text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/18
 Жалба, подадена на 11 април 2011 г. — Timab Industries и CFPR/Комисия
 (Дело T-211/11)
 2011/C 179/31
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Timab Industries (Динар, Франция) и Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Сен Мало, Франция) (представител: N. Lenoir)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решението,
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите искат отмяна на Решението на Комисията от 1 февруари 2011 г., с което се отказва достъп до някои документи на Комисията относно производството по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство във връзка с картел на европейския пазар на фосфатите за храна за животни (дело СОМР/38.866).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката относно член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент No 1049/2001 (1), доколкото исканите документи не са становища, а решения, за които не е установено, че оповестяването им би засегнало сериозно процеса на вземане на решения.
 2.
 Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката относно член 4, параграф 2, първо тире от Регламент No 1049/2001, доколкото исканите документи не съдържат никакви чувствителни търговски данни, които да са пречка за оповестяването им, макар и частично.
 3.
 Третото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката относно член 4, параграф 2, трето тире от Регламент No 1049/2001 във връзка с твърдението на Комисията за евентуално засягане на дейностите по инспектиране, разследване и одит.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/49
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 април 2011 г. — Lebedef и Jones/Комисия
 (Дело F-29/09 REV)
 (Публична служба - Преразглеждане на съдебно решение - Ново обстоятелство - Липса - Недопустимост)
 2011/C 252/104
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) и Trevor Jones (Ernzen, Люксембург) (представител: адв. F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-н D. Martin)
 Встъпила страна: Съвет на Европейския съюз (представители: г-жа K. Zieleśkiewicz и г-н M. Bauer)
 Предмет
 Молба от жалбоподателя да бъде преразгледано Решение на трети състав на Съда на публичната служба от 30 септември 2010 г. по дело F-29/09
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за преразглеждане като недопустима.
 2.
 Г-н Lebedef и г-н Jones понасят всички съдебни разноски.
 3.
 Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася направените от него съдебни разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/51
 Жалба, подадена на 14 март 2008 г. — Pachtitis/Комисия
 (Дело F-35/08)
 (2008/C 171/101)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimitrios Pachtitis (Атина, Гърция) (представител: P. Giatagantzidis, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на Решението на EPSO за недопускане на жалбоподателя до писмен изпит в рамките на конкурс EPSO/AD/77/06 вследствие на получения резултат на тестовете за допускане, както и отмяна на Решението на EPSO, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя, свързана, от една страна, с преразглеждане на решението за недопускане до писмен изпит, и от друга с искане за предоставяне на определени документи по конкурса.
 Искания на ищеца
 —
 да се отменят решения на Европейската служба за подбор на персонал EPSO/5000LM-FR/31.05.2007 и MM/dbD(07)27442/06.12.2007, както и всеки друг свързан акт;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/19
 Определение на Общия съд от 1 септември 2011 г. — Maftah/Комисия
 (Дело T-101/09) (1)
 (Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Просрочие - Липса на непреодолима сила - Липса на извинима грешка - Недопустимост)
 2011/C 319/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Elmabruk Maftah (South Harrow, Middlesex, Обединеното кралство) (представители: E. Grieves, barrister и A. McMurdie, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Paasivirta и M. Konstantinidis)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: R. Szostak, G. Étienne, M.-M. Josephides и E. Finnegan)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 1330/2008 на Комисията от 22 декември 2008 година за изменение за сто и трети път на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните (ОВ L 345, стр. 60), в частта, в която този акт се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда г-н Elmabruk Maftah да заплати, освен направените от него съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.
 3.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 13, 15.1.2011 г.


text:
 11.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/33
 Жалба, подадена на 4 март 2015 г. — RFA International/Комисия
 (Дело T-113/15)
 (2015/C 155/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: RFA International, LP (Калгари, Канада) (представители: B. Evtimov и M. Krestiyanova, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени, изцяло или частично, Решения за изпълнение на Комисията C(2014) 9805 окончателен, C(2014) 9806 окончателен, C(2014) 9807 окончателен, C(2014) 9808 окончателен, C(2014) 9811 окончателен, C(2014) 9812 окончателен и C(2014) 9816 окончателен, от 18 декември 2014 г., относно молбите за възстановяване на платени антидъмпингови мита върху вноса на феросилиций с произход от Русия;
 —
 да осъди Комисията да заплати разноските в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание се състои в твърдението, че Комисията е допуснала правна грешка, произтичаща от нарушение и/или погрешно тълкуване на член 2, параграф 9 oт основния антидъмпингов регламент (1) и/или явна грешка в преценката при констатацията, че наличието на единен стопански субект е ирелевантно, включително за целите на съдебния контрол, с оглед на приложението на член 2, параграф 9 от основния регламент. Жалбоподателят също така оспорва следващото от това заключение, че пълното приспадане от конструираната експортна цена на всички декларирани разходи при продажбата и печалба, включително разходите, свързани с реекспорта и разумната печалба на несвързан вносител, е гарантирано;
 2.
 Второто правно основание се състои в твърдението за нарушение на член 11, параграф 10 от основния антидъмпингов регламент (2) и явна грешка в преценката, допусната при приспадането от Комисията на антидъмпинговите мита от конструираната експортна цена. Според жалбоподателя, дори при спазване на методологията на Комисията, последната е следвало да установи, че условията по член 11, параграф 10 са били изпълнени най-малкото що се отнася д о част от исканите суми. Във второто правно основание се твърди също така нарушение на член 11, параграф 9 от основния регламент, произтичащо от методологията на Комисията за преценка дали митата са надлежно отразени в цената при препродажба, различна от методологията, използвана при последната проверка, довела до налагането на митата;
 3.
 Трето правно основание се състои се в твърдение за нарушение на член 11, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент (3) и член 18.3.1 от антидъмпинговото споразумение на СТО, допуснато, когато с цел да определи конструираните нормални цени, Комисията е приложила нова методология, без да може да обоснове това с никаква релевантна промяна в обстоятелствата.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 22.12.2009 г.)
 (2) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 22.12.2009 г.)
 (3) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, 22.12.2009 г.)


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/4
 Преюдициално запитване, отправено от Debreceni Munkaügyi Bíróság (Унгария) на 20 ноември 2012 г. — Józsefné Ványai/Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
 (Дело C-526/12)
 2013/C 79/08
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Debreceni Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Ищец: Józsefné Ványai
 Ответник: Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че посочената разпоредба цели единствено да гарантира възможността за правна закрила срещу незаконни и неоснователни уволнения („unjustified“)?
 2.
 Означава ли [посочената разпоредба], че при уволнение работодателят е длъжен да съобщи писмено на служителя мотивите за уволнението, като това уволнение не може да бъде неоснователно („unjustified“)?
 3.
 Самото несъобщаване на мотивите води ли до незаконосъобразност на мярката или работодателят може да посочи мотивите впоследствие в хода на евентуално трудово производство?


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/15
 Решение на Съда (първи състав) от 18 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo) — Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia/Administration General des Estado
 (Дело C-220/06) (1)
 (Обществени поръчки - Либерализиране на пощенските услуги - Директиви 92/50/ЕИО и 97/67/ЕО - Членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО - Национална правна уредба, която позволява на публичните административни органи, извън правилата за възлагане на обществени поръчки, да сключат с публичноправно дружество, а именно доставчика на универсална пощенска услуга в съответната държава-членка, споразумения относно предоставянето както на резервирани, така и на нерезервирани пощенски услуги)
 (2008/C 51/25)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo
 Страни в главното производство
 Ищец: Asociación Profesional de Empresas de Reparto y Manipulado de Correspondencia
 Ответник: Administration General des Estado
 Предмет
 Преюдициално запитване — Audiencia Nacional, Sala de lo Contencioso-Administrativo — Тълкуване на Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (OВ L 15, 1998 г., стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12), изменена с Директива 2002/39/ЕО (OВ L 176, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 178) — Споразумение сключено, извън правилата за възлагане на обществени поръчки, между държавен административен орган и публично капиталово дружество, относно по-специално предоставянето на пощенски услуги, включително на нерезервирани пощенски услуги, на доставчиците на универсална услуга
 Диспозитив
 1.
 Общностното право трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава-членка, която позволява на публичните административни органи да възлагат, извън правилата за възлагане на обществени поръчки, предоставянето на резервирани пощенски услуги в съответствие с Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, на публично акционерно дружество, чийто капитал се притежава изцяло от публичноправните органи и което в тази държава е доставчик на универсалната пощенска услуга.
 2.
 Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, изменена с Директива 2001/78/ЕО на Комисията от 13 септември 2001 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава-членка, която позволява на публичните административни органи да възлагат, извън правилата за възлагане на обществени поръчки, предоставянето на нерезервирани пощенски услуги по смисъла на Директива 97/67 на публично акционерно дружество, чийто капитал се притежава изцяло от публичноправните органи и което в тази държава е доставчик на универсалната пощенска услуга, доколкото споразуменията, към които тази правна уредба се прилага,
 —
 достигат съответния праг, предвиден в член 7, параграф 1 от Директива 92/50, изменена с Директива 2001/78, и
 —
 представляват договори по смисъла на член 1, буква а) от Директива 92/50, изменена с Директива 2001/78, които


