text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/12
 Жалба, подадена на 19 септември 2012 г. — Европейска комисия/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-427/12)
 2012/C 355/20
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Smulders, C. Zadra, E. Manhaeve)
 Ответници: Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 80, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (1), доколкото предвижда приемане на мерки, които установяват такси, дължими на Европейска агенция по химикали (ECHA), чрез акт за изпълнение по смисъла на член 291 ДФЕС, а не чрез делегиран акт съгласно член 290 ДФЕС;
 —
 да се запазят правните последици на отменената разпоредба, както и на всеки акт, приет на основание на тази разпоредба, до влизането в сила, в разумен срок, на нова заместваща я разпоредба;
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски.
 При условията на евентуалност, ако Съдът реши, че настоящото искане за частична отмяна е недопустимо,
 —
 да се отмени посоченият регламент изцяло;
 —
 да се запазят правните последици на горепосочения регламент, както и на всеки акт, приет на основание на този регламент, до влизането в сила, в разумен срок, на нова заместваща го правна уредба;
 —
 да се осъдят ответниците да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията изтъква едно единствено правно основание в подкрепа на жалбата си, изведено от нарушение на Договора и по-специално на системата за разпределяне на регулаторните правомощия, които законодателят на Съюза може да предостави на Комисията съгласно член 290 ДФЕС и член 291 ДФЕС.
 Комисията поддържа, че Съветът и Европейският парламент неправилно са решили да ѝ предоставят изпълнителни правомощия на основание член 291 ДФЕС, за да установи таксите, дължими на Европейска агенция по химикали. Според Комисията актът, който тя трябва да приеме на основание член 81, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012, всъщност представлявал делегиран акт по смисъла на член 290 ДФЕС, тъй като има за цел да допълни определени несъществени елементи от законодателния акт. С оглед на естеството на предоставянето на правомощия на Комисията, както и на предмета на акта, който трябва да бъде приет въз основа на тези правомощия, този акт следователно трябвало да бъде приет съгласно процедурата, предвидена в член 290 ДФЕС, а не по процедурите, предвидени в член 291 ДФЕС.
 (1) ОВ L 167, стр. 1.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/26
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 30 октомври 2008 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-257/07 R II)
 (Обезпечително производство - Здравна политика - Регламент (ЕО) No 999/2001 - Ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии - Регламент (ЕО) No 746/2008 - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris - Неотложност - Претегляне на интереси)
 (2008/C 327/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, R. Loosli-Surrans, A.-L. During и G. de Bergues)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin и A. Bordes)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално C. Gibbs и I. Rao, впоследствие I. Rao, подпомагани от T. Ward, barrister)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Регламент (ЕО) No 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 202, стр. 11), доколкото с него се въвеждат, в глава A от това приложение VII, точка 2.3, буква б), подточка iii), точка 2.3, буква г) и точка 4.
 Диспозитив
 1)
 Спира прилагането на приложението към Регламент (ЕО) No 746/2008 на Комисията от 17 юни 2008 година за изменение на приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии до обявяване на решението по главното производство доколкото с него се въвеждат, в глава A от приложение VII към Регламент (ЕО) No 999/2001 от 22 май 2001 г., точка 2.3, буква б), подточка iii), точка 2.3, буква г) и точка 4.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/6
 Дело, заведено на 12 август 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-21/15)
 (2015/C 410/05)
 На 12 август 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Øyvind Bø и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за изпълнението на акта, посочен в точка 1а от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 2 от акта и член 7 от Споразумението.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 28 март 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 28 януари 2015 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2011/88/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2011 г. за изменение на Директива 97/68/ЕО по отношение на разпоредбите за двигателите, пуснати на пазара в рамките на гъвкавия механизъм (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 1а от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 2 от акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/67
 Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER Garden)
 (Дело T-479/09)
 2010/C 24/118
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Бургос, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г. — R 1044/2008-4,
 —
 да се осъди ответникът (СХВП) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Bricocenter Italia S.r.l.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „BRICOCENTER Garden“ (заявка за регистрация No 4 935 144), за услуги от клас 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 989 046), за услуги от класове 35, 37 и 39
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/22
 Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 5 декември 2012 г. — BDV Hungary Trading Kft., в процедура на доброволна ликвидация/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
 (Дело C-563/12)
 2013/C 114/33
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BDV Hungary Trading Kft., в процедура на доброволна ликвидация
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatósága
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли член 15 от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1) (наричана по-нататък „старата Директива за ДДС“) и член 146 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (2) (наричана по-нататък „новата Директива за ДДС“) да се тълкуват в смисъл, че превозът на предназначените за износ стоки извън територията на Общността трябва да се извърши в определен срок, за да може да се квалифицира като освободена доставка за износ?
 2.
 От значение ли са за отговора на първия въпрос международните търговски клаузи, дали продавачът, купувачът или превозвачът са действали добросъвестно, с дължимата грижа или евентуално противоправно, обхванатият от декларацията период или обстоятелството, че превозът на стоките действително е извършен след изтичане на срока, но в рамките на срока за погасяване по давност на задължението за начисляване на данъка?
 3.
 Съвместимо ли е с принципите на данъчен неутралитет, правна сигурност и пропорционалност в правната уредба на държава членка да се предвиждат допълнителни предпоставки освен установените в Директивите и разглеждането на износа като освободена доставка да зависи от кумулативното изпълнение на обективни предпоставки, които не са предвидени в Директивите?
 4.
 Може ли член 15 от старата Директива за ДДС и членове 131 и 273 от новата Директива за ДДС да се тълкуват в смисъл, че държава членка може — с цел предотвратяване избягването на данъци, злоупотребите и данъчните измами и правилно начисляване и събиране на данъка — да предвиди предпоставки за освобождаванията при износ като тези по член 11, параграф 1 от Закон No LXXIV от 1992 г. за данъка върху добавената стойност и член 98, параграф 1 от Закон No CXXVII от 2007 г. за данъка върху добавената стойност?
 5.
 Съобразено ли е с основните принципи на правото на Съюза и с разпоредбите на Директивите преквалифицирането на освободена доставка от данъчния орган поради неспазване на предпоставки, които не са предвидени в членове 15 и 146 от Директивите, и изискването на данък от данъчно задълженото лице? При утвърдителен отговор, при какви обстоятелство е възможно това?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.
 (2) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/10
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 19 август 2010 г. — Société Veleclair/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
 (Дело C-414/10)
 ()
 2010/C 301/13
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Veleclair
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'État
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли член 17, параграф 2, буква б) от Шеста директива (1), като се има предвид по-специално опасността от измами, държавата членка да обуслови правото на приспадане на данъка върху добавената стойност при внос на стоки от фактическото внасяне на този данък в бюджета от страна на задълженото лице, в случай че задълженият да внесе данъка върху добавената стойност при внос на стоки и имащият право на съответното приспадане са, както във Франция, едно и също лице?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/11
 Решение на Съда (първи състав) от 1 октомври 2009 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Köln, Германия) — Gaz de France — Berliner Investissement SA/Bundeszentralamt für Steuern
 (Дело C-247/08) (1)
 (Свободно движение на капитали - Освобождаване в държавата членка на дъщерното дружество от удържането на данък при източника върху печалбата, разпределена на дружеството майка - Понятие за дружество от една държава членка - „Société par actions simplifiée“ по френското право)
 2009/C 282/19
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Köln
 Страни в главното производство
 Ищец: Gaz de France — Berliner Investissement SA
 Ответник: Bundeszentralamt für Steuern
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Köln (Германия) — Тълкуване на член 43, член 48, член 56, параграф 1 и член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Договора за ЕО, както и на член 2, буква а) и на буква е) от приложението към Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки (ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97) — Понятие за дружество от една държава членка — Отказ в държавата членка, в която е установено дъщерното дружество, да се предостави право на освобождаване от удържане на данък при източника на дружество майка, учредено според френското право под формата на „société par actions simplifiée“, тъй като към момента на настъпването на обстоятелствата тази дружествена форма все още не е включена в съдържащия се в приложението към директивата списък
 Диспозитив
 1.
