text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/20
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 19 декември 2008 г. — Müller Fleisch GmbH/Land Baden-Württemberg
 (Дело C-562/08)
 (2009/C 69/36)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Müller Fleisch GmbH
 Ответник: Land Baden-Württemberg
 Друг участник в производството: Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 6, параграф 1 във връзка с приложение III, глава А, раздел I от Регламент (ЕО) No 999/2001 (1), изменен с Регламент (ЕО) No 1248/2001 (2), да се тълкува в смисъл, че не допуска разширяване на задължението за изследване, така че да обхваща всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 месеца, както следва от BSE-Untersuchungsverordnung (германска Наредба за тестовете за СЕГ) от 1 декември 2000 г. (BGBl I, стр. 1659), изменена с Наредба от 25 януари 2001 г. (BGBl I, стр. 164)?
 (1) Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на съвета от 22 май 2001 година относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 147, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 37, стр. 213).
 (2) Регламент (ЕО) No 1248/2001 на Комисията от 22 юни 2001 година за изменение на приложения III, Х и ХI към Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно епидемиологично наблюдение и изследване на трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ОВ L 173, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 38, стр. 64).


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/2
 Преюдициално запитване, отправено от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство) на 15 февруари 2012 г. — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd, Superdrug Stores plc/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-80/12)
 2012/C 184/02
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ldt, AS Watson card Services (UK) Ldt, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ldt, Superdrug Stores plc
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Когато:
 1.
 нормите на държава членка (като Обединеното кралство) предвиждат, че определено дружество („дружество молител“) може да иска групово данъчно облекчение във връзка със загубите на дружество, собственост на консорциум („дружество от консорциум“), при условие че дружество от групата от дружества, в която членува и дружеството молител, същевременно участва в консорциума („свързващо дружество“), и
 2.
 дружеството майка на групата от дружества (което е различно от дружеството молител, от дружеството от консорциума и от свързващото дружество) не е нито от Обединеното кралство, нито от друга държава членка,
 членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС допускат ли изискването „свързващото дружество“ да е местно лице за Обединеното кралство, или да извършва търговска дейност в Обединеното кралство чрез постоянен обект, който се намира там?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, Обединеното кралство длъжно ли е да отстрани неблагоприятните последици за дружеството молител (например като допусне това дружество да подаде искане за данъчно облекчение във връзка със загубите на дружеството от консорциума), ако:
 1.
 „свързващото дружество“ е упражнило свободата си на установяване, но нито дружеството от консорциума, нито дружествата молители са упражнили някоя от свободите, защитени от европейското право,
 2.
 прехвърлящото дружество и дружеството молител са свързани чрез дружества, не всички от които са установени в ЕС/ЕИП?

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 19.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/17
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 11 септември 2013 година
 по дело E-6/12
 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка на ЕИП/ЕАСТ — Регламент (ЕИО) No 1408/71 — Регламент (ЕИО) No 574/72 — Социално осигуряване на работниците мигранти)
 (2013/C 372/06)
 По дело Е-6/12, Надзорен орган на ЕАСТ срещу Кралство Норвегия — ИСК за постановяване, че като е запазило в сила административната практика да не се извършва преценка дали дете, живеещо извън Норвегия с единия родител, е основно на издръжка от родителя, който живее в Норвегия и който е разделен с другия родител, Кралство Норвегия е допуснало нарушение на член 1, буква е), точка i), второ изречение във връзка с член 76 от акта, посочен в точка 1 от приложение VI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагане на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, както е изменен), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него — Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen и Páll Hreinsson (съдия докладчик), съдии, постанови на 11 септември 2013 г. решение, чийто диспозитив гласи:
 С настоящото Съдът:
 1.
 Постановява, че като е запазило в сила административната практика съгласно Закона за детските издръжки да не се извършва преценка дали дете, живеещо извън Норвегия с единия родител, е основно на издръжка от родителя, който живее в Норвегия и който е разделен с другия родител, Кралство Норвегия е допуснало нарушение на член 1, буква е), точка i), второ изречение от акта, посочен в точка 1 от приложение VI към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагане на схемите за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, както е изменен), адаптиран към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него;
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част, и
 3.
 Постановява всяка от страните да понесе собствените си съдебни разноски.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/17
 Определение на Общия съд от 20 юни 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-256/10 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Преместване на лични вещи - Мълчаливо и изрично отхвърляне на исканията на жалбоподателя - Задължение за мотивиране - Жалба, която е частично явно недопустима и частично явно неоснователна)
 2011/C 238/30
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Curall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 март 2010 г. по дело Marcuccio/Комисия, (F-102/08, все още непубликувано в Сборника), и целяща отмяната на това определение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/36
 Решение на Общия съд от 1 юли 2014 г. — You-View.tv/СХВП — YouView TV (YouView+)
 (Дело T-480/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „YouView+“ - По-ранна фигуративна марка на Бенелюкс „You View You-View.tv“ - Късно представяне на документи - Право на преценка, предоставено с член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Понятие за разпоредба, в която е предвидено друго - Правило 20, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 2014/C 282/47
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: You-View.tv (Анверс, Белгия) (представител: S. Criel, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: P. Bullock и N. Bambara)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: YouView TV Ltd (Лондон, Обединеното кралство)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 юни 2013 г. (преписка R 2112/2012-4) относно производство по възражение между You-View.tv и YouView TV Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 юни 2013 г. (преписка R 2112/2012-4) относно производство по възражение между You-View.tv и YouView TV Ltd.
 2)
 Отхвърля останалите искания по жалбата.
 3)
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 344, 23.11.2013 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/23
 Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. — Othman/Съвет
 (Дело T-109/13)
 2013/C 129/46
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Razan Othman (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година, както и Регламент (ЕС) No 1117/2012 на Съвета от 29 ноември 2012 и последващите ги актове за изпълнение, в частта им относно жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания, които са в основни линии идентични или подобни на тези, изтъкнати по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, 2011 г., стр. 13.


