text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 9 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — RG (*1)/ SF (*1)
 (Дело C-498/14 PPU) (1)
 (Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по брачни дела и по дела, свързани с родителска отговорност - Отвличане на дете - Регламент (ЕО) No 2201/2003 - Член 11, параграфи 7 и 8)
 (2015/C 073/11)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: RG (*1)
 Ответник: SF (*1)
 Диспозитив
 Член 11, параграфи 7 и 8 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000, трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска държава членка да предоставя на специализиран съд компетентността да се произнася по връщането на детето или по упражняването на родителските права върху него в предвиденото в тези разпоредби производство дори когато пред друг съд вече е образувано производство по същество относно родителската отговорност за детето.
 (*1) Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.
 (1) ОВ C 16, 19.1.2015 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/23
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Halle (Германия) на 30 октомври 2009 г. — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)
 (Дело C-429/09)
 2010/C 24/41
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Halle
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Günter Fuß
 Ответник: Stadt Halle (Saale)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Произтичат ли от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1) права на компенсиране, когато работодателят (орган по назначаването на длъжностни лица) е определил продължителност на работното време, която надвишава границата, установена в член 6, буква б) от Директива 2003/88/ЕО?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос, произтича ли въпросното право само от нарушението на Директива 2003/88/ЕО или общностното право поставя допълнителни изисквания за това право като например молба, подадена до работодателя, за намаляване на продължителността на работното време или правонарушение, допуснато при определянето на работното време?
 3.
 Ако съществува право на компенсиране, възниква въпросът дали то е свързано с компенсация под формата на свободно време или на финансово обезщетение и какви разпоредби предвижда общностното право за изчисляването на посочената компенсация?
 4.
 Следва ли референтните периоди по член 16, буква б) и/или член 19, алинея втора от Директива 2003/88/ЕО да се прилагат пряко в случай като настоящия, когато националното право само определя продължителност на работното време, надвишаваща максималната продължителност, установена в член 6, буква б) от Директива 2003/88/ЕО, без да предвижда компенсация? Ако се потвърди пряката приложимост, възниква въпросът дали и при необходимост, по какъв начин следва да се извърши компенсирането, в случай че работодателят не го осъществи преди изтичането на референтния период?
 5.
 Как следва да се отговори на първия и на четвъртия въпрос съгласно Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 г. (2), към момента, когато тя е била в сила?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).
 (2) Директива 93/104/ЕО на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 307, стp. 18).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/9
 Решение на Съда (трети състав) от 3 юли 2014 г. (преюдициални запитвания от Corte suprema di cassazione — Италия)— Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo и др. (C-407/13)/Rete Ferroviaria Italiana SpA
 (Съединени дела C-362/13, C-363/13 и C-407/13.) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Сектор на корабоплаването - Фериботи, пътуващи по маршрут между две пристанища, намиращи се в една и съща държава членка - Последователни срочни трудови договори - Клауза 3, точка 1 - Понятие за срочен трудов договор - Клауза 5, точка 1 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата със срочни трудови договори - Санкции - Преобразуване в трудово правоотношение с неопределена продължителност - Условия))
 2014/C 292/11
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Maurizio Fiamingo (C-362/13), Leonardo Zappalà (C-363/13), Francesco Rotondo и др. (C-407/13)
 Ответник: Rete Ferroviaria Italiana SpA
 Диспозитив
 1)
 Рамково споразумение за срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага за работници като жалбоподателите в главните производства, наети като морски лица по срочни трудови договори на фериботи, пътуващи по море между две намиращи се в една и съща държава членка пристанища.
 2)
 Разпоредбите на Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която предвижда, че срочните трудови договори трябва да посочват продължителността, а не момента на прекратяването им.
 3)
 Клауза 5 от Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип допуска национална правна уредба като разглежданата в главните производства, която предвижда преобразуването на срочни трудови договори в трудови правоотношения с неопределена продължителност само в случай че съответният работник е работил по такива договори при същия работодател непрекъснато в продължение на повече от една година, като трудовото правоотношение се счита за непрекъснато, когато отделните срочни трудови договори са отделени помежду си с период от време, по-малък или равен на 60 дни. Все пак запитващата юрисдикция трябва да потвърди, че условията за прилагане, както и ефективното прилагане на тази правна уредба я превръщат в адекватна мярка за предотвратяване и санкциониране на злоупотребите с последователни срочни трудови договори или правоотношения.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.
 ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/19
 Решение на Съда (десети състав) от 7 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — Protimonopolný úrad Slovenskej republiky/Slovenská sporiteľňa, a.s.
 (Дело C-68/12) (1)
 (Понятие за картел - Споразумение, сключено между няколко банки - Конкурентно предприятие, което осъществява дейността си на съответния пазар по начин, за който се твърди, че е незаконосъобразен - Действие - Липса)
 2013/C 114/27
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Najvyšší súd Slovenskej republiky
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
 Ответник: Slovenská sporiteľňa, a.s.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Najvyšší súd Slovenskej republiky — Тълкуване на член 101, параграфи 1 и 3 от Договора за ФЕС — Понятие за картел — Споразумение, сключено между няколко банки и насочено към прекратяването и неподновяването на договорите за текущи банкови сметки с конкурентно предприятие, установено на територията на друга държава членка — Влияние на непосоченото към момента на сключване на споразумението обстоятелство, че конкурентното предприятие осъществява незаконосъобразна дейност на съответния пазар върху квалификацията като незаконен картел
 Диспозитив
 1.
 Член 101 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че обстоятелството, че предприятие, засегнато от картелно споразумение, което има за цел да ограничи конкуренцията, към момента на сключването на картелното споразумение е осъществявало дейността си на разглеждания пазар по начин, за който се твърди, че е незаконосъобразен, е без значение за определянето на това дали посоченото картелно споразумение нарушава тази разпоредба.
 2.
 Член 101, параграф 1 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че за да се констатира наличието на ограничаващо конкуренцията споразумение, не е необходимо да се докаже наличието на лични действия на законния представител на дадено предприятие или на личното одобрение от този представител, под формата на упълномощаване, на действията на неговия служител, който е участвал в антиконкурентна среща.
 3.
 Член 101, параграф 3 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че може да се прилага към забранено от член 101, параграф 1 ДФЕС споразумение само когато предприятието, което се позовава на тази разпоредба, е доказало, че са изпълнени четирите кумулативни условия, предвидени в този член.
 (1) ОВ C 165, 09.06.2012 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/22
 Жалба, подадена на 16 септември 2010 г. от BNP Paribas e Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 1 юли 2010 г. по дело T-335/08, BNP Paribas e BNL/Комисия
 (Дело C-452/10 P)
 ()
 2010/C 317/39
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: BNP Paribas, Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (представители: R. Silvestri, G. Escalar и M. Todino, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени изцяло Решение на Общия съд (пети състав) от l юли 2010 г. по дело T-335/08, BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro/Европейска комисия, нотифицирано по факс на l юли 2010 г. (ОВ C 221, 14.8.2010 г., стр. 39) и вследствие на това,
 i)
 да се уважат исканията, изложени в жалбата в първоинстанционното производство във връзка с пълната отмяна на Решение 2008/711/ЕО на Европейската комисия от 11 март 2008 г., C(2008) 869 окончателен, относно държавна помощ C 15/2007 (ex NN 20/2007), приведена в действие от Италия, „за данъчни стимули в полза на дадени преструктурирани банки“ (ОВ L 237, стр. 70), или
 ii)
 при условията на евентуалност, делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с решението на Съда,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Общият съд не е извършил задълбочен анализ на решението на Комисията, тъй като не е проверил законосъобразен ли е изборът на Комисията да не отчете положението на дружествата приобретатели за целите на определянето на селективния характер на режима, за който се твърди, че е неправомерен;
 2.
 Общият съд не взема предвид практиката на Съда, която допуска да се обоснове специфичността на дадена данъчна мярка в съответствие с логиката на общата система на данъчно облагане, възприемайки като критерии за собствената си преценка единствено данните, предложени от Комисията в нейното решение;
 3.
 Общият съд не взема предвид съдебната практика относно изискването за селективност на държавните помощи, съгласно която селективността на дадена данъчна мярка следва да се преценява само с оглед на последиците, които тя би могла да има от гледна точка на данъчното облагане;
 4.
 Общият съд изопачава фактите, като приема неправилно, че общият режим на преобразуване не допуска предприятията да преобразуват данъчната стойност на активите, получени при прехвърляне по по-високите стойности, вписани в счетоводните отчети;
 5.
 Накрая, Общият съд замества неправилно преценката на Комисията със своята, като ex novo приема мотиви в подкрепа на обжалваното решение на Комисията.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/60
 Иск, предявен на 10 септември 2007 г. — O2 (Германия)/СХВП (Homezone)
 (Дело T-344/07)
 (2007/C 269/108)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: O2 (Германия) GmbH & Co. OHG (Мюнхен, Германия) [Rechtsanwältin A. Fottner и Rechtsanwalt M. Müller]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решение No 1583/2006-4 на Четвърти апелативен състав на СХВП от 5 юли 2007 г. в частта, в която заявката се отхвърля,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Homezone“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 (Заявка No 4 677 506).
 Решение на проверителя: частично отхвърляне на заявката
 Решение на апелативния състав: частично отхвърляне на жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и в), както и на член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 (1).
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език за 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 12.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/11
 Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Storck/СХВП (Форма на шоколадова мишка)
 (Дело T-13/09) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на шоколадова мишка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Право на защита)
 2011/C 46/19
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: August Storck KG (Берлин, Германия) (представители: P. Goldenbaum, T. Melchert и I. Rohr, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и R. Manea)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 юни 2008 г. (преписка R 185/2006-4) относно заявка за регистрация като марка на Общността на триизмерен знак, състоящ се от форма на шоколадова мишка
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
20150731065617152015/C 270/392802015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150526323211Дело T-280/15: Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Грайфери на автомобилни гуми)
 ---documentbreak--- C2702015BG3210120150526BG0039321321Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Грайфери на автомобилни гуми)
 (Дело T-280/15)2015/C 270/39Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (грайфери на автомобилни гуми) — заявка за регистрация No 4 692-0002
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 8 януари 2015 г. по преписка R 1286/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да уважи искането за restitutio in integrum, направено от Pirelli Tyre SpA по смисъла на член 67 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността, като обяви за редовно плащането на таксата за запазване за втория 5-годишен период с удържане от текуща сметка No 000069, открита на името на Bugnion SpA, както и че въпросната регистрация понастоящем следователно поражда действие,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски на Pirelli Tyre SpA, направени в хода на настоящото производство.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 67 от Регламент (ЕО) No 6/2002 относно промишления дизайн на Общността.