text:
са сключени в писмена форма и са възмездни,
 което препращащата юрисдикция следва да провери.
 3.
 Членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО, както и принципите на равно третиране, на забрана на дискриминацията, основана на гражданство, и на прозрачност, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава-членка, която позволява на публичните административни органи да възлагат, извън правилата за възлагане на обществени поръчки, предоставянето на нерезервирани пощенски услуги по смисъла на Директива 97/67 на публично акционерно дружество, чийто капитал се притежава изцяло от публичноправните органи и което в тази държава е доставчик на универсалната пощенска услуга, доколкото споразуменията, към които тази правна уредба се прилага,
 —
 не достигат съответния праг, предвиден в член 7, параграф 1 от Директива 92/50, изменена с Директива 2001/78, и
 —
 не представляват в действителност едностранен административен акт, който предвижда задължения единствено в тежест на доставчика на универсалната пощенска услуга и се отклонява чувствително от обичайните условия на търговските предложения на последния,
 което препращащата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 178, 29.7.2006 г.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/16
 Определение на Общия съд от 22 юни 2011 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-409/09) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Обществени поръчки за услуги - Отхвърляне на офертата на оферент - Отмяна на решението с решение на Общия съд - Погасителна давност - Срокове поради отдалеченост - Иск, който частично е недопустим и частично е явно лишен от всякакво правно основание)
 2011/C 238/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Wilderspin и E. Manhaeve)
 Предмет
 Иск за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са претърпени от жалбоподателя в резултат на решението на Комисията от 15 септември 2004 г., с което се отхвърля неговата оферта и обществената поръчка се възлага на друг оферент в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка относно извършване на информационни услуги и свързани с тях доставки, във връзка с информационните системи на Генерална дирекция „Рибарство“.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 12.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/29
 Жалба, подадена на 10 октомври 2016 г. — Pfizer и Pfizer Santé Familiale/Комисия
 (Дело T-716/16)
 (2016/C 462/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Pfizer Ltd (Сандуич, Обединено кралство), Pfizer Santé Familiale (Париж, Франция) (представители: L. Catrain González, lawyer и E. Wright, barrister-at-law)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1140 на Комисията от 8 юли 2016 г. относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (OВ 2016 L 189, стp. 1);
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно основание, а именно, че Европейската комисия нарушила Комбинираната номенклатура, тъй като не следвала точно установения ред, предписан от Общите правила за тълкуване по глава А от част I от Комбинираната номенклатура за класирането на стоките.
 —
 Комисията допуснала грешка при прилагане на правото, прилагайки общо правило 3 при класирането на стока, която prima facie не може да бъде класирана по две или повече позиции от Комбинираната номенклатура; и
 —
 Комисията допуснала втора грешка при прилагане на правото, прилагайки общо правило 3, буква б), без да приложи Общо правило 3, буква а), което отдава предимство на класиране към по-специфични позиции.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/86
 Жалба, подадена на 29 ноември 2015 г. — Marcas Costa Brava/СХВП — Excellent Brands JMI (Cremcaffé by Julius Meinl)
 (Дело T-691/15)
 (2016/C 048/94)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Marcas Costa Brava, SL (Sils, Испания) (представители: E. Manresa Medina и J. Manresa Medina, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Excellent Brands JMI Ltd (Baar, Швейцария)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Cremcaffé by Julius Meinl“ — марка на Общността No 11 406 782
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 септември 2015 г. по преписка R 2756/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да приеме за доказано използването на марка на Общността No 2 423 705 за клас 30 и че заявката за марка на Общността No 11 406 782 е несъвместима с марка на Общността No 2 423 705;
 —
 да осъди СХВП и евентуалните други ответни страни да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Погрешно тълкуване на член 15, параграф 1, член 15, параграф, буква а) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/5
 Решение на Съда (седми състав) от 4 февруари 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-18/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свободно предоставяне на услуги - Регламент (ЕИО) No 4055/86 - Член 1 - Морски транспорт - Пристанища от общ интерес - Пристанищни такси - Случаи на освобождаване и отстъпки)
 2010/C 80/08
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Simonsson и L. Lozano Palacios)
 Ответник: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 1 от Регламент (ЕИО) No 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави членки и между държави членки и трети страни (ОВ L 378, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 1, стр. 173) — Пристанища от общ интерес — Отстъпки и освобождаване от пристанищни такси
 Диспозитив
 1.
 Като е запазило в сила член 24, параграф 5 и член 27, параграфи 1, 2 и 4 от Закон 48/2003 от 26 ноември 2003 г. относно икономическия режим и предоставянето на услуги от пристанищата от обществен интерес, които установяват система на отстъпки и освобождаване от пристанищни такси, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 1 от Регламент (ЕИО) No 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави членки и между държави членки и трети страни.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/31
 Жалба, подадена на 13 февруари 2009 г. — Saint-Gobain Glass France и др./Комисия
 (Дело T-56/09)
 2009/C 90/49
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Saint-Gobain Glass France SA (Courbevoie, Франция), Saint-Gobain Sekurit Deutschland GmbH & Co. KG (Аахен, Германия), Saint-Gobain Sekurit France SAS (Thourotte, Франция) (представители: B. van de Walle de Ghelcke, B. Meyring, M. Guillaumond и E. Venot, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 (1)
 —
 да се отмени изменената редакция на Решение C(2008) 6815 окончателен на Комисията на Европейските общности от 12 ноември 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 ЕО по дело COMP/39.125 — Автомобилно стъкло, прието с Решение C(2009)863 окончателен от 11 февруари 2009 г. и съобщено на жалбоподателите на 13 и на 16 февруари 2009 г., както и мотивите, на които се основава диспозитива, доколкото изменената редакция на това решение или член 2 от него засягат жалбоподателите;
 —
 при условията на евентуалност да се намали до подходящ размер глобата, наложена на жалбоподателите в член 2 от изменената редакция на решението, прието с Решение C(2009)863 окончателен от 11 февруари 2009 г. и съобщено на жалбоподателите на 13 и 16 февруари 2009 г.;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателите искат частична отмяна на Решение на Комисията C(2008) 6815 окончателен от 12 ноември 2008 г. по дело COMP/39.125 — Автомобилно стъкло, в което Комисията установява, че определени предприятия, сред които жалбоподателите, са нарушили член 81, параграф 1 ЕО и член 53, параграф 1 от Споразумението за Европейското икономическо пространство, като са си разпределили договорите за доставка на автомобилни стъкла и са съгласували ценовата си политика и стратегиите си относно снабдяването на европейския пазар на автомобилно стъкло.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват осем правни основания, изведени:
 —
 от нарушение на правото на независим и безпристрастен съд и правото на спазване на презумпцията за невиновност, тъй като глобата била наложена от административен орган, който съвместява правомощията за разследване с тези за налагане на наказание, както и от незаконосъобразност на Регламент No 1/2003 (2) доколкото в него не е предвидено това право на независим и безпристрастен съд;
 —
 от нарушение на правото на жалбоподателите да бъдат изслушани, тъй като Комисията не била поставила начина на изчисляване на глобата при условията на състезателно производство в приложение на Насоките в областта на глобите за 2006 г. (3);
 —
 от нарушение на член 253 ЕО поради това, че обжалваното решение не било надлежно мотивирано доколкото Комисията не била обяснила конкретно въз основа на кои продажби е изчислен оборотът във връзка с нарушението;
 —
 от нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 и на принципа за личната отговорност, както и от злоупотреба с власт, тъй като таванът в размер на 10 % трябвало да бъде приложен само към оборота на жалбоподателите, с изключение на оборота на Compagnie de Saint-Gobain;
 —
 от нарушение на принципа на забрана на прилагането на наказания с обратна сила, доколкото


