлетворение на своите права на обезщетение от Norway Post за вредите, причинени от нарушението, и искат да се запознаят с начина, по който ответникът е провел разследването и административната процедура. На 3 август 2010 г. ищците подадоха искане за достъп до документите по дело 34250 на Надзорния орган на ЕАСТ в съответствие с правилата за достъп до документи, установени с Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 407/08/COL от 27 юни 2008 г.
 —
 На 8 март 2012 г. ищците връчиха на ответника досъдебно известие по член 37, параграф 2 от СНС на основание на това, че ответникът не се е произнесъл с окончателно решение по тяхното искане за достъп от 3 август 2010 г. Ищците твърдят, че ответникът не се е произнесъл с решение по тяхното искане за достъп и след изтичане на задължителния досъдебен срок, като по този начин е причинил вреди.
 Ищците твърдят, че Надзорният орган на ЕАСТ:
 —
 е нарушил член 37 от СНС, като не е изпълнил законовите си задължения да се произнесе с решение по искането за достъп до документи, подадено от ищците на 3 август 2010 г.; както и
 —
 е нарушил член 46, параграф 2 от СНС, като не е изпълнил законовото си задължение да се произнесе своевременно с решение по искането за достъп, подадено от ищците на 3 август 2010 г., както и да обработи искането по друг законосъобразен начин.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/5
 Решение на Съда (трети състав) от 22 май 2008 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG/College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
 (Дело C-361/06) (1)
 (Продукти за растителна защита - Разрешение за пускане на пазара - Етофумезат - Директиви 91/414/ЕИО и 2002/37/ЕО - Регламент (ЕИО) No 3600/92 - Молба за възобновяване на устната фаза на производството)
 (2008/C 171/08)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Ищци: Feinchemie Schwebda GmbH, Bayer CropScience AG
 Ответник: College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
 В присъствието на: Agrichem BV
 Предмет
 Преюдициално запитване — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 2002/37/ЕО на Комисията от 3 май 2002 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с цел включване на етофумезат като активно вещество (ОВ L 117, стр. 10; Специално издание на български език, глава 3, том 41, стр. 259) — Задължение за държавите-членки преди 1 септември 2003 г. да отнемат разрешение за съдържащ етофумезат продукт, в случай че притежателят на разрешението не разполага с документация, отговаряща на условията, предвидени в приложение II към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30), или че няма достъп до последната
 Диспозитив
 Член 4, параграф 1 от Директива 2002/37/ЕО на Комисията от 3 май 2002 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета с цел включване на етофумезат като активно вещество трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава държавите-членки да прекратят преди 1 септември 2003 г. действието на разрешение за съдържащ етофумезат продукт за растителна защита, по съображение че притежателят на разрешението не разполага с документация, отговаряща на изискванията на приложение II към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, или че няма достъп до подобна документация.
 (1) ОВ C 294, 2.12.2006 г.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/14
 Преюдициално запитване от Krajský súd v Košiciach (Словакия), постъпило на 9 март 2015 г. — Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice
 (Дело C-120/15)
 (2015/C 213/22)
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Krajský súd v Košiciach (Словакия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kovozber s. r. o.
 Ответник: Daňový úrad Košice
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 183, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО, изменена с Директива 2006/138/ЕО (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която във връзка с определянето на условията за възстановяване на надвнесен ДДС предвижда изплащането на лихви за забава (при възстановяването на ДДС) да става след изтичането на 10 дни от приключване на производството за данъчна проверка, с което се установява наличието на право на възстановяване на надвнесен ДДС?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос задължен ли е националният съд посредством преценка по справедливост, основана на изведени по аналогия правни съображения, да определи подходящия правен режим в случай, че националното законодателство не урежда лихвите за забава след изтичането на 10 дни от приключването на производството за данъчна проверка?
 (1) ОВ L 384, 29.12.2006, стр. 92.


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/40
 Жалба, подадена на 27 януари 2017 г. — ADDE/Парламент
 (Дело T-48/17)
 (2017/C 078/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alliance for Direct Democracy in Europe ASBL (Брюксел, Белгия) (представител: L. Defalque, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейския парламент от 21 ноември 2016 г. относно финансирането за 2015 г. на партията ADDE, с което сумата от 500 615,55 EUR е обявена за недопустима и е поискано възстановяването на сумата от 172 654,92 EUR,
 —
 да отмени решението на Европейския парламент от 15 декември 2016 г., доколкото то ограничава размера на предварителното финансиране за 2017 г. до 33 % от максималния размер на субсидията и поставя плащането на предварителното финансиране в зависимост от предоставянето на гаранция при първо поискване, и съответно член I.4.1 от Решение за отпускане на безвъзмездни средства FINS-2017-13, приложено към това решение,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата за отмяна на решението от 21 ноември 2016 г. жалбоподателят изтъква три основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация и от нарушение на правото на защита.
 2.
 Второто основание е изведено от допускането на няколко явни грешки в преценката, които водят до нарушение на членове 7, 8 и 9 от Регламент (ЕО) No 2004/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно статута и финансирането на политическите партии на европейско равнище (ОВ L 297, 2003 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 3)
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и на принципа на равно третиране.
 В подкрепа на жалбата за отмяна на решението от 15 декември 2016 г. жалбоподателят изтъква три основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на принципа на добра администрация и от нарушение на правото на защита.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на член 134 от финансовия регламент на ЕС.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност и на принципа на равно третиране.