text:
 26.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/4
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Halle (Германия) на 3 юли 2009 г. — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)
 (Дело C-243/09)
 2009/C 233/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Halle
 Страни по главното производство
 Жалбоподател: Günter Fuß
 Ответник: Stadt Halle (Saale)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли понятието за вреда, съдържащо се в член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (1), да се разбира в обективен или субективен смисъл?
 2.
 Налице ли е вреда по смисъла на член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, когато поради искането му за съблюдаване в бъдеще на максималната продължителност на работното време и въпреки липсата на съгласие от негова страна служител, който извършва оперативна дейност, е преместен на друга длъжност, която включва главно административна дейност?
 3.
 Следва ли намаляване на възнаграждението да се счита за вреда по смисъла на член 22, параграф 1, буква б) от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време, когато в резултат на преместването е намален броят на часовете на неблагоприятното работно време (нощно време, неделя и официални празнични дни) и поради това е намален също размерът на специалната премия, съответстваща на тези часове положен труд?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпрос 2 или на въпрос 3, може ли вреда, настъпила в резултат на преместването, да бъде компенсирана с други предимства, свързани с новата длъжност, като работно време с по-малка продължителност или продължаващо обучение?
 (1) ОВ L 299, стp. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/13
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 18 ноември 2015 г. — Stichting Brein/Ziggo BV und XS4All Internet BV
 (Дело C-610/15)
 (2016/C 048/21)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Stichting Brein
 Ответници: Ziggo BV, XS4All Internet BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Налице ли е публично разгласяване по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2001/29 (1) от оператора на уебсайт, ако на този уебсайт няма защитени произведения, но съществува система [...], с която намиращи се на компютрите на потребителите метаданни за защитени произведения се индексират и категоризират за потребителите, и посредством която потребителите могат да намират, качват и свалят защитените произведения?
 2)
 При отрицателен отговор на въпрос 1, дават ли член 8, параграф 3 от Директива 2001/29 и член 11 от Директива 2004/48 (2) основание за издаването на забрана по отношение на посредник по смисъла на тези разпоредби, който по описания във въпрос 1 начин улеснява извършването на нарушения от трети лица?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).
 (2) Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (OB L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56).


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/8
 Преюдициално запитване от Corte d’appello di Genova (Италия), постъпило на 11 август 2016 г. — Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
 (Дело C-449/16)
 (2016/C 410/08)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte d’appello di Genova
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kerly Del Rosario Martinez Silva
 Ответници: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли обезщетение като предвиденото в член 65 от Закон No 448/1998, наречено „помощ за издръжка на семейно ядро с най-малко три малолетни или непълнолетни деца“, да представлява семейно обезщетение по смисъла на член 3, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) No 883/2004 (1)?
 2)
 При утвърдителен отговор, допуска ли принципът на равно третиране, закрепен в член 12, параграф 1, буква д) от Директива 2011/98/ЕС (2), правна уредба като италианската, съгласно която работник от трета страна, притежаващ „единно разрешение за работа“ (със срок над шест месеца), не може да получава тази „помощ за издръжка на семейно ядро с най-малко три малолетни или непълнолетни деца“, въпреки че живее в домакинство с три или повече малолетни или непълнолетни деца и получава доходи под законовия размер?
 (1) Регламент (EО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82; поправка, OB L 33, 2008 г., стр. 12).
 (2) Директива 2011/98/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава членка (ОВ L 343, стр. 1).