 Член 2, буква а) от Директива 90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки във връзка с буква е) от приложението към директивата трябва да се тълкува в смисъл, че дружество по френското право с формата „société par actions simplifiée“ не може да се разглежда като „дружество от една държава членка“ по смисъла на тази директива за периода преди изменението ѝ с Директива 2003/123/ЕО на Съвета от 22 декември 2003 година.
 2.
 При разглеждането на втория въпрос не са установени никакви обстоятелства, засягащи валидността на член 2, буква а) от Директива 90/435 във връзка с буква е) от приложението към нея и във връзка с член 5, параграф 1 от тази директива.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/21
 Иск, предявен на 18 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-529/09)
 2010/C 51/34
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Flynn и C. Urraca Caviedes)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не приема мерките, необходими за изпълнение на Решение 1999/509/ЕО на Комисията от 14 октомври 1998 г. относно помощта, предоставена от Испания на предприятията от групата Magefesa и на нейните дружества правоприемници (ОВ 1999, L 198, стр. 15), Кралство Испания не изпълнява задълженията си по член 288, четвърта алинея ДФЕС, и по членове 2 и 3 от посоченото решение в частта му, която се отнася до Industrias Domésticas, S.A. (Indosa);
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Кралство Испания не приема в определения срок мерките, необходими за изпълнението на Решение 1999/509/ЕО в частта му, която се отнася до Industrias Domésticas, S.A. (Indosa).


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/22
 Решение на Съда (осми състав) от 22 септември 2016 г. — Pensa Pharma, SA/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S
 (Дело C-442/15 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Словна марка „PENSA PHARMA“ - Фигуративна марка „pensa“ - Искания за обявяване на недействителност от страна на притежателите на словните марки „pentasa“ - Обявяване на недействителност - Производство пред EUIPO - Изменение на предмета на спора - Ново основание пред Общия съд))
 (2016/C 419/28)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pensa Pharma, SA (представители: R. Kunze и G. Würtenberger, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: J. Crespo Carrillo), Ferring BV, Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (представители: I. Fowler, solicitor, и D. Slopek, Rechtsanwalt)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Pensa Pharma SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/26
 Иск, предявен на 26 юли 2015 г. — Mahmoudian/Съвет
 (Дело T-406/15)
 (2015/C 337/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Fereydoun Mahmoudian (Техеран, Иран) (представители: A. Bahrami и N. Korogiannakis, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да обяви иска за допустим и основателен;
 —
 да осъди Съвета да заплати сумата от 2 2 27 000 EUR като обезщетение за имуществените вреди и сумата от 6 00 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска ищецът излага едно основание, което по същество е идентично или сходно с основанието, изложено по дело T-405/15, Fulmen/Съвет.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/42
 Иск, предявен на 13 май 2008 г. — Комисия/I.D. FOS Research
 (Дело T-170/08)
 (2008/C 171/81)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и W. Roels)
 Ответник: I.D. FOS Research EEIG (със седалище в Mol, Белгия)
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди ответникът да заплати на Комисията сумата от 21 599,26 евро заедно с лихви за забава в размер на 6 375,94 евро;
 —
 да се осъди ответникът да заплаща като лихва за забава по 3,99 евро на ден, считано от 8 януари 2007 г. до окончателното изплащане на дължимата сума;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 На 12 декември 1995 г. Европейската общност, представлявана от Комисията, сключва договор BRPR-CT95-0099 с ответника. Предмет на договора е проект за подобряване качеството на контрола и методите за нанасяне на покритие на напрегнати кабели. Договорът и проектът се осъществяват в рамките на специалната програма за научни изследвания и технологично развитие, вкл. демонстриране, в областта на индустриалните технологии и технологиите на материалите (1).
 След като изпълнението по договора приключва, ответникът извършва проверка на изпълнението Въз основа на резултатите от проверката Комисията решава, на основание на общите условия на договора, да поиска да й се възстанови част от изплатената сума.
 (1) Решение 94/571/ЕО на Съвета от 27 юли 1994 година за приемане на специална програма за научни изследвания и технологично развитие, вкл. демонстриране, в областта на индустриалните технологии и технологиите на материалите (1994-1998 г.) (ОВ L 222, стр. 19).


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/29
 Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — RP Technik/СХВП — Tecnomarmi („RP ROYAL PALLADIUM“)
 (Дело T-768/15)
 (2016/C 078/40)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: RP Technik GmbH Profilsysteme (Бьонен, Германия) (представител: P. Henrichs, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Tecnomarmi Snc (Тревизо, Италия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „RP ROYAL PALLADIUM“ — марка на Общността No 11 358 496
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 14 октомври 2014 г. по преписка R 2061/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди подпомагащата страна да заплати направените разноски в производството, включително и тези пред апелативния състав;
 —
 при условията на евентуалност, да осъди ответника да заплати на жалбоподателя направените разноски, включително и тези в производството пред апелативния състав, в случай, че в производството не участва подпомагаща страна.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/36
 Дело, заведено на 21 януари 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-2/15)
 (2015/C 92/10)
 На 21 януари 2015 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Janne Tysnes Kaasin в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че като не е приела в предписания срок мерките, необходими за въвеждането като такъв в националния ѝ правен ред на акта, посочен в точка 66зд от приложение XIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент за изпълнение (ЕС) No 104/2013 на Комисията от 4 февруари 2013 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 185/2010 по отношение на проверката на пътници и лица, които не са пътници, чрез оборудване за откриване на следи от експлозиви (ETD) в комбинация с ръчни метал-детектори (HHMD), адаптиран спрямо Споразумението чрез Протокол 1 към същото, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно член 7 от Споразумението.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Жалбата се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 9 септември 2014 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 9 юли 2014 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Регламент за изпълнение (ЕС) No 104/2013 на Комисията от 4 февруари 2013 г. за изменение на Регламент (ЕС) No 185/2010 по отношение на проверката на пътници и лица, които не са пътници, чрез оборудване за откриване на следи от експлозиви (ETD) в комбинация с ръчни метал-детектори (HHMD), посочен в точка 66зд от приложение ХIII към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, както и секторните адаптации в приложение XIII (наричан по нататък „актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е въвела акта като такъв в националния си правен ред в предписания срок, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/32
 Иск, предявен на 30 март 2007 г. — Aventis Pharma/СХВП — Altana Pharma (PRAZOL)
 (Дело T-95/07)
 (2007/C 117/51)
 Език, на който е подадена исковата молба: английски
 Страни
 Ищец: Aventis Pharma SA (Antony, Франция) [представител: R. Gilbey, lawyer]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Altana Pharma AG (Konstanz, Германия)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 февруари 2007 г. по дело R 302/2005-4 и да се потвърди решението на отдела по споровете от 26 януари 2005 г.;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските на жалбоподателя в производството пред настоящата инстанция.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Altana Pharma AG
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „PRAZOL “за стоки и услуги по клас 5 — заявка No 1 154 269
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражение: Ищецът
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална словна марка „PREZAL “за стоки и услуги по клас 5.
 Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по спорове и отхвърляне на възражението.
 Изложени правни основания: Апелативният състав не е извършил сравнение в цялост между марките и не е взел предвид всички относими фактори.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/28
 Решение на Общия съд от 30 септември 2010 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)
 (Дело T-534/08) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „GRANUflex“ - По-ранно наименование на дружеството и търговско наименование „GRANUFLEX“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 317/50
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Granuband BV (Krommenie, Нидерландия) (представител: M. Ellens, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: W. Verburg)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft (Будапеща, Унгария) (представител: K. Szamosi, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 септември 2008 г. (преписка R 1277/2007-2) в процедура за обявяване на недействителност между Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft и Granuband BV
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Granuband BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/25
 Жалба, подадена на 11 декември 2014 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 октомври 2014 г. по дело T-340/07, RENV: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска комисия
 (Дело C-575/14 P)
 (2015/C 065/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: M. Sfyri, I. Ampazis, Δικηγόροι)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд.
