text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/41
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 май 2011 г. — AQ/Комисия
 (Дело F-66/10) (1)
 (Публична служба - Длъжности лица - Атестационен доклад - Процедура за оценяване за 2009 г. - Степен на оценителя, която е по-ниска от тази на титуляра на поста - Оценка на ефикасността за част от референтния период - Неопределяне на цели за титуляра на поста)
 2011/C 232/72
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AQ (Брюксел, Белгия) (представител: L. Massaux, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid, agents)
 Предмет
 Искане за отмяна на атестационния доклад за периода от 1 януари до 31 декември 2008 г., доколкото с него той е класиран в ниво на ефективност III и са му раздадени две точки за повишение.
 Диспозитив
 1.
 Отменя атестационния доклад на AQ в рамките на процедурата за оценяване и повишаване за 2009 г., както и решението, с което са на AQ са раздадени две точки на основание на същата процедура.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати на AQ сумата от 2 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Осъжда Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 288, стр. 74 от 23.10.2010 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/18
 Решение на Общия съд от 14 януари 2016 г. — International Gaming Projects/СХВП (BIG BINGO)
 (Дело T-663/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIG BINGO“ - Абсолютно основание за отказ - Отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 078/27)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: International Gaming Projects Ltd (Валета, Малта) (представител: M. D. Garayalde Niño, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: V. Melgar)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 юни 2014 г. (преписка R 755/2014-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „BIG BINGO“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда International Gaming Projects Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 395, 10.11.2014 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/31
 Определение на Общия съд от 15 февруари 2016 г. — Ezz и др./Съвет
 (Дело T-279/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, наложени с оглед на положението в Египет - Мерки, наложени на лица, отговорни за злоупотреба с държавни финансови средства, и на свързани с тях лица и образувания - Замразяване на средства - Включване на жалбоподателите в списъка на визираните лица - Правно основание - Неспазване на критериите за включване в списъка - Грешка при прилагане на правото - Фактическа грешка - Право на собственост - Уронване на доброто име - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране - Адаптиране на исканията и основанията - Висящ процес - Жалба, която е частично явно недопустима и частично явно неоснователна))
 (2016/C 118/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ahmed Abdelaziz Ezz (Гиза, Египет), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Кайро, Египет), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Гиза), и Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Гиза) (представители: J. Binns, solicitor, J. Lewis, QC, B. Kennelly, J. Pobjoy, barristers, S. Rowe и J.-F. Bellis, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: И. Гюров и M. Bishop)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63), изменено с Решение 2013/144/ОВППС на Съвета от 21 март 2013 г. (ОВ L 82, стр. 54), и от друга страна, на („продължения с решение на Съвета, за което жалбоподателите са уведомени с писмо от 22 март 2013 г.“) Регламент (ЕС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 4), доколкото тези актове се прилагат за жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Ahmed Abdelaziz Ezz, както и г-жа Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, г-жа Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin и г-жа Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 30.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 130/10
 Иск, предявен на 15 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-65/11)
 2011/C 130/19
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и D. Triantafyllou)
 Ответник: Кралство Нидерландия
 Искания на ищеца
 Комисията моли Съда:
 —
 да установи, че като не се е консултирало с Комитета по ДДС и като е допуснало възможността данъчнонезадължени лица да станат част от данъчен субект, видно от Решение No VB91/347 от 18 февруари 1991 г., Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност,
 —
 да осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО „данъчнозадължено лице“ означава всяко лице, което извършва независима икономическа дейност на някое място, без значение от целите и резултатите от тази дейност. Член 11 от Директивата за ДДС предвижда, че след консултиране с Консултативния комитет по данък върху добавената стойност („Комитет по ДДС“), всяка държава членка може да разглежда като едно данъчнозадължено лице всички лица, установени на територията на тази държава членка, които, макар и юридически независими, са тясно обвързани едно с друго от финансови, икономически и организационни връзки.
 Според Комисията, като е допуснала възможността данъчнонезадължени лица да станат част от данъчен субект Нидерландия не е изпълнила задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО. Освен това, като не се била консултирала с Комитета по ДДС Нидерландия не изпълнила задълженията си по член 11 от Директива 2006/112/ЕО.
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/25
 Решение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — Kneidinger/EUIPO — Topseat International (Капак на тоалетна чиния)
 (Дело T-286/16) (1)
 ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, изобразяващ капак на тоалетна чиния - По-ранен промишлен дизайн на Общността - Основание за недействителност - Индивидуален характер - Член 6 от Регламент (ЕО) No 6/2002))
 (2017/C 256/28)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ernst Kneidinger (Вилеринг, Австрия) (представител: M. Grötschl, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Topseat International (Плано, Тексас, Съединени щати) (представители: C. Eckhartt, A. von Mühlendahl и P. Böhner, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на трети апелативен състав на EUIPO от 5 април 2016 г. (преписка R 1030/2015-3) относно производство за обявяване на недействителност между Topseat International и M. Kneidinger
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Ernst Kneidinger да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 18.7.2016 г.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/24
 Жалба, подадена на 28 октомври 2013 г. — Bimbo/СХВП — Cafe' do Brasil (KIMBO)
 (Дело T-568/13)
 2014/C 24/43
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cafe' do Brasil SpA (Melito di Napoli, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 август 2013 г., постановено по преписки R 636/2012-4 и R 608/2012-4,
 —
 да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „KIMBO“ за стоки и услуги от класове 11, 21, 30, 32 и 43 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 3 420 973
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испански марки No 291 655, No 451 559 и No 2 244 563
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля частично възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламента за марката на Общността.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/36
 Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Kwang Yang Motor/СХВП — Honda Giken Kogyo (Двигател с вътрешно горене)
 (Дело T-11/08) (1)
 (Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ двигател с вътрешно горене - По-ранен национален промишлен дизайн - Основание за обявяване на недействителност - Липса на оригиналност - Видими особености на частта на съставен продукт - Липса на различно общо впечатление - Информиран потребител - Степен на свобода на автора - Членове 4 и 6, както и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 6/2002)
 2011/C 311/64
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Тайван) (представители: P. Rath, W. Festl-Wietek и M. Wetzel, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha (Токио, Япония) (представители: T. Musmann, H. Timmann, M. Büttner и S. von Petersdorff-Campen, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението от 8 октомври 2007 г. на трети апелативен състав на СХВП (преписка R 1380/2006-3) относно производство по обявяване на недействителност на промишлен дизайн на Общността между Honda Giken Kogyo Kabushiki Kaisha и Kwang Yang Motor, Co., Ltd.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Kwang Yang Motor Co., Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/14
 Решение на Съда (шести състав) от 9 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV/Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
 (Дело C-158/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Атмосферно замърсяване - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Директива 2003/87/EО - Понятие за инсталация - Включване на складова площадка за гориво - Регламент (ЕС) No 601/2012 - Понятие за гориво, изнесено от инсталацията))
 (2016/C 296/19)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Elektriciteits Produktiemaatschappij Zuid-Nederland EPZ NV
 Ответник: Bestuur van de Nederlandse Emissieautoriteit
 Диспозитив
 1)
 Складова площадка на въглищна електрическа централа като разглежданата в главното производство и описана от запитващата юрисдикция, съставлява част от „инсталация“ по смисъла на член 3, буква д) от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Решение No 1359/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г.
 2)
 Член 27, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕС) No 601/2012 на Комисията от 21 юни 2012 година относно мониторинга и докладването на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, изменен с Регламент (ЕС) No 206/2014 на Комисията от 4 март 2014 г., следва да се тълкува в смисъл, че загубите на въглища вследствие на процеса по тяхното самозагряване при складирането им на площадка, която е част от инсталация по смисъла на член 3, буква д) от Директива 2003/87, трябва да се считат за въглища, изнесени от тази инсталация.
 (1) ОВ C 205, 22.6.2015 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/47
 Решение на Общия съд от 16 декември 2015 г. — CareAbout/СХВП — Florido Rodríguez („Kerashot“)
 (Дело T-356/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Kerashot“ - По-ранна национална фигуративна марка „K KERASOL“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Частичен отказ на регистрация от апелативния състав))
 (2016/C 048/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CareAbout GmbH (Дюселдорф, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, J. Vogtmeier и A. Kramer, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: José Luis Florido Rodríguez (Севиля, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 март 2014 г. (преписка R 1569/2013-4), относно производство по възражение между г-н José Luis Florido Rodríguez и CareAbout GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда CareAbout GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 253, 4.8.2014 г.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/42
 Решение на Общия съд от 20 септември 2016 г. — Excalibur City/EUIPO — Ferrero (MERLIN’S KINDERWELT)
 (Дело T-565/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MERLIN’S KINDERWELT“ - По-ранна национална словна марка „KINDER“ - Относително основание за отказ - Липса на сходство между знаците - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 402/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Excalibur City s.r.o. (Зноймо, Чешка република) (представител: E. Engin-Deniz, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Simandlova и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ferrero SpA (Алба, Италия) (представители: L. Ghedina и F. Jacobacci, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 9 юли 2015 г. (преписка R 1538/2014-1) относно производство по възражение между Ferrero и Excalibur City.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 9 юли 2015 г. (преписка R 1538/2014-1).