text:
 27.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 123/20
 Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Laboratoires Polive/СХВП — Arbora & Ausonia (dodie)
 (Дело T-123/13)
 2013/C 123/34
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laboratoires Polive (Levallois Perret, Франция) (представител: A. Sion, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Arbora & Ausonia, SL (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, прието от втори апелативен състав на 28 ноември 2012 г.,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „dodie“ за стоки от класове 3, 5, 8, 9, 10, 11, 16, 18, 21, 25 и 28 — заявка за марка на Общността No 9 037 821
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска и португалска словни марки „DODOT“ за стоки от класове 3, 5, 10, 12, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 44
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение, уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация на марката във връзка с някои стоки от класове 3, 5, 8, 10, 11, 16, 18, 21, 25 и 28
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/22
 Определение на Общия съд от 4 юни 2012 г. — Azienda Agricola Bracesco/Комисия
 (Дело T-440/09) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Земеделие - Птичи грип - Извънредни мерки за оказване на подкрепа на пазара в секторите на яйцата и птичето месо - Невключване на пъдпъдъците сред видовете, които дават право на получаване на компенсация - Равно третиране и недопускане на дискриминация - Липса на причинно-следствена връзка - Иск, който явно е напълно неоснователен от правна страна)
 2012/C 217/47
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Azienda Agricola Bracesco Srl — in liquidazione (Orgiano, Италия) (представители: адв. F. Tosello, адв. S. Rizzoli и адв. F. Tosello)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и D. Nardi)
 Предмет
 Иск за обезщетение за поправяне на вредите, за които се твърди, че са претърпени от жалбоподателя вследствие на приемането на Регламент (ЕО) No 1010/2006 на Комисията от 3 юли 2006 година относно някои извънредни мерки за подкрепа на пазара в сектора на яйцата и птичето месо в някои държави членки (ОВ L 180, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 73, стр. 164), доколкото не включва пъдпъдъците сред видовете, които дават право на получаване на компенсация
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като явно напълно неоснователен от правна страна.
 2.
 Azienda Agricola Bracesco Sri — in liquidazione понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/56
 Жалба, подадена на 4 юни 2010 г. — Cerafogli/ЕЦБ
 (Дело F-43/10)
 ()
 2010/C 209/90
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Maria-Concetta Cerafogli (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)
 Ответник: Европейска централна банка
 Предмет и описание на спора
 Отмяната на решението на ЕЦБ, с което се отхвърлят оплакванията на жалбоподателката за дискриминация и за накърняване на нейното достойнство в резултат от поведението на нейното ръководство, както и искане за обезщетение
 Искания на жалбоподателката
 —
 да се отмени решението на Европейската централна банка от 24 ноември 2009 г., с което се отхвърлят оплакванията на жалбоподателката за дискриминация и за накърняване на нейното достойнство в резултат от поведението на нейното ръководство и ако е необходимо, да се отмени решението от 24 март 2010 г., с което се отхвърля специалната жалба,
 —
 вследствие на това да се уважат исканията на жалбоподателката, както те са изложени в нейната административна жалба, и по-специално:
 —
 да се спре всякаква форма на дискриминация и морален натиск спрямо г-жа Cerafogli както в устна форма, така и при възлагане и разпределяне на работа,
 —
 да се получи писмено оттегляне от г-н G. на неговите обидни и заплашващи изявления,
 —
 при всички случаи, да се присъди обезщетение за претърпените неимуществени и имуществени вреди,
 —
 да се нареди на ЕЦБ да плати съдебните разноски,
 —
 да се нареди на ЕЦБ да представи пълния доклад на своето вътрешно административно разследване с всички негови приложения, включително протоколите от заседанията. Освен това да се нареди на ЕЦБ да представи цялата кореспонденция между звеното за разследване и Изпълнителния съвет и/или председателя на ЕЦБ,
 —
 да се призове като свидетел г-жа L., бивш социален съветник на жалбоподателката.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/20
 Решение на Съда (четвърти състав) от 27 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Vergabekammer Südbayern — Германия) — Hörmann Reisen GmbH/Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg
 (Дело C-292/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Обществени услуги за пътнически превоз с автобуси - Регламент (ЕО) No 1370/2007 - Член 4, параграф 7 - Подизпълнение - Задължение на оператора да извърши самостоятелно голяма част от обществените услуги за пътнически превоз - Обхват - Член 5, параграф 1 - Процедура за възлагане на обществената поръчка - Възлагане на обществената поръчка в съответствие с Директива 2004/18/ЕО))
 (2017/C 006/24)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Vergabekammer Südbayern
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hörmann Reisen GmbH
 Ответници: Stadt Augsburg, Landkreis Augsburg
 Диспозитив
 1)
 Член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 година относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 1191/69 и (ЕИО) No 1107/70 на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че член 4, параграф 7 от този регламент е приложим към процедурата за възлагане на поръчка за обществени услуги за пътнически превоз с автобуси.
 2)
 Член 4, параграф 7 от Регламент No 1370/2007 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възлагащият орган да изисква от оператора, на когото е възложено управлението и изпълнението на обществена услуга за пътнически превоз с автобуси като разглежданата в главното производство, да изпълнява самостоятелно 70 % от услугата.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/28
 Определение на председателя на Съда на публичната служба от 27 февруари 2015 г. — Испания/Комисия
 (Дело F-826/14 R)
 ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Режим на корпоративно облагане, позволяващ на предприятията с данъчна регистрация в Испания да извършват амортизация на репутацията, произтичаща от непреки участия в предприятия с данъчна регистрация в чужбина - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Липса на неотложност))
 (2015/C 127/38)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Sampol Pucurull)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Stromsky, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение C (2014) 7280 на Комисията от 15 октомври 2014 година относно държавна помощ SA.35550 (2013/C) (ex 2013/NN), приведена в действие от Испания схема за данъчна амортизация на финансовата репутация при придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2)
 Отменя определението от 8 януари 2015 г., постановено по дело T-826/14 R.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/37
 Жалба, подадена на 28 ноември 2016 г. — Швеция/Комисия
 (Дело T-837/16)
 (2017/C 038/50)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Швеция (представители: A. Falk и F. Bergius)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение C(2016) 5644 на Комисията от 7 септември 2016 година за издаване на разрешение за някои видове употреба на веществата оловен сулфохромат жълт и оловен хроматмолибдатсулфат червен съгласно Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (обжалваното решение), и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание: Комисията е превишила изпълнителните си правомощия по член 291, параграф 2 ДФЕС и Регламент (ЕО) No 1907/2006.
 —
 Комисията е превишила изпълнителните си правомощия, като се е произнесла в нарушение на член 55 и член 60, параграф 4 от Регламент No 1907/2006 и е издала исканото разрешение, без да са изпълнени предвидените в Регламента условия за това и в противоречие с целта на Регламента.
 —
 Комисията се е произнесла в нарушение на член 60, параграф 4 от Регламент No 1907/2006, като е издала разрешение, без да извърши своя преценка на условията за издаване на разрешението съгласно този член и без надлежно да проучи дали са изпълнени предвидените в този член условия за издаване на разрешение.
 —
 Освен това Комисията се е произнесла в нарушение на член 55 от Регламент No 1907/2006, като е издала разрешението в противоречие с целта на разрешителния режим, и по-конкретно целта за гарантиране на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар и постепенната замяна на веществата, пораждащи сериозно безпокойство, с подходящи алтернативни вещества или технологии, когато това е икономически и технически надеждно.
 2.
 Второ основание: Комисията е действала въз основа на явно неправилна преценка и при неправилно прилагане на закона.
 —
 Тук се изтъкват същите обстоятелства като изложените във връзка с първото основание. Допуснатите от Комисията и описани по-горе нарушения на член 55 и член 60, параграф 4 от Регламент No 1907/2006 всъщност означават, че Комисията е приела обжалваното решение въз основа на явно неправилна преценка и при неправилно прилагане на закона.
 3.
 Трето основание: Комисията не е спазила принципа на превантивността и не е изпълнила задължението си за мотивиране.
 —
 Комисията не е спазила принципа на превантивността, като е издала разрешение, без да извърши своя преценка на условията за това по член 60, параграф 4 от Регламент No 1907/2006 и без надлежно да проучи дали са изпълнени предвидените в този член условия за издаване на разрешение.
 —
 При всички случаи Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране съгласно член


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/33
 Жалба, подадена на 16 септември 2014 г. от Rhys Morgan срещу решението, постановено на 8 юли 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-26/13, Morgan/СХВП
 (Дело T-683/14 P)
 (2014/C 431/56)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rhys Morgan (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, lawyer)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Съда на публичната служба от 8 юли 2014 г. по дело F-26/13;
 —
 да отмени атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 октомври 2010 г. до 30 септември 2011 г.;
 —
 да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя подходящо обезщетение в размер, определен от Общия съд, но не по-нисък от 500 EUR, за неимуществените вреди, които той е понесъл вследствие на този атестационен доклад;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски в производството пред Съда на публичната служба и пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага пет правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба погрешно е пропуснал да посочи, че общата оценка трябва да се основава на ефикасността на длъжностното лице през целия период на оценяване.
 2.
 Второто основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба е пропуснал да установи сериозността на процесуалните нарушения, допуснати от СХВП.
 3.
 Третото правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба е допуснал грешка при преценката на правното основание, изведено от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба е допуснал грешки при преценката на правното основание, изведено от нарушение на принципа на равно третиране.
 5.
 Петото правно основание е изведено от това, че Съдът на публичната служба не е дал надлежна оценка, нито дори е разгледал доказателствата във връзка с твърдението за злоупотреба с власт.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/4
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 12 октомври 2016 г. — MA.T.I. SUD SpA/Società Centostazioni SpA
 (Дело C-523/16)
 (2017/C 022/07)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: MA.T.I. SUD SpA
 Ответник: Società Centostazioni SpA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Въпреки че държавите членки могат да предвидят, че институтът на изпращане на указания до страните за отстраняване на нередностите със саниращо действие има възмезден характер, противоречи ли на общностното право член 38, алинея 2-bis от Законодателен декрет No 163 от 2006 г., в редакцията му в сила към момента на разглежданото обявление за обществена поръчка [...], доколкото предвижда плащането на „имуществена санкция“ в размер, който трябва да бъде определен от възлагащия орган („не по-малко от един промил и не повече от един процент от стойността на обществената поръчка, но при всички положения не повече от 50 000 EUR, чието плащане се гарантира с временно обезпечение“), като се има предвид прекалено големият размер и предварително определеното естество на самата санкция, която не може да се индивидуализира в зависимост от конкретното положение, което трябва да бъде уредено, или в зависимост от тежестта на нередността, която трябва да бъде санирана?
 2)
 Обратно, противоречи ли същият член 38, алинея 2-bis от Законодателен декрет No 163 от 2006 г. (отново в редакцията му в сила към посочения по-горе момент) на общностното право, доколкото може да се счете, че възмездният характер на института на изпращане на указания до страните за отстраняване на нередностите противоречи на принципа за отваряне на пазара към конкуренцията във възможно най-голяма степен, на който съответства посоченият институт, като дейността, наложена на възлагащия орган в това отношение, е последица от задълженията, наложени със закон на същия този орган с оглед на обществения интерес от постигане на горепосочената цел?