 —
 да осъди Комисията да поправи вредата, претърпяна жалбоподателя вследствие на неизпълнението от Комисията на договорните ѝ задължения по договор EDC-53007 EEBO/27873 относно проекта „e-Content Exposure and Business Opportunities“ и по-специално да осъди Комисията да заплати сумата от 1 72 588,62 EUR, представляваща понесените от жалбоподателя разходи за дейностите, извършени от него в изпълнение на договорните му задължения преди прекратяването на договора на 16 май 2003 г.; при условията на евентуалност, в случай че Съдът приеме, че жалбоподателят е трябвало да преустанови всякаква дейност, считано от 16 май 2003 г., да осъди Комисията да заплати най-малко 1 27 076,48 EUR, представляваща всички разходи, надлежно поети или извършени от жалбоподателя до тази дата в пълно съответствие с клаузите на договора.
 —
 да осъди Комисията да заплати на жалбоподателя всички съдебни разноски във връзка с първоинстанционното производство, дори настоящата жалба да бъде отхвърлена, както и по производството по обжалване, в случай че последната бъде уважена.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят основава жалбата си на обстоятелството, че Общият съд е изопачил ясното съдържание на представените пред него доказателства, като е тълкувал неправилно приложение II „Общи условия“ от договор EDC-53007 EEBO/27873, поставил е под съмнение доказателствената стойност на представените описи на разходите и вследствие на това погрешно е приел, че представените от жалбоподателя документи не доказват в достатъчна степен, че посочените в тях разходи действително са извършени в изпълнение на проекта.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/16
 Жалба, подадена на 4 февруари 2015 г. от Safa Nicu Sepahan Co. срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, Safa Nicu Sepahan Co./Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-45/15 P)
 (2015/C 118/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Safa Nicu Sepahan Co. (представител: A. Bahrami, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 По съображенията, изложени в настоящата жалба, Safa Nicu Sepahan Co. смята, че Съдът на Европейския съюз трябва:
 1.
 да отмени отчасти решението на Общия съд, постановено на 25 ноември 2014 г. по дело T-384/11, доколкото:
 —
 същият не признал понесените от Safa Nicu Sepahan Co. имуществени вреди и не му предоставил обезщетение за тях,
 —
 същият признал, че Safa Nicu Sepahan Co. е понесло неимуществени вреди, но като единствено обезщетение за тези вреди му предоставил произволно ниска сума от 50 000 EUR.
 2.
 да упражни правомощието си за пълен съдебен контрол и въз основа на данните, с които разполага:
 на първо място
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 5 6 62 737,40, EUR, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума от 2 0 00 000 EUR, ведно с лихвите, за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на жалбоподателя за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите.
 при условията на евентуалност
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, ведно с лихвите, за имуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да постанови на Safa Nicu Sepahan Co. да бъде предоставена сума, определена ex aequo et bono, но не по-малко от 50 000 EUR, ведно с лихвите (както вече е постановено в цитираното решение на Общия съд), за неимуществените вреди, понесени в резултат от тежко нарушение на правна норма и неправомерно поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разходите на Safa Nicu Sepahan Co. за правни и други разноски във връзка с настоящата жалба, включително направените във връзка с производството пред Общия съд, ведно с лихвите.
 При условията на евентуалност спрямо предходното
 3.
 да върне делото на Общия съд, който да преразгледа размера на вредите и да постанови ново решение в полза на Safa Nicu Sepahan Co.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две основания срещу решението на Общия съд от 25 ноември 2014 г., всяко от които съдържа няколко оплаквания:
 —
 С първото основание жалбоподателят твърди, че в точки 93 — 149 от обжалваното


text:
съдебно решение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изцяло отхвърлил искането на жалбоподателя за обезщетение за имуществени вреди, независимо че признал и потвърдил, че жалбоподателят действително претърпял имуществени вреди вследствие от особено неправомерното поведение на Съюза. В това отношение жалбоподателят излага следните оплаквания:
 —
 решението не предоставя никакво обезщетение за вредите, причинени от Съюза и неговите служители в нарушение на член 340, параграф 2 ДФЕС и на член 41, параграф 3 от Хартата на основните права на ЕС; и двете норми прогласявали принципа на „пълно обезщетяване“;
 —
 на следващо място, с непредоставянето на никакво обезщетение за имуществени вреди, наличието на които било признато, решението нарушава принципите на пропорционалност и на справедлива оценка, и представлява отказ от правосъдие,
 —
 освен това решението нарушава закона поради явното изопачаване на факти и доказателства, и отхвърлянето с това решение на всички вреди на жалбоподателя следва от неправилна, нелогична и противоречива аргументация.
 —
 С второто основание жалбоподателят твърди, че в точки 92 и 149 от обжалваното съдебно решение Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че предоставянето на сума от 50 000 EUR би представлявало подходящо обезщетение. Така Общият съд не изпълнил задължението си за мотивиране, нарушил принципа на пропорционалност и принципа на плащане на обезщетение за действителните вреди и разходи, което довело до произволен и неправомерен резултат.


text:
 22.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 329/3
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 2 юли 2014 г. — Marchon Germany GmbH/Yvonne Karaszkiewicz
 (Дело C-315/14)
 2014/C 329/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ответник в първоинстанционното производство и жалбоподател в производството по ревизионно обжалване: Marchon Germany GmbH
 Ищец в първоинстанционното производство и ответник в производството по ревизионно обжалване: Yvonne Karaszkiewicz
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 17, параграф 2, буква а), първо тире от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (1), да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на национална правна уредба, съгласно която „нови клиенти“ могат да бъдат и привлечените от търговския представител клиенти, които вече поддържат търговски отношения с принципала във връзка с продаваните от него продукти от дадена продуктова гама, но не и във връзка с продукти, изключителното разпространение на които принципалът е възложил на търговския представител?
 (1) ОВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


text:
20150731040616982015/C 270/412822015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150526333311Дело T-282/15: Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Грайфери на автомобилни гуми)
 ---documentbreak--- C2702015BG3310120150526BG0041331331Жалба, подадена на 26 май 2015 г. — Pirelli Tyre/СХВП (Грайфери на автомобилни гуми)
 (Дело T-282/15)2015/C 270/41Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pirelli Tyre SpA (Милано, Италия) (представители: D. Caneva и G. Fucci, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността (грайфери на автомобилни гуми) — заявка за регистрация No 4 700-0002
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2015 г. по преписка R 1288/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да уважи искането за restitutio in integrum, направено от Pirelli Tyre SpA по смисъла на член 67 от Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета относно промишления дизайн на Общността, като обяви за редовно плащането на таксата за запазване за втория 5-годишен период с удържане от текуща сметка No 000069, открита на името на Bugnion SpA, както и че въпросната регистрация понастоящем следователно поражда действие,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски на Pirelli Tyre SpA, направени в хода на настоящото производство.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 67 от Регламент (ЕО) No 6/2002 относно промишления дизайн на Общността.