 2)
 EUIPO понася, освен направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Excalibur City s.r.o.
 3)
 Ferrero SpA понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 398, 30.11.2015 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/35
 Жалба, подадена на 26 юли 2011 г. — Masottina/СХВП — Bodegas Cooperativas de Alicante (CA’ MARINA)
 (Дело T-393/11)
 2011/C 282/68
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Masottina SpA [Conegliano (TV), Италия] (представител: N. Schaeffer, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bodegas Cooperativas de Alicante, trading as Coop. V. BOCOPA (Аликанте, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 май 2011 г. по дело R 518/2010-1, както и решението на Отдела по споровете от 2 февруари 2010 г.
 —
 да отхвърли подадената от Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA срещу регистрацията на марката „CA’ MARINA“ жалба, и да допусне заявката за регистрация на марка на Общността No 6375216, на която има право Masottina SpA; и
 —
 да осъди Bodegas Cooperativas de Alicante, Coop. V. BOCOPA да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „CA’ MARINA“ за стоки от клас 33 — заявка за регистрация на марка на Общността No 6375216
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Заявка за регистрация на марка на Общността No 1796374 на словната марка „MARINA ALTA“ за стоки от клас 33
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността за всички стоки
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приложил горепосочения член: (i) що се отнася до липсата или най-малкото до недостатъчното определяне и отличаване на марката „MARINA ALTA“; (ii) доколкото не съществува никаква вероятност от объркване на посочените знаци; и (iii) що се отнася до неотчитането на това, че не съществува никаква идентичност между стоките, съответните им канали за дистрибуция и техните потребители.


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/24
 Жалба, подадена на 26 юли 2017 г. — Sedes Holding/EUIPO (gratis)
 (Дело T-495/17)
 (2017/C 318/30)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Sedes Holding AŞ (Истанбул, Турция) (представители: K. Ongena и C. Du Jardin, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент„gratis“ — заявка No 15 950 637
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 30 май 2017 г. по преписка R 507/2017-2.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 на основание член 68 от Процедурния правилник на Общия съд да съедини настоящото дело и делото по жалбата срещу решението на EUIPO по преписка R 506/2017-2 за целите на устната фаза на производството поради връзката между тях,
 —
 да обяви искането, изложено в жалбата, за допустимо и основателно и съответно
 —
 да отмени обжалваното решение и да задължи EUIPO да впише в регистъра на марките заявка за марка на Съюза No 15 950 637 за фигуративната марка „GRATIS“ за всички поискани в заявката стоки,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение и да задължи EUIPO да впише в регистъра на марките заявка за марка на Съюза No 15 950 637 за фигуративната марка „GRATIS“ за „парфюмерия, козметични продукти, аромати и дезодоранти за лично ползване“,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на общите принципи на правото на Съюза.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/36
 Жалба, подадена на 18 септември 2010 г. — Dosenbach-Ochsner/СХВП — Sisma (изображение на правоъгълник със слонове)
 (Дело T-424/10)
 ()
 2010/C 317/66
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Dosenbach-Ochsner AG Schuhe und Sport (Dietikon, Швейцария) (представител: Rechtsanwalt O. Rauscher)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sisma SpA (Mantova, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени на Решението на четвърти състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) (марки, дизайни и модели) от 15 юли 2010 г. по дело R 1638/2008-4;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка, изобразяваща слонове, за стоките от класове 10, 16, 21, 24 и 25.
 Притежател на марката на Общността: SISMA S.p.A.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.
 Предявени в производството по обявяване на недействителност марки на жалбоподателя: международната и националната фигуративни марки, изобразяващи слон и на националната словна марка „elefanten“ за стоките от класове 24 и 25.
 Решение на отдела по заличаването: отхвърля на искането за обявяване на недействителността.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушаване на член 53, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като конфликтните марки били сходни в концептуално, визуално и фонетично отношение и жалбоподателят изрично е изтъкнал, че в резултат на интензивно използване или на тяхната общоизвестност неговите марки са придобили повишен отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/21
 Иск, предявен на 13 юни 2013 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-323/13)
 2013/C 252/33
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че след като част от битовите отпадъци, постъпващи в депата на оптимизираните териториални подразделения в Рим, включително в депото Malagrotta, както и на оптимизираните териториални подразделения в Latina, не е подложена на обработка, която включва адекватен подбор на различните фракции отпадъци и стабилизиране на органичната фракция, както и че след като в Lazio не е създадена интегрирана и подходяща мрежа от инсталации за управление на отпадъците, отчитаща най-добрите налични техники, Италианската република не е изпълнила задълженията си по член 6, буква а) от Директива 1999/31/ЕО (1) във връзка с член 1, параграф 1 от Директива 1999/31/ЕО, с членове 4 и 13 от Директива 2008/98/ЕО (2) и с член 16, параграф 1 от Директива 2008/98/ЕО,
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 1999/31/ЕО е изтекъл на 16 юли 2001 г.
 Срокът за транспониране на Директива 2008/98/ЕО е изтекъл на 12 декември 2010 г.
 (1) Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94).
 (2) Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (ОВ L 312, стр. 3).


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/10
 Преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo (Португалия), постъпило на 14 септември 2016 г. — Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/Maxiflor — Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, L.da
 (Дело C-491/16)
 (2016/C 441/13)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP
 Ответник: Maxiflor — Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, L.da
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли оперативната програма за развитие на селските райони (програма AGRO) да се счита за „многогодишна програма“ за целите на член 14 от Регламент (EO) No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. (1) (отменен с член 107 от Регламент (EO) No 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. (2) освен по отношение на хипотезите по член 105, параграф 1)?
 2)
 Трябва ли програмата AGRO да се счита за „многогодишна програма“ за целите на член 3, параграф 1, втора алинея, второ изречение от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. (3) относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности, според което „[в] случай на многогодишна програма срокът за давност във всеки случай продължава, докато програмата изрично не бъде прекратена“?
 3)
 Ако програмата AGRO трябва да се счита за „многогодишна програма“ за целите на член 3, параграф 1, втора алинея, второ изречение от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95
 —
 прилага ли се за давността за процедурите по този регламент четиригодишният срок по член 3, параграф 1 от него,
 —
 ако четиригодишният срок изтича преди прекратяване на програмата, или
 —
 с оглед на предвиденото в член 3, параграф 1, втора алинея, второ изречение от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 погасителната давност изтича в по-късен момент, съвпадащ с датата, на която „[многогодишната] програма[...] изрично [...] бъде прекратена“?
 (1) Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, 1999 г.).
 (2) Регламент (EO) No 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) No 1260/1999 (ОВ 2006 г., L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64 и поправки в ОВ 2008 г., L 301, стр. 40 и ОВ 2015 г., L 302, стр. 112).
 (3) Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/18
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 27 юли 2011 г. — BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH/Finanzamt Lüdenscheid
 (Дело C-395/11)
 2011/C 311/29
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BLV Wohn- und Gewerbebau GmbH
 Ответник: Finanzamt Lüdenscheid
 Друга страна, участваща в производството: Rolf & Co. OHG
 Преюдициални въпроси
 1.
 Обхваща ли понятието „доставка на строителни работи“ по смисъла на член 2, точка 1 от Решение 2004/290/ЕО (1) освен доставки на услуги, и доставки на стоки?
 2.
 В случай че разрешението да се определи получателят на доставката като платец на ДДС обхваща и доставки на стоки:
 държавата членка, на която е предоставено това правомощие, има ли право да го упражни частично — по отношение на определени подкатегории, като например по отношение на отделни видове строителни работи, и по отношение на доставки на стоки или услуги в полза на определени получатели?
 3.
 В случай че държавата членка има право да установява определени подкатегории: съществуват ли ограничения за държавата членка при установяването на тези подкатегории?
 4.
 В случай че държавата членка по принцип няма право да установява подкатегории (вж. въпроса по точка 2 по-горе) или тъй като не се е съобразила със съответните ограничения (вж. въпроса по точка 3 по-горе):
 а)
 Какви правни последици се пораждат вследствие на недопустимото установяване на подкатегории?