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/20
 Решение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. — Popp и Zech/СХВП — Müller-Boré & Partner (MB)
 (Дело T-463/12) (1)
 ((„Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка на словна марка на Общността „MB“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „MB&P“ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграф 2 и член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б)от Регламент No 207/2009“))
 (2014/C 448/25)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Eugen Popp (Мюнхен, Германия) и Stefan M. Zech (Мюнхен) (представители: първоначално C. Rohnke и M. Jacob, впоследствие M. Jacob и F. Thiering, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Müller-Boré & Partner Patentanwälte (Мюнхен) (представители: първоначално T. Koerl и E. Celenk, впоследствие K. Kern и B. Maneth, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 19 юли 2012 г. (преписка R 506/2011-1), постановено в производство по възражение между Müller-Boré & Partner Patentanwälte, от една страна, и г-н Eugen Popp и г-н Stefan M. Zech, от друга страна.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Eugen Popp и г-н Stefan M. Zech да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 379, 8.12.2012 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/33
 Жалба, подадена на 30 май 2011 г. — T&L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия
 (Дело T-279/11)
 2011/C 232/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: T&L Sugars Ltd (Лондон, Обединено кралство) и Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Португалия) (представители: D. Waelbroeck, lawyer, и D. Slater, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 настоящата жалба за отмяна по член 263, параграф 4 ДФЕС и/или искането на основание член 277 ДФЕС за обявяване на незаконосъобразност на Регламент 222/2011, Регламент 293/2011, Регламент 302/2011 и Регламент 393/2011, да се обявят за допустими и основателни,
 —
 да се отмени Регламент 222/2011 за определяне на извънредни мерки относно пускането на извънквотна захар и изоглюкоза на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство за пазарната 2010/2011 година,
 —
 да се отмени Регламент 293/2011 за определяне на коефициент на разпределение, отхвърляне на допълнителни заявления и закриване на периода за подаване на заявления за наличните количества извънквотна захар, предназначени за продажба на пазара на Съюза при намалена такса за свръхпроизводство,
 —
 да се отмени Регламент 302/2011 за откриване на извънредна тарифна квота за внос на определени количества захар за пазарната 2010/2011 година, и
 —
 да се отмени Регламент 393/2011 за определяне на коефициента на разпределение за издаването на лицензии за внос, заявени в периода от 1 до 7 април 2011 г., за захарни продукти в рамките на някои тарифни квоти и за преустановяване на подаването на заявления за такива лицензии,
 —
 при условията на евентуалност, да се обяви искането за обявяване на незаконосъобразността на член 186, буква а) и на член 187 от Регламент 1234/2007 за допустимо и основателно, като същите разпоредби се обявят за незаконосъобразни, както и да се отменят оспорваните регламенти, пряко или непряко основани на тези разпоредби,
 —
 да се осъди ЕС, представляван от Комисията, да поправи вредите, претърпени от жалбоподателите в резултат от неизпълнението на правноустановените задължения на Комисията, като размерът на това обезщетение за вредите, претърпени от жалбоподателите през периода 1 октомври 2009 г. — 31 март 2011 г., се определи на 35 485 746 EUR, ведно с текущите загуби, евентуално понесени от жалбоподателите след посочената дата или с всяка друга сума, отразяваща вредите, понесени, или които ще бъдат понесени, от жалбоподателите, които те ще докажат в хода на това производство, като по-специално се отчетат надлежно бъдещите вреди,
 —
 да се определи лихва в размера, установен към съответния момент от Европейската централна банка по основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, или всякаква друга подходяща лихва в размер, определен от Съда, която да се начисли върху дължимата сума от датата на постановяване на решението на Съда до действителното ѝ изплащане,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски и разходи, свързани с това производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание съдържа твърдение за нарушение на Регламент No 1234/2007 (1) и за липса на подходящо правно основание. В нарушение на Регламент No 1234/2007 оспорваният Регламент No


text:
222/2011 действително увеличава квотите за производство, предоставени на местни производители. Според жалбоподателите Комисията не разполага с такива правомощия и изрично ѝ е възложено да намали квотите за производство. Въпреки това за да постигне равностоен резултат и въпреки правноустановеното задължение на Комисията да наложи такса за свръхпроизводство във възпиращ размер, Регламент No 222/2011 незаконосъобразно определя таксата за свръхпроизводство за извънквотна захар в размер на 0 EUR. Освен това в стремежа да коригират пазарните смущения, предизвикани от недостатъчните нива на внос, както Регламент No 222/2011, така и Регламент No 302/2011 пренебрегват правноустановеното предимство съгласно Регламент No 1234/2007 на мерките във връзка с вноса и на рафинериите на пълен работен ден.
 2.
 Второто правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципа на недопускане на дискриминация. Според жалбоподателите въпреки химическата идентичност на захарта от тръстика и цвекло, оспорваните регламенти са по-благоприятни за местните производители в ущърб на рафинериите вносители.
 3.
 Третото правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципа на пропорционалност. Оспорваните регламенти са насочени към преодоляване на недостига, наблюдаван на пазара на захар в ЕС, предизвикан от дефицита на вносна сурова тръстикова захар. Вместо обаче да отстранят проблема, като създадат възможност за осъществяването на необходимия внос на сурова тръстикова захар, те увеличават възможностите за местно производство на захар. В резултат от това тези регламенти са явно нецелесъобразни и непропорционални.
 4.
 Четвъртото правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципа на оправданите правни очаквания. Според жалбоподателите Комисията дава многократни уверения, че няма да увеличава квотата за производство и ще запази равновесието между заинтересуваните лица. Оспорваните регламенти обаче били замислени очевидно в полза на местното производство за сметка на рафинериите вносители.
 5.
 Петото правно основание съдържа твърдение за нарушение на принципите на своевременни действия, дължима грижа и добра администрация. Жалбоподателите твърдят, че на първо място Комисията изобщо не е предприела действия въпреки многократните предупреждения за пазарни смущения, след което приема явно неподходящи мерки за справяне с тези смущения и така нарушава равновесието, установено от Съвета между различните пазарни оператори.
 Жалбоподателите се позовават на горните основания с оглед на отмяната и на Регламент No 222/2011 и Регламент No 302/2011, твърдейки тяхната незаконосъобразност на основание член 277 ДФЕС. При условията на евентуалност жалбоподателите повдигат и твърдение за незаконосъобразност на член 186, буква а) и на член 187 от Регламент No 1234/2007 на основание член 277 ДФЕС.
 (1) Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (ОВ L 299, стр. 1).


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/18
 Решение на Общия съд от 18 февруари 2016 г. — Harrys Pubar и Harry’s New York Bar/СХВП — Harry’s New York Bar и Harrys Pubar („HARRY’S BAR“)
 (Съединени дела T-711/13 и T-716/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „HARRY’S BAR“ - По-ранна национална фигуративна марка „PUB CASINO Harrys RESTAURANG“ - Частичен отказ на регистрация - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 111/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Harrys Pubar AB (Гьотеборг, Швеция) (представител: L.-E. Ström, avocat) (дело T-711/13); и Harry’s New York Bar SA (Париж, Франция) (представител: S. Arnaud, avocat) (дело T-716/13)
 Ответник: Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Harry’s New York Bar SA (дело T-711/13); и Harrys Pubar AB (встъпила страна пред Общия съд по дело T-716/13)
 Предмет
 Две жалби срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 8 октомври 2013 г. (съединени преписки R 946/2012-1 и R 995/2012-1) относно производство по възражение между Harrys Pubar AB и Harry’s New York Bar SA
 Диспозитив
 1)
 Отменя точка 1 от диспозитива на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 8 октомври 2013 г. (съединени преписки R 946/2012—1 и R 995/2012—1) относно производство по възражение между Harrys Pubar AB и Harry’s New York Bar SA, по дело T-711/13.
 2)
 Отхвърля жалбата на Harry’s New York Bar по дело T-716/13.
 3)
 Осъжда Harry’s New York Bar да поеме собствените си съдебни разноски, да плати половината от разноските на Harrys Pubar, направени в производството пред Общия съд, както и разноските на Harrys Pubar, направени в производството пред апелативния състав на СХВП. Осъжда СХВП да поеме собствените си разноски, както и да плати половината от разноските на Harrys Pubar в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 112, 14.4.2014 г.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/13
 Иск, предявен на 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-206/07)
 (2007/C 129/24)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro и M. Afonso)
 Ответник: Португалска република
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/33/ЕО (1) на Комисията от 22 март 2004 година за прилагане на Директива 2002/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно някои технически изисквания за кръвта и кръвните съставки, и при всички случаи, като не е уведомила Комисията за това, Португалската република не е изпълнила задълженията си съгласно тази директива,
 —
 да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 8 февруари 2005 г.
 (1) ОВ L 91, стр. 25.