text:
Комисията била приложила с обратна сила Насоките в областта на глобите за 2006 г., което било довело до значително непредвидено увеличаване на размера на глобите, основавайки обжалваното решение на тези насоки, въпреки обстоятелството, че насоките били приети след нарушението;
 —
 от нарушение на принципа на пропорционалност поради налагане на прекомерна глоба, която не е пропорционална и не може да бъде обоснована с целта за постигане на възпиращ ефект;
 —
 от нарушение на член 23 от Регламент No 1/2003 и от липсата на мотиви, доколкото Комисията нямала право да се основава върху двата случая на повторно нарушение, считани за релевантни съгласно обжалваното решение, с довода, че жалбоподателите не били адресати на нито едно от тези две решения;
 —
 от грешка при прилагане на правото и от грешка в преценката при прилагане на член 23, параграф 2, буква а), и параграф 3 от Регламент No 1/2003, тъй като при изчисляване на глобата Комисията не била взела предвид това, че жалбоподателите не са оспорили осъществяването на фактите.
 (1) Изменени след подаването на жалбата поради приемането на поправка на обжалваното решение на Комисията.
 (2) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (3) Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/86
 Жалба, подадена на 30 ноември 2015 г. — Groupe Go Sport/СХВП — Design Go (GO SPORT)
 (Дело T-703/15)
 (2016/C 048/95)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Groupe Go Sport (Sassenage, Франция) (представител: G. Arbant и E. Henry-Mayer, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Design Go Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „GO SPORT“ — заявка No 5 144 811 за регистрация на марка на Общността
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 22 септември 2015 г. по преписка R 569/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да допусне за разглеждане жалба R 569/2015-2,
 —
 да върне делото на апелативния състав,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 60 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 49, параграф 1 от Регламент No 2868/95.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/39
 Жалба, предявена на 29 август 2007 г. — Patrick Holding/СХВП — Cassera (PATRICK EXCLUSIVE)
 (Дело T-327/07)
 (2007/C 247/64)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Patrick Holding ApS (Fredensborg, Дания) [представител: J. Løje, lawyer]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cassera SpA (Milan, Italy)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение на Втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 юни 2007 г. по дело No R 299/2006-2 и да се осъди ответникът да регистрира спорната марка;
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „PATRICK EXCLUSIVE“ за стоки от клас 25 — заявление No 3 063 427
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Cassera SpA
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Общностни, национални и международни фигуративни и словни марки „G. PATRICK“ за стоки от класове 24 и 25
 Решение на отдела по споровете: Поддържа изцяло възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като не е налице вероятност от объркване в съзнанието на хората на двете конфликтни марки.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/69
 Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Gheysens/Съвет
 (Дело F-8/10)
 2010/C 100/102
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Johan Gheysens (Mechelen, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет и описание на спора
 Отмяната на решението на Съвета да не продължи срока на договора на жалбоподателя и вследствие на това да прекрати неговото трудово правоотношение със Съвета
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, с което се отказва да се продължи неговият договор след 30 септември 2009 г. и да се приемат всякакви мерки за узаконяване на административното положение на жалбоподателя, който от 16 г. насам изпълнява постоянни задачи на институцията;
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/4
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 2 март 2011 г. — Федерална република Германия/Z
 (Дело C-99/11)
 2011/C 173/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Федерална република Германия
 Ответник: Z
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 9, параграф 1, буква а) от Директива 2004/83/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че не всяко посегателство върху свободата на религия, с което се нарушава член 9 ЕКПЧ, представлява акт на преследване по смисъла на първата посочена разпоредба, а за да е налице тежко нарушение на свободата на религия, като едно от основните права на човека, е необходимо да се засяга нейната същина?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 а)
 Ограничава ли се същината на свободата на религия до изповядването и до практикуването на определено вероизповедание по домовете или при съседи, или акт на преследване по смисъла на член 9, параграф 1, буква а) от Директива 2004/83/ЕО може да е налице и когато в резултат на публичното практикуване на определено вероизповедание в държавата по произход се поставят в опасност телесната неприкосновеност, животът и физическата свобода, което кара молителят да се откаже от такова публично практикуване на своето вероизповедание?
 б)
 Ако е възможно в същината на свободата на религия да се включват и определени действия във връзка с публичното практикуване на съответното вероизповедание:
 За да се приеме, че е налице тежко нарушение на свободата на религия, достатъчно ли е в конкретния случай самият молител да възприема посочения начин на практикуване на неговото вероизповедание за абсолютно необходим, за да съхрани религиозната си идентичност, или освен това се изисква и религиозната общност, към която принадлежи молителят, да възприема този начин на практикуване на съответното вероизповедание за централен елемент от религиозно си учение, или може да се стигне и до допълнителни ограничения на свободата на религия в резултат на други обстоятелства, като например общата ситуация в държавата по произход?
 3.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 Налице ли е „обосновано опасение от преследване“ по смисъла на член 2, буква в) от Директива 2004/83/ЕО, ако се установи, че след връщането си в държавата по произход молителят ще предприеме определени действия — които не са част от същината на свободата на религия — във връзка с практикуването на вероизповеданието си, независимо че това ще постави в опасност телесната неприкосновеност, живота или физическата свобода, или следва основателно да се очаква от молителя да се откаже от подобно практикуване на вероизповеданието си за в бъдеще?
 (1) Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/19
 Иск, предявен на 14 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Република Кипър
 (Дело C-515/14)
 (2015/C 065/28)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: E. Tserepa-Lacombe и D. Martin)
 Ответник: Република Кипър
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Кипър не е изпълнила задълженията си по членове 45 и 48 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, тъй като не е отменила със задна дата, считано от 1o май 2004 г., съдържащия се в член 27 от Закона за пенсионирането [L. 97(I)97] критерий за възрастта, поради който посочената разпоредба противоречи на посочените по-горе разпоредби, тъй като той разубеждава работниците и служителите да напуснат собствената си страна, за да предприемат трудова дейност в друга държава членка или институция на Европейския съюз или в друга международна организация и тъй като установява различно третиране, от една страна, на работниците мигранти, включително служителите в институциите на Европейския съюз или в друга международна организация и от друга страна, държавните служители, които са упражнявали дейността само в Кипър.
 —
 да се осъди Република Кипър да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Европейската комисия иска от Съда да приеме, че Република Кипър не е изпълнила задълженията, които има по членове 45 и 48 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, тъй като не е отменила със задна дата, считано от 1o май 2004 г., съдържащия се в член 27 от L. 97(I)97 критерий за възрастта, поради който тази разпоредба противоречи на посочените по-горе разпоредби, тъй като той разубеждава работниците и служителите да напуснат собствената си страна, за да предприемат трудова дейност в друга държава членка или институция на Европейския съюз или в друга международна организация и тъй като установява различно третиране на работниците мигранти, включително служителите в институциите на Европейския съюз или в друга международна организация и държавните служители, които са упражнявали дейността само в Кипър. Кипърската правна уредба, по-конкретно член 27 от Закона за пенсионирането [L. 97(I)97] въвежда различно третиране на държавните служители в националната администрация и длъжностните лица в международни организации на друга държава членка или в Европейския съюз, тъй като само работещите, които са упражнявали дейността само в Кипър, при пенсиониране в публичната администрация могат да се позоват на членове 24 и 25 от посочения закон и да запазят пенсионните си права, дори ако не отговарят на критерия за възраст 45 или 48 години. За сметка на това лицата, които са се възползвали от правото на свободно движение, не могат да се позоват на тези членове, което води до загуба на пенсионните им права.
 Освен това оспорваният член от Закона за пенсионирането създава пречки за свободното движение на работниците, тъй като ги лишава от възможността да кумулират всички осигурителни периоди и не гарантира последователност в професионалната кариера на работниците мигранти с оглед на пенсионирането. В резултат на прилагането на този закон служителят, който по собствено желание напусне кипърската публична администрация, за