 б)
 В резултат на недопустимото установяване на подкатегории следва ли съответната разпоредба от националното право по принцип да не се прилага, или тази разпоредба следва да не се прилага единствено по отношение на отделни данъчнозадължени лица?
 (1) Решение 2004/290/ЕО на Съвета от 30 март 2004 година за предоставяне на разрешение на Германия да въведе мярка за дерогация от член 17 от Шеста директива 77/388/ЕИО за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота [неофициален превод] (ОВ L 94, стр. 59).


text:
 1.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 61/10
 Жалба, подадена на 12 декември 2013 г. — Time/СХВП („InStyle“)
 (Дело T-651/13)
 2014/C 61/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Time Inc. (Ню Йорк, САЩ) (представител: D. Cañadas Arcas, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 септември 2013 г., постановено по преписка R 827/2013-2;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството, включително и разноските, направени пред Службата.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка за стоки и услуки от класове 9, 16 и 41 — заявка за регистрация на марка на Общността No 11 264 223.
 Решение на проверителя: частично отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/19
 Определение на председателя на Общия съд от 11 март 2013 г. — Communicaid Group/Комисия
 (Дело T-4/13 R)
 (Обезпечително производство - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Услуги във връзка с езиково обучение - Отхвърляне на оферта на оферент - Молба за спиране на изпълнението и за временни мерки - Загуба на възможност - Липса на значителна и непоправима вреда - Липса на неотложност)
 2013/C 141/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Молител: Communicaid Group Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: C. Brennan, solicitor, F. Randolph, QC и M. Gray, barrister)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа S. Delaude и г-жа S. Lejeune, в качеството на представители, подпомагани от P. Wytinck, avocat)
 Предмет
 Молба, с която от една страна, се иска спиране на изпълнението на решенията на Комисията, с които се отхвърлят офертите за няколко лота, представени от молителя в отговор на покана за отправяне на оферти във връзка с рамкови договори за доставка на услуги за езиково обучение на персонала на институциите, органите и агенциите на Европейския съюз, които се намират в Брюксел (Белгия), и от друга страна, се иска да се забрани на Комисията сключването на договорите за спорните лотове с одобрения оферент
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/62
 Иск, предявен на 14 септември 2007 г. — Комисия/Rednap
 (Дело T-352/07)
 (2007/C 269/113)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и J. Enegren)
 Ответник: Rednap (Malmö, Швеция)
 Искания на ищеца
 —
 Да се осъди ответника да заплати:
 —
 на ищеца сумата от 516 329,63 EUR (петстотин и шестнадесет хиляди триста двадесет и девет еуро и шестдесет и три еуро цента), състояща се от 334 375,49 EUR главница и 181 954,14 EUR лихви за забава за периода между последния ден на плащане на сумата по главницата, според съответното дебитно известие, и 31 юли 2007 г., включително,
 —
 лихвите за забава, от 1 август 2007 г. до датата на пълното изплащане на дълга, в размер на 72,04 EUR (седемдесет и две еуро и четири еуро цента) дневно по договор DE 3010 (DE) „RISE“ и на 37,89 EUR (тридесет и седем еуро и осемдесет и девет еуро цента) дневно по договор HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“,
 —
 съдебните разноски за настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск, на основание арбитражна клауза, ищецът претендира осъждане на ответника да възстанови надвнесено от Комисията плащане във връзка с изпълнението на договори No DE 3010 (DE) „RISE“ и No HC 4007 (HC) „HEALTHLINE“ относно проект за информационни технологии, сключени от Комисията с ответника в качеството му на член на консорциум.
 След проверка на сметките на ответника по договорите, Комисията достигнала до извода, че ответникът не използвал пълния размер на сумите, внесени за осъществяването на проекта. Ищецът неколкократно искал възстановяването на остатъка, предмет на настоящото дело.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/11
 Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 25 август 2014 г. — PST CLC a.s./Generální ředitelství cel
 (Дело C-405/14)
 (2014/C 431/17)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: PST CLC a.s.
 Ответник: Generální ředitelství cel
 Преюдициални въпроси
 Валиден ли е по време на действието си от 22 март 2004 г. до 22 декември 2009 г. Регламент (ЕО) No 384/2004 на Комисията от 1 март 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (1), що се отнася до точка 2 от приложението към него, която посочва, че продукти, състоящи се от топлоотвеждащ радиатор и вентилатор, се включват в код 8414 59 30 по КН, и следователно приложим ли е този регламент в настоящия случай?
 (1) ОВ L 64, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 203.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/19
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция) на 31 май 2011 г. — Techniko Epimelitirio Ellados (TEE) и др./Ypourgoi Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis; Metaforon kai Epikoinonion; Oikonomias kai Oikonomikon
 (Дело C-271/11)
 2011/C 232/32
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Techniko Epimelitirio Ellados (TEE), Syllogos Ellinon Diplomatouchon Aeronafpigon Michanikon (SEA), Alexandros Tsiapas, Antonios Oikonomopoulos, Apostolos Batategas, Vasileios Kouloukis, Georgios Oikonomopoulos, Ilias Iliadis, Ioannis Tertigkas, Panellinios Syllogos Aerolimenikon Ypiresias Politikis Aeroporias, Eleni Theodoridou, Ioannis Karnesiotis, Alexandra Efthimiou, Eleni Saatsaki
 Ответници: Ypourgoi Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis; Metaforon kai Epikoinonion; Oikonomias kai Oikonomikon (Министри на вътрешните работи, публичната администрация и децентрализацията; на транспорта и съобщенията; на икономиката и финансите)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали по смисъла на член 2 от Регламент No 2042/2003 във връзка с разпоредба M.Б.902, буква б), точка 1 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към същия регламент, и в светлината на установеното с разпоредба AMC M.B.102, буква c), точка 1 (алинеи 1.1-1.4, 1.6 и 1.7) от Подчаст A на Раздел B от приложение I към Решение No 2003/19/RM/28.11.2003 на AESA относно приемливите средства за съответствие и ръководствата за Регламент No 2042/2003, националният законодател може, при установяването на допълнителни мерки за изпълнение на посочения регламент, да разпредели работата по инспекция на въздухоплавателните средства с оглед на сертифицирането за съответствие с действащите критерии за летателна годност между няколко специфични категории/функции инспектори, всяка от които да контролира летателната годност на въздухоплавателното средство само по отношение на определен аспект. В частност, дали съответства на Регламент No 2042/2003 национална разпоредба като разглежданата в конкретния случай, с която са създадени инспектори по летателна годност (Airworthiness and Avionics Inspectors), инспектори по полетни операции (Flight Operations Inspectors), инспектори по безопасността в пътническата кабина (Cabin Safety Inspectors) и инспектори по дипломи и лицензи (Licensing Inspectors).
 2.
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, дали разпоредба M.Б.902, буква б), точка 1 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003 трябва да се тълкува в смисъл, че всеки член на персонала, на когото са възложени задължения по преглед на летателната годност на въздухоплавателно средство във връзка само с един определен аспект, трябва да има петгодишен опит във всички области, насочени към осигуряване на поддържането на летателната годност на въздухоплавателното средство, или е достатъчно да има петгодишен опит, свързан единствено със задълженията, които са му възложени, и с притежаваната от него специализация.
 3.
 Ако отговорът на този въпрос е, че е достатъчно извършващият прегледи персонал да има петгодишен опит, свързан единствено със специфичните задължения, които са му възложени, дали национална разпоредба като разглежданата в конкретния случай, съгласно която инспекторите по летателна годност (Airworthiness and Avionics Inspectors), които отговарят за надзора и контрола на полетните инструменти, за одобряването на организациите за техническо обслужване и на авиационните оператори, в съответствие с указанията, съдържащи се в документ No 9760 на ИКАО — Ръководство за надзор върху летателната годност, трябва да притежават най-малко 5 години


text:
опит в работилница за техническо обслужване на въздухоплавателни средства и да са работили в техническото обслужване на същите, съответства на разпоредба M.Б.902, буква б), точка 1 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003, по силата на която извършващият прегледи персонал трябва да е придобил „най-малко 5 години опит в поддържането на летателната годност“.
 4.