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/15
 Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет
 (Дело T-351/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китай - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Лично засягане - Допустимост - Определяне на нормалната стойност - Член 2, параграф 7, буква a) от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Правило за по-ниското мито - Член 9, параграф 4 от Регламент No 1225/2009 - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 441/18)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Сужу, Китай) и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Родинг, Германия) (представители: K. Neuhaus, H.-J. Freund и B. Ecker avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и B. Driessen, подпомагани от B. O’Connor, solicitor и S. Gubel, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 372/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1008/2011 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република след частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (ОВ L 112, 2013 г., стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 7.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/6
 Жалба, подадена на 21 септември 2011 г. от Affi Pascal N'Guessan срещу определението, постановено от Общия съд (пети състав) на 13 юли 2011 г. по дело T-352/11, N'Guessan/Съвет
 (Дело C-482/11 P)
 2012/C 6/07
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Affi Pascal N'Guessan (представители: L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas и M. Ceccaldi, avocats)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се обяви, че жалбата на г-н Affi Pascal N'Guessan е допустима,
 —
 да се отмени Определение по дело T-352/11 от 13 юли 2011 г., с което се установява, че жалбата е недопустима,
 —
 да се върне делото за разглеждане от Общия съд, за да може жалбоподателят да защити правата си,
 —
 да се осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски на основание членове 69 и 73 от Процедурния правилник на Съда.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага следните правни основания в подкрепа на жалбата си:
 —
 Настъпване на непреодолима сила поради военни действия, прекъсващи давността. Настъпилите за жалбоподателя събития от месец ноември 2010 г. в Кот д'Ивоар, представлявали случай на непреодолима сила по смисъла на член 45 от Статута на Съда на Европейския съюз поради военното положение, което водело до прекъсване на давностните срокове на актовете, приети по отношение на него от Съвета.
 —
 Настоящият случай на непреодолима сила поради война бил пречка за жалбоподателя да упражни свободно своето право да подаде жалба срещу актове, които явно нарушават основни права.
 —
 Основните права и свободи стояли над принципа на правна сигурност. Като изтъквал принципа на правна сигурност, за да обяви искането на жалбоподателя за недопустимо, Общият съд засягал основното право на достъп до съд и правото на защита. По този начин жалбоподателят бил лишен от правото да бъде изслушан от компетентна юрисдикция.
 —
 Непротивопоставимост на срока поради отдалеченост и на срока за обжалване в случай на война. Срокът за отдалеченост и срокът за обжалване не можели да се изтъкват срещу адресат, пребиваващ в държава, в която се води война. Подобни срокове били приложими единствено в мирно време и на европейския континент. Жалбоподателят обаче се намира на друг континент и поради тази причина стриктното прилагане на член 102 от Процедурния правилник на Общия съд в настоящия случай безспорно е нарушение на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи и на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
 —
 По-високият ранг на член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Член 102 от Процедурния правилник на Общия съд обезсилвал задължението за уведомяване, предвидено от Договора за функционирането на Европейския съюз, което гласи, че срокът за обжалване тече, считано от публикуването на акта, от неговото съобщаване или от деня, в който заинтересованото лице е узнало за него. Всъщност член 102 от Процедурния правилник пренебрегвал задължението за уведомяване и не вземал предвид деня, в който жалбоподателят действително е узнал за акта, като така стеснявал буквата и духа на член 263 ДФЕС. По този начин


text:
член 102 поставял под въпрос правата, предвидени и защитени от Договора, който има по-висша правна сила и е задължителен за институциите на Европейския съюз. Следователно тъй като обжалваните актове не са били съобщени на жалбоподателя, в нарушение на член 263, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз, срокът за обжалване може да започне да тече едва считано от момента, в който той е узнал за приетите спрямо него актове.
 —
 Сериозно засягане на основните права и свободи. Прогласеният от Общия съд принцип на правна сигурност сериозно поставял под въпрос правната сигурност в цялост, тъй като на правните субекти, пребиваващи извън Европейския съюз и то в страна, в която се води война, се налагат санкции, срещу които те не могат надлежно да упражнят своето право на обжалване, тъй като не са узнали за санкцията.
 —
 При условията на евентуалност жалбоподателят иска отмяна на актовете, приети от Съвета спрямо него, поради тежестта на нарушението на основните права и свободи. Като се има предвид, че обжалваните актове нарушавали основни свободи, защитени от различни международни договори, Съдът трябвало да ги отмени, тъй като тяхната незаконосъобразност нарушавала установения европейски правов ред, както и поради съображението, че срок за обжалване не можел да бъде противопоставен на толкова сериозно нарушение на защитените основни права и свободи.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/10
 Иск, предявен на 3 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-189/07)
 (2007/C 129/17)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Oliver и F. Jimeno Fernández)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че
 като не е осъществила на територията и морските води, попадащи под неин суверенитет или юрисдикция, задоволителен контрол, надзор и наблюдение върху извършването на риболовни дейности, включително разтоварване и търговия с видове, предмет на разпоредби относно минималните размери съгласно Регламенти (ЕО) No 850/98 (1) и 2406/96 (2), и
 като не е предприела всички действия с оглед на приемането на подходящи мерки срещу извършителите на нарушения на законодателството на Общността и особено на мерки, свързани с образуването на административни и наказателни производства и налагането на санкции, имащи възпиращо действие спрямо посочените лица,
 Кралство Испания не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 2, параграф 1 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) No 2847/93 (3).
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Приложимата правна уредба изисква от държавите-членки да:
 —
 въведат ефективна система за контрол, надзор и наблюдение върху дейностите по разтоварване и търговия с видове, предмет на разпоредби относно минималните размери.
 —
 налагат санкции, имащи възпиращо действие спрямо извършителите на нарушения на законодателството на Общността.
 —
 изпълняват принудително санкциите, предвидени по отношение на извършителите на нарушения, за да препятстват неоснователното обогатяване от неправомерна дейност.
 В конкретния случай по надлежен начин се установява, че Испания не е изпълнила задълженията си съгласно законодателството на Общността относно контрола и санкциите за нарушения, свързани с риболовните дейности. Неизпълнението на тези задължения е доказано със заключенията, направени от инспекторите на Общността, и е признато от ответника.
 (1) Регламент (ЕО) No 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми (ОВ L 125, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 2406/96 на Съвета от 26 ноември 1996 година относно определяне на общите стандарти за търговия с някои рибни продукти (ОВ L 334, стр. 1).
 (3) Регламент (ЕО) No 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (ОВ L 261, стр. 1).