text:
 2.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 103/20
 Решение на Общия съд от 17 февруари 2011 г. — FIFA/Комисия
 (Дело T-68/08) (1)
 (Телевизионно излъчване - Член 3а от Директива 89/552/ЕИО - Мерки, взети от Обединеното кралство във връзка със събития от голямо значение за обществото в тази държава членка - Световно първенство по футбол - Решение, с което мерките се обявяват за съвместими с общностното право - Мотивиране - Членове 43 ЕО, 49 ЕО и 86 ЕО - Право на собственост)
 2011/C 103/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fédération internationale de football association (FIFA) (Цюрих, Швейцария) (представител: първоначално E. Batchelor, F. Young, solicitors, A. Barav, D. Reymond, avocats, и F. Carlin, barrister, впоследствие E. Batchelor, A. Barav, D. Reymond и F. Carlin)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Benyon, E. Montaguti и N. Yerrell, впоследствие F. Benyon и E. Montaguti, подпомагани от J. Flynn, QC, и M. Lester, barrister)
 Встъпили в подкрепа на ответника страни: Кралство Белгия (представители: C. Pochet, подпомаган от J. Stuyck и A. Joachimowicz, avocats) и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer и V. Jackson, впоследствие S. Behzadi-Spencer и L. Seeboruth, подпомагани първоначално от T. de la Mare, впоследствие от B. Kennelly, barristers)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2007/730/ЕО на Комисията от 16 октомври 2007 година относно съответствието с[ правото] на Общността на мерки, предприети от Обединеното кралство, съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета, относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 295, стр. 12)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Fédération internationale de football association (FIFA) понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Белгия и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 107 от 26.4.2008 г.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/42
 Жалба, подадена на 3 ноември 2016 г. — Paulini/ЕЦБ
 (Дело T-764/16)
 (2017/C 014/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jörn Paulini (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 15 декември 2015 г., изменено на 10 февруари 2016 г., с което жалбоподателят е уведомен за годишното изменение на заплатите и премиите за 2015 г.;
 —
 да присъди на жалбоподателя обезщетение за материалните вреди, описани в точки 99—103 oт жалбата;
 —
 да присъди на жалбоподателя обезщетение за моралните вреди, които твърди, че е претърпял, в размер на 10 000 EUR;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е незаконосъобразност на насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите, доколкото те нарушават принципа на недискриминация, член 51 oт условията за работа и членове 12 и 21 oт Хартата на ЕС. При условията на евентуалност, незаконосъобразност на обжалваното решение, доколкото то нарушава насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите и е засегнато от явна грешка в преценката.
 Жалбоподателят счита, че насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите са незаконосъобразни, тъй като поставят в по-неблагоприятно положение членовете на персонала с ограничено присъствие в службата, в която са назначени, поради съображения, стоящи обективно извън техния контрол, като например отпуск по болест, работа при непълно работно време поради инвалидност или освобождаване от службата поради упражняване на дейност в комитета на персонала (или комбинация от съображения), в сравнение с колегите им, които са на разположение на пълно работно време в службите, в които са назначени. Обжалваното решение, което е било прието на основание на незаконосъобразните насоки относно годишното изменение на заплатите и премиите, е, като резултат от това, също така незаконосъобразно.
 При условията на евентуалност, ако насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите са законосъобразни, жалбоподателят все пак счита, че обжалваното решение нарушава насоките доколкото периодите, в които той е отсъствал, са били използвани като дискриминиращи в неговия случай и, нещо повече, те е трябвало да се тълкуват като индикации за позитивно поведение, оказващо позитивно влияние върху компенсаторните плащания. Всички фактори, които следва да бъдат преценени в съответствие с насоките за 2015 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите, би трябвало явно да са довели до по-висок размер на компенсаторните плащания.
 2.
 Второто основание е твърдението, по отношение на приложимата формула спрямо представителните действия на персонала, освободен от служба, за незаконосъобразност на обжалваното решение, доколкото то не е неутрализирало отсъствията поради отпуск по болест и следователно нарушава решението от 18 декември 2008 г., принципа на недискриминация, членове 12 и 21 от Хартата и член 51 от условията за работа. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. не е позволявало неутрализиране на отпуска по болест, жалбоподателят се позовава на незаконосъобразност на


text:
решението от 18 декември 2008 г., в това отношение.
 Жалбоподателят счита, че ЕЦБ е трябвало да неутрализира отсъствието му поради отпуск по болест, съгласно освобождаването му от служба за януари и февруари 2015 г., при изчисляването на компенсаторните плащания за дейността му като член на комитета на персонала, използвайки формулата в решението от 18 декември 2008 г. относно годишното изменение на заплатите и премиите за членовете на персонала във връзка с дейността на комитета на персонала.
 Ако решението от 18 декември 2008 г. не е давало такава възможност, жалбоподателят оспорва с настоящата жалба, при условията на евентуалност, законосъобразността на това решение в това отношение, доколкото членовете на комитета на персонала, чието освобождаване от служба е трябвало да бъде преразпределено поради отсъствие по болест, са поставени в по-неблагоприятно положение в сравнение с колегите им, работещи на пълно работно време, въпреки сходните продуктивност и резултати, и са в по-неблагоприятно положение поради участието им в комитета на персонала.
 3.
 Третото основание, изведено, що се отнася до практиката на закръгляне, е твърдението за нарушаване на решението на ЕЦБ от 18 декември 2008 г., доколкото посоченото решение не разрешава закръглянето за членовете на комитета на персонала. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. позволява закръглянето за членовете на комитета на персонала, то би било явно необосновано и неадекватно в това отношение.
 В рамките на второто основание жалбоподателят оспорва законосъобразността на решението от 18 декември 2008 г., ако следва да се счита, че това решение не позволява на ЕЦБ да неутрализира отпуска по болест на жалбоподателя чрез прилагане на фиксираната формула за изчисляване на компенсаторните плащания. В това основание той оспорва законосъобразността на решението само в това отношение. В допълнение, ЕЦБ използва практика, състояща се в закръгляне на резултата от формулата, с цел превръщането му в проценти за определяне на увеличението на заплатата, което следва да бъде получено от члена на персонала.