 В случай на утвърдителен отговор на предходния въпрос, дали съответства на Регламент No 2042/2003 национална разпоредба като разглежданата в конкретния случай, която приравнява притежателите на лиценз за техническо обслужване на въздухоплавателни средства по смисъла на Част 66 (приложение III) от посочения регламент, на притежателите на диплома за висше образование в областта на въздушната навигация, установяваща, че както едните, така и другите трябва да са придобили опит в работилница за техническо обслужване на въздухоплавателни средства, за да им бъде издаден лиценз за инспектори по летателна годност.
 5.
 Дали, в съответствие с разпоредба M.Б.902, буква б), точка 1 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003, в светлината и на разпоредба АМC M.B.102, буква c), точка 1, алинеи 1.4 и 1.5 от Подчаст A на Раздел B от приложение I към Решение No 2003/19/RM/28.11.2003 на AESA относно приемливите средства за съответствие и ръководствата за Регламент No 2042/2003, в петгодишния опит в поддържането на летателната годност се включва практическият опит, евентуално придобит по време на обучението за придобиване на съответната академична диплома, или се брои само опитът, натрупан с трудова дейност, независимо от обучението и след неговото приключване и придобиването на съответната диплома.
 6.
 Дали по смисъла на същата разпоредба от Регламент No 2042/2003, под петгодишен опит в поддържането на летателната годност се разбира и опитът, придобит с евентуално упражняване в миналото и преди влизането в сила на посочения регламент на задължения по преглед на летателната годност на въздухоплавателни средства.
 7.
 Дали, съгласно разпоредба M.Б.902, буква б), точка 2 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003, за да бъде подбран като инспектор притежателят на лиценз за техническо обслужване на въздухоплавателни средства, посочен в Част 66 (приложение III към Регламент No 2042/2003), е необходимо да е получил допълнително обучение в сектори, свързани с летателната годност на въздухоплавателните средства, преди да е бил подбран, или е достатъчно да е следвал такова обучение след първоначалния подбор, но преди да встъпи във функциите на инспектор.
 8.
 Дали съгласно разпоредба M.Б.902, буква б), точка 3 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003, която предвижда, че извършващият прегледи персонал трябва задължително да разполага с „признато обучение в сектора на техническото обслужване на въздухоплавателни средства“, може да се приеме, че представлява такова обучение установена от националния законодател система за обучение със следните характеристики: i) обучението се предлага след първоначален подбор на инспекторите единствено въз основа на формално удостоверените им качества; ii) това обучение не варира според формално удостоверените качества на лицата, първоначално подбрани като инспектори; и iii) в контекста на тази система за обучение не са предвидени процедури и критерии за оценка на


text:
ученика, нито окончателен изпит за удостоверяване на неговата годност, след завършването на самия курс на обучение.
 9.
 Дали съгласно разпоредба M.Б.902, буква б), точка 4 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003, която предвижда, че извършващият прегледи персонал трябва да разполага с „длъжност със съответните отговорности“, йерархичната позиция съставлява императивно условие за издаване на лиценз за инспектор, в смисъл, че е необходимо да е заемал висока длъжност по време на предходната дейност, или горепосочената разпоредба на Регламент No 2042/2003 трябва да се тълкува, в светлината и на разпоредба AMC M.B.902, буква b), точка 3 от Подчаст A на Раздел B от приложение I към Решение No 2003/19/RM/28.11.2003 на AESA, в смисъл че след първоначалния подбор на едно лице като инспектор следва на същото да се предостави в рамките на компетентния орган за преглед на летателната годност на въздухоплавателните средства длъжност, която включва правомощието да подписва от името на същия орган.
 10.
 Ако горепосочената разпоредба M.Б.902, буква б), точка 4 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към регламента трябва да се тълкува във втория смисъл, дали съгласно текста ѝ може да се приеме, че съответства на Регламента разпоредба на националното право, която предвижда, че лицензирането на инспектора се извършва в края на неговото теоретично и практическо обучение, момент, от който насетне той може да извършва прегледи за летателна годност на въздухоплавателни средства, като подписва еднолично документите относно прегледа и обвързва компетентния орган.
 11.
 Все в случай, че разпоредба M.Б.902, буква б), точка 4 от Подчаст И на Раздел Б от приложение I към Регламент No 2042/2003 трябва да се тълкува във втория представен по-горе смисъл, дали е в съответствие с нея национална разпоредба като разглежданата в конкретния случай, която счита само за предимство, за първоначално подбрания персонал като инспектор по летателна годност, изискването за предходно повишение „в по-високи степени“ и поемането на отговорността за работилница за техническо обслужване на въздухоплавателни средства.
 12.
 Дали съгласно Регламент No 2042/2003, който не урежда дали и при какви условия лицата, които преди неговото влизане в сила са изпълнявали задачи по преглед на летателната годност на въздухоплавателните средства, присъщи за инспектор, имат право да продължат да изпълняват тези задачи и след влизането в сила на посочения регламент, националният законодател е бил длъжен да предвиди, че лицата, които към момента на влизането в сила на посочения регламент (или евентуално преди това) са изпълнявали тези функции, трябва автоматично да бъдат лицензирани отново като инспектори, без да бъдат подлагани на предварителна процедура за подбор и оценка, или Регламент No 2042/2003, чиято цел е да подобри безопасността на авиационните оператори, а не да урежда професионалните права на работниците на компетентния орган на държавата членка за извършване на прегледите за летателна годност на въздухоплавателните средства, трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки имат просто възможност, ако преценят за уместно, да продължат да назначават като инспектори по прегледи за летателна годност на въздухоплавателните средства лицата, които са изпълнявали тези функции преди влизането в сила на посочения регламент, въпреки че тези лица


text:
не отговарят на изискванията, които той налага, а също така и в светлината на предвиденото в това отношение в разпоредба M.B.902, буква b), точка 4 от Подчаст A на Раздел B от приложение I към Решение No 2003/19/RM/28.11.2003 на AESA.
 13.
 Ако бъде установено, че съгласно Регламент No 2042/2003 държавите членки са длъжни отново да лицензират автоматично като инспектори, без процедура за подбор, лицата, които са изпълнявали тези функции преди влизането в сила на посочения регламент, дали е съвместима с последния национална разпоредба като разглежданата в конкретния случай, която предвижда, че за да бъдат лицензирани отново като инспектори, тези лица трябва да са изпълнявали фактически задачите на инспектор не към момента на влизане в сила на посочения регламент, а към последващия момент на влизане в сила на въпросната национална разпоредба.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/14
 Решение на Съда (трети състав) от 22 декември 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-433/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данъчни въпроси - Директива 2006/112/ЕО - ДДС - Данъчна основа - Такса върху доставката на все още нерегистрирани в съответната държава членка превозни средства, която такса се изчислява в зависимост от цената и средния разход на гориво на превозното средство - „Normverbrauchsabgabe“)
 2011/C 55/24
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: D. Triantafyllou)
 Ответник: Република Австрия (представители: E. Riedl и C. Pesendorfer)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 78 и 79 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Продажба на автомобили — Включване в данъчната основа на такса върху доставката на все още нерегистрирани в съответната държава членка превозни средства, която такса се изчислява в зависимост от цената и средния разход на гориво на превозното средство („Normverbrauchsabgabe“)
 Диспозитив
 1.
 Като включва таксата върху средния разход на гориво („Normverbrauchsabgabe“) в данъчната основа на данъка върху добавената стойност, начисляван в Австрия при доставката на автомобили, Република Австрия не изпълнява задълженията си по член 78 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия и Република Австрия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/29
 Жалба, подадена на 15 април 2016 г. — Groningen Seaports и др./Комисия
 (Дело T-160/16)
 (2016/C 200/42)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Groningen Seaports NV (Delfzijl, Нидерландия), Havenbedrijf Amsterdam NV (Амстердам, Нидерландия), Havenbedrijf Rotterdam NV (Ротердам, Нидерландия), Havenschap Moerdijk (Moerdijk, Нидерландия), NV Port of Den Helder (Ден Хелдер, Нидерландия), Zeeland Seaports NV (Terneuzen, Нидерландия) (представители: Rechtsanwalt E. Pijnacker Hordijk и Rechtsanwältin I. Kieft)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите обжалват Решение на Комисията от 21 януари 2016 година относно мярка за държавна помощ SA.25338 (2014/C) (ex E 3/2008 и ex CP 115/2004), приведена в действие от Нидерландия — Освобождаване от корпоративен данък на публични предприятия.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат едно-единствено основание.
 Основанието е изведено от нарушение на целта на разпоредбите за държавни помощи, нарушение на общите принципа на правото на Съюза, по-специално на принципа на равенство, на изискването за надлежна подготовка на решенията и на забраната за произвол, както и нарушение на принципа за мотивиране.