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/12
 Решение на Съда (четвърти състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi — Полша) — JZ/Prokuratura Rejonowa Łódź — Śródmieście
 (Дело C-294/16 PPU) (1)
 ((Преюдициално запитване - Спешно преюдициално производство - Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Член 26, параграф 1 - Европейска заповед за арест - Последици от предаването - Приспадане на срока на задържане в изпълняващата държава членка - Понятие „задържане“ - Ограничаващи свободата мерки, различни от настаняване в затвор - Домашен арест, съчетан с носене на електронна гривна - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 6 и 49))
 (2016/C 402/15)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Rejonowy dla Łodzi-Śródmieścia w Łodzi
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: JZ
 Ответник: Prokuratura Rejonowa Łódź — Śródmieście
 Диспозитив
 Член 26, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки, изменено с Рамково решение 2009/299/ПВР на Съвета от 26 февруари 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че мерки като домашен арест с продължителност девет часа през нощта, съчетан с наблюдение на съответното лице чрез електронна гривна, със задължение за явяване всеки ден или няколко пъти седмично в полицейско управление в определени часове и със забрана да се иска издаването на документи, с които може да се пътува в чужбина — с оглед на вида, продължителността, последиците и условията за изпълнение на съвкупността от тези мерки — по принцип не са толкова ограничаващи, че да водят до лишаване от свобода с последици, сравними с тези от задържане под стража, и съответно да бъдат квалифицирани като „задържане“ по смисъла на посочената разпоредба, което същевременно запитващата юрисдикция трябва да провери.
 (1) ОВ C 296, 16.8.2016 г.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/24
 Жалба, подадена на 23 януари 2012 г. — Piotrowski/СХВП (MEDIGYM)
 (Дело T-33/12)
 2012/C 80/40
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Elke Piotrowski (Viernheim, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 ноември 2011 г. (преписка R 734/2011-4),
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „MEDIGYM“ за стоки от клас 10
 Решение на проверителя: Отказва регистрацията
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009, тъй като решението на апелативния състав се основава на съображения, по които жалбоподателят не е могъл да се произнесе, както и нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009, тъй като на посочената марка на Общността е отказана защитата по член 154, параграф 3 и член 37, параграф 1 от Регламент No 207/2009, въпреки че регистрацията на марката не е изключена нито по член 7, параграф 1, буква б), нито по член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/23
 Жалба, подадена на 10 юни 2010 г. — PPG и SNF/ECHA
 (Дело T-268/10)
 ()
 2010/C 274/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Брюксел, Белгия) и SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Франция) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, lawyers и P. Sellar, Solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)
 Искания на ищците
 —
 да се обяви жалбата за допустима и основателна;
 —
 да се отмени обжалваният акт;
 —
 да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски;
 —
 да се постанови предприемането на всякакви други мерки, които се окажат целесъобразни.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат частична отмяна на решението на Европейската агенция по химикалите (наричана по-нататък „ECHA“) за идентифициране на акриламида (CE No 201-173-7) (CAS No 79-06-1) като вещество, което отговаря на критериите по член 57от Регламент (ЕО) No 1907/2006 (1) (наричан по-нататък Регламент „REACH“), в съответствие с член 59 от Регламент „REACH“.
 Жалбоподателите считат, че обжалваният акт е незаконосъобразен, защото се основава на оценка на акриламида, която е неправилна от научна и правна гледна точка и се гради върху недостатъчно надеждни и убедителни доказателства. Според жалбоподателите, като приема обжалвания акт, ECHA допуска очевидна грешка в преценката, нарушава член 2, параграф 8 и член 59 от Регламент „REACH“, както и задължението си внимателно и безпристрастно да разгледа доказателствата.
 В допълнение жалбоподателите посочват, че обжалваният акт нарушава редица общи принципи на правото на Съюза, като принципите на пропорционалност и недопускане на дискриминация, тъй като ECHA допуска дискриминация по отношение на акриламида в сравнение с други сходни вещества без никаква обективна обосновка.
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3, поправка ОВ L 36, 2009 г., стр. 84).


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/34
 Решение на Общия съд от 7 март 2013 г. — Полша/Комисия
 (Дело T-370/11) (1)
 (Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Преходни правила за хармонизираното безплатно разпределение на квоти за емисии, считано от 2013 г. - Приложими параметри за изчисляване разпределението на квоти за емисии - Равно третиране - Пропорционалност)
 2013/C 114/54
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представители: M. Szpunar, B. Majczyna, C. Herma и M. Nowacki)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. White, K. Herrmann и K. Mifsud-Bonnici)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 290, 1.10.2011 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/33
 Иск, предявен на 27 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-149/09)
 2009/C 141/60
 Език на производството:френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Dejmek и J. Sénéchal)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година за изменение на Директива 77/91/ЕИО на Съвета по отношение на учредяването на акционерни дружества и поддържането и изменението на техния капитал (1), или във всички случаи — като не е уведомило Комисията за посочените разпоредби, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 Да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2006/68/ЕО е изтекъл на 15 април 2008 г. Към датата на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е взел необходимите мерки за транспониране на директивата или във всички случаи — не е уведомил Комисията за тях.
 (1) ОВ L 264, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 150.


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/25
 Жалба, подадена на 20 април 2016 г. — Kofola ČeskoSlovensko/EUIPO — Mionetto (UGO)
 (Дело T-176/16)
 (2016/C 222/31)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kofola ČeskoSlovensko (Острава, Чешка република) (представител: L. Lorenc, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mionetto SpA (Валдобиадене, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „UGO“ — Заявка за регистрация No 11 541 851
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 февруари 2016 г. по преписка R 2707/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на Регламент No 207/2009, изменен, и на Правилата да прилагането му, и в частност, неправилно отчитане на вероятност от объркване на разглежданите марки.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/11
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Trento (Италия) на 25 април 2013 г. — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia
 (Дело C-221/13)
 2013/C 207/21
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Trento
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Teresa Mascellani
 Ответник: Ministero della Giustizia
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали клауза 5, точка 2 от споразумението, реципирано с Директива 97/81/ЕО (1) (което предвижда, че „отказът на работник да премине от работа на пълно работно време към работа на непълно работно време или обратно сам по себе си не представлява основателна причина за прекратяване на трудовото правоотношение, без да се засяга прекратяването в съответствие с националното законодателство, колективните трудови договори и практиката, по други причини, които могат да възникнат от оперативните изисквания в съответното учреждение“), трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска националните законодателства на държавите членки да предвиждат възможност за работодателя да разпореди преобразуване на трудовото правоотношение на непълно работно време в трудово правоотношение на пълно работно време дори против волята на работника.
 2.
 Дали посочената директива допуска национална норма като член 16 от италианския Закон No 183 от 4 ноември 2010 г. да предвижда възможност за работодателя да разпореди преобразуване на трудовото правоотношение на непълно работно време в трудово правоотношение на пълно работно време дори против волята на работника.
 (1) Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време,сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (OB L 14, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35).


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/10
 Жалба, подадена на 5 март 2012 г. от Bernhard Rintisch срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 16 декември 2011 г. по дело T-109/09: Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-121/12 P)
 2012/C 165/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на седми състав на Общия (Първоинстанционния) съд от 16 декември 2011 г. по дело T-109/09;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното съдебно решение трябва да бъде отменено както защото Общият съд нарушил член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (1) (РМО) (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (2)), така и по съображение за злоупотреба с власт. Според жалбоподателя Общият съд тълкувал неправилно член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94, доколкото приел, че апелативният състав правилно не взел предвид документите и доказателствата, представени от жалбоподателя. Общият съд неправилно постановил, че апелативният състав основателно отказал да упражни дискреционната си власт, отказвайки да вземе предвид споменатите документи.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).
 (2) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/18
 Иск, предявен на 22 януари 2010 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-38/10)
 2010/C 80/33
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и G. Braga da Cruz)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи че Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 49 от Договора за функционирането на Европейския съюз и по член 31 от Споразумението за ЕИП, като е приела и оставила в сила законови разпоредби, съдържащи се в членове 76.°-A, 76.°-B и 76.°-C от Código português do Imposto sobre o Rendimento das pessoas Colectivas (CIRC) [португалския кодекс за корпоративно подоходно облагане], съгласно които при преместване на седалището и действителното управление на португалско предприятие в друга държава членка, при преустановяване на дейността на постоянен обект или при прехвърляне на техните активи от Португалия в друга държава членка:
 —
 данъчната основа за данъчната година, през която настъпва събитието, включва всички нереализирани капиталови печалби във връзка с въпросните активи, докато нереализираните капиталови печалби във връзка с изцяло национални транзакции не се включват в облагаемата основа;
 —
 съдружниците в дружеството, което премества седалището и действителното си управление извън територията на Португалия, се облагат въз основа на разликата между стойността на ликвидните активи на дружеството (изчислена по пазарни цени към датата на преместването) и цената на придобиване на съответните дружествени дялове.
 —
 Да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията счита, че посочените членове от CIRC могат да представляват пречка за свободата на установяване, прогласена с член 49 ДФЕС.
 Съгласно посочената португалска правна уредба нереализираните капиталови печалби се облагат само когато дружество премества седалището и действителното си управление извън Португалия или когато прехвърля отделни имуществени активи на постоянен обект в друга държава членка, докато еквивалентните премествания на седалище на територията на Португалия и прехвърляния на активи от дружество на клон в същата държава членка не водят до каквито и да е незабавни данъчни последици.
 Комисията не оспорва правото на държавите членки да облагат капиталовата печалба на местно лице, което като такова е данъчно задължено в лично качество и се облага за световния му доход. Въпреки това Комисията счита, че португалското законодателство трябва да прилага единен критерий и че фактите, водещи до възникване на данъчни задължения, а именно прехвърлянето на активи или друг фактор, налагащ корекция на амортизацията, трябва да са едни и същи, както когато седалището или действителното управление се преместват, а имуществото се прехвърля извън територията на Португалия, така и когато остават там.
 Комисията счита, че държавите трябва да имат право да преместват седалището си или да прехвърлят отделни активи в друга държава членка без да са подложени на изключително сложни или свързани с големи разходи процедури. Според Комисията нищо не обосновава незабавното събиране на данъци върху нереализираната капиталова печалба при преместване в друга държава членка на седалището или действителното управление на португалско дружество, прекратяване на дейността на постоянен обект в Португалия или прехвърляне в друга държава членка на притежавани в Португалия активи, след като в