 Жалбоподателят оспорва тази практика, която няма правно основание в приложимите правила и по-конкретно в решението от 18 декември 2008 г. При условията на евентуалност, ако решението от 18 декември 2008 г. следва да се тълкува в смисъл, че позволява закръглянето на компенсаторните плащания за членовете на комитета на персонала, това решение би било незаконосъобразно в това отношение, тъй като би било явно необосновано и неадекватно.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/79
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 30 ноември 2009 г. — Lebedef/Комисия
 (Дело F-54/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Командироване на половин работен ден с оглед синдикално представителство - Неразрешено отсъствие - Приспадане на правото на годишен отпуск - Член 60 от Правилника за длъжностните лица - Явно неоснователна жалба)
 2010/C 24/150
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Предмет на делото
 Отмяна на няколко решения, свързани с приспадането на 39 дни от отпуска, на който жалбоподателят има право за 2008 г.
 Диспозитив на определението
 1.
 Отхвърля жалбата като явно лишена от каквото и да било правно основание.
 2.
 Осъжда г-н Lebedef да заплати всички съдебни разноски
 (1) JO C 167, 18.7.2009 г., стр. 28.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/81
 Жалба, подадена на 13 ноември 2009 г. — Skareby/Комисия
 (Дело F-95/09)
 2010/C 24/155
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Carina Skareby (Leuven, Белгия) (представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на производството
 Жалба, подадена срещу решението на Комисията, с което се отхвърля искането на жалбоподателката за образуване на административно разследване за установяване на психологическия тормоз, на който твърди, че е била жертва
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Съда:
 —
 да обяви жалбата ѝ за допустима;
 —
 да отмени решението на Комисията от 4 март 2009 г. и доколкото е необходимо — решението за отхвърляне на жалбата;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/18
 Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Versalis и Eni/Комисия
 (Дело T-103/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на хлоропренов каучук - Решение, с което се констатира нарушеше на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Вменяване на отговорност за неправомерно поведение - Задължение за мотивиране - Право на защита - Доказване на участието в картела - Едно-единствено продължавано нарушение - Глоби - Тежест и продължителност на нарушението - Повторност на нарушението - Възпиращ ефект - Смекчаващи обстоятелства - Максимална граница от 10 % от оборота - Сътрудничество - Известие относно сътрудничеството от 2002 г. - Равно третиране - Пропорционалност)
 2013/C 38/28
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Versalis SpA, по-рано Polimeri Europa SpA (Бриндизи, Италия) и Eni SpA (Рим, Италия) (представители: първоначално M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Ruotolo, V. Larocca и D. Durante, впоследствие M. Siragusa, G.M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, V. Larocca и D. Durante, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, G. Conte и V. Bottka)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. във връзка с процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и при условията на евентуалност, искане за отмяна или намаляване на размера на глобата, наложена с обжалваното решение на жалбоподателите при условията на солидарна отговорност
 Диспозитив
 1.
 Определя размера на глобата, наложена на Eni SpA и на Versalis SpA при условията на солидарна отговорност за нарушението, констатирано в член 1, буква г) от Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. във връзка с процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело СOMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук), на 106 200 000 EUR.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Eni и Versalis ще понесат четири пети от направените от тях съдебни разноски, както и четири пети от съдебните разноски на Европейската комисия. Европейската комисия ще понесе една пета от направените от нея съдебни разноски, както и една пета от съдебните разноски на Eni и на Versalis.
 (1) ОВ C 92, 12.4.2008 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/3
 Полагане на клетва от новите членове на Първоинстанционния съд
 (2007/C 269/06)
 След като бяха назначени за съдии в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 1 септември 2007 г. до 31 август 2013 г. с решения на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 25 април 2007 г. (1) и от 23 май 2007 г. (2), г-н Dittrich, г-н Soldevila Fragoso и г-н Truchot положиха клетва пред Съда на Европейските общности на 17 септември 2007 г.
 След като бе назначен за съдия в Първоинстанционния съд на Европейските общности за периода от 17 септември 2007 г. до 31 август 2010 г. с решение на представителите на правителствата на държавите-членки на Европейските общности от 25 април 2007 г. (3), г-н Frimodt Nielsen положи клетва пред Съда на Европейските общности на 17 септември 2007 г.
 (1) OВ L 114, 1.5.2007 г., стp. 27.
 (2) OВ L 139, 31.5.2007 г., стp. 32.
 (3) OВ L 114, 1.5.2007 г., стp. 26.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/27
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 23 декември 2008 г. — AES-Tisza/Комисия
 (Дело T-468/08 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение на Комисията, с което се обявява за несъвместима с общия пазар помощта, предоставена от Република Унгария на някои производители на електрическа енергия под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
 (2009/C 55/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: AES-Tisza Erőmű kft (AES-Tisza kft) (Tiszaújváros, Унгария) (представители: T. Ottervanger и E. Henny, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn, N. Khan и K. Talabér-Ritz)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на член 1 от Решение C(2008) 2223 окончателен на Комисията от 4 юни 2008 г. относно държавна помощ, предоставена от Република Унгария под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 25.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/20
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 7 май 2010 година
 по Дело E-8/09
 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия
 (Неспазване на задължения от договаряща се страна — Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО за сближаване законодателствата на държавите-членки относно асансьорите — Неприсъствено решение)
 2010/C 320/09
 По Дело E-8/09 Надзорният орган на ЕАСТ срещу Република Исландия — искане за постановяване, че с неприемането в установения срок на мерките, необходими за прилагане на акта, посочен в точка 5 на глава III от приложение II към Споразумението за ЕИП, т.е. Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО за сближаване законодателствата на държавите-членки относно асансьорите, адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, или с неуведомяването в установения срок на Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки, Република Исландия не е изпълнила своите задължения по същия акт и по член 7 от Споразумението за ЕИП. Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Thorgeir Örlygsson (съдия-докладчик) и Henrik Bull, съдии, излезе с решение на 7 май 2010 г., чийто диспозитив постановява:
 С настоящото Съдът:
 1.
 постановява, че с неприемането в установения срок на мерките, необходими за прилагане на Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 г. относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО за сближаване законодателствата на държавите-членки относно асансьорите, адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него, Република Исландия не е изпълнила своите задължения по директивата и по член 7 от Споразумението за ЕИП;
 2.
 нарежда на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/9
 Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Okresný súd vo Svidníku — Словакия) — Pohotovosť s.r.o./Miroslav Vašuta
 (Дело C-470/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Договор за потребителски кредит - Неравноправни клаузи - Директива 93/13/ЕИО - Принудително изпълнение на арбитражно решение - Искане за встъпване в изпълнително производство - Сдружение за защита на потребителите - Национално законодателство, което не допуска такова встъпване - Процесуална автономия на държавите членки))
 2014/C 112/10
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Okresný súd vo Svidníku
 Страни в главното производство
 Ищец: Pohotovosť s.r.o.