text:
да работи в международни организации в друга държава членка и не отговаря на критерия за възраст съответно 45 или 48 години, получава само натрупания капитал и губи пенсионните си права по смисъла на член 27, параграф 1, буква b) от Закона за пенсионирането независимо че е отработил минималния осигурителен период от пет години.
 Наред с това в Закон [L. 31(I)/2012], който урежда само прехвърлянето на пенсионните права от и към пенсионната схема на Европейския съюз, няма никаква норма относно пенсионните права на държавните служители, които напускат кипърската публична администрация, за да изпълняват функциите си в Европейския съюз и които в крайна сметка решават да не прехвърлят тези пенсионни права по смисъла на член 11 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз. Тези служители ще загубят пенсионните си права ако напуснат доброволно публичната администрация и не отговарят на критерия за възраст.
 От друга страна, Законът от 2011 г. относно пенсионния режим на държавните служители в публичната администрация и на работещите в публичния сектор в широк смисъл, включително в органите на местна власт (Разпоредби с общо приложение) [L. 113(I)2011], се прилага само по отношение на новоназначените служители, встъпили в длъжност на 1 октомври 2011 г., дата на влизане в сила на посочения по-горе закон, или след това така че за всички, по отношение на които се прилага Законът за пенсионирането [L.97(I)1997], продължава да се прилага критерият за възрастта.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/48
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 април 2015 г. — CJ/ECDC
 (Дела F-159/12 и F-161/12) (1)
 ((Публична служба - Договорно наети служители - Срочен договор - Прекратяване - Загуба на доверие - Право на изслушване - Нарушаване))
 (2015/C 198/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CJ (представител: V. Kolias, avocat)
 Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (представители: първоначално R. Trott, A. Duron и D. Waelbroeck, avocats, впоследствие J. Mannheim и A. Daume, A. Duron и D. Waelbroeck, avocats)
 Предмет на дело F-159/12
 Искане решението за прекратяване на договора на жалбоподателя да бъде отменено, същият да бъде възстановен на заеманата от него длъжност и да бъде изплатена разликата между възнаграждението, което той би продължил да получава и получаваното от него обезщетение, увеличено с лихва за забава.
 Предмет на дело F-161/12
 Искане за заплащане на обезщетение за неимуществени вреди, претърпени от жалбоподателя поради неговото освобождаване от длъжност.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отменя решението от 24 февруари 2012 г. на директора на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията, с което се прекратява договорът на CJ като договорно нает служител.
 2.
 Отхвърля в останалата част жалбата по дело F-159/12.
 3.
 Отхвърля жалбата по дело F-161/12.
 4.
 По дело F-159/12 всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 5.
 По дело F-161/12 CJ понася направените от него съдебни разноски и е осъден да заплати направените от Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията съдебни разноски.
 6.
 По дело F-159/12 осъжда CJ да заплати на Общия съд сумата от 2 000 EUR, за да възстанови част от разходите, които е можело да бъдат избегнати и които последният е трябвало да направи.
 (1) ОВ C 63, 2.3.2013 г., стр. 26 и ОВ C 55, 23.2.2013 г., стр. 27.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/24
 Жалба, подадена на 9 декември 2008 г. от Hasbro, Inc. срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (шести състав) по дело T-472/07, Enercon/СХВП, съдържащо се в писмо от 22 септември 2008 г.
 (Дело C-59/09 P)
 2009/C 267/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hasbro, Inc. (представител: M. Edenborough, Barrister)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 С Определение от 10 юли 2009 г. Съдът (пети състав) се произнася, че жалбата е недопустима.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/47
 Жалба, подадена на 13 юни 2008 г. — Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel/СХВП — Schwarzbräu (Alaska)
 (Дело T-226/08)
 (2008/C 223/83)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mineralbrunnen Rhön-Sprudel Egon Schindel GmbH (Ebersburg, Германия) (представител: P. Wadenbach, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Schwarzbräu GmbH (Zusmarshausen, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 8 април 2008 г. (преписка R 1124/2004-4),
 —
 да се заличи изцяло марка на Общността No 505 503 „Alaska“ поради наличието на абсолютни основания за отказ на регистрация,
 —
 при условията на евентуалност по отношение на второто искане
 —
 да се обяви за недействителна марка на Общността No 505 503 „Alaska“поне за следните стоки: „Минерални и газирани води и други безалкохолни напитки от клас 32“.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „Alaska“ за стоки от клас 32 (марка на Общността No 505 503).
 Притежател на марката на Общността: Schwarzbräu GmbH.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Решение на отдела по заличаването: Частично уважаване на искането за обявяване на недействителността на посочената марка.
 Решение на апелативния състав: Отмяна на обжалваното решение и отхвърляне на искането за обявяване на недействителността на посочената марка.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б), в) и ж) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1).
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/38
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen/Комисия
 (Дело T-550/08) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на парафинов восък - Координиране на увеличенията на цените - Определяне на цените - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Право на защита - Доказване на нарушението - Погасителна давност))
 (2015/C 046/45)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG (Хамбург, Германия) (представители: U. Itzen, J. Ziebarth, адвокати, и S. Thomas, професор)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis и R. Sauer)
 Предмет
 Основно искане за отмяна на Решение C (2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 г. в производство по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восък за свещи), доколкото се отнася до жалбоподателя, както и при условията на евентуалност искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Tudapetrol Mineralölerzeugnisse Nils Hansen KG да понесе направените от него съдебни разноски, както и разноските на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/11
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), отправено на 19 май 2008 г. — Peter Rehder/Air Baltic Corporation
 (Дело C-204/08)
 (2008/C 197/18)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Peter Rehder
 Ответник: Air Baltic Corporation
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 5, точка 1, буква б), второ тире от Регламент (ЕО) No 44/2001 относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че и при полети от държава-членка на Общността до друга държава-членка за единствено място на изпълнение на всички произтичащи от договора задължения следва да се приема мястото на предоставяне на основната услуга, определено съгласно икономически критерии?
 2)
 Ако следва се определи единствено място на изпълнение: кои критерии са релевантни за определянето му; дали единственото място на изпълнение се определя по-специално в зависимост от мястото на излитане или от мястото на пристигане?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


text:
 22.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 399/19
 Решение на Общия съд от 7 ноември 2012 г. — Giordano/Комисия
 (Дело T-114/11) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Риболов - Опазване на рибните ресурси - Възстановяване на запасите от червен тон - Извънредни мерки за забрана на риболова от кораби с мрежи гъргър - Неправомерно поведение - Причинно-следствена връзка)
 2012/C 399/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Jean-François Giordano (Сет, Франция) (представители: адв. D. Rigeade и адв. J. Jeanjean)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и D. Nardi)
 Предмет
 Иск за обезщетение на вредите, за които се твърди, че са претърпели в резултат от приемането на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда г-н Jean-François Giordano да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 139, 7.5.2011 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/23
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 3 август 2007 г. — Staatssecretaris van Financiën/Kamino International Logistics BV
 (Дело C-376/07)
 (2007/C 269/46)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden.
 Страни в главното производство
 Ищец: Staatssecretaris van Financiën.
 Ответник: Kamino International Logistics BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли забележка 5 от глава 84 на Комбинираната номенклатура (КН) в редакцията на приложение I към Регламент (EО) No 1789/2003 на Комисията от 11 септември 2003 година (1) да се тълкува в смисъл, че цветен монитор, който може да онагледява сигнали от автоматична машина за обработка на информация, посочена в позиция 8471 от КН или от други източници на сигнал, се изключва от класиране в позиция 8471 от КН?
 2)
 Ако въпросният цветен монитор, посочен в първия въпрос, не е изключен от класиране в позиция 8471 от КН, въз основа на какви критерии тогава трябва да се определи дали това е единица от типа, който изключително или основно се използва в автоматична система за обработка на информация?
 3)
 Обхваща ли приложното поле на Регламент (ЕО) No 754/2004 на Комисията от 21 април 2004 година относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (2) въпросния монитор и ако отговорът е положителен, като се имат предвид отговорите на първия и втория въпроси, валиден ли е този регламент?
 (1) Регламент за изменение на приложение I към Регламент (EИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, ОВ L 281, стp. 1.
 (2) ОВ L 118, стp. 32.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/9
 Решение на Съда (осми състав) от 13 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-112/14) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 49 ДФЕС и 63 ДФЕС - Членове 31 и 40 от Споразумението за ЕИП - Национално данъчно законодателство - Разпределяне на печалби в полза на членове на дружества с ограничен брой акционери - Различно третиране на местните и на чуждестранните дружества - Напълно изкуствени конструкции - Пропорционалност)
 (2015/C 016/12)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и L. Armati)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: L. Christie)
 Диспозитив
 1)
 Като е приело и запазило в сила данъчна уредба относно разпределянето на печалби в полза на членове („participators“) на чуждестранни дружества, която предвижда различно третиране на вътрешните и задграничните дейности, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 година.
 2)
 Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 16.6.2014 г.