text:
сравними национални положения няма такова облагане.
 Необходимо е да се осигури специална защита на правата на определени заинтересовани лица и по-специално на кредиторите, миноритарните акционери и данъчните органи, но това трябва да бъде в съответствие с принципа на пропорционалност съгласно тълкуването му от Съда.
 В този контекст Португалската република би могла например да определи стойността на нереализираната капиталова печалба, по отношение на която иска да запази данъчната си юрисдикция, стига това да не предполага незабавна изискуемост на данъка, нито отлагане на плащането му при определени условия.
 Що се отнася до целта за гарантиране на ефективен данъчен контрол и за борба с избягването на данъци, тя също би могла да се постигне с мерки, налагащи по-малко ограничения, като се използват механизмите, предвидени в Директива 77/799/ЕИО (1) на Съвета от 19 декември 1977 година относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите членки в областта на прякото данъчно облагане или Директива 2008/55/ЕО (2) на Съвета от 26 май 2008 година относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки.
 Според Комисията португалското законодателство надхвърля необходимото за постигане на преследваните цели, т.е. за гарантиране на ефективността на данъчния режим. Ето защо Комисията счита, че португалското законодателство трябва да прилага един и същи критерий както когато седалището или действителното управление се преместват, а имуществото се прехвърля извън територията на Португалия, така и когато остават там: данъкът трябва да се събира само, когато увеличението на стойността на активите бъде реализирано.
 (1) ОВ L 336, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 21.
 (2) ОВ L 150, стр. 28.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/22
 Определение на Общия съд от 2 октомври 2014 г. — HTC Sweden/СХВП — Vermop Salmon (TWISTER)
 (Дело T-230/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на молбата за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2014/C 431/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: HTC Sweden AB (Сьодершьопинг, Швеция) (представители: G. Hasselblatt и D. Kipping, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Vermop Salmon GmbH (Гилхинг, Германия) (представители: M. Ring и W. von der Osten-Sacken, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 31 януари 2013 г. (съединени преписки R 1873/2011-1 и R 1881/2011-1) относно производство за обявяване на недействителност между Vermop Salmon GmbH и HTC Sweden AB.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.
 2)
 Осъжда жалбоподателя и встъпилата страна да заплатят собствените си съдебни разноски, а така също и всеки от тях — половината от направените от ответника съдебни разноски.
 (1) ОВ C 178, 22.6.2013 г.


text:
 11.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 300/6
 Решение на Съда (десети състав) от 20 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Литва) — „Gelvora“ UAB/Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 (Дело C-357/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Нелоялни търговски практики - Директива 2005/29/ЕО - Приложно поле - Дружество за събиране на вземания - Потребителски кредит - Доброволно прехвърляне на вземане - Естество на правоотношението между дружеството и длъжника - Член 2, буква в) - Понятието „продукт“ - Мерки за събиране на вземане, провеждани паралелно с действията на съдебен изпълнител))
 (2017/C 300/08)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Gelvora“ UAB
 Ответник: Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba
 Диспозитив
 Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“), трябва да се тълкува в смисъл, че в материалното ѝ приложно поле попада правоотношението между дружество за събиране на вземания и неизправния длъжник по договор за потребителски кредит, чийто дълг е бил цедиран на това дружество. В понятието „продукт“ по смисъла на член 2, буква в) от тази директива попадат практиките, прилагани от дружество с оглед на събиране на вземането. В това отношение е без значение обстоятелството, че задължението е било потвърдено със съдебно решение и че това решение е било предадено на съдебен изпълнител за изпълнение.
 (1) ОВ C 335, 12.9.2016 г.


text:
 26.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/20
 Жалба, подадена на 4 август 2009 г. от Luigi Marcuccio срещу Определение, постановено на 20 май 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-73/08, Marcuccio/Комисия
 (Дело T-311/09 P)
 2009/C 233/37
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Във всички случаи:
 —
 да се отмени изцяло обжалваното определение,
 —
 да се обяви, че жалбата, довела до постановяване на обжалваното определение, е изцяло допустима.
 Главно искане:
 —
 да се отмени решението на ответника, с което се отхвърля искането от 27 юни 2007 г.
 —
 да се отмени решението на ответника, с което се отхвърля на искането от 29 юни 2007 г.
 —
 да се отмени решението на ответника, с което се отхвърля искането от 30 юни 2007 г.
 —
 да се отмени решението на ответника, с което се отхвърля искането от 2 юли 2007 г.
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, записката от 29 април 2008 г., подписана от г-н Bernhard Jansen
 —
 въз основа на посоченото в жалбата, да се осъди ЕО да изплати на жалбоподателя сумата от 4 747,29 EUR, или друга сума по преценка на Първоинстанционния съд по справедливост, ведно с лихвите по непосредствено горепосочената сума, считано от 7 ноември 2007 г., с годишен лихвен процент 10 % и с годишна капитализация, или с лихвен процент и с капитализация, както и за срок, които Първоинстанционният съд счете за справедливи.
 —
 да се осъди ЕО да възстанови на жалбоподателя всички съдебни разноски, такси и хонорари, които жалбоподателят е понесъл във връзка с първоинстанционното и с настоящото производство.
 При условията на евентуалност:
 —
 да се върне настоящото дело на Съда на публичната служба за ново произнасяне по същество
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу Определение на Съда на публичната служба (СПС) от 20 май 2009 г., прието по дело F-73/08. С това определение се отхвърля като частично неоснователно жалбата за отмяна на решението на Комисията да не уважи исканията на жалбоподателя относно възстановяване на някои медицински разходи по обичайната ставка, както и по „допълнителна“ ставка, т.е. възстановяване в размер на 100 %.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква нарушение на понятието за мотивиране на общностно решение, на понятието за обжалваем акт, на принципа на силата на пресъдено нещо, на принципа за разделение на властите както и на съдебната практика във връзка с действието на отмяната от общностния съд на решение, което изхожда от общностна институция.
 Жалбоподателят изтъква също нарушение на понятията за lis pendens и за потвърдително решение както и на разпоредбите, уреждащи произнасянето по съдебните разноски.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/51
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 21 юли 2016 г. — Simon/Комисия
 (Дело F-70/14 DISS) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема преди постъпване на служба на Съюза - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Предложение за признаване на бонус за осигурителен стаж за пенсия - Понятие за увреждащ акт - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
 (2016/C 364/65)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Anne-Claire Simon (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats, впоследствие J.-N. Louis, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara, накрая G. Gattinara и F. Simonetti)
 Предмет
 Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателката към пенсионната схема на Съюза, което прилага новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица от 3 март 2011 г. и, при условията на евентуалност, искане за осъждане на Комисията да заплати обезщетение на жалбоподателката за вредите, произтичащи от прекомерно продължилото разглеждане на молбите ѝ за прехвърляне.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Г-жа Anne-Claire Simon следва да понесе собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 388, 3.11.2014 г., стр. 28.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/41
 Жалба, подадена на 19 декември 2007 г. — Dow Agrosciences BV и др./Комисия
 (Дело T-470/07)
 (2008/C 64/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Dow Agrosciences BV (Ротердам, Нидерландия), Dow AgroSciences Ltd (Hitchin, Обединеното кралство), Dow AgroSciences SAS (Mougins, Франция), Dow AgroSciences Export SAS (Mougins, Франция), Dow AgroSciences Italia Srl (Милано, Италия), Dow AgroSciences Iberica SA (Мадрид, Испания), Dow AgroSciences Vertriebsgesellschaft mbH (Neusiedl am See, Австрия), Dow AgroSciences LLC (Indianapolis, Съединените щати) (представители: K. Van Maldegem, C. Mereu, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени Решение 2007/619/ЕО на Комисията,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат отмяна на Решение 2007/619/ЕО на Комисията от 20 септември 2007 година относно невключването на 1,3-дихлоропропен в приложение I към Директива 91/414/ЕИО (1) на Съвета („Директива 91/414/“) и отнемането на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество.
 Според жалбоподателите спорното решение е незаконосъобразно поради следните причини:
 а)
 то нарушава съществени процедурни изисквания, тъй като се основава на доклад от Европейския орган за безопасност на храните („ЕОБХ“), който бил в противоречие с член 8, параграф 7 от Регламента 451/2000 (2) на Комисията; тъй като ответникът е нарушил член 8, параграф 8 от посочения регламент и тъй като при спорното решение не е спазена приложимата законодателна процедура, като така се нарушават членове 5 ЕО и 7 ЕО и член 5 от Решение 1999/468 (3),
 б)
 то съдържа явни грешки при оценката поради решението да не се включва 1,3-дихлоропропен в приложение I към Директива 91/414, без да е установено, че веществото създава неприемлив риск за човешкото здраве или околната среда и не отговоря на изискванията по член 5, параграф 1 и член 5 параграф 2 от Директива 91/414 за включване в приложение I,
 в)
 то нарушава общите принципи на общностното право и по-специално i) принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, ii) принципа на пропорционалността, iii) принципа на равното третиране iv) принципа на доброто управление и v) правото на защита на жалбоподателите и правото им да бъдат изслушани,
 г)
 то нарушава Договора за ЕО и законодателството по прилагането му и по-специално i) член 13 от Директива 91/414, както и ii) член 95 ЕО и членове 4 и 5 от посочената директива.
 Съгласно член 241 ЕО жалбоподателите изтъкват като правно основание незаконосъобразността на член 20 от Регламент 1490/2002 (4) на Комисията, който според техните твърдения значително засяга техните оправдани правни очаквания като изменя Регламент 451/2000 и предвижда задължително участие на ЕОБХ при оценката на разглежданото вещество.
 (1) Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).
 (2) Регламент (ЕО) No 451/2000 на Комисията от 28 февруари 2000 година за определяне на подробни правила за изпълнение на втория и третия етап от работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414ЕИО