text:
 18.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 15/17
 Определение на Общия съд от 19 ноември 2013 г. — 1. garantovaná/Комисия
 (Дело T-42/13) (1)
 (Жалба за отмяна - Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Глоби - Лихви за забава - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
 2014/C 15/24
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: 1. garantovaná a.s. (Братислава, Словакия) (представители: първоначално M. Powell, solicitor, G. Forwood, barrister, M. Staroň и P. Hodál, адвокати, впоследствие K. Lasok, QC, J. Holmes, B. Hartnett, barristers, и O. Geiss, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka, F. Dintilhac и N. von Lingen)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, за което се твърди, че се съдържа в писмо на Комисията от 21 декември 2012 г. (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), изискващо от жалбоподателя да ѝ плати заедно с лихви за забава или да ѝ представи банкова гаранция в нейна полза, покриваща размера на глобата, наложена му с Решение C(2009) 5791, окончателен, на Комисията от 22 юли 2009 г. относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда 1. garantovaná a.s. да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 79, 16.3.2013 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/26
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 2 юли 2010 г. — SIAT SA/Белгийската държава
 (Дело C-318/10)
 ()
 2010/C 246/44
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: SIAT SA
 Ответник: Белгийската държава
 Преюдициален въпрос
 Дали член 49 от Договора за ЕО в редакцията му, приложима към конкретния случай, като се има предвид, че фактите в основата на спора са настъпили преди влизането в сила на Лисабонския договор на 1 декември 2009 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национално законодателство на държава членка, съгласно което възнагражденията за престации или за услуги не се считат за професионални разходи, които могат да се приспаднат, когато са изплатени или предоставени пряко или непряко на данъчно задължено лице, местно за друга държава членка или на чуждестранен обект, които по силата на законодателството на страната, в която са установени, не се облагат в нея с данък върху дохода или се облагат за доходите в конкретния случай според данъчен режим, който е значително по-благоприятен от режима, според който се облагат тези доходи в държавата членка, чието национално законодателство се разглежда, освен ако данъчно задълженото лице не докаже с всички възможни правни средства, че тези възнаграждения съответстват на действителни и неподправени сделки и че не надхвърлят обичайните граници, въпреки че подобно доказване не се изисква за приспадане на възнагражденията за престации или за услуги, изплатени на данъчно задължено лице, местно за тази държава членка, дори ако това данъчно задължено лице не се облага с данък върху дохода или се облага според данъчен режим, който е значително по-благоприятен от общия правен режим в тази държава?


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/6
 Решение на Съда (трети състав) от 15 октомври 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Trento — Италия) — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia
 (Дело C-221/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 97/81/EО - Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) - Преобразуване на трудовия договор на непълно работно време в трудов договор на пълно работно време против волята на работника))
 (2014/C 462/09)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale ordinario di Trento
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Teresa Mascellani
 Ответник: Ministero della Giustizia
 Диспозитив
 Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено на 6 юни 1997 г., което се съдържа в приложение към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), и по-точно клауза 5.2, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска, при обстоятелства като тези в делото по главното производство, национална правна уредба, по силата на която работодателят може да разпореди преобразуването на трудово правоотношение на непълно работно време в трудово правоотношение на пълно работно време без съгласието на засегнатия работник.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Европейска комисия/Edison SpA
 (Дело C-446/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Отговорност за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране)
 2014/C 45/06
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и V. Bottka)
 Друга страна в производството: Edison SpA (представители: M. Siragusa, R. Casati, M. Beretta, P. Merlino, F. Cannizzaro и E. Bruti Liberati, avvocati)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести състав) от 16 юни 2011 г. по дело Edison/Комисия (T-196/06), с което Общият съд отменя Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото то се отнася до Edison SpA — Норми, предвиждащи възможност за търсене на отговорност от дружеството майка за антиконкурентните практики на дъщерното дружество — Нарушение на правото на защита и неизпълнение на задължението за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/40
 Жалба, подадена на 20 март 2008 г. — Herbert Meister/СХВП
 (Дело F-37/08)
 (2008/C 142/76)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Herbert Meister (Аликанте, Испания) (представител: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Предмет на производството
 Отмяна на мълчаливото решение на СХВП, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя във връзка с твърдени грешки в неговите атестационни доклади.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени мълчаливото решение на председателя на СХВП от 3 януари 2008 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 27 август 2007 г.,
 —
 да се осъди СХВП да заплати на жалбоподателя обезщетение за неимуществени вреди в определен по преценка на Съда на публичната служба размер,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на председателя на СХВП, връчено на жалбоподателя на 7 януари 2008 г., с което се отхвърля жалбата му от 27 август 2007 г.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/39
 Жалба, подадена на 14 януари 2015 г. — Alkarim for Trade and Industry/Съвет
 (Дело T-35/15)
 (2015/C 089/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alkarim for Trade and Industry LLC (Tal Kurdi, Сирия) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото засяга жалбоподателя;
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, доколкото засяга жалбоподателя;
 —
 да осъди Съвета да заплати всички разноски в производството, включително и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита и на правото на справедлив съдебен процес, доколкото жалбоподателят изобщо не е бил изслушан преди приемането на спорните санкции.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката на фактите.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от непропорционално нарушение на правото на собственост и на упражняване на професионална дейност.
 5.
 Петото правно основание е изведено от незаконосъобразност на критикуваните решения, доколкото не са били изпълнени условията по член 32 от Решение 2013/255/ОВППС (1) и членове 14 и 26 от Регламент No 36/2012 (2), тъй като жалбоподателят никога не е участвал съзнателно и доброволно в операции, целящи да заобиколят европейските или международни санкции.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от злоупотреба с власт, доколкото е можело да се счита, въз основа на обективни, относими и съвпадащи индиции, че спорните мерки са били взети с оглед постигане на други цели, различни от изложените (изключване от пазара — фаворизиране на други участници).
 7.
 Седмото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране.
 (1) Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 147, стp. 14).
 (2) Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) No 442/2011 (OВ L 16, стp. 1).


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/29
 Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (Lean Performance Index)
 (Дело T-598/11)
 2012/C 32/60
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (Мосбах, Германия) (представител: W. Göpfert, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 септември 2011 г. по преписка No R 131/2011-1,
 —
 ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Lean Performance Index“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35 и 42.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009, тъй като съответната марка на Общността имала отличителен характер и не била описателна.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/22
 Определение на Общия съд от 9 септември 2013 г. — Telefónica/Комисия
 (Дело T-430/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, позволяваща данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Липса на качество на действителен бенефициер по схемата за помощи - Липса на задължение за връщане - Недопустимост)
 2013/C 336/45
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica, SA (Мадрид, Испания) (представители: адв. J. Ruiz Calzado, адв. M. Núñez Müller и адв. J. Domínguez Pérez)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2011 г. относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведено в действие от Испания (ОВ L 135, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Telefónica, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 16.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 216/12
 Дело, заведено на 17 декември 2015 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-34/15)
 (2016/C 216/09)
 На 17 декември 2015 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Øyvind Bø и Íris Ísberg в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 1а от глава ХХIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2012/46/ЕС на Комисията от 6 декември 2012 година за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 13 юли 2015 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 13 май 2015 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2012/46/ЕС на Комисията от 6 декември 2012 година за изменение на Директива 97/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка с мерките за ограничаване на емисиите на газообразни и прахообразни замърсители от двигатели с вътрешно горене, инсталирани в извънпътна подвижна техника, в точка 1а от глава ХХIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него (наричана по-долу „актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/18
 Жалба, подадена на 8 октомври 2013 г. — Al Matri/Съвет
 (Дело T-545/13)
 2013/C 359/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fahed Mohamed Sakher Al Matri (Доха, Катар) (представители: M. Lester, Barrister и G. Martin, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета (1) и Регламент за изпълнение (ЕС) No 735/2013 на Съвета (2) в частта, в която се отнасят до жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на своята жалба.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че ответникът е допуснал явна грешка в преценката, приемайки за спазени по отношение на жалбоподателя на критериите за включване в списъка с оспорените мерки.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че са нарушени правото на защита и правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че не са били изложени подходящи доводи.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че са били ограничени неоправдано и непропорционално правото на собственост и правото осъществяване на търговска дейност на жалбоподателя.