 Ответник: Miroslav Vašuta
 в присъствието на: Združenie na ochranu občana spotrebiteľa HOOS
 Предмет
 Преюдициално запитване — Okresný súd vo Svidníku — Тълкуване на член 6, параграф 1 и на член 8 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273), както и на членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Договор за потребителски кредит — Принудително изпълнение на арбитражно решение — Искане за встъпване в изпълнителното производство на сдружение за защита на правата на потребителите — Национално законодателство, което не предвижда възможност за встъпване на трети лица — Възможност за националната юрисдикция да допусне такова встъпване
 Диспозитив
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, и по-специално член 6, параграф 1, член 7, параграф 1 и член 8, разглеждани във връзка с членове 38 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, изключваща възможността сдружение за защита на потребителите да встъпи в подкрепа на определен потребител в насочено срещу последния производство по изпълнение на окончателно арбитражно решение.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/27
 Решение на Общия съд от 30 април 2013 г. — Boehringer Ingelheim International/СХВП (RELY-ABLE)
 (Дело T-640/11) (1)
 (Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „RELY-ABLE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Съображение, изложено за изчерпателност)
 2013/C 171/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Boehringer Ingelheim International GmbH (Ingelheim am Rhein, Германия) (представители: V. von Bomhard, A. Renck и C. Steudtner, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 30 септември 2011 г. (преписка R 756/2011-4) относно международната регистрация, посочваща Европейската общност, на словния знак „RELY-ABLE“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Boehringer Ingelheim International GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 58, 25.2.2012 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/17
 Решение на Съда (осми състав) от 20 юни 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-635/11) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/56/ЕО - Презгранични сливания на капиталови дружества - Член 16, параграф 2, букви а) и б) - Дружество, формирано в резултат на презгранично сливане - Работници или служители, заети в държавата членка, в която е седалището на дружеството, или в други държави членки - Право на участие - Липса на идентичност на правата)
 2013/C 225/28
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Enegren и M. van Beek)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: C.S. Schillemans и C. Wissels)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите мерки за съобразяване с член 16, параграф 2, буква б) от Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на [капиталови] дружества [...] (ОВ L 310, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г. глава 17, том 2, стр. 107) — Участие на работниците или служителите в управлението
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за да се гарантира, че намиращите се в други държави членки работници или служители в предприятия на дружество, формирано в резултат на презгранично сливане и със седалище съгласно устройствения му акт в Нидерландия, имат същите права на участие в управлението като намиращите се в Нидерландия работници или служители, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 16, параграф 2, буква б) от Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година относно презграничните сливания на [капиталови] дружества [...].
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 58, 25.2.2012 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/46
 Определение на Първоинстанционния съд от 3 декември 2008 г. — RSA Security Ireland/Комисия
 (Дело T-227/06) (1)
 (Жалба за отмяна - Обща митническа тарифа - Класиране в Комбинираната номенклатура - Лице, което не е лично засегнато - Недопустимост)
 (2009/C 44/80)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: RSA Security Ireland Ltd (Shannon, Ирландия) (представители: B. Conway, barrister, и S. Daly, solicitor)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и J. Hottiaux)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 888/2006 на Комисията от 16 юни 2006 година относно класиране на определени стоки в Комбинираната номенклатура (ОВ L 165, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 20, стр. 136).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда RSA Security Ireland да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 249, 14.10.2006 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/9
 Определение на Съда от 9 декември 2009 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
 (Дело C-432/08 P) (1)
 (Обжалване - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Поемане на медицинските разходи - Мълчалив отказ на искането за пълното възстановяване на направените от жалбоподателя медицински разходи - Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 2010/C 134/15
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, A. dal Ferro, avvocato)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (първи състав) от 9 юли 2008 година по дело Marcuccio/Комисия (съединени дела T-296/05 и T-408/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустимо искането за отмяна на две решения на Бюрото за разплащания по общата здравноосигурителна схема на Европейските общности за мълчалив отказ да се поемат на 100 % някои направени от жалбоподателя медицински разходи, както и искане да се осъди Комисията да изплати в полза на жалбоподателя стойността на някои медицински разходи
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати съдебните разноски по обжалването.
 (1) ОВ C 313, 06.12.2008г.


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/7
 Преюдициално запитване от Krajowa Izba Odwoławcza (Полша), постъпило на 14 август 2014 г. — Esaprojekt Sp. z o.o./Województwo Łódzkie
 (Дело C-387/14)
 (2014/C 431/13)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Krajowa Izba Odwoławcza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Esaprojekt sp. z o.o.
 Ответник: Województwo Łódzkie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Член 51 от Директива 2004/18/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (наричана по-нататък „Директива 2004/18“) във връзка със закрепените в член 2 от същата принципи за равно и недискриминационно третиране на икономическите оператори и за прозрачност допуска ли при поясняването или допълването на документите икономическият оператор да посочи осъществени поръчки (тоест извършени доставки), които са различни от посочените в приложения към офертата списък на доставките, и конкретно може ли да посочи поръчки, осъществени от друго лице, ако не е споменал в офертата си, че ще използва ресурсите на това лице?
 2)
 В светлината на решение на Съда от 10 октомври 2013 г. по дело Manova, C-336/12, от което следва, че „принципът на равно третиране трябва да се тълкува в смисъл, че допуска възможността възлагащият орган да изисква от кандидата след изтичане на определения за подаване на заявленията за участие срок в процедура по възлагане на обществена поръчка да му бъдат представени документи, удостоверяващи положението на кандидата, като публикувани годишни финансови отчети, чието съществуване преди изтичането на определения за представяне на заявленията за участие срок обективно може да се провери, доколкото представянето на тези документи не се е изисквало изрично в обявата за съответната обществена поръчка като условие, без изпълнението на което кандидатът е нямало да бъде допуснат до участие“, трябва ли член 51 от Директива 2004/18 да се тълкува в смисъл, че допълване на документите е допустимо единствено когато става дума за документи, за които обективно може да се установи, че са съществували преди изтичането на срока за подаване на оферти или заявления за участие в процедурата, или следва да се приеме, че Съдът е посочил само една от възможностите, докато всъщност допълване на документите е допустимо и в други случаи, например при подаване на допълнителни документи, които не са съществували преди изтичането на посочения срок, но които обективно могат да удостоверят изпълнението на съответното условие за участие?