text:
 27.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/15
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 23 ноември 2016 г. — Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)/Antonio Zecca
 (Дело C-597/16)
 (2017/C 063/21)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
 Ответник: Antonio Zecca
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато с влязла в сила присъда е установено, че не е извършено престъпно деяние, без да е необходима последваща преценка от националната юрисдикция, не може по отношение на същите деяния да се започва или продължава последващо производство за налагане на санкции, които по своето естество и тежест могат да се квалифицират като наказателноправни санкции?
 2)
 Следва ли при преценката на ефикасността, съразмерността и възпиращото действие на санкциите за целите на установяване на нарушение на принципа ne bis in idem по смисъла на член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз националната юрисдикция да взема предвид размера на наказанието, установен с Директива 2014/57/ЕС? (1).
 (1) Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година относно наказателноправните санкции за пазарна злоупотреба (Директива за пазарната злоупотреба) (ОВ L 173, стр. 179).


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/20
 Преюдициално запитване, отправено от Συμβούλιο της Επικρατείας (Гърция) на 25 януари 2010 г. — Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση Αιτωλοακαρνανίας и др., Ελληνική Εταιρεία για την Προστασία του Περιβάλλοντος και της Πολιτιστικής Κληρονομιάς и др.и Παγκόσμιο Ταμείο για την Φύση — WWF Ελλάς/Υπουργού Περιβάλλοντος Χωροταξίας και Δημοσίων 'Εργων и др.
 (Дело C-43/10)
 2010/C 100/32
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Συμβούλιο της Επικρατείας
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Νομαρχιακή Αυτοδιοίκηση Αιτωλοακαρνανίας и др., Ελληνική Εταιρεία για την Προστασία του Περιβάλλοντος και της Πολιτιστικής Κληρονομιάς и др., και Παγκόσμιο Ταμείο για την Φύση — WWF Ελλάς
 Ответници: Υπουργός Περιβάλλοντος Χωροταξίας και Δημοσίων 'Εργων (Министър на околната среда, регионалното планиране и благоустройството) и др.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Установява ли се с член 13, параграф 6 от Директива 2000/60/ЕО за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) само краен срок (22 декември 2009 г.) за съставянето на планове за управление на водните ресурси или тази дата представлява специален краен срок за транспониране на съответните разпоредби на членове 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от тази директива?
 В случай, че Съдът на Европейските общности постанови, че с горепосочената разпоредба от директивата само се установява краен срок за съставянето на планове за управление на водните ресурси, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 2.
 Национално законодателство, което позволява пренасянето на вода от конкретен речен басейн към друг речен басейн, без още да са съставени плановете за районите на речните басейни, в които се намират речните басейни, от които и към които ще бъде пренасяна вода, съответства ли на членове 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от Директива 2000/60, като се има предвид, че съгласно член 2, параграф 15 от тази директива основната единица за управление на речен басейн е районът на речния басейн, към който той принадлежи?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 3.
 Разрешено ли е по смисъла на членове 2, 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от Директива 2000/60 пренасянето на вода от район на речен басейн към съседен район на речен басейн? При утвърдителен отговор на въпроса, може ли целта на този пренос да бъде единствено посрещане на водоснабдителните нужди или е възможно пренасяне за напоителни нужди и за производство на енергия? Във всеки случай има ли изискване по смисъла на тези разпоредби на директивата административните органи да са взели мотивирано решение въз основа на необходимото научно изследване, че получаващият район на речен басейн не може със своите водни ресурси да посрещне нуждите, които има по отношение на водоснабдяването, напояването и т.н.?
 В случай, че Съдът на Европейските общности постанови във връзка с въпрос 1, че член 13, параграф 6 от Директива 2000/60 не установява само краен срок (22 декември 2009 г.) за съставянето на планове за управление на водните ресурси,


text:
а установява специален краен срок за транспониране на съответните разпоредби на членове 3, 4, 5, 6, 9, 13 и 15 от тази директива, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 4.
 Национално законодателство, прието в рамките на този специален краен срок за транспониране, което позволява пренасянето на вода от конкретен речен басейн към друг речен басейн, без още да са съставени плановете за районите на речните басейни, в които се намират речните басейни, застрашава ли само по себе си полезното действие на тази директива, или необходимо ли е за да се прецени дали полезното действие на директивата е застрашено, да се вземат предвид критерии като мащаба на предвидената намеса и целите на пренасянето на водата?
 5.
 Съвместима ли е с членове 13, 14 и 15 от Директива 2000/60, които засягат процедурите за информиране и консултиране на обществеността и за нейното участие, нормативна разпоредба, приета от национален парламент, която одобрява плановете за управление на речни басейни без съответните национални правила да предвиждат етап на консултиране на обществеността в хода на процедурата в националния парламент, и без да е видно от преписката по делото, че е била спазена предвидената от директивата процедура за консултация от административните органи?
 6.
 По смисъла на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, 1985 г., стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 г. (ОВ L 73, 1997 г., стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254), отговаря ли на изискванията на членове 1, 2, 5, 6, 8 и 9 от директивата за информирането и участието на обществеността оценката на въздействието върху околната среда, свързана с изграждането на язовири и пренасянето на вода, която се представя за одобрение от националния парламент, след отмяната по съдебен ред на акта, с който преди това е била одобрена, и за която вече е била спазена процедурата по публикуване, без да се провежда отново такава процедура?
 7.
 Попада ли в приложното поле на Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците от някои планове и програми върху околната среда (ОВ L 197, 2001 г., стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 135) план за отклоняване на река, когато този план: a) засяга изграждането на язовири и пренасянето на вода от един район на речен басейн към друг; б) попада в приложното поле на Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193); в) засяга дейности, предвидени в Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични


text:
и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, 1985 г., стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174); и г) може да има екологични последици върху територии, обхванати от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава, том, стр.;Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 109)?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 8.
 С оглед прилагането на член 13, параграф 1 от Директива 2001/42 могат ли актове относно спорната схема, които са били отменени по съдебен ред с обратно действие, да се разглеждат като формални подготвителни актове, приети преди 21 юли 2004 г., така че да няма задължение за подготвяне на стратегически екологичен доклад?
 При отрицателен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 9.
 С оглед прилагането на член 11, параграф 2 от Директива 2001/42, ако даден план попада едновременно в приложното поле на тази директива и в приложните полета на Директива 2000/60 и на Директива 85/337, които също изискват екологичните последици от тази схема да бъдат оценени, достатъчни ли са с оглед спазването на изискванията на Директива 2001/42 оценките, които са били изготвени на основание на разпоредбите на Директива 2000/60 и Директива 85/337, или трябва да се изготви отделен стратегически екологичен доклад?
 10.
 С оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 година за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (ОВ L 206, 1992 г., стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава, том, стр.;Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 109), териториите, които са били включени в националните списъци на местообитанията от значение за Общността и в крайна сметка в общностния списък на местообитанията от значение за Общността, обхванати ли са от защитата, предоставена от Директива 92/43 преди публикуването на Решение 2006/613/ЕО на Комисията от 19 юли 2006 г., с което е приет списъка на защитените местообитания от значение за Общността в средиземноморския биогеографски район?
 11.
 Възможно ли е с оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43 компетентните национални органи да дадат разрешение за осъществяването на проект за отклоняване на води, който не е пряко свързан или не е необходим за опазването на район, включен в специална защитена територия, когато във всички проучвания, включени в документацията относно този проект, се констатира пълна липса на информация или липса на надеждни и актуализирани данни относно птиците в тази район?
 12.
 С оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43, могат ли причини, поради които е предприет проект за отклоняване на води, свързани основно с напояване и второстепенно с водоснабдяване, да представляват приоритетен обществен интерес, който се изисква от директивата, за да бъде разрешено осъществяването на тази схема, независимо