 (1) Решение за изпълнение 2013/409/ОВППС на Съвета от 30 юли 2013 година за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис (ОВ L 204, стр. 52).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) No 735/2013 на Съвета от 30 юли 2013 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 101/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 204, стр. 23).


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/56
 Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. — El Corte Inglés/СХВП — Pucci International (Emidio Tucci)
 (Дело T-373/09)
 2009/C 282/105
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J. Rivas Zurdo, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Emilio Pucci International BV (Амстердам, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 18 юни 2009 г. по обединени преписки 770/2008-2 и 826/2008-2, доколкото въз основа на пристрастна преценка на жалбите на заявителя и на ответната страна с него се отказва регистрацията на марка на Общността No 3 679 591 за класове 3, 18, 24, 25 и за „материали за почистване; стоманена вълна“ от клас 21,
 —
 да се допусне регистрацията на марка на Общността No 3 679 591„EMIDIO TUCCI“ в нейната цялост,
 —
 да се осъди/ят ответната/ите страна/и, които се противопоставят на тази жалба, да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Дружеството жалбоподател.
 Марка на Общността, предмет на спора:„EMIDIO TUCCI“ (заявление за регистрация No 3 679 594), чиито букви са изписани ръкописно, за стоки и услуги от класове 1-45.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: EMILIO PUCCI INTERNATIONAL B.V.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „EMILIO PUCCI“ No 203570 (класове 18 и 24), италиански словни марки No 769250 (класове 3, 14, 18, 21, 24, 25 и 33) и No 274991 (класове 9, 12, 18, 20, 26, 27 и 34) и италианска фигуративна марка No 275894 (класове 14, 18, 24 и 25).
 Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Частично уважава жалбата на заявителя и на ответната страна.
 Изложени правни основания: Неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/10
 Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — EWRIA и др./Комисия
 (Дело T-369/08) (1)
 (Дъмпинг - Внос на железни и стоманени въжета и кабели, произведени в Китай, Индия, Южна Африка, Украйна и Русия - Отказ за започване на частично междинно преразглеждане на наложено антидъмпингово мито)
 2011/C 38/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: European Wire Rope Importers Association (EWRIA) (Hemer, Германия); Câbleries namuroises SA (Namur, Белгия); Ropenhagen A/S (Vallensbaek Strand, Дания); ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH (Kaarst, Германия); Heko Industrieerzeugnisse (Hemer); Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH (Solms, Германия); Jose Casañ Colomar, SA (Valence, Испания); и Denwire Ltd (Dudley, Обединеното кралство) (представител: T. Lieber, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Clyne и H. van Vliet)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията от 4 юли 2008 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателите за частично междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими към вноса на железните и стоманените въжета и кабели
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда European Wire Rope Importers Association (EWRIA), Câbleries namuroises SA, Ropenhagen A/S, ESH Eisen- und Stahlhandelsgesellschaft mbH, Heko Industrieerzeugnisse GmbH, Interkabel Internationale Seil- und Kabel-Handels GmbH, Jose Casañ Colomar SA и Denwire Ltd да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/52
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 15 април 2010 г. — Angelidis/Парламент
 (Дело F-104/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Свободна длъжност - Изпълнение на съдебно решение за отмяна на решение за назначаване - Ново обявление за свободна длъжност - Оправдани правни очаквания - Принцип за право на развитие на длъжностните лица в кариерата - Равно третиране - Принцип на добра администрация - Задължение за полагане на грижа - Явна грешка в преценката - Злоупотреба с власт)
 2010/C 148/92
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Angel Angelidis (Люксембург, Люксембург) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: C. Burgos и S. Seyr)
 Предмет
 От една страна, отмяна на обявлението за свободна длъжност No 12564 за заемане на длъжността „директор“ в Генералната дирекция по вътрешни политики на Съюза — Дирекция D по бюджетни въпроси на Европейския парламент, както и на процедурата за назначение, започнала с това обявление. От друга страна, решение за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността „директор“ по бюджетните въпроси в Генералната дирекция по вътрешни политики и за назначаване на друг кандидат на същата длъжност. Накрая, искане за поправяне на претърпените от жалбоподателя имуществени и неимуществени вреди и за назначаването му със степен Директор „ad personam“
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Европейския парламент да заплати сумата 1 000 EUR на г-н Angelidis.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски и една трета от разноските, направени от г-н Angelidis.
 4.
 Г-н Angelidis понася две трети от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г., стр. 77.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/34
 Определение на председателя на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Janssen-Cases/Комисия
 (Дело T-688/16 R)
 ((Обезпечително производство - Публична служба - Обявяване на свободна длъжност - Омбудсман на Комисията - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2017/C 121/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Молител: Mercedes Janssen-Cases (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 Молба с правно основание член 278 и член 279 ДФЕС за спиране на изпълнението на решението на Комисията от 15 юни 2016 г. за назначаване на г-н X за омбудсман на Комисията, считано от 1 октомври 2016 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/3
 Определение на Съда (осми състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Juzgado de lo Social no 1 de Granada — Испания) — Marta León Medialdea/Ayuntamiento de Huetor Vega
 (Дело C-86/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 1999/70/ЕО - Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Последователни срочни трудови договори в публичния сектор - Клауза 3, точка 1 - Понятие за работник на срочен трудов договор - Клауза 5, точка 1 - Мерки за предотвратяване на злоупотребата с последователни срочни трудови договори или правоотношения - Санкции - Трансформиране на срочно трудово правоотношение в правоотношение по трудов договор с неопределена продължителност, който не води до постоянно назначение - Право на обезщетение))
 (2015/C 127/04)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no 1 de Granada
 Страни в главното производство
 Ищец: Marta León Medialdea
 Ответник: Ayuntamiento de Huetor Vega
 Диспозитив
 1)
 Клауза 2 и клауза 3, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г. и съдържащо се в приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкуват в смисъл, че работник като ищеца в главното производство попада в приложното поле на това рамково споразумение, ако е сключил с работодателя си срочни трудови договори по смисъла на тези клаузи.
 2)
 Рамковото споразумение относно срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не предвижда ефективна мярка за санкциониране на злоупотребите по смисъла на клауза 5, точка 1 от рамковото споразумение, произтичащи от използването на последователни срочни трудови договори в публичния сектор, тъй като във вътрешния правен ред не се предвижда ефективна мярка за санкциониране на такива злоупотреби.
 3)
 Запитващата юрисдикция следва да прецени в съответствие с националните законодателство, колективни трудови договори и/или практика от какво естество трябва да бъде обезщетението, предоставяно на работник като ищеца в главното производство, за да бъде то достатъчно ефективна мярка за санкциониране на злоупотребите по смисъла на клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа.
 При необходимост запитващата юрисдикция следва също, доколкото е възможно, да тълкува релевантните вътрешноправни норми в съответствие с правото на Съюза.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/29
 Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. от Roca срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-412/10, Roca/Комисия
 (Дело C-638/13 P)
 2014/C 52/52
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Roca (представител: P. Vidal Martínez, abogada)
 Друга страна в производството:Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се приемат доводите, изложени от Roca в настоящата жалба.
 —
 да се отмени частично решението на Общия съд от 16 септември 2013 г. по дело T-412/10.
 —
 да се уважат исканията, направени от Roca, като се намали размерът на наложената му глоба.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от Roca в настоящото производство, както и тези по дело T-412/10, доколкото то се отнася до същите основания за обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на принципите на мотивиране, недопускане на дискриминация и равно третиране във връзка с преценката за по-малката тежест на нарушението на Roca, произтичаща от по-малката гама засегнати от нарушението продукти и от изопачаването на фактите, приети за доказани в решението.
 2.
 Второто правно основание е изведено от грешка при прилагане на практиката на Съда на Европейския съюз, нарушение на принципите на равно третиране и на оправданите правни очаквания в приложение на Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1).