text:
на Съвета (ОВ L 55, стр. 25; Специално издание на български език 2007г., глава 3, том 32, стр. 3).
 (3) Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23; Специално издание на български език 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).
 (4) Регламент (ЕО) No 1490/2002 на Комисията от 14 август 2002 година за определяне на допълнителни подробни правила за изпълнение на третия етап на работната програма, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за изменение на Регламент (ЕО) No 451/2000 (текст от значение за ЕИП)(ОВ L 224, стр. 23; Специално издание на български език 2007 г., глава 3, том 45, стр. 32).


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/13
 Жалба, подадена на 3 юли 2015 г. — JT/СХВП — Carrasco Pirard и др. (QUILAPAYÚN)
 (Дело T-249/15)
 (2015/C 337/16)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: JT (Париж, Франция) (представител: A. Mena Valenzuela, abogada)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Други страни в производството пред апелативния състав: Eduardo Carrasco Pirard (Santiago de Chile, Чили), Guillermo García Campos (Брюксел, Белгия), Luis Hernán Gómez Larenas (Париж, Франция), Hugo Lagos Vásquez (Taverny, Франция), Ismael Oddo Méndez (Santiago de Chile, Чили), Carlos Quezada Salas (Colombes, Франция), Ricardo Venegas Carhart (Santiago de Chile, Чили), Sebastián Quezada (Париж, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „QUILAPAYÚN“ — заявка за регистрация No 9 267 287
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 март 2015 г. по преписка R 354/2014
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, и
 —
 да отхвърли заявката за регистрация на фигуративната марка „QUILAPAYÚN“ за стоки и услуги от клас 9 и клас 41, подадена пред СХВП от заявителите Eduardo Carrasco Pirard, Guillermo García Campos, Luis Hernán Gómez Larenas, Hugo Lagos Vásquez, Ismael Oddo Méndez, Carlos Quezada Salas, Ricardo Venegas Carhart и Sebastián Quezada на 16 септември 2010 г.
 Изложено основание
 Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 2, буква в) във връзка с член 6 1. bis) от Парижката конвенция.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/38
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 13 юли 2011 г. — Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou/Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon и Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon
 (Дело C-373/11)
 2011/C 269/78
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Panellinios Syndesmos Viomichanion Metapoiisis Kapnou (Общогръцко сдружение на тютюнопреработвателните предприятия)
 Ответници: Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon (министър на икономиката и финансите) и Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon (министър по въпросите на селскостопанското развитие и храните)
 Преюдициален въпроси
 Съвместима ли е разпоредбата на член 69 от Регламент No 1782/2003, по силата на която държавите членки имат възможност да определят — в рамките на прага от 10 % от компонента от националния таван, посочен в член 41, като се имат предвид критериите, определени в параграф 3 на този член — различни проценти на задържане по отношение на допълнителното плащане за производителите, с разпоредбите на член 2, на член 32 и на член 34 от Договора ЕО и с целите да се гарантира стабилно ниво на доходите и да се поддържат селските райони, доколкото разрешава тази диференциация на процента на задържане?


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/36
 Жалба, подадена на 18 септември 2015 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA
 (Дело T-543/15)
 (2015/C 406/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия), Ecolab Deutschland GmbH (Монхайм), Schülke & Mayr GmbH (Нордерщед), Diversey Europe Operations BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: K. van Maldegem и M. Grunchard, lawyers)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата им за допустима и основателна,
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по химикали за включване на установеното в Германия дружество Oxea като доставчик на активни вещества в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди,
 —
 да осъди ECHA да заплати съдебните разноски и
 —
 с оглед на висящото производство по обжалване пред апелативния съвет на ECHA да спре производството съгласно член 69, буква г) от Процедурния правилник на Съда до произнасянето на апелативния съвет на ECHA по допустимостта на подадената до него жалба.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите поддържат, че ECHA неправилно е приложила материалния закон, като е допуснала включване на дадено дружество в списъка по член 95 от Регламент No 528/2012 по отношение на определено вещество. Във връзка с това те сочат следните основания за обжалване:
 1.
 Първо основание: ECHA неправилно е приложила разпоредбите във връзка с изискването дружеството да представи пълно досие съгласно член 95 от Регламент No 528/2012.
 2.
 Второ основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, доколкото ECHA демонстрирала различно отношение към дружества, които се намират в едно и също положение.
 3.
 Трето основание: нарушение на членове 62, 63 и 95 от Регламент No 528/2012, доколкото в противоречие с изискванията на този регламент ECHA не гарантирала равноправни условия на пазара за дружествата, участвали в програмата за преразглеждане на въпросното вещество, и дружествата, които не са допринесли за преразглеждането.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/14
 Определение на Съда от 29 ноември 2007 г. — Eurostrategies SPRL/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-122/07 P) (1)
 (Обжалване - Определение за заличаване - Оттегляне - Съдебни разноски)
 (2008/C 64/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Eurostrategies SPRL (представители: R. Lang и S. Crosby, Solicitor)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: P. Costa de Oliveira и M. I. Hadjiyiannis)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на председателя на четвърти състав на Първоинстанционния съд от 1 декември 2006 г. по дело Eurostrategies/Комисия (T-203/06), с което се разпорежда делото да бъде заличено от регистъра и с което жалбоподателят се осъжда да заплати съдебните разноски.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Eurostrategies SPRL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/25
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 2 май 2007 г. — Giraudy/Комисия
 (Дело F-23/05) (1)
 (Длъжностни лица - Иск - Иск за обезщетение - Разследване на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) - Преместване - Регламент (ЕО) No 1073/1999 - Решение 1999/352/ЕО, ЕОВС, Евратом - Нарушение - Вреди - Професионално заболяване - Вземане предвид на плащанията, предвидени в член 73 от Правилника)
 (2007/C 129/42)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Jean-Louis Giraudy (Париж, Франция) (представител: D. Voillemot, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Curral и G. Berscheid)
 Предмет на делото
 От една страна, отмяна на решението на Комисията, с което тя отказва да признае отговорността на службите си и вредите, които ищецът твърди, че е претърпял в рамките на проведеното от OLAF разследване в Представителството на Комисията във Франция и, от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив на решението
 1)
 Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати на г-н Giraudy обезщетение в размер на 15 000 еуро за претърпените от него неимуществени вреди, състоящи се в посегателство върху доброто име и честта му.
 2)
 Искът се отхвърля в останалата част.
 3)
 Комисията на Европейските общности поема своите разноски и две трети от тези на г-н Giraudy.
 4)
 Г-н Giraudy поема една трета от своите разноски.
 (1) ОВ C 171, 9.7.2005 г., стр. 29. (дело, регистрирано първоначално пред Първоинстанционния съд на Европейските общности под номер Т-169/05 и препратено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15.12.2005 г.).