text:
от отрицателните последици за защитените от директивата територии?
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, трябва да се отговори и на следния преюдициален въпрос:
 13.
 За да се определи достатъчни ли са компенсаторните мерки, които са необходими, за да се гарантира, че е защитена цялостната кохерентност на територия по „Натура 2000“, която е увредена от проект за отклоняване на води, с оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43 трябва ли да се вземат предвид критерии като обхвата на това отклоняване и обема на дейностите, които се изискват за него?
 14.
 С оглед прилагането на членове 3, 4 и 6 от Директива 92/43, тълкувани във връзка с принципа за устойчиво развитие, установен в член 6 от Договора за ЕО, могат ли компетентните национални органи да разрешат осъществяването на проект за отклоняване на води в рамките на територия по „Натура 2000“, който не е пряко свързан или не е необходим за запазването на кохерентността на тази територия, когато от оценката на неговото въздействие върху околната среда следва, че той ще доведе до превръщане на естествената речна екосистема в изкуствена речна и езерна екосистема?


text:
 24.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 19/10
 Определение на Съда (осми състав) от 24 октомври 2008 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance d'Arlon — Белгия) — Marc Vandermeir/Etat belge — SPF Finances
 (Дело C-364/08) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Свобода на установяване - Член 43 ЕО - Свободно предоставяне на услуги - Член 49 ЕО - Автомобили - Използване от лице, пребиваващо в една държава-членка, на превозно средство, регистрирано в друга държава-членка - Данъчно облагане на това превозно средство в първата държава-членка)
 (2009/C 19/17)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal de première instance d'Arlon
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marc Vandermeir
 Ответник: Etat belge — SPF Finances
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal de première instance d'Arlon — Тълкуване на членове 43 и/или 49 ЕО — Национална разпоредба на държава-членка, задължаваща самостоятелно заето лице, пребиваващо в тази държава-членка, да регистрира в нея своя автомобил, който вече е регистриран в друга държава-членка, в която лицето упражнява самостоятелната си професионална дейност — Пречка за свободата на установяване и/или за предоставянето на услуги
 Диспозитив
 Членове 43 ЕО и 49 ЕО трябва да бъдат тълкувани в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава-членка, като разглежданата в спора по главното производство, по силата на която самостоятелно заето лице, пребиваващо в тази държава-членка, е длъжно да регистрира в нея превозно средство, взето на лизинг от дружество, установено в друга държава-членка, при положение че това превозно средство нито е предназначено за трайно използване основно на територията на първата държава-членка, нито действително е използвано по такъв начин.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/30
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 октомври 2012 г. — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
 (Дело C-442/12)
 2013/C 9/49
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jan Sneller
 Ответник: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО (1) застраховател на съдебни разноски, който е предвидил в общите условия на договора за застраховка, че правната помощ в рамките на съдебно или административно производство по принцип ще се предоставя от служители на застрахователя, да предвиди също, че разноските за правна помощ на свободно избран от застрахованото лице адвокат или юридически представител ще бъдат покрити, само ако застрахователят счете, че обработването на делото трябва да бъде предадено на външен юридически представител?
 2.
 Би ли се различавал отговорът на първия въпрос според това дали правната помощ е задължителна или не за съответното съдебно или административно производство?
 (1) Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186).


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 26 май 2011 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Innsbruck — Австрия) — Gebhard Stark/DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
 (Дело C-293/10) (1)
 (Застраховане на правни разноски - Директива 87/344/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Свободен избор на адвокат от притежателя на полица - Ограничаване на възстановяването на разходи за процесуалното представителство на застрахованото лице - Възстановяване, ограничено до размера на сумата, поискана от адвокат, който е установен в рамките на района на компетентната първоинстанционна юрисдикция)
 2011/C 211/08
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht Innsbruck
 Страни в главното производство
 Ищец: Gebhard Stark
 Ответник: DAS Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landesgericht Innsbruck — Тълкуване на член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186) — Застрахователен договор, с който в съответствие с национална правна уредба се предвижда, че лице, притежаващо застраховка за правни разноски, е длъжно да избере адвокат, установен по местонахождението на компетентния съд
 Диспозитив
 Член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба, по силата на която може да се договори, че лицето, застраховано за правни разноски, може да избере за защитата на своите интереси в административни или съдебни производства да бъде представлявано само от лице, по занятие оправомощено за тази цел, чиято кантора се намира в местонахождението на седалището на юрисдикцията или администрацията, компетентна да разгледа производството като първа инстанция, при условие че това ограничение — за да не се обезсмисли свободата на застрахованото лице да избере лицето, упълномощено да го представлява — се отнася единствено до обхвата на покритието от застрахователя на разходите за представител и ако действително платеното от този застраховател обезщетение е достатъчно, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/20
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Schorndorf (Германия) на 2 март 2009 г. — Ingrid Putz/Medianess Electronics GmbH
 (Дело C-87/09)
 2009/C 90/31
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Schorndorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Ingrid Putz
 Ответник: Medianess Electronics GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли разпоредбите на член 3, параграф 2 и параграф 3, трета алинея от Директива 1999/44/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която предвижда, че в случай на привеждане в съответствие на потребителска стока посредством замяна продавачът не трябва да понесе разходите за монтиране на доставената в замяна потребителска стока на място, на което потребителят е монтирал потребителската стока, която не съответства на договора, съобразно естеството и предназначението ѝ, ако поначало договорът не предвижда задължение за монтиране?
 2)
 Трябва ли разпоредбите на член 3, параграф 2 и параграф 3, трета алинея от посочената директива да се тълкуват в смисъл, че в случай на привеждане в съответствие на потребителска стока посредством замяна продавачът трябва да понесе разходите за демонтиране на потребителската стока, която не съответства на договора, от място, на което потребителят е монтирал потребителската стока съобразно естеството и предназначението ѝ?
 (1) Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции (ОВ L 171, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 89)