 3)
 Ако отговорът на втория въпрос е, че допълване е допустимо и когато става дума за документи, различни от посочените в решение Manova, C-336/12, допустимо ли е допълнително представяните документи да са изготвени от икономическия оператор, от подизпълнители или от други лица, на чиито възможности се позовава операторът, при положение че те не са били споменати в офертата?
 4)
 Член 44 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 и във връзка със закрепения в член 2 от нея принцип за равно третиране на икономическите оператори допуска ли позоваване на ресурсите на друго лице по смисъла на член 48, параграф 3 така, че да се стига до обединяване на компетентността и


text:
опита на две лица, които поотделно не притежават изискваните от възлагащия орган компетентност и опит, при положение че този опит е неделим (условието за участие в процедурата трябва да бъде изпълнено от икономическия оператор изцяло) и изпълнението на поръчката е неделимо (представлява едно цяло)?
 5)
 Член 44 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 и във връзка със закрепения в член 2 от нея принцип за равно третиране на икономическите оператори допуска ли позоваване на опита на група икономически оператори така, че операторът, който е осъществил поръчката като член на група оператори, да може да се позовава на изпълнената от групата поръчка независимо какво е било участието му в изпълнението ѝ, или допуска операторът да се позовава единствено на собствения си, реално придобит опит от изпълнението на онази част от поръчката, за която е отговарял в рамките на групата?
 6)
 Може ли член 45, параграф 2, буква ж) от Директива 2004/18, който гласи, че от участие в процедурата може да бъде изключен всеки икономически оператор, ако е виновен за сериозно по своя характер даване на невярна информация или не е предоставил изискваната информация, да се тълкува в смисъл, че от участие в процедурата се изключва операторът, който е представил невярна информация, която влияе или може да повлияе на изхода на процедурата, като се приеме, че виновно представяне на невярна информация съставлява самото представяне пред възлагащия орган на информация, която не отговаря на фактите и която оказва влияние на решението на възлагащия орган по въпроса за изключването на оператора (и отхвърлянето на офертата му), независимо дали операторът е извършил това умишлено и целенасочено, или е действал без умисъл, при условията на самонадеяност, небрежност или неполагане на дължимата грижа? Следва ли за „виновен за сериозно по своя характер даване на невярна информация или [непредоставяне] на изискваната информация“ да се смята само икономическият оператор, който е представил невярна информация (която не отговаря на фактите), или за такъв следва да се приеме и операторът, който е представил на практика вярна информация, но по такъв начин, че у възлагащия орган се е създало убеждението, че този оператор отговаря на определените от него изисквания, въпреки че всъщност не е така?
 7)
 Член 44 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 и във връзка със закрепения в член 2 от нея принцип за равно третиране на икономическите оператори допуска ли икономическият оператор да се позовава на своя опит, като посочва два или повече договора общо като една поръчка, въпреки че нито в обявлението, нито в спецификацията възлагащият орган е предвидил подобна възможност?
 (1) ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116 и поправка в ОВ L 182, 10.7.2008 г., стр. 282.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/34
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 април 2007 г. — Deloitte Buisness Advisory/Комисия
 (Дело T-195/05) (1)
 („Обществени поръчки за услуги - Покана за участие в търг относно дейности по оценяване на програми и относно други дейности в областта на общественото здраве - Отхвърляне на оферта - Конфликт на интереси“)
 (2007/C 96/70)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Deloitte Buisness Advisory NV (Брюксел, Белгия) (представители: D. Van Heuven, S. Ronse и S. Logie, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro-Nolin и E. Manhaeve)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на решението на Комисията за отхвърляне на офертата на Euphet по обществена поръчка с наименование „Рамков договор относно оценяване на политическите области на действие на [генерална дирекция „Здравеопазване и защита на потребителите“], лот No 1 (обществено здраве) — покана за участие в търг SANCO/2004/01/041 “и, от друга страна, на решението на Комисията за възлагане на въпросната поръчка на трето лице.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Осъжда ищеца Deloitte Business Advisory NV да заплати разноските, включително и тези по обезпечителното производство
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/55
 Жалба, подадена на 1 декември 2008 г. — Granuband/СХВП — Granuflex (GRANUflex)
 (Дело T-534/08)
 (2009/C 44/96)
 Език на жалбата: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Granuband BV (Амстердам, Холандия) (представител: M. Ellens, advocaat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft (Букурещ, Унгария)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на СХВП от 15 септември 2008 г., изпратено на 24 септември 2008 г., или да се промени поради нарушение на член 52, параграф 1 във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 40/94 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Фигуративна марка GRANUFLEX за стоки от класове 17, 19 и 27 — Марка на Общността No 943118
 Притежател на марката на Общността: Granuband BV
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Granuflex Ipari és Kereskedelmi Kft.
 Право върху марката или знака на страната, която иска обявяване на недействителността: Търговско наименование GRANUFLEX за стоки и услуги от класове 17, 19, 27 и 37
 Решение на отдела по заличаването: Обявява марката на Общността за недействителна
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата на жалбоподателя
 Изложени правни основания: Нарушение на член 52, параграф 1, буква в) във връзка с член 8, параграф 4 от Регламент No 40/94.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/11
 Жалба, подадена на 8 януари 2009 г. от Gerasimos Potamianos срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (седми състав) на 15 октомври 2008 г. по дело T-160/04, Potamianos/Комисия
 (Дело C-4/09 P)
 (2009/C 82/21)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Gerasimos Potamianos (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло решението на Първоинстанционния съд (седми състав), постановено на 15 октомври 2008 г. по дело T-160/04, (Potamianos/Комисия), с което Първоинстанционният съд отхвърля всички искания от жалбата от 26 април 2004 г., подадена срещу решението на органа, оправомощен да сключва договори (ООСД), да не продължи договора на жалбоподателя като срочно нает служител,
 —
 да се отмени решението на ООСД за неподновяване на договора на жалбоподателя като срочно нает служител;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени в производствата пред двете съдебни инстанции
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят формулира четири твърдения за нарушение.