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/8
 Определение на Съда (седми състав) от 5 октомври 2016 г. — Diputación Foral de Bizkaia/Европейска комисия
 (Дело C-426/15 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Държавни помощи - Член 108, параграф 3 ДФЕС - Решение на Комисията, с което помощите се обявяват за незаконосъобразни - Липса на предварително уведомяване - Определяне на датата на отпускане на помощите - Споразумения, предвиждащи помощите - Безусловно поемане на задължение за отпускане на помощите - Вземане предвид на националната правна уредба - Официална процедура по разследване - Принцип на добра администрация - Право на защита))
 (2016/C 475/10)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Diputación Foral de Bizkaia (представител: I. Sáenz-Cortabarría Fernández, abogado)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Němečková и É. Gippini Fournier)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Diputación Foral de Bizkaia да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 337, 12.10.2015 г.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/10
 Решение на Съда (трети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Wedding — Германия) — eco cosmetics GmbH & Co. KG/Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH/Tetyana Bonchyk (C-120/13)
 (Съединени дела C-119/13 и C-120/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) No 1896/2006 - Процедура за европейска заповед за плащане - Липса на редовно връчване - Последици - Европейска заповед за плащане, обявена за подлежаща на изпълнение - Възражение - Преглед в изключителни случаи - Срокове))
 (2014/C 395/12)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Wedding
 Страни в главното производство
 Молители: eco cosmetics GmbH & Co. KG (C-119/13), Raiffeisenbank St. Georgen reg. Gen. mbH (C-120/13)
 Длъжници: Virginie Laetitia Barbara Dupuy (C-119/13), Tetyana Bonchyk (C-120/13)
 Диспозитив
 Регламент (ЕО) No 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане трябва да се тълкува в смисъл, че процедурите по членове 16 — 20 от този регламент не са приложими, когато се окаже, че европейската заповед за плащане не е била връчена в съответствие с минималните изисквания, установени в членове 13 — 15 от посочения регламент.
 Когато подобна нередовност е установена едва след като европейската заповед за плащане е била обявена за подлежаща на изпълнение, длъжникът трябва да има възможност да изтъкне тази нередовност, която, ако бъде надлежно доказана, трябва да доведе до недействителност на обявяването на тази заповед за подлежаща на изпълнение.
 (1) ОВ C 164, 8.6.2013 г.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/7
 Определение на Съда (десети състав) от 4 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Унгария) — István Tivadar Szabó/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
 (Дело C-204/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Търговско дружество, натрупало данъчни задължения - Член на управителен орган в това дружество лице, който не може да бъде назначен на управителна длъжност в друго дружество - Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда - Неприложимост на разпоредбите на правото на Съюза, чието тълкуване се иска - Явна липса на компетентност на Съда - Въпроси от хипотетично естество - Явна недопустимост))
 (2014/C 431/12)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: István Tivadar Szabó
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
 Диспозитив
 1)
 Произнасянето по третия въпрос, поставен от Tatabányai közigazgatási és munkaügyi bíróság (Унгария), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 2)
 Останалите въпроси на посочената юрисдикция са явно недопустими.
 (1) ОВ C 245, 28.7.2014 г.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/65
 Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Spliethoff’s Bevrachtingskantoor/Комисия
 (Дело T-564/15)
 (2015/C 398/79)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Spliethoff’s Bevrachtingskantoor BV (Амстердам, Нидерландия) (представител: P. Glazener, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията от 17 юли 2015 г., с което се отхвърля предложението на жалбоподателя, изпратено в отговор на поканата за представяне на предложения в контекста на Решение на Комисията за изпълнение C(2014)1921 окончателен от 26 март 2014 г., установяващо многогодишната работна програма за 2014 г. за финансова помощ в областта на Механизма за свързване на Европа;
 —
 да разпореди на Комисията да постанови ново решение по предложението на жалбоподателя, което да вземе предвид решението на Общия съд, в рамките на три месеца от датата на обявяване на това решение;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 С първото основание твърди явна грешка в преценката
 —
 Що се отнася до критериите за релевантност, въздействие и качество преценката на предложението на жалбоподателя е неправилна. Ако бе извършена правилна оценка предвид критериите за възлагане, предложението щеше да бъде избрано за съфинансиране от страна на ЕС.
 2.
 С второто основание се твърди нарушение на принципа на равно третиране
 —
 В обжалваното решение Комисията нарушила принципа на равно третиране, тъй като не избрала предложението на жалбоподателя, а избрала други сходни предложения, свързани с технологии за намаляване на емисиите


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/30
 Жалба, подадена на 29 юни 2016 г. — Град Брюксел/Комисия
 (Дело T-352/16)
 (2016/C 314/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Град Брюксел (Белгия) (представители: M. Uyttendaele и S. Kaisergruber, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да постанови, че жалбата му е допустима и основателна,
 в резултат на това:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 2016/646 на Комисията от 20 април 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) No 692/2008 по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 6),
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на членове 37 и 53 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на съображения 5 и 6 от Регламент (ЕО) No 715/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 г. за типово одобрение на моторни превозни средства по отношение на емисиите от леки превозни средства за превоз на пътници и товари (Евро 5 и Евро 6) и за достъпа до информация за ремонт и техническо обслужване на превозни средства (ОВ L 171, 2007 г., стр. 1), на приложение I от този регламент, както и от превишаване на правомощия и от злоупотреба с власт от страна на Европейската комисия.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на член 5а, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ 184, 1999 г., стр. 23; Специално издание на български език от 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159), на съображение 3 от Решение 2006/512/ЕО на Съвета от 17 юли 2006 година за изменение на Решение 1999/468/ЕO за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 200, 2006 г., стр. 11; Специално издание на български език от 2007 г., глава 1, том 6, стр. 163), на съображение 25 от Регламент (ЕО) No 715/2007, на член 5, параграф 3 от последния регламент, както и от липсата на компетентност на Комисията да приеме обжалвания регламент и от превишаване на правомощия.