 —
 Нидерландските публични морски пристанища не се конкурират с нидерландските частни предприятия, а с френските, белгийските и германските морски пристанища в района Хамбург—Хавър.
 —
 Тези европейски конкуренти получават държавна помощ под различни форми в ущърб на нидерландските публични морски пристанища. Комисията си давала сметка за това към момента на приемане на обжалваното решение. Подобно на нидерландските публични морски пристанища, всичките им конкурентни морски пристанища в района Хамбург—Хавър били освободени от корпоративен данък. Германските морски пристанища получават освен това голяма оперативна помощ под формата на компенсиране на загубите. За това също Комисията си давала сметка към момента на приемане на обжалваното решение.
 —
 Обжалваното решение премахвало едностранно предоставеното на нидерландските публични морски пристанища освобождаване от данък, докато съответните освобождавания за белгийските и френските морски пристанища засега остават и освен това все още дори не били предприети първите формални стъпки от процесуална гледна точка за премахване на помощта в полза на германските морски пристанища.
 —
 Тъй като с обжалваното решение Комисията предприела действия единствено срещу освобождаването от данък за нидерландските публични морски пристанища, съществено се влошили вече неравните условия за конкуренция в европейския пристанищен сектор, като Комисията поставила нидерландските публични морски пристанища в значително по-тежко положение в сравнение с непосредствените им конкуренти, които също били освободени от корпоративен данък и освен това получавали държавни помощи под други форми. Комисията не мотивирала защо е предприела мерки единствено във връзка с освобождаването от данък на нидерландските публични морски пристанища.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/6
 Решение на Съда (пети състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Ministero dell'Interno/Fastweb SpA
 (Дело C-19/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 89/665/ЕИО - Член 2г, параграф 4 - Тълкуване и валидност - Производства по обжалване при възлагане на обществени поръчки - Недействителност на договора - Изключване))
 2014/C 409/08
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ministero dell'Interno
 Ответник: Fastweb SpA
 в присъствието на: Telecom Italia SpA
 Диспозитив
 1)
 Член 2г, параграф 4 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година, трябва да се тълкува в смисъл, че когато обществена поръчка е възложена без предварително публикуване на обявление за обществена поръчка в Официален вестник на Европейския съюз, при положение че това не е допустимо съгласно Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги, тази разпоредба изключва възможността договорът за поръчка да бъде обявен за недействителен, ако са изпълнени предвидените в разпоредбата условия, като това следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 2)
 При разглеждането на втория въпрос не са установени никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 2г, параграф 4 от Директива 89/665, изменена с Директива 2007/66.
 (1) ОВ C 86, 23.3.2013 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/15
 Решение на Съда (втори състав) от 25 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Mannheim — Германия) — Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH/Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel
 (Дело C-242/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Правна закрила на Общността на сортовете растения - Регламент (ЕО) No 2100/94 - Дерогация, предвидена в член 14 - Използване за посевни цели на продукт от реколтата от страна на земеделски производители без разрешение на титуляря - Задължение за заплащане на справедливо възнаграждение от земеделските производители за това използване - Срок, в който трябва да бъде извършено заплащането, за да може да се ползва дерогацията - Възможност на титуляря да се възползва от член 94 - Нарушение))
 (2015/C 279/18)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Mannheim
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Saatgut-Treuhandverwaltungs GmbH
 Ответници: Gerhard und Jürgen Vogel GbR, Jürgen Vogel, Gerhard Vogel
 Диспозитив
 Земеделски производител, който, без да е сключил договор за това с титуляря на закрила на съответния сорт растение, е използвал добит чрез засяване посевен материал (запазени в стопанството семена) от защитения сорт, трябва да плати справедливо възнаграждение, дължимо по член 14, параграф 3, четвърто тире от Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения, в срок, който изтича в края на текущата пазарна година, по време на която се е състояло това използване, тоест най-късно до 30 юни след датата на презасяване, за да може да се ползва от предвидената в член 14 дерогация от задължението да получи разрешение от титуляря на закрила на съответния сорт растение.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/42
 Жалба, подадена на 11 април 2016 г. от Adrian Barnett и Sven-Ole Mogensen срещу решението, постановено на 5 февруари 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-56/15, Barnett и Mogensen/Комисия
 (Дело T-148/16 P)
 (2016/C 191/56)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Adrian Barnett (Roskilde, Дания), Sven-Ole Mogensen (Hellerup, Дания) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба по дело F-56/15, Barnett и Mogensen/Комисия;
 —
 да постанови ново решение, с което да отмени съдържащите се във фишовете за пенсии за юни 2014 г. решения, с които корекционният коефициент, приложим за пенсията на жалбоподателите, се намалява считано от 1 януари 2014 г., и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в производствата на двете инстанции.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото основание е изведено от допусната от Съда на публичната служба (СПС) грешка при прилагане на правото, тъй като СПС изтълкувал ясните и точни разпоредби от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“) в светлината на твърдяната „действителна воля на законодателя“ относно обхвата на спирането на прилагането на механизма за актуализация на пенсиите и възнагражденията през 2013 г. и 2014 г. По този начин СПС извършил тълкуване contra legem на член 65, параграф 4 от Правилника и на предвидените в приложение XI към същия Правилник правила за прилагане на тази разпоредба.
 2.
 Второто основание е изведено от допусната от СПС грешка при прилагане на правото, тъй като предвидените в приложение XI към Правилника условия за извършване на спорната междинна актуализация не били изпълнени и Комисията злоупотребила с власт, извършвайки тази актуализация. Всъщност, след като в обжалваното решение констатирал, че предходният корекционен коефициент е бил изчислен грешно в Регламент (ЕС) No 1416/2013 на Съвета от 17 декември 2013 година за адаптиране, считано от 1 юли 2013 г., на корекционните коефициенти, прилагани към възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз, СПС допуснал грешка при прилагане на правото, приемайки че принципът на равно третиране оправомощава органа по назначаването (ОН) да извърши спорната междинна актуализация, в противоречие с теорията за оттеглянето на незаконосъобразни административни актове, с които се предоставя право или сходни предимства.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/19
 Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чешка република), постъпило на 18 януари 2017 г. — Catlin Europe SE/O.K. Trans Praha spol. s.r.o.
 (Дело C-21/17)
 (2017/C 112/28)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší soud České republiky
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Catlin Europe SE
 Ответник в първоначалното производство: O.K. Trans Praha spol. s.r.o.
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1896/2006 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед за плащане да се тълкува в смисъл, че липсата на уведомяване на адресата за възможността да откаже да приеме документа за връчване — както предвижда член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1393/2007 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1348/2000 (3) на Съвета („Регламентът за връчване на документи“) — дава право на ответника (адресата) да поиска преглед на европейската заповед за плащане на основание член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1896/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година за създаване на процедура за европейска заповед („Регламент относно европейската заповед за плащане“)?
 (1) ОВ L 399, 2006 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 324, 2007 г., стр. 79.
 (3) ОВ L 160, 2000 г., стр. 37.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/7
 Решение на Съда (голям състав) от 29 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Gmina Wrocław/Minister Finansów
 (Дело C-276/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 9, параграф 1 - Член 13, параграф 1 - Данъчнозадължени лица - Тълкуване на понятието „независима“ - Общински субект - Икономическа дейност, която организационно звено на общината извършва в качество, различно от това на орган на публична власт - Възможност такова звено да се смята за „данъчнозадължено лице“ по смисъла на разпоредбите на Директива 2006/112 - Член 4, параграф 2 и член 5, параграф 3 ДЕС))
 (2015/C 381/07)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gmina Wrocław
 Ответник: Minister Finansów
 Диспозитив
 Член 9, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че публичноправни субекти като разглежданите в главното производство общински бюджетни звена не могат да се считат за данъчнозадължени лица за целите на данъка върху добавената стойност, тъй като не отговарят на критерия за независимост, предвиден в тази разпоредба.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/21
 Определение на Съда (седми състав) от 5 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard/Minister Finansów
 (Дело C-275/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчно облагане на енергийните продукти - Директива 2003/96/ЕО - Член 2, параграф 3 - Директен ефект - Добавки за горива с код 3811 по КН))
 (2015/C 236/29)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jednostka Innowacyjno-Wdrożeniowa Petrol S.C. Paczuski Maciej i Puławski Ryszard
 Ответник: Minister Finansów
 Диспозитив
 1)
 Член 2, параграф 3, втора алинея от Директива 2003/96/ЕО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като приложимата в главното производство, която предвижда добавките с код 3811 по Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 г., да се облагат с акциз по различна ставка от приложимата за горивото, към което те се добавят.