 Съгласно първото твърдение за нарушение тълкуването на Първоинстанционния съд, че неподновяването на договора му като срочно нает служител се основава на причини, свързани с интереса на службата, било неправилно. Всъщност ръководителите на жалбоподателя многократно искали продължаване на неговия договор. Обективни, относими и съгласувани доказателства позволявали да се установи, че напротив, прилагането на правилото за ненатрупване, определящо на шест години максималната продължителност на срочно наемане на служител, представлявало единственото основание на разглежданото решение за неподновяване.
 Като второ твърдение за нарушение жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че не бил изготвил формуляр за кандидатстване за съответната длъжност, въпреки че своевременно бил поискал продължаване на своя договор и няколко пъти напомнял за искането си, дори след публикуването на обявлението за свободна длъжност.
 В третото си твърдение за нарушение жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е заключил, че липсва злоупотреба с власт от страна на ООСД. Декларираната цел на ползването на услугите на срочно нает персонал всъщност била да се намали броят на свободните длъжности в Комисията, и по-специално да се намали недостигът на успели кандидати от конкурс.
 Последната цел впрочем по никакъв начин не се постигала чрез отказа за продължаване на договора на жалбоподателя вследствие прилагането на правилото за ненатрупване, тъй като неговата длъжност била обявена преди каквото и да е публикуване на списъците от конкурса. Освен това друг срочно нает служител бил назначен за продължителен срок на тази длъжност, докато договорите на всички останали срочно наети служители, назначени за кратък срок в същата дирекция, били продължени служебно, без предварително обявяване на техните длъжности.
 На последно място, принципът на равенство бил нарушен, тъй като договорите на всички останали срочно наети служители, които били в сходно положение, като се изключи тяхното старшинство, били продължени без обявяване на длъжностите им, за разлика от възприетия в неговия случай подход. В този контекст тежестта на доказване била погрешно обърната в хода на производството пред Първоинстанционния


text:
 2.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 157/2
 Преюдициално запитване, отправено от Kúria (Унгария) на 1 март 2012 г. — Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 (Дело C-112/12)
 2012/C 157/03
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Franklin Templeton Investment Funds Société d’Investissement à Capital Variable
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Ügyek és Adózók Adó Főigazgatósága
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбите на Договора за ЕО относно принципа на свободно установяване (член 49 член 49 ДФЕС), принципа на равно третиране (член 54 ДФЕС) и принципа на свободно движение на капитали (член 56 ДФЕС) допускат ли освобождаване от данък върху дивидентите, което унгарската правна уредба предоставя в полза на установен в Унгария получател на дивиденти
 а)
 при условие, че получателят на дивиденти, който не е местно лице, е освободен от данък върху дивидентите единствено ако отговаря на определени законови изисквания, а именно: в момента на разпределяне (изплащане) на дивидентите неговото участие (а когато става дума за акции — частта от неговите поименни акции) в дружествения капитал на дружеството, което е местно лице, да е в размер най-малко 20 % за период поне от две последователни години, предвид обстоятелството, че когато участието в размер на най-малко 20 % е налице в продължение на по-малко от две последователни години, разпределящото дивидентите дружество не е длъжно да удържа данък върху дивидентите, и дружеството, което получава дивидентите, а в случай на безналично плащане — дружеството, което разпределя дивидентите, не е длъжно да плати посочения данък при подаване на данъчната си декларация, ако друго лице или лицето, което разпределя дивидентите, е гарантирало пращането на данъка
 б)
 и когато получателят на дивидентите, който не е местно лице, не отговаря на изискванията за освобождаване от данъка съгласно националната правна уредба, т.е. когато в момента на разпределяне (изплащане) на дивидентите неговото участие (а ако става дума за акции — частта от неговите поименни акции) в капитала на дружеството, което е местно лице, е под изискуемия законов минимум от 20 % или когато посоченият процент участие не е бил налице в продължение поне на две последователни години, или пък когато участието от 20 % е било налице за по-малко от две последователни години, ако плащането на данъка не е гарантирано от трето лице или от лицето, което разпределя дивидентите?
 2.
 Щеше ли отговорът на въпрос 1, буква б) да бъде различен, т.е. върху него би ли повлияло и евентуално в каква степен обстоятелството, че:
 а)
 докато получателят на дивиденти, който е местно лице, е освободен от данък върху дивидентите в съответствие с унгарската правна уредба, данъчната тежест на получателя на дивиденти, който не е местно лице, зависи от това дали следва да се приложи Директива [90/435/ЕИО на Съвета от 23 юли 1990 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки] или Спогодбата [между Великото херцогство Люксембург и Република Унгария за избягване на двойното данъчно облагане в областта на данъците върху доходите и данъците


text:
върху имуществото, подписана на 15 януари 1990 г. в Будапеща],
 б)
 докато получателят на дивиденти, който е местно лице, е освободен от данък върху дивидентите в съответствие с унгарската правна уредба, в зависимост от разпоредбите на националното право на държавата по регистрацията на получателя на дивиденти, който не е местно лице, последният може или да приспадне посочения данък от дължимия от него данък в държавата по регистрацията или в крайна сметка трябва да понесе данъчната тежест на данъка върху дивидентите?
 3.
 Може ли националната данъчна администрация да се позове на член 65 ДФЕС, параграф 1 (предишен член 58 ЕО, параграф 1) и на предишния член 220 ЕО, за да избегне служебното прилагане на общностното право?


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/7
 Решение на Съда (първи състав) от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Hermann Lutz/Elke Bäuerle, в качеството на синдик на ECZ Autohandel GmbH
 (Дело C-557/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) No 1346/2000 - Членове 4 и 13 - Производство по несъстоятелност - Плащане, извършено след датата на откриване на производството по несъстоятелност, въз основа на запор, наложен преди тази дата - Отменителен иск срещу действие, увреждащо интересите на кредиторите - Погасителни давностни срокове, срокове за упражняване на правото на отмяна и преклузивни срокове - Изисквания за форма при отменителен иск - Приложим закон))
 (2015/C 198/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hermann Lutz
 Ответник: Elke Bäuerle, в качеството на синдик на ECZ Autohandel GmbH
 Диспозитив
 1)
 Член 13 от Регламент (ЕО) No 1346/2000 на Съвета от 29 май 2000 година относно производството по несъстоятелност трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към хипотезата, в която оспорваното от синдика плащане на запорирана преди откриване на производството по несъстоятелност сума е извършено едва след откриването на това производство по несъстоятелност.