 (1) ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/7
 Определение на Съда (шести състав) от 30 януари 2014 г. — Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-324/13 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Общността - Словна марка PATRICIA ROCHA - Възражение на притежателя на национална словна марка ROCHAS - Отказ на регистрация от отдела по споровете на СХВП - Недопустимост на жалбата, подадена пред апелативния състав на СХВП))
 2014/C 184/10
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Consultadoria e Serviços, Lda (представител: A. J. Rodrigues, advogado)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на Общия съд (пети състав) от 10 април 2013 г. по дело Fercal — Consultadoria e Serviços/СХВП — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA) (T-360/11), с което Общият съд отхвърля жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 8 април 2011 г. (преписка R 2355/2010-2) във връзка с процедура по възражение между Parfums Rochas SAS и Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Fercal — Consultadoria e Serviços Lda да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/23
 Решение на Общия съд от 3 октомври 2012 г. — Jurašinović/Съвет
 (Дело T-465/09) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Заявление за достъп до докладите, изготвени между 1 август и 31 август 1995 г. от наблюдателите на Европейския съюз в Хърватия - Отказ за достъп - Риск от засягане на защитата на международните отношения - Предходно оповестяване)
 2012/C 355/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ivan Jurašinović (Анжер, Франция) (представители: адв. M. Jarry и адв. N. Amara-Lebret)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално C. Fekete и K. Zieleśkiewicz, впоследствие C. Fekete и J. Herrmann)
 Предмет
 Искане главно за отмяна на решението на Съвета от 21 септември 2009 г., с което се предоставя достъп до някои от докладите, изготвени между 1 август и 31 август 1995 г. от наблюдателите на Европейския съюз в Хърватия, област Книн
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Ivan Jurašinović да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/4
 Жалба, подадена на 15 февруари 2017 г. от Société des produits Nestlé SA срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 15 декември 2016 г. по дело T-112/13: Mondelez UK Holdings & Services Ltd/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-84/17 P)
 (2017/C 178/04)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Société des produits Nestlé SA (представител: G.S.P. Vos, advocaat)
 Други страни в производството: Mondelez UK Holdings & Services Ltd, Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз от 15 декември 2016 г., дело T-112/13, на основание, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламента относно марката на Европейския съюз (1), и
 —
 да осъди Mondelez UK Holdings & Services Ltd — ответник в настоящото производство и жалбоподател в производството пред Общия съд, да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Nestlé обжалва решението на Общия съд с мотива, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 3 и член 52, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 207/2009, изменен с Регламент (ЕС) No 2015/2424 (2).
 По-специално Nestlé обжалва решението на Общия съд, тъй като по въпроса на каква част от територията е необходимо да се установи отличителният характер, придобит чрез използване на марката, приема, че това би трябвало да е територията на Европейския съюз, т.е. на всички съответни държави членки.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за изменение на Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета относно марката на Общността и Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2869/95 на Комисията относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 341, 2015 г., стр. 21).
 (2) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/5
 Решение на Съда (седми състав) от 5 октомври 2016 г. (преюдициално запитване, отправено от Riigikohus — Естония) — F. Hoffmann-La Roche AG/Accord Healthcare OÜ
 (Дело C-572/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Индустриална и търговска собственост - Патент - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) No 469/2009 - Член 21, параграф 2 - Преходни разпоредби - Сертификат, издаден в съответствие с националното законодателство на държава членка преди присъединяването ѝ към Европейския съюз - Тълкуване на член 21, параграф 2 - Срок на действие на сертификата - Валидност на член 21, параграф 2 - Промени във вторичното право, произтичащи пряко от акта за присъединяване - Липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 441/06)
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: F. Hoffmann-La Roche AG
 Ответник: Accord Healthcare OÜ
 Диспозитив
 1)
 Не е от компетентността на Съда на Европейския съюз да се произнася по валидността на член 21, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Акта относно условията за присъединяване на Република Хърватия и промените в Договора за Европейския съюз, Договора за функционирането на Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия.
 2)
 Член 21, параграф 2 от Регламент No 469/2009, изменен, трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към отнасящия се до определен лекарствен продукт сертификат за допълнителна закрила, издаден от държава членка преди присъединяването ѝ към Европейския съюз. Доколкото за този лекарствен продукт в Европейското икономическо пространство има издадено разрешение за пускане на пазара отпреди издаването на такова разрешение в тази държава членка и евентуално отпреди присъединяването ѝ към Съюза, само първото посочено разрешение за пускане на пазара трябва да се взема предвид за целите на определянето на срока на действие на въпросния сертификат за допълнителна закрила.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/13
 Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 17 февруари 2015 г. — Emmanuel Lebek/Janusz Domino
 (Дело C-70/15)
 (2015/C 171/15)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Najwyższy
 Страни в главното производство
 Взискател: Emmanuel Lebek
 Заинтересовано лице: Janusz Domino
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 34, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че упоменатата в него възможност за ответника да започне дело, за да оспори решението, обхваща както случая, в който за него е възможно да започне делото в предвидения в националното право срок за това, така и случая, в който срокът е изтекъл, но е възможно да се подаде молба за възстановяване на срока, а впоследствие — след като молбата бъде уважена — да се пристъпи и към самото оспорване чрез съответния способ за това?
 2)
 Трябва ли член 19, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1393/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно връчване в държавите членки на съдебни и извънсъдебни документи по граждански или търговски дела („връчване на документи“) и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1348/2000 на Съвета (2) да се тълкува в смисъл, че изключва прилагането на разпоредбите на националното право относно възможността за възстановяване на срока, или трябва да се тълкува в смисъл, че ответникът има избор — или да подаде молба съгласно тази разпоредба, или да използва съответния национален правен институт?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.
 (2) ОВ L 324, стр. 79.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/37
 Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — The Smiley Company/СХВП (Изображение на лице)
 (Дело T-242/14)
 2014/C 282/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представител: A. Freitag, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 януари 2014 г. по преписка R 836/2013-1,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, представляваща изображение във формата на лице, за стоки от класове 29 и 30 — заявка за марка на Общността No 1 1 1 68 762
 Решение на проверителя: отказва регистрация на заявената марка на основание на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/13
 Решение на Общия съд от 22 ноември 2011 г. — mPAY24/СХВП — Ultra (MPAY24)
 (Дело T-275/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността MPAY24 - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Поправка на решението от апелативния състав - Несъществуващ акт - Правило 53 от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 2012/C 13/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: mPAY24 GmbH (Виена, Австрия) (представители: H.-G. Zeiner et S. Di Natale, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav (Zagorje ob Savi, Словения)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение от 22 март 2010 г. на първи апелативен състав на СХВП (преписка R 1102/2008-1), в рамките на производство за обявяване на недействителността на марка между Ultra d.o.o. Proizvodnja elektronskih naprav и mPAY24 GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение от 22 март 2010 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (преписка R 1102/2008-1).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 234, 28.8.2010 г.


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/62
 Жалба, подадена на 8 февруари 2017 г. — Kuka Systems/EUIPO (Matrix light)
 (Дело T-87/17)
 (2017/C 104/86)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Kuka Systems GmbH (Аусбург, Германия) (представители: B. Maneth и C. Huch-Hallwachs, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Matrix light“ — заявка за регистрация No 14 779 714
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 886/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент 207/2009.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/31
 Жалба, подадена на 24 април 2017 г. — Ecolab Deutschland и Lysoform Dr. Hans Rosemann/ECHA
 (Дело T-243/17)
 (2017/C 221/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Ecolab Deutschland GmbH (Monheim, Германия) и Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard и P. Sellar, lawyers)
 Ответник: Европейска агенция по химикали
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по химикали („ECHA“) за включването на дружеството Sasol Chemie GmbH & Co. KG като активен доставчик на веществото 1-пропанол в списъка по член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012 (1) („списъка по член 95“) за продукти от видове 1, 2 и 4,
 —
 да осъди ECHA да заплати съдебните разноски по производството.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 95, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) No 528/2012
 —
 Жалбоподателите изтъкват, че ECHA не е изпълнила правните изисквания за включване на дружество като Sasol в списъка по член 95, както е предвидено в член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012, тъй като за Sasol е било невъзможно да подаде пълно досие до ECHA. Според жалбоподателите досието му не е могло да съдържа копие от метода на изпитване Comet Assay или писмо за достъп, предоставящо права на позоваване на този метод.