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/54
 Жалба, подадена на 12 юли 2017 г. — CompuGroup Medical/EUIPO — Medion (life coins)
 (Дело T-444/17)
 (2017/C 283/84)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: CompuGroup Medical AG (Кобленц, Германия) (представител: B. Dix, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Medion AG (Есен, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „life coins“ — заявка за регистрация No 12 541 538
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 1569/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 13.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/22
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 2 август 2016 година
 по дело E-33/15
 Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия
 (Неизпълнение на задължения от членуваща в ЕИП държава от ЕАСТ — Нетранспониране — Директива 2012/26/ЕС за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност)
 (2017/C 120/10)
 По дело Е-33/15, Надзорен орган на ЕАСТ/Исландия — ИСК за постановяване, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 15р от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта, или не е уведомила Надзорния орган за това, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 2 август 2016 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 15р от глава XIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/26/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. за изменение на Директива 2001/83/ЕО по отношение на фармакологичната бдителност), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за транспонирането на акта.
 2.
 Осъжда Исландия да заплати съдебните разноски.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/11
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 19 април 2010 г. — KMB Europe BV/Hauptzollamt Duisburg
 (Дело C-193/10)
 ()
 2010/C 209/17
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: KMB Europe BV
 Ответник: Hauptzollamt Duisburg
 Преюдициален въпрос
 Позиция 8521 от Комбинираната номенклатура в редакцията на приложение I от Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), изменено с Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година (2), трябва ли да се тълкува в смисъл, че в нея не могат да се класират апарати като описаните по-долу MP3 плейъри, тъй като трябва да се вземе предвид основната им функция на апарати за възпроизвеждане на звук или тъй като способността им да възпроизвеждат неподвижни и видео изображения е ограничена поради малък екран с малка разделителна способност и слаба кадрова честота?
 (1) ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.
 (2) Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа; ОВ L 301, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 21, стр. 3.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/76
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 10 ноември 2009 г. — N/Европейски парламент
 (Дело F-93/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Атестационен доклад - Жалба за отмяна - Допустимост - Мотиви - Явна грешка в преценката - Определяне на цели, които трябва да бъдат постигнати)
 2010/C 24/140
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: N (Брюксел, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová, R. Ignătescu и S. Seyr)
 Предмет
 Отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за периода 1.1.2007 г.—30.4.2007 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда N да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44 от 21.2.2009 г, стр. 75.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/15
 Решение на Съда (трети състав) от 23 април 2009 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu — Република Полша) — Uwe Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 (Дело C-544/07) (1)
 (Член 18 ЕО - Законодателство в областта на данъка върху дохода - Намаляване на данъка върху дохода в зависимост от здравноосигурителните вноски, направени в държавата-членка на облагане - Отказ да се предостави намаляване в зависимост от вноските, направени в други държави-членки)
 2009/C 141/24
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu
 Страни в главното производство
 Ищец: Uwe Rüffler
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu
 Предмет
 Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Полша) — Тълкуване на член 12, алинея 1 и член 39, параграфи 1 и 2 от Договора за ЕО — Национално законодателство в областта на данъка върху доходите, което ограничава възможността за приспадане на здравноосигурителните вноски от данъка единствено до размера на платените в съответната държава-членка здравноосигурителни вноски.
 Диспозитив
 Член 18, параграф 1 ЕО не допуска правна уредба на държава-членка, която обвързва предоставянето на право на намаляване на размера на данъка върху дохода в зависимост от платените здравноосигурителни вноски с условието тези вноски да са били направени в тази държава-членка въз основа на разпоредбите на националното право и която води до това да се откаже предоставянето на подобно данъчно предимство в случай, че вноските, които могат да бъдат приспаднати от размера на данъка върху дохода, дължим в тази държава-членка, са били направени в рамките на задължителна здравноосигурителна схема на друга държава-членка.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/45
 Жалба, подадена на 14 декември 2009 г. — Evonik Industries/СХВП (Изображение на правоъгълник в пурпурен цвят със заоблена дясна страна)
 (Дело T-499/09)
 2010/C 37/65
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Evonik Industries AG (Есен, Германия) (представител: J. Albrecht, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на ответника (четвърти апелативен състав) от 2 октомври 2009 г. (жалба No R 491/2009-4),
 —
 ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, приличаща на правоъгълник в пурпурен цвят Pantone 513 C, за стоки и услуги от класове 1—45 (заявка No 7 235 179)
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1), доколкото съответната марка имала необходимия отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/39
 Иск, предявен на 25 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-478/09)
 2010/C 24/68
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. La Pergola и M. Karanasou Apostolopoulou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да установи, че като не е приела или във всички случай като не е съобщила на Комисията законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/63/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година за изменение на директиви 78/855/ЕИО и 82/891/ЕИО на Съвета във връзка с изискването за доклад от независим експерт при сливане или разделяне на акционерни дружества, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2007/63/ЕО във вътрешното право е изтекъл на 31 декември 2008 г.
 (1) ОВ L 300, 17.11.2007 г., стр. 47.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/67
 Жалба, подадена на 3 март 2010 г. — Nordzucker/Комисия
 (Дело T-100/10)
 2010/C 113/100
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nordzucker AG (Braunschweig, Германия) (представител: M. Niestedt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Регламент (ЕО) No 1193/2009 (1) на Комисията,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните правни основания:
 —
 Некомпетентност на Комисията да приеме регламент за определяне на размера на налога върху производството за пазарните години от 2002/2003 до 2005/2006, тъй като правното основание на този регламент не било в сила,
 —
 Нарушение на съществени формални изисквания, тъй като трябвало да се избере друга процедура за приемането на обжалвания регламент, като по този начин били нарушени правата на Съвета и на Европейския парламент,
 —
 Несъобразяване с Решението на Съда от 8 май 2008 г. по дело Zuckerfabrik Jülich и др. (C-5/06 и C-23/06—C-36/06, Recueil, стр. I-3231), тъй като с обжалвания регламент Комисията била променила произволно параметъра „обща сума на възстановяванията“ при изчисляването на налога върху производството, въпреки че този параметър не е бил предмет на проверката на Съда,
 —
 Нарушение на принципа за забрана на обратното действие чрез въведеното едва с Регламент No 1193/2009 последващо изменение на общата сума на възстановяванията за вече приключили пазарни години.
 (1) Регламент (ЕО) No 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) No 1762/2003, (ЕО) No 1775/2004, (ЕО) No 1686/2005 и (ЕО) No 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1).


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/18
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 7 февруари 2008 г. — M. Ilhan/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-42/08)
 (2008/C 92/33)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: M. Ilhan
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 Дали разпоредбите на Договора за ЕО относно свободното предоставяне на услуги (членове 49-55 ЕО) или принципът за пропорционалност допускат държава-членка да прилага правни разпоредби, съгласно които местно за тази държава или установено в нея лице, разполагащо с превозно средство — регистрирано в друга държава-членка и отдадено под наем за срок от три години от предприятие, установено в последната държава-членка — използвано от него в първата държава-членка главно с търговски и частни цели, е длъжно да плати такса поради обстоятелството, че започва да използва това превозно средство в обществената мрежа на първата държава-членка, без да се отчита продължителността на действителното бъдещо използване в тази държава-членка?