 2)
 Член 13 от Регламент No 1346/2000 трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в него изключение обхваща и погасителните давностни срокове, сроковете за упражняване на правото на отмяна и преклузивните срокове, предвидени от закона, който урежда оспорваното от синдика действие.
 3)
 За целите на прилагането на член 13 от Регламент No 1346/2000 изискванията за форма, които следва да се спазват при предявяването на отменителен иск, се определят от закона, който урежда оспорваното от синдика действие.
 (1) ОВ C 15, 18.1.2014 г.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/33
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 юли 2016 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело F-100/15) (1)
 ((Публичната служба - Служители на ЕИБ - Оценка - Атестационен доклад за 2013 година - Решение на комитета по жалбите))
 (2016/C 364/38)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представители: първоначално L. Isola и G. Isola, avocats, впоследствие G. Ferabecoli, avocat)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: първоначално G. Nuvoli и J.-P. Minnaert и A. Dal Ferro, avocat, впоследствие G. Nuvoli и G. Faedo и A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Искане, от една страна, за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 година и от друга страна, последващите и свързани с него решения на ЕИБ, като решението да не бъде повишен в степен D, както и искане за поправяне на неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Carlo De Nicola понася собствените си разноски и е осъден да заплати направените от Европейската инвестиционна банка разноски.
 (1) ОВ C 414, 14.12.2015 г., стр. 41.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/12
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Alexios Anagnostakis срещу решението, постановено от Общия съд (първи състав) на 30 септември 2015 г. по дело T-450/12, Anagnostakis/Комисия
 (Дело C-589/15 P)
 (2016/C 007/19)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Alexios Anagnostakis (представител: A. Anagnostakis, dikigoros)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло решението, постановено по дело T-450/12 по жалбата от 11 октомври 2012 г. срещу решението на Европейската комисия от 6 септември 2012 година, с което е отхвърлено искането за регистрация на европейската гражданска инициатива „Един милион подписи за солидарна Европа“,
 —
 да се уважи жалбата
 —
 да се отмени решението на Европейската комисия от 6 септември 2012 г., с което е отхвърлено искането за регистрация на европейската гражданска инициатива „Един милион подписи за солидарна Европа“,
 —
 да бъде задължена Комисията да регистрира надлежно тази инициатива и да разпореди всички други необходими правни действия,
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски за всички инстанции.
 Основания и основни доводи
 1.
 Пороци на производството пред Общия съд
 При преценката на разглежданата жалба в обжалваното решение изобщо не е взет предвид фактът, че предложението за европейска гражданска инициатива (EГИ) е единствено относно частта от държавния дълг, считана за „непосилна“.
 В мотивите на обжалваното решение неправилно се приема, че предложението се отнася за целия публичен дълг, без друго разграничение или условие.
 От тази гледна точка обжалваното решение не отразява правилно предмета на спора.
 Решението е постановено въз основа на неправилна преценка на съдържанието на жалбата и на исканията.
 2.
 Нарушение от страна на Общия съд на правото на Съюза, неправилно тълкуване и прилагане на Договорите и на европейското законодателство
 А)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза в обжалваното решение се приема, че член 122 ДФЕС във връзка с член 136 ДФЕС, на които се прави позоваване в жалбата, не са „релевантно правно основание за евентуална финансова помощ, предоставяна от Съюза чрез създаването на механизъм за финансиране за държави членки, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови затруднения“.
 Според член 136 ДФЕС, след изменението му с решение на Европейския съвет 2011/199/EС (1) от 25 март 2011 г., и член 4, параграф 1 ДФЕС и член 5, параграф 2 ДФЕС държавите членки, чиято парична единица е еврото, могат да установят механизъм за стабилност и финансова помощ. Комисията има специална предоставена компетентност и e свободна да предложи въвеждането на такъв механизъм въз основа на член 352 ДФЕС, като необходима мярка за постигане на една от целите по Договорите, а именно стабилността на еврозоната.
 Б)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза в обжалваното решение се приема, че „нищо не дава основание да се приеме и изобщо не е доказано, че приемането на принципа на положението на крайна необходимост, би имало за цел засилване на координацията и бюджетната дисциплина или би било част от насоките на икономическата политика, които Съветът е оправомощен да изготвя за нуждите на правилното функциониране на


text:
икономическия и паричен съюз.“
 Напротив, при правилно тълкуване и прилагане на исканата мярка, анулирането на непосилен дълг служи изключително за засилване на бюджетната дисциплина на държавите членки и гарантира доброто функциониране на икономическия и паричен съюз (член 136, параграф 1 ДФЕС).
 В)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на Договорите и правото на Съюза в обжалваното решение се изключва възможността член 122 ДФЕС да бъде подходящото правно основание за приемането в законодателството на Съюза на принцип на положението на крайна необходимост.
 Въз основа на член 352 ДФЕС Комисията може да предложи на Съвета да приеме мерки, които гарантират солидарността между държавите членки в съответствие с член 122, параграф 1 ДФЕС или в съответствие с член 122, параграф 2 ДФЕС да отпусне финансова помощ от Съюза на държава членка, която изпитва тежки трудности извън нейния контрол.
 Г)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на Договорите и правото на Съюза в обжалваното решение се прави изводът, че следва да се приеме, че при приемане на обжалваното решение Комисията е изпълнила задължението за мотивиране относно отхвърлянето на искането за регистрация и на предложението за ЕГИ. Изложените в оспорваната мярка мотиви са непълни, неправилни и в нарушение на задължението за излагане на мотиви по член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент No 211/2011.
 Д)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото на Съюза в обжалваното решение се приема, че дори да се предположи, че съществува норма на международното право, която утвърждава принцип на положението на крайна необходимост, само съществуването на такъв принцип в международното право не може във всеки случай да обоснове законодателна инициатива на Комисията. Международното право и неговите принципи са източници на правото на Европейския съюз. В това си качество те са част от правото на Съюза и намират непосредствено приложение, независимо от други условия. Комисията може да предложи прилагането на тези принципи от по-висок ранг дори без конкретна разпоредба в Договорите ако приеме, че такава няма.