 2.
 Второ основание: нарушение на принципа за недопускане на дискриминация
 —
 Жалбоподателите изтъкват, че като е приела за пълно подаденото от Sasol за целите на включване в списъка по член 95 досие, ECHA е третирала различно дружества в сходно положение, без да има обективна обосновка, в нарушение на принципа за недопускане на дискриминация.
 3.
 Tрето основание: нарушение на установеното от Регламент (ЕС) No 528/2012 равно третиране, както и създаването на нелоялна конкуренция
 —
 Жалбоподателите твърдят, че като е включила Sasol в списъка по член 95, ECHA не е приложила правилата по членове 62 и 63 от Регламент (ЕС) No 528/2012, които са създадени, за да гарантират равно третиране между дружествата — като жалбоподателите — които са взели участие в разглеждането на 1-пропанола и тези като Sasol, които не са.
 (1) Регламент (ЕС) No 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (ОВ L 167, стр. 1).


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/10
 Жалба, подадена на 27 септември 2011 г. от Total SA и Elf Aquitaine SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 14 юли 2011 г. по дело T-190/06, Total и Elf Aquitaine/Комисия
 (Дело C-495/11 P)
 2011/C 355/17
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Total SA и Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 Главно искане:
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени Решение на Общия съд от 14 юли 2011 г. по дело Total и Elf Aquitaine/Комисия, T-190/06,
 —
 да уважи исканията, предявени в първоинстанционното производство пред Общия съд,
 —
 вследствие на това да отмени член 1, букви o) и п), член 2, буква и), член 3 и член 4 от Решение на Комисията C(2006) 1766 окончателен от 3 май 2006 г.,
 при условията на евентуалност:
 —
 на основание член 261 ДФЕС да отмени глобите, наложени солидарно на Elf Aquitaine и Total по силата на член 2, буква и) от горепосоченото решение на Комисията,
 при условията на евентуалност спрямо предходното:
 —
 на основание член 261 ДФЕС да измени размера на глобите, наложени солидарно на Elf Aquitaine и Total по силата на член 2, буква и) от горепосоченото решение на Комисията,
 при всички положения
 , да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски, включително направените от Elf Aquitaine и Total пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат пет правни основания в подкрепа на главното си искане, едно правно основание, посочено при условията на евентуалност, и едно правно основание, посочено при условията на евентуалност спрямо предходното.
 С първото правно основание Total SA и Elf Aquitaine SA твърдят, че Общият съд нарушил член 5 ДЕС, тъй като потвърдил приложеният в случая от Комисията принцип на автоматична отговорност на дружеството майка за нарушенията, извършени от дъщерното му дружество, обоснован с понятието за предприятие по смисъла на член 101 ДФЕС. Подобен подход бил несъвместим с принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност (първа част), както и на пропорционалност (втора част).
 С второто правно основание жалбоподателите се позовават на явно погрешно тълкуване на националното право и на понятието за предприятие, в частност тъй като Общият съд придал неправилна юридическа стойност на принципа на автономия на юридическите лица.
 С третото правно основание жалбоподателите поддържат по същество, че Общият съд преднамерено не се съобразил с наказателноправното естество на санкциите в правото на конкуренцията и с новите задължения, произтичащи от Хартата на основаните права на ЕС. Всъщност Общият съд приложил неправомерно и погрешно понятието за предприятие в правото на Съюза, без да отчита презумпцията за автономия, на която се основава националното дружествено право, и с наказателноправното естество на санкциите в правото на конкуренция. Освен това жалбоподателите поддържат, че Общият съд трябвало служебно да обяви незаконосъобразността на действащата система на административно производство пред Комисията.
 С четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че в резултат на погрешно тълкуване на принципите на справедливост и равни процесуални възможности е


text:
нарушено правото на защита. Всъщност Общият съд одобрил прибягването от страна на Комисията до probatio diabolica и допуснал грешка, като постановил, че независимостта на дъщерно дружество трябва да се преценява по общ начин в зависимост от капиталовата му връзка с дружеството майка, докато тя трябвало да се преценява в зависимост от поведението му на определен пазар.
 С петото правно основание жалбоподателите сочат, че Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото по отношение на задължението за мотивиране на Комисията (първа част). Освен това страните твърдят, че Общият съд допуснал нарушение като заместил мотивите на Комисията със свои мотиви (втора част).
 С шестото правно основание страните искат при условията на евентуалност отмяна на наложените им глоби.
 Накрая със седмото правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност спрямо предходното, страните искат намаляване на размера на наложените им глоби.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/46
 Жалба, подадена на 14 февруари 2007 г. от José António de Brito Sequeira Carvalho срещу решение, постановено на 13 декември 2006 г. от Съда на публичната служба по дело F-17/05, Brito Sequeira Carvalho/Комисия
 (Дело T-40/07 P)
 (2007/C 82/98)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: José António de Brito Sequeira Carvalho (Брюксел, Белгия) (представител: O. Martins, адвокат)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима и основателна;
 —
 да се нареди на Комисията да представи служебно досие, съдържащо всички документи, които се отнасят до жалбоподателя и които се намират в неговото административно досие, на IDOC в медицинската служба, и на всяко друго място, и преди всичко документите и актовете по първоначалната процедура от 2 февруари 2001 г. относно твърдените доказателства за клеветнически действия, които се приписват на жалбоподателя;
 —
 да се нареди на Комисията да изложи правното основание за образуване от длъжностно лице от Комисията на медицинска процедура относно психическото здраве на жалбоподателя, непосредствено след назначаването му от ОН в рамките на административно разследване на клеветническите действия, както и да представи опис на актовете, свързани с посочената първоначална процедура;
 —
 да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело F-17/05;
 —
 да се установи незаконосъобразността на медицинската процедура, заменила административната процедура, започнала през 2001 г. и все още незавършила;
 —
 да се установи нарушение на принципа на разумния срок на посочената незавършила процедура;
 —
 да се установи недействителност поради липса на компетентност, липса на мотиви и нищожност на акта от 18 юни 2004 г. на длъжностно лице от Комисията и липса на връзка на този акт с Комисията;
 —
 да се установи юридическата недействителност на акта на ОН от 28 юни 2004 г. и неговата непротивопоставимост на жалбоподателя, на когото този акт не е бил съобщен;
 —
 да се установи наличието на паралелно служебно досие в Комисията, съдържащо неистински сведения от личен характер, които увреждат жалбоподателя;
 —
 да установи недействителност и незаконосъобразност на медицински акт от 13 юли 2004 г., който забранява на жалбоподателя достъп до сградите на Комисията, без мотивирано решение на ОН в съответната форма;
 —
 да се установи недействителност на акта от 22 септември 2004 г. на длъжностно лице от Комисията, с който се иска удължаване с шест месеца на така наречения служебен отпуск по болест на жалбоподателя и на другите последващи актове, отнасящи се до предходни документи на длъжностно лице от ОН от юни 2004 г.;
 —
 да уважи останалата част от исканията, направени пред първоинстанционния съд;
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят твърди, че Съдът е допуснал грешка, като е основал решението си на неправилно правно основание, а именно член 59 от Правилника относно служебния отпуск по болест като, според жалбоподателя, Комисията не е взела предвид член 86 от Правилника и приложение IХ към него, както и текстовете относно провеждането на административни разследвания и дисциплинарни процедури. Освен това жалбоподателят


text: твърди, че Съдът не е зачел правото му на защита и е нарушил член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, както и принципа на справедлив съдебен процес, произнасяйки се въз основа на непълно досие, а също и че не се е произнесъл относно твърдението за наличие на паралелно досие. Той твърди също така, че Съдът, като се е произнесъл на база на неистински доказателства, е нарушил член 8 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи. Освен това той упреква Съда, че в атакуваното решение той не е изразил становище по искането на жалбоподателя за възобновяване на производството. Той поддържа също така, че Съдът незаконосъобразно се е въздържал да изведе правни последици от твърдяната липса на компетентност на органа, взел решението за служебния отпуск по болест, което Съдът е трябвало, според жалбоподателя, да обяви за недействително поради липса на компетентност и липса на мотиви.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/23
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Reed der Nederlandan на 3 август 2007 г. — Staatssecretaris van Financiën/Hauschen & Schrouff Orientel Foods Trading BV
 (Дело C-375/07)
 (2007/C 269/45)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Reed der Nederlandan.