 2)
 Член 2, параграф 3, втора алинея от Директива 2003/96 трябва да се тълкува в смисъл, че частноправните субекти могат да се позовават на него в спорове с компетентния национален административен орган пред националните съдилища, за да изискат да бъде оставена без приложение националната правна уредба, която е несъвместима с тази разпоредба.
 (1) ОВ C 171, 26.5.2015 г.


text:
 1.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 61/5
 Преюдициално запитване, отправено от Cour du travail de Bruxelles (Белгия) на 6 декември 2013 г. — Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior
 (Дело C-647/13)
 2014/C 61/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Office national de l'emploi
 Ответник: Marie-Rose Melchior
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли принципът на лоялно сътрудничество и член 4, параграф 3 от ДЕС, от една страна, както и член 34, параграф 1 от Хартата на основните права, от друга страна, възможността — с оглед допустимостта на правото на обезщетение за безработица — държава членка да откаже:
 —
 да вземе предвид периодите на заетост като договорно нает служител в институция на Европейския съюз, установена в тази държава членка, по-специално когато както преди, така и след периода на трудова заетост като договорно нает служител, е полаган труд като заето лице по силата на правната уредба на посочената държава членка;
 —
 да приравни дните на безработица, за които се получава обезщетение съгласно „Условията за работа на другите служители на Европейските общности“, на работни дни, въпреки че дните на безработица, за които се получава обезщетение съгласно правната уредба на посочената държава членка, се ползват от такова приравняване?


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/16
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 15 май 2017 г. — E.B./Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
 (Дело C-258/17)
 (2017/C 283/23)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: E.B.
 Ответник: Versicherungsanstalt öffentlich Bediensteter BVA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допуска ли член 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) (наричана по-нататък „Директивата“) запазване на преобразуващото действие на влязло в сила по националното право административно решение в областта на дисциплинарната отговорност на държавните служители (дисциплинарно решение), с което се разпорежда пенсиониране на държавен служител при намален размер на пенсията му, ако
 съответните разпоредби на правото на Съюза, и по-специално на Директивата все още не са били релевантни за това административно решение към момента на приемането му, при положение че (хипотетично) подобно решение би било в противоречие с Директивата, ако беше прието по време на нейното действие?
 2)
 При отрицателен отговор, за да се отстрани дискриминацията,
 a)
 изисква ли правото на Съюза за целите на определянето на пенсията на държавен служител същият да бъде третиран все едно не е бил пенсиониран, а е продължавал да се намира на активна служба в периода от влизането на административното решение в сила до навършването на законоустановената възраст за пенсионирането на този служител, или
 б)
 за това е достатъчно да му се признае правото на пълна пенсия без намаление, която се следва поради неговото пенсиониране към датата, посочена в административното решение?
 3)
 Зависи ли отговорът на втория въпрос от това дали държавният служител по собствена инициатива се е стремял фактически да започне работа на активна държавна служба, преди да навърши възрастта за пенсионирането си?
 4)
 В случай че (евентуално и в зависимост от посочените в третия въпрос обстоятелства) отмяната с обратно действие на процентното намаление на пенсията бъде счетено за достатъчно:
 Може ли от забраната за дискриминация съгласно Директивата да обоснове предимство на нейното прилагане пред противоречащо ѝ национално право, което предимство трябва да се зачита от националните съдилища при определянето на пенсията също и по отношение на релевантните за пенсионирането периоди, предшестващи момента, в който Директивата е станала пряко приложима в държавата членка?
 5)
 При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос: към кой момент се отнася това „обратно действие“?
 (1) ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


text:
 11.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/3
 Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Saarbrücken (Германия) на 10 май 2012 г. — Lokman Emrek/Vlado Sabranovic
 (Дело C-218/12)
 2012/C 243/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Saarbrücken
 Страни в главното производство
 Ищец: Lokman Emrek
 Ответник: Vlado Sabranovic
 Преюдициални въпроси
 1.
 В случай че уебсайтът на даден търговец изпълнява изискването за насочване [на дейността към държавата членка по местоживеенето на потребителя], член 15, параграф 1, буква в) от Регламент Брюксел I (1) поставя ли като допълнително и неписано условие изискването съдържанието на уебсайта, с който оперира търговецът, да мотивира потребителя да сключи съответния договор, като в резултат на това информацията от уебсайта да е в причинно-следствена връзка със сключването на договора?
 2.
 В случай че е необходимо да е налице причинно-следствена връзка между изискването за насочване [на дейността към държавата членка по местоживеенето на потребителя] и сключването на съответния договор, член 15, параграф 1, буква в) Регламент Брюксел I изисква ли в допълнение договорът да е сключен от разстояние?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/56
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 13 февруари 2014 г. — Probst/Комисия
 (Дело F-75/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностно лице - Надбавка за експатриране - Член 4 от Приложение VII от Правилника за длъжностните лица - Искане за преразглеждане - Нови и значителни разноски - Явно недопустима жалба))
 2014/C 421/80
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Norbert Probst (Genval, Белгия) (представители: първоначално D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и S. Orlandi, avocats, впоследствие D. Abreu Caldas, J.-N. Louis и S. Orlandi, avocats)
 Ответник:Европейска комисия (представители: J. Currall и V. Joris)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което се отказва отпускане на надбавка за експатриране на жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-н Probst да заплати собствените си разноски и разноските, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 274 от 21.9.2013, стр. 34.


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/7
 Преюдициално запитване от Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich (Австрия), постъпило на 18 декември 2015 г. — Online Games Handels GmbH и Frank Breuer и др./Landespolizeidirektion Oberösterreich
 (Дело C-685/15)
 (2016/C 118/08)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesverwaltungsgerichts Oberösterreich
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden
 Ответник: Landespolizeidirektion Oberösterreich
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 56 ДФЕС, съответно член 49 и сл. ДФЕС в светлината на член 6 от ЕКПЧ във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с оглед на изискуемата в светлината на практиката на Европейския съд по правата на човека (и по-специално с оглед на неговото решение от 18 май 2010 г., дело 64962/01, т. 54) обективност и безпристрастност на съда да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална уредба, съгласно която доказателствата, които трябва да бъдат представени в административно-наказателното производство с цел да се обоснове режимът на квази монопол върху националния пазар на хазартните игри, защитен от наказателно-правните норми, с оглед на практиката на Съда на Европейския Съюз (и по-специално неговото решение от 30 април 2014 г., C-390/12 (1) (ECLI:EU:C:2014:281 „Pfleger и др.“), се установяват и конкретизират най-напред напълно самостоятелно, а впоследствие се изследват и преценяват автономно, като всичко това се извършва независимо от поведението на страните в производството, тъкмо от и по инициатива на съда, пред който е оспорена законосъобразността на посочените в жалбата административно-наказателни мерки (като едно и също лице и една и съща функция), а не от административно-наказващия орган (или от друг държавен орган за преследване) във функцията му на представител на обвинението?
 (1) ECLI:EU:C:2014:281 — „Pfleger“.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/18
 Иск, предявен на 15 март 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-134/10)
 (2010/C 161/25)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и C. Vrignon)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е транспонирало правилно член 31 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива и по член 56 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Европейската комисия повдига три твърдения за нарушения в подкрепа на иска си, като изтъква липсата на пропорционалност на оспореното национално законодателство, по-конкретно що се отнася до процедурата и критериите за определяне на радио и телевизионни канали, които се ползват от режим на разпространение, наречен „наложителен пренос“.
 На първо място, тя упреква ответната страна, че не е установила ясно и предвидимо целите от общ интерес, позволяващи предоставянето на този режим. По този начин органите за радиоразпространение не са в състояние да се запознаят предварително с естеството и обхвата на условията, които трябва да изпълнят и на възложените им задължения за предоставяне на обществени услуги.
 На второ място, Комисията критикува едновременно липсата на прозрачност при провеждането на процедурата за разрешение, широкото право на преценка на властите, тъй като националното законодателство изглежда налага на засегнатите органи разпространението на всички канали, които те разпространяват, а не само каналите, които преследват поставените цели от общ интерес, както и дискриминационния обхват на изискването за установяване на тези органи на националната територия.
 На трето място, ищецът критикува неспазването на приложното поле на член 31 от Директивата за универсалната услуга, що се отнася до обуславянето на разпространението от наличието на значителен брой крайни ползватели на съобщителните мрежи.