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/15
 Жалба, подадена на 28 юли 2015 г. — U-R LAB/СХВП (THE DINING EXPERIENCE)
 (Дело T-422/15)
 (2015/C 328/14)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: U-R LAB (Париж, Франция) (представител: G. Barbaut, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Фигуративна марка на Общността със словните елементи „THE DINING EXPERIENCE“ — Заявка за регистрация No 12 587 697
 Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 май 2015 г. по преписка R 2541/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени и имени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/18
 Преюдициално запитване от Landgericht Hannover (Германия), постъпило на 6 юни 2014 г. — Catharina Smets, Franciscus Vereijken срещу TUIfly GmbH
 (Дело C-279/14)
 2014/C 303/23
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Catharina Smets, Franciscus Vereijken
 Ответник: TUIfly GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли с оглед на съображение 15 от Регламент No 261/2004 (1) същият да се тълкува в смисъл, че настъпването на извънредно обстоятелство, което принуждава въздушният превозвач целенасочено да премести полетите след неговото настъпване и първо да изпълни полетите, пряко засегнати от извънредното обстоятелство, може да обоснове закъснение по смисъла на член 5 от Регламента и да освободи въздушния превозвач от задължението му за обезщетяване съгласно член 5, параграф 1, буква в) от Регламент No 261/2004 спрямо пътник, чийто полет е осъществен, след като е преодоляно посоченото обстоятелство и е можело да се изпълнят всички полети?
 2)
 В този контекст следва ли член 5, параграф 3 от Регламент No 261/2004 да се тълкува в смисъл, че въздушният превозвач, който изпълнява полетите съгласно системата на ротация, е взел всички необходими мерки и поради това е освободен от задължението си за обезщетяване, когато, на първо място, превозва пътниците, чийто полет вече е закъснял значително въз основа непосредствено на извънредното обстоятелство, с машините, които всъщност се използват по друг начин в системата на ротация?
 3)
 Следва ли с оглед на съображение 15 да се приеме, че извънредните обстоятелства са налице само по отношение на самолета, пряко засегнат от стачката, от която може да бъдат засегнати един или повече полети на този самолет, или кръгът на въпросните самолети обхваща повече машини?
 4)
 В рамките на разумните мерки по член 5, параграф 3 от Регламент No 261/2004 позволено ли е на авиокомпанията с цел да сведе до минимум последиците от стачката за пътниците, които са пряко засегнати, да използва незасегнати самолети и по този начин да разпредели последиците от стачката между повече самолети и пътници?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91, ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/17
 Решение на Общия съд от 28 януари 2014 г. — Schuhhaus Dielmann/СХВП — Carrera (Carrera panamericana)
 (Дело T-600/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност „Carrera panamericana“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „CARRERA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009)
 (2014/C 71/29)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG (Дармщад, Германия) (представител: W. Göpfert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Carrera SpA (Caldiero, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 септември 2011 г. (преписка R 1989-2010-1), постановено в производство по възражение между Carrera SpA и Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Schuhhaus Dielmann GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/11
 Определение на Съда (шести състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social de Benidorm — Испания) — Concepción Maestre García/Centros Comerciales Carrefour SA
 (Дело C-194/12) (1)
 (Член 99 от Процедурния правилник - Директива 2003/88/ЕО - Организация на работното време - Право на платен годишен отпуск - Определен от предприятието период за ползване на годишния отпуск, който съвпада с отпуск по болест - Право на ползване на годишния отпуск през друг период - Финансово обезщетение за неползван годишен отпуск)
 2013/C 108/21
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social de Benidorm
 Страни в главното производство
 Ищец: Concepción Maestre García
 Ответник: Centros Comerciales Carrefour SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado de lo Social de Benidorm — Тълкуване на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Право на платен годишен отпуск — Работник, който е в отпуск по болест през определения от предприятието период за ползване на годишния отпуск — Право на работника да ползва отпуска през друг период.
 Диспозитив
 1.
 Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на националната правна уредба, според което работник, който е в отпуск по болест по време на едностранно определения в графика за отпуските на предприятието, където той работи, период за ползване на годишния му отпуск, няма право след изтичане на отпуска по болест да ползва годишния си отпуск през период, различен от първоначално определения, евентуално извън съответния референтен период, по причини, свързани с производството или с организацията на предприятието.
 2.
 Член 7 от Директива 2003/88 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска тълкуване на национална правна уредба, според което по време на действие на трудовия договор може да се предостави финансово обезщетение за периода на неползван поради временна неработоспособност годишен отпуск.
 (1) ОВ C 227, 28.7.2012 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/51
 Жалба, подадена на 19 юли 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-41/11)
 2011/C 282/96
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на генералния директор на OLAF да отхвърли молбата на жалбоподателя договорът му на срочно нает служител да бъде удължен по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 11 февруари 2011 г. на генералния директор на OLAF да отхвърли молбата на жалбоподателя договорът му на срочно нает служител да бъде удължен по смисъла на член 2, буква а) от Условията за работа на другите служители,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/49
 Решение на Общия съд от 7 декември 2011 г. — El Corte Inglés/СХВП — Azzedine Alaïa (ALIA)
 (Дело T-152/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ALIA“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „ALAÏA PARIS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2012/C 25/94)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: J.L. Rivas Zurdo, M.E. López Camba и E. Seijo Veiguela, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Pethke)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Azzedine Alaïa (Париж, Франция) (представител: M. Holah, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 февруари 2010 г. (преписка R 924/2008-4) относно производство по възражение между г-н Azzedine Alaïa и El Corte Inglés, SA.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 3 февруари 2010 г. (преписка R 924/2008-4) в частта му, в която апелативтият състав е изключил от своя анализ относно вероятността от объркване между разглежданите марки стоките от клас 3, които съответстват на описанието „Парфюмерия, етерични масла, козметика, лосиони за коса, пасти за зъби“.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 El Corte Inglés, SA, СХВП и г-н Azzedine Alaïa понасят направените от тях разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/19
 Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Röchling Oertl Kunststofftechnik/Комисия
 (Дело T-286/14) (1)
 ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 245/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Бренсбах, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 4)
 Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/9
 Решение на Съда (трети състав) от 25 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Vestre Landsret — Дания) — наказателно производство срещу Uwe Kay Festersen
 (Дело C-370/05) (1)
 (Свобода на установяване - Свободно движение на капитали - Членове 43 ЕО и 56 ЕО - Ограничения при придобиване на земеделски стопанства - Задължение за приобретателя да установи трайно своето пребиваване на територията на земеделското стопанство)
 (2007/C 56/14)
 Език на производството: датски
 Препращащ съд
 Vestre Landsret
 Страна в главното наказателно производство
 Uwe Kay Festersen.
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Vestre Landsret — Тълкуване на членове 43 ЕО и 56 ЕО — Национално законодателство, подчиняващо придобиването на земеделско стопанство на условието за установяване на пребиваване на територията на съответното стопанство
 Диспозитив
 1)
 Член 56 ЕО се противопоставя на изискване на национално законодателство, като това в главното производство, което подчинява а придобиването на земеделско стопанство на условието приобретателят да установи постоянното си пребиваване на територията на съответното стопанство.
 2)
 Подобно тълкуване на член 56 ЕО не би могло да бъде различно в случаите, когато придобитото земеделско стопанство не е годно за живеене, както и когато обитаемата сграда е разположена в населен район.
 (1) ОВ C 315, 10.12.2005 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/34
 Решение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Комисия/Hellenic Ventures и др.
 (Дело T-44/06) (1)
 (Арбитражна клауза - Действие по учредяването и развитието на фонд за начален капитал - Прекратяване на договора - Иск, насочен срещу акционерите на дадено дружество - Недопустимост - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви)
 2010/C 221/53
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia, подпомаган от S. Chatzigiannis, avocat)
 Ответници: Hellenic Ventures — Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE (Атина, Гърция); Konstantinos Katsigiannis (Атина); Panagiotis Chronopoulos (Атина); и Nikolaos Poulakos (Атина) (представители: V. Christianos и V. Vlassi, avocats)
 Предмет
 Иск, предявен на основание член 238 ЕО, с който Комисията иска ответниците да бъдат осъдени да възстановят авансова сума, изплатена в изпълнение на договора „Seed Fund 601“, сключен между Комисията и дружеството ответник
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Hellenic Ventures — Elliniki Etaireia Epicheirimatikis Protovoulias AE да заплати на Европейската комисия сумата от 70 000 EUR заедно с лихвите за забава, изчислени въз основа на законния лихвен процент в Белгия, считано от 25 април 1999 г. до пълното изплащане на дълга.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Осъжда Hellenic Ventures да заплати съдебните разноски с изключение на разноските, направени от г-н Konstantinos Katsigiannis, г-н Panagiotis Chronopoulos и г-н Nikolaos Poulakos.
 4.
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски на г-н Katsigiannis, г-н Chronopoulos и г-н Poulakos.
 (1) ОВ C 86, 8.4.2006 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/53
 Жалба, подадена на 15 април 2013 г. — Eni/Комисия
 (Дело T-211/13)
 2013/C 156/99
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: G. M. Roberti и I. Perego, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима;
 —
 да отмени обжалваните актове;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена против приетите по дело AT.40032-BR/ESBR Решение [C(2013) 1200 final] на Комисията от 26 февруари 2013 г. за възобновяване на производството за налагане на санкции и изложение на възраженията [C(2013)1199] от 26 февруари 2013 г. във връзка с производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят се позовава на липсата на компетентност, тъй като Комисията нямала право да възобновява производство за налагане на санкции с цел да измени решението, прието през 2006 г. по дело BR-ESBR, и в тази връзка да постанови ново решение за налагане на санкции, с което отново се налага увеличаване на размера на санкцията поради повторност.
 ENI твърди, че в своето Решение от 13 юли 2011 г. (по дело Т-39/07), освен че отменя в посочената част Решение по дело BR-ESBR от 2006 г., като установява неправилна преценка от страна на Комисията във връзка с повторността като утежняващо обстоятелство, всъщност Общият съд е упражнил пълен съдебен контрол — по смисъла на член 261 ДФЕС и на член 31 Регламент No 1/2003 — като е определил самостоятелно размера на глобата и заменил със собствените си съображения тези на Комисията. Поради това, освен че са в нарушение на посочените разпоредби, обжалваните актове са в противоречие и с член 266 от ДФЕС, както и с принципа за предоставяне на правомощията и за институционално равновесие съгласно член 13 ДЕС, а също и с основните принципи на справедлив процес по член 6 ЕКПЧ и член 47 от Хартата на основните права, както и с принципа ne bis in idem съгласно член 7 ЕКПЧ.
 Освен това ENI изразява несъгласие, че противно на твърденията на Комисията, Общият съд не установява единствено процесуално нарушение във връзка с прилагането на повторността от страна на Комисията в Решение по дело BR-ESBR от 2006 г.; поради това инициативата на Комисията се основава на изцяло неправилни фактически и правни предположения, поради което и в това отношение е в нарушение на член 7 ЕКПЧ.