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën.
 Ответник по жалбата: Hauschen & Schrouff Orientel Foods Trading BV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Попадат ли листовете, описани в приложението към Регламент (ЕО) No 1196/97 на Комисията от 27 юни 1997 година (1), в позиция 1905 от Комбинираната номенклатура, когато те са приготвени от оризово брашно, сол и вода и след това са изсушени, но не са преминали топлинна обработка?
 2)
 В зависимост от отговора на предишния въпрос, валиден ли е посоченият по-горе регламент?
 3)
 Трябва ли член 871 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (2), съответно изменен с Регламент (ЕО) No 1677/98 на Комисията от 29 юли 1998 година (3), да се тълкува в смисъл, че тогава, когато съгласно член 871, параграф 1 митническата служба е длъжна да препрати даден случай на Комисията, преди да може да реши в този случай да не извършва последващо счетоводно оформяне, то националният съд, сезиран с жалба на носителя на митническото задължение срещу решението на митническата служба за (фактическо) пристъпване към последващо счетоводно оформяне, няма право да отменя последващото счетоводно оформяне, отчитайки, че предвидените в член 220, параграф 2, буква б) условия за (задължително) последващо счетоводно оформяне са били изпълнени, когато това заключение не се поддържа от Комисията?
 4)
 Ако отговорът на третия въпрос е, че фактът, че Комисията има право да вземе решение във връзка с допълнително събиране на мита, не включва ограничаване на правомощието на националните съдилища, които трябва да се произнесат по жалба във връзка с допълнително събиране на мита, то съдържа ли общностното право друг механизъм, който гарантира единното му прилагане, в случай на разминаване между заключенията на Комисията и на националния съд относно критериите, които трябва да се прилагат в рамките на член 220 от Митническия кодекс (4), за да се реши дали грешка, допусната от митническата служба, може да бъде установена от носителя на митническото задължение?
 (1) Регламент относно класирането на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 170, стp. 13).
 (2) OВ 1993 L 253, стp. 1.
 (3) OВ 1998 L 212, стp. 18.
 (4) ОВ 1992 L 302, стр. 1.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/14
 Решение на Съда (седми състав) от 4 май 2017 г. — August Storck KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 (Дело C-417/16 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 7, параграф 1, буква б) - Абсолютни основания за отказ - Фигуративна марка - Изображение на опаковка с квадратна форма в бяло и синьо - Отличителен характер))
 (2017/C 213/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: August Storck KG (представители: I. Rohr и P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда August Storck KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 428, 21.11.2016 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/15
 Определение на Съда (седми състав) от 7 юли 2011 г. — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-536/10 P) (1)
 (Жалба - Марка на Общността - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Словен знак „ROI ANALYZER“)
 2011/C 311/22
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (представител: W. Göpfert, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Общия съд (втори състав) от 10 септември 2010 г. — MPDV Mikrolab/СХВП (T-233/08), с което Общият съд отхвърля жалбата за отмяна срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. относно отхвърляне на жалбата срещу решението на проверителя, с което се отказва регистрацията на словния знак „ROI ANALYZER“ като марка на Общността за определени продукти и услуги от класове 9, 35 и 42 — Отличителен характер на марката
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата, като частично явно недопустима и частично явно лишена от правно основание.
 2.
 Осъжда MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/28
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 17 октомври 2011 г. — Lowlands Design Holding BV/Minister van Financiën
 (Дело C-524/11)
 (2012/C 25/47)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Lowlands Design Holding BV
 Ответник: Minister van Financiën
 Преюдициални въпроси
 Как следва да се тълкуват подпозиции 6209 20 и 6211 42 по Комбинираната номенклатура, както и подпозиция 9404 30 по Комбинираната номенклатура във връзка с тарифното класиране на артикули за бебета и малки деца, като разглежданите в настоящото производство?


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/21
 Иск, предявен на 29 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-516/10)
 ()
 2011/C 13/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и E. Montaguti)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като запазва в действие член 5 във връзка с член 2, параграфи 3 и 4, както и член 6, параграф 2, буква ж) от VGVG (Vorarlberger Grundverkehrsgesetz, Закон за сделките със земя на провинция Vorarlberger) Република Австрия нарушава членове 49 и 63 ДФЕС;
 —
 да се установи, че като запазва в действие член 6, параграф 2, буква г) във връзка с член 2, параграфи 3 и 4 от VGVG, Република Австрия нарушава членове 49 и 63 ДФЕС;
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията не поставя под съмнение обстоятелството, че държавите членки имат право да предвидят ограничения за придобиването на поземлени имоти по съображения от обществен интерес. Въпреки това, посочените в исканията разпоредби от Vorarlberger Grundverkehrsgesetzes (Закон за сделките със земя на провинция Vorarlberger, наричан по-нататък VGVG) представлявали ограничение, което не било пропорционално на свободата на движение на капитали и на свободата на установяване.
 По-специално, не било пропорционално т.нар. „Interessentenregel“ („правило на заинтересованата страна“), според което при придобиване на земеделска земя следвало да се отдава приоритет на земеделските производители пред лицата, които не се занимават със селско стопанство. Последващото ползване на съответната земеделска земя за нуждите на селското стопанство можело да се гарантира например дори и в случай, че потенциалният приобретател възнамерявал да отдаде съответната земя дългосрочно под аренда на лицето, което към съответния момент е неин арендатор.
 Също така не било ясно защо „правилото на заинтересованата страна“ се прилагало дори и тогава, когато досегашният собственик я апортирал като непарична вноска в капитала на търговско дружество или я включвал в имуществото на фондация, независимо дали се гарантирало последващото ползване на земята за нуждите на селското стопанство.
 Според Комисията не било пропорционално и повторното прилагане на посоченото „правило на заинтересованата страна“, когато не се стигало до сключване на договор за покупко-продажбата поради причини, за които не отговарял продавачът.
 Накрая Комисията възразява срещу пропускът във VGVG да се предвиди каквото и да е правило, което да позволява в случай, че собственикът земеделски производител няма интерес да обработва земеделската земя, да може да я продава при отпадане на задължението за приобретателя да продължава да я ползва за нуждите на селското стопанство.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/24
 Жалба, подадена на 6 септември 2011 г. — Oster Weinkellerei/СХВП — Viñedos Emiliana (Igama)
 (Дело T-474/11)
 2011/C 319/51
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Andreas Oster Weinkellerei KG (Кохем, Германия) (представител: N. Schindler, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Viñedos Emiliana, SA (Сантяго, Чили)
 Искания на жалбоподателя:
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 22 юни 2011 г. по преписка R 637/2010-2;
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя;
 —
 при условията на евентуалност, да спре производството по делото до постановяване на окончателно решение по висящото пред СХВП производство по обявяване на недействителност, номер на преписката 000005716 C.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Igama“ за стоки от клас 33
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Viñedos Emiliana, SA
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „GAMMA“ за стоки от клас 33
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.