 (1) ОВ L 108, стp. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/7
 Жалба, подадена на 11 април 2017 г. от International Management Group срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 2 февруари 2017 г. по дело T-29/15, International Management Group/Европейска комисия
 (Дело C-183/17 P)
 (2017/C 221/09)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: International Management Group (L. Levi, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 а следователно,
 —
 да отмени измененото приложение към Решение за изпълнение на Комисията от 7 ноември 2013 г. относно годишната програма за действие за 2013 г. в полза на Мианмар/Бирма, която следва да бъде финансирана от общия бюджет на Европейския съюз (1), прието на 16 декември 2014 г. и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, направени както в производството по обжалване, така и в първоинстанционното производство.
 Основания и основни доводи
 1)
 Неизпълнение на задължението за мотивиране — Неизпълнение на задължението на съда за мотивиране — Изопачаване на данните от преписката
 2)
 Нарушение на Финансовия регламент от 2002 г. (2) и на Финансовия регламент от 2012 г. (3) — Нарушение на Регламент No 2342/2002 на Комисията (4) и на Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 на Комисията (5) — Неизпълнение на задължението на съда за мотивиране — Изопачаване на данните от преписката
 3)
 Нарушение на принципа на добро финансово управление — Неизпълнение на задължението за мотивиране — Неизпълнение на задължението на съда за мотивиране — Нарушение на Финансовия регламент от 2012 г. (член 61, параграф 1 и член 60, параграф 2)
 4)
 Нарушение на принципа на добра администрация — Нарушение на правото на изслушване
 Жалбоподателят оспорва и решението за отхвърляне на искането му за изпращане на доклад до ОЛАФ.
 (1) C(2013) 7682 окончателен.
 (2) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).
 (3) Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета (ОВ L 298, 2012 г., стр. 1)
 (4) Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 357, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 4, стр. 3).
 (5) Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза (ОВ L 362, 2012 г., стр. 1).


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/49
 Жалба, подадена на 26 януари 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-12/15)
 (2015/C 089/61)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz, N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysebeth, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, определящо правата на жалбоподателя да получи възстановяване на годишните пътни разноски съгласно член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица, изменен с Регламент No 1023/2013 на Парламента и на Съвета от 22 октомври 2013 г. за изменение на Правилника за длъжностните лица и на УРДС.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени фишът за заплата за юни 2014 г. на жалбоподателя, тъй като с него за първи път се прилага член 8 от Приложение VII към Правилника за длъжностните лица в редакцията му в сила от 1 януари 2014 година, за да се определи възстановяването на неговите пътни разноски,
 —
 ако е необходимо, да се отмени бланкетното решение от 15 октомври 2014 г. за отхвърляне на административната му жалба,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/25
 Жалба, подадена на 28 август 2014 г. от Intel Corporation срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 12 юни 2014 г. по дело T-286/09, Intel Corporation/Европейска комисия
 (Дело C-413/14 P)
 (2014/C 395/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intel Corporation (представители: D. M. Beard QC, A. N. Parr и R. W. Mackenzie, Solicitors)
 Други страни в производството: Европейска комисия,
 Association for Competitive Technology, Inc.,
 Union fédérale des consommateurs — Que choisir (UFC — Que choisir)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени изцяло или отчасти обжалваното съдебно решение,
 —
 да отмени изцяло или отчасти спорното решение,
 —
 да отмени или значително да намали наложената глоба,
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане в съответствие с решението на Съда,
 —
 да осъди Комисията за заплати съдебните разноски във връзка с настоящото производство и с производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 В рамките на първото основание за обжалване, разделено на три части, жалбоподателят сочи, че Общият съд е приложил неправилен правен стандарт за оценка на законосъобразността на поведението му съгласно член 82 ЕО и член 54 от Споразумението за ЕИП:
 Общият съд допуснал грешка, като стигнал до извода, че въпросното поведение само по себе си е в състояние да ограничи конкуренцията, поради което може да се приеме, че е в противоречие с член 82 ЕО и с член 54 от Споразумението за ЕИП, без да се налага разглеждането на всички релевантни факти и обстоятелства, свързани с него.
 Общият съд допуснал грешка, като стигнал до извода, че за да се установи нарушение на член 82 ЕО и на член 54 от Споразумението за ЕИП е възможно да се направи преценка за възможността да се ограничи конкуренцията въз основа на абстрактни съображения, а не на вероятните или действителни последици.
 Общият съд допуснал грешка във връзка с констатацията си при условията на евентуалност, че въпросното поведение може да ограничи конкуренцията, тъй като неправилно отчел фактори, които не са в състояние да установят наличието на такава възможност, и не взел предвид редица релевантни фактори, които трябвало да бъдат разгледани, например пазарния обхват на практиката, продължителността на твърдените практики, действителни пазарни доказателства за бързо спадащи цени и липса на изтласкване, както и изводите, които следвало да се направят от критерия за също толкова ефективен конкурент („критерият АЕС“), приложен от Комисията в рамките на административното производство.
 В рамките на второто основание за обжалване жалбоподателят сочи, че Общият съд допуснал грешка, като установил нарушение за последните 2 години от твърдения период на нарушението, тъй като пазарният обхват на поведението през посочените години засегнал не повече от 3,5 % от съответния пазар.
 В рамките на третото основание за обжалване жалбоподателят сочи, че Общият съд допуснал грешка, класифицирайки действията му с HP и Lenovo като „изключителни отстъпки“, при положение че поведението засегнало съответно едва 28 % и 42 % (или по-малко) от общите покупки на всеки клиент от съответния продукт и по този начин далеч не


text:
обхващало „изцяло или за значителна част“ нуждите на тези клиенти.
 В рамките на четвъртото основание за обжалване жалбоподателят сочи, че Общият съд нарушил принципите на ефективна съдебна защита и справедлив процес, що се отнася до 5-часово събеседване, проведено от Комисията с ключова ръководна фигура на Dell по въпроси, обективно свързани със същността на разследването, по време на което ключовата ръководна фигура на Dell представила много подробни разяснения. Общият съд допуснал грешка, като стигнал до извода, че било достатъчно Комисията да оповести само списък с темите, обсъдени по време на събеседването, а не запис или обобщение на казаното от лицето във връзка с тях. Общият съд допуснал грешка и като стигнал до извода, че жалбоподателят трябвало да представи доказателства, които на пръв поглед установяват, че Комисията не е събирала оневиняващи доказателства; правилно било да се приеме, че жалбоподателят трябвало да докаже единствено, че не би могло да се изключи, че материалите биха могли да се използват в негова защита — изискване във връзка с тежестта на доказване, което той в случая изпълнил.
 В рамките на петото основание за обжалване, разделено на три части, жалбоподателят сочи, че Общият съд неправилно установил компетентността на Общността по отношение на споразуменията на Intel с Lenovo през 2006 и 2007 г.:
 Общият съд допуснал грешка, като направил извода, че това поведение е „приложено“ в ЕИП, тъй като Intel нямал продажби към Lenovo в ЕИП в рамките на посочените споразумения.
 Общият съд допуснал грешка, като стигнал до извода, че критерият за „квалифицираните последици“ е подходящо основание за компетентност на Общността по отношение на въпросното поведение.
 Общият съд допуснал грешка, като приложил критерия за „квалифицираните последици“, тъй като не можело да се предвиди, че споразуменията на Intel с Lenovo относно доставката на CPU x86 в Китай ще имат съществени и непосредствени последици в ЕИП.
 В рамките на шестото основание за обжалване, разделено на две части, жалбоподателят твърди, че Общият съд допуснал различни грешки при изчисляването на наложената глоба:
 Глобата била явно непропорционална.
 Общият съд нарушил основни принципи на правото на ЕС, като приложил Насоките на Комисията за налагане на глоби от 2006 г. за поведение, което ги предшествало.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/15
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 6 март 2013 г. — Société Mac GmbH/Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt
 (Дело C-108/13)
 2013/C 141/27
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Mac GmbH
 Ответник: Ministère de l'agriculture, de l'agroalimentaire et de la forêt
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли членове 34 и 36 от Договора за функционирането на Европейския съюз национална правна уредба, която подлага по-конкретно издаването на разрешение за пускане на пазара на продукт за растителна защита в рамките на паралелен внос в зависимост от условието въпросният продукт да се ползва в държавата износител с издадено в съответствие с Директива 91/414/ЕИО (1) разрешение за пускане на пазара, и следователно не позволява издаването на разрешение за пускане на пазара в рамките на паралелен внос за продукт, който се ползва в държавата износител с разрешение за пускане на пазара в рамките на паралелен внос и е идентичен с продукт, разрешен в държавата вносител?
 (1) Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30).


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/4
 Решение на Съда (първи състав) от 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-404/05) (1)
 (Регламент (ЕИО) No 2092/91 - Биологично производство на земеделски продукти - Частни контролни структури - Изискване за място на дейност или за трайна инфраструктура в държавата-членка, в която се извършва дейността - Обосновка - Участие в упражняването на публична власт - Член 55 ЕО - Защита на потребителите)
 (2008/C 22/06)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и G. Braun)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 49 ЕО — Свободно предоставяне на услуги — Изискване одобрените в друга държава-членка структури за контрол в областта на биологичното производство на земеделски продукти, да имат място на дейност или трайна инфраструктура в Германия
 Диспозитив
 1)
 Като изисква от одобрените в друга държава-членка частни структури за контрол на продукти на биологично земеделие да имат място на дейност на германска територия, за да могат да осъществяват там дейности по контрол, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си съгласно член 49 ЕО.
 2)
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 10, 14.1.2006 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/1
 (2008/C 8/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 315, 22.12.2007 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 297, 8.12.2007 г.
 ОВ C 283, 24.11.2007 г.
 ОВ C 269, 10.11.2007 г.
 ОВ C 247, 20.10.2007 г.
 ОВ C 235, 6.10.2007 г.
 ОВ C 223, 22.9.2007 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/36
 Жалба, подадена на 20 април 2014 г. — Monard/Комисия
 (Дело T-239/14)
 2014/C 212/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Eva Monard (Kessel-Lo, Белгия) (представител: R. Antonini, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Европейската комисия No Ref. Ares(2014) 321920 (No SG.B.4/RH/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 285433), прието на 10 февруари от генералния секретар на основание член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 във връзка с потвърдителното заявление на Eva Monard за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001 (GESTDEM 4641/2011),
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 С първото правно основание се поддържа, че Комисията е била длъжна да даде достъп на жалбоподателя до документите съгласно член 1 от Договора за Европейския съюз („ДЕС“), членове 15 и 298 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), основното право на достъп до документи, член 6, параграф 1 от ДЕС във връзка с член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., адаптирана в Страсбург на 12 декември 2007 г. („Хартата“) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията („Регламент No 1049/2001“). Това се потвърждава и от прилагането на член 4, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 a contrario. Като не е предоставила достъп и (неправилно) се е позовала на изключенията по член 4, параграф 1, буква a), трето тире и член 4, параграф 2, второ и трето тире от Регламент No 1049/2001, Комисията не е приложила правилно относимите разпоредби и е злоупотребила с правомощията си. Комисията е приложила неправилно и член 4, параграфи 6 и 7 и е злоупотребила с правомощията си във връзка с тези разпоредби.
 2.
 С второто правно основание се твърди, че Комисията е нарушила член 1 ДЕС, членове 15 и 298 ДФЕС, основното право на достъп до документи, член 6, параграф 1 от ДЕС във връзка с член 42 от Хартата и член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент No 1049/2001, като не е разгледала своевременно потвърдителното заявление и е просрочила отговора си по него, без да е бил налице изключителен случай. Така Комисията е злоупотребила с правомощията си и не е приложила правилно относимите разпоредби, като е забавила неоснователно произнасянето по потвърдителното заявление на жалбоподателя.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/30
 Жалба, подадена на 5 август 2008 г. — Smurfit Kappa Group/Комисия
 (Дело T-304/08)
 (2008/C 272/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Smurfit Kappa Group plc (Дъблин, Ирландия) (представители: T. Ottervanger, E. Henny, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията в съответствие с член 230 ЕО,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, които жалбоподателят е направил в съдебното производство.
 Правни основания и основни доводи
 В съответствие с член 230 ЕО жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията No 582/2007 от 2 април 2008 г. („Помощ за Propapier PM2 GmbH & Co. KG-LIP“ C(2008) 1107), с което Комисията одобрява предоставянето на Propapier PM2 GmbH & Co. KG на държавна помощ, за която Германия е направила уведомление.
 Жалбоподателят, ирландско дружество за пакетиране, подава неофициална жалба до Комисията срещу отпускането на съществена субсидия за изграждането (в германския регион Brandenburg-Nordost) на това, което според жалбоподателя ще представлява най-големият завод за хартия в Европейския съюз. Жалбоподателят твърди, че макар да е имало ясни индикации за това, че субсидираната инвестиция би имала сериозни и несъразмерни последици върху него и върху сектора като цяло, Комисията приема, че не е необходима официална процедура по разследване, тъй като регионалната помощ не достига праговете на пазарен дял и увеличаване на капацитета, предвидени в параграф 68, букви (a) и (б) от Насоките за държавните помощи за 2007-2013 г. (1) („Насоки за регионалните помощи“) и в резултат на това обявява тази помощ за съвместима с Договора за ЕО.
 Жалбоподателят, пряк конкурент на бенефициера на помощта, оспорва решението на Комисията да не открива официалната процедура, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО, въз основа на следните съображения:
 На първо място, според жалбоподателя Комисията е трябвало да започне официалната процедура по член 88, параграф 2 ЕО и член 4, параграф 4 от РегламентNo 659/1999 (2) и да разгледа помощта по-задълбочено в светлината на съмненията, възникващи във връзка със сериозните структурни затруднения на пазара и с по-подходяща оценка на пазара. Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно се е ограничила до прилагането на строгите прагове по параграф 68 от Насоките за регионалните помощи и е допуснала явна грешка в преценката, когато е изчислила увеличаването на капацитета.
 На второ място, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила член 87, параграф 3 ЕО и Насоките за регионалните помощи, тъй като обжалваното решение i) изобщо не съдържа анализ на неблагоприятното въздействие на помощта върху условията на търговията и ii) тълкува неправилно Насоките за регионалните помощи. Въз основа на това се твърди, че вместо да прецени ползата за региона и последиците от една съществена помощ за сектора като цяло, Комисията се въздържа от икономически анализ и просто прилага тест в размер на 5 % към увеличението на капацитета. Твърди се също, че прилагането на предвидения в параграф 68 от Насоките за регионалните помощи тест противоречи на Договора за ЕО, тъй като посочената разпоредба не изисква Комисията автоматично да одобрява всяка помощ, която е под предвидените в нея прагове.
 На трето място, според


text:
жалбоподателя обжалваното решение е опорочено от фактическа грешка и явна грешка в преценката по отношение на определянето на пазара и увеличаването на капацитета.
 На четвърто място се твърди, че Комисията е нарушила член 87, параграф 3 ЕО и Насоките за регионалните помощи, доколкото обжалваното решение съдържа явна грешка в преценката що се отнася до квалификацията на помощта.
 На пето място се твърди, че решението е опорочено и от сериозни грешки при прилагане на правото, доколкото в него се приема, че Картата на държавните помощи за 2007-2013 г. на Германия е съвместима с Договора за ЕО, като така се допуска регион Brandenburg-Nordost да получи регионална помощ съгласно дерогацията, предвидена в член 87, параграф 3, буква а) ЕО за целия период от 2007 г. до 2013 г. Освен това обжалваното решение е порочно и тъй като пренебрегва други помощи, свързани със същия проект.
 На последно място, жалбоподателят изтъква, че Комисията не е изпълнила своите задължения във връзка с предварителното разглеждане да изложи в достатъчна степен мотивите, на които е основала своето решение.
 (1) OВ C 54,2006 г., стр. 13.
 (2) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/28
 Жалба, подадена на 17 февруари 2011 г. — MSE Pharmazeutika/СХВП — Merck Sharp & Dohme (SINAMIT)
 (Дело T-100/11)
 2011/C 145/48
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: MSE Pharmazeutika GmbH (Bad Homburg, Германия) (представител: T. Büttner, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Merck Sharp & Dohme Corp. (Ню Джърси, САЩ)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 декември 2010 г. по преписка R 724/2010-1;
 —
 да се отмени Решение на отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 март 2010 г., с което се уважава възражение No B 1441684.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SINAMIT“ за стоки от класове 3, 5 и 32 — заявка за регистрация като марка на Общността No 951596
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: австрийска регистрация No 57446 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; регистрация в Бенелюкс No 320194 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; датска регистрация No VR197302373 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; финландска регистрация No 49091 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; гръцка геристрация No 34959 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; унгарски регистрация No 116223 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; латвийска регистрация No M18257 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5; литовска регистрация No 12963 на словна марка „SINEMET“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за част от спорните стоки.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав неправилно е приел, че съществува вероятност от объркване между марките, предмет на спора, поради голямата прилика между марките от една страна и от друга страна поради идентичност или сходство на стоките, за които марките се отнасят.