 Е)
 Въз основа на неправилно тълкуване и прилагане на правото с обжалваното решение жалбоподателят е осъден да заплати разноските на Комисията. Ако жалбата беше правилно преценена в светлината на изложеното по-горе, тя щеше да бъде уважена и Комисията щеше да бъде осъдена да заплати съответните съдебни разноски.
 (1) ОВ L 91, стр. 1.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/19
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — LS Fashion/СХВП — Gestión de Activos Isorana (L’Wren Scott)
 (Дело T-41/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „L’Wren Scott“ - По-ранна национална словна марка „LOREN SCOTT“ - Относително основание за отказ - Реално използване на марката - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 127/25)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LS Fashion, LLC (Уилмингтън, Делауер, САЩ) (представители: R. Black и S. Davies, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Gestión de Activos Isorana, SL (Оротава, Испания) (представители: F. Brandolini Kujman, J.-B. Devaureix и L. Montoya Terán, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 ноември 2011 г. (преписка R 1584/2009-4), постановено в производство по възражение със страни Gestión de Activos Isorana, SL и LS Fashion, LLC.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда LS Fashion, LLC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 109, 14.4.2012 г.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/42
 Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — Confédération Nationale du Crédit Mutuel/ЕЦБ
 (Дело T-751/16)
 (2017/C 006/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Confédération Nationale du Crédit Mutuel (Париж, Франция) (представител: M. Grégoire, avocat)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз да отмени решението на Европейската централна банка от 24 август 2016 г., прието във връзка с направеното от Crédit Mutuel искане за разрешение да изключи експозициите към публичния сектор при изчисляването на отношението на ливъридж в съответствие с член 429, параграф 14 от Регламент (EС) No 575/2013, за Crédit Mutuel и другите структури на групата, по отношение на които се прилага отношението на ливъридж (ECB/SSM/2016 — 9695000CG7B84NLR5984/92),
 —
 да осъди Европейската централна банка да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е изведено от злоупотреба с власт, която опорочавала обжалваното решение. Според жалбоподателя Европейската централна банка (EЦБ) има право, без да ги утежнява, нито да преценява доколко са подходящи, само да проверява, за да осигури конкретното им прилагане, дали са изпълнени необходимите условия, за да може институция да се ползва от дерогация от правилата за изчисляване на отношението на ливъридж, окончателно и точно определени от Комисията въз основа на изключителна компетентност с делегиран регламент, чието предназначение е да се вземат предвид особеностите на положението в банковия и финансовия сектор на Европейския съюз .
 2.
 Второто основание, предявено при условията на евентуалност спрямо първото, е изведено от допусната от EЦБ в обжалваното решение грешка при прилагане на правото. Според жалбоподателя трябва да се счита, че експозициите към структурите от публичния сектор, след като са приравнени на експозиции към централната администрация, са с нулево ниво риск, когато са деноминирани в нейната национална валута
 3.
 Третото основание, предявено при условията на евентуалност спрямо първите две основания, е изведено от явна грешка в преценката. Според жалбоподателя обжалваното решение явно не е съобразено с целите, които имат пруденциалните изисквания с оглед на характерните особености на регламентираното спестяване, и е явно непропорционално, с оглед на отрицателните последици, които налага на съответната институция.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на добра администрация, тъй като в случая ЕЦБ нито разгледала, нито взела предвид всички относими обстоятелства.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/25
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 13 декември 2012 г. — Donati/ЕЦБ
 (Дело F-63/09) (1)
 (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Оплакване за психически тормоз - Административно разследване - Достъп до преписката по разследването - Предаване на документите по преписката на лицата, обвинени в оплакването - Задължение за поверителност - Зачитане на правото на защита)
 2013/C 46/45
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paola Donati (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: F. Feyerbacher и N. Urban, B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Публична служба — Отмяна на решението на ЕЦБ да остави без последствие твърденията за психически тормоз, претърпян от жалбоподателката, както и обезщетение за претърпени неимуществени вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Donati понася направените от нея съдебни разноски и е осъдена да понесе съдебните разноски на Европейската централна банка.
 (1) ОВ C 205, 29.08.2009 г., стр.50.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/12
 Жалба, подадена на 21 април 2017 г. от NF срещу определението, постановено от Общия съд (първи разширен състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-192/16, NF/Европейски съвет
 (Дело C-208/17 P)
 (2017/C 231/16)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: NF (представители: P. O’Shea, BL, I. Whelan, BL, B. Burns, Solicitor)
 Друга страна в производството: Европейски съвет
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 28 февруари 2017 г., с което същият е отхвърлил жалбата поради това, че не е компетентен да се произнесе по нея,
 —
 да се произнесе окончателно по въпроса, който е предмет на настоящата жалба, да постанови, че Общият съд неправилно е приел, че не е компетентен, и да осъди ответника по дело T-192/16 да заплати съдебните разноски на жалбоподателя във връзка с определението на Общия съд и по тази жалба пред Съда на Европейския съюз,
 —
 да върне делото на Общия съд за разглеждане и решаване с указания да приеме, че има компетентност за това.
 Основания и основни доводи
 1.
 Липса на мотиви,
 2.
 Липса на надлежно разглеждане дали обжалваното споразумение в действителност е било решение на ответника,
 3.
 Игнориране на релевантни фактически въпроси,
 4.
 Необсъждане на представени пред него доказателства,
 5.
 Липса на пълно изследване и преценка на съществени въпроси,
 6.
 Непровеждане на по-нататъшни важни разследвания,
 7.
 Решаване при липса на достатъчно информация,
 8.
 Неспазване на принципите, установени от Съда в решение по дело C-294/83.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/14
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция) на 25 февруари 2009 г. — Idryma Typou A.E./Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis (Министър на пресата и медиите)
 (Дело C-81/09)
 2009/C 102/23
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: Idryma Typou A.E.
 Ответник: Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis
 Преюдициален въпрос
 Съдържа ли Директива 68/151/ЕИО, която в член 1 гласи, че „[М]ерките за координиране, предписани от настоящата директива, се прилагат относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки, свързани със следните видове дружества: [...] — в Гърция: ανώνυμη εταιρία [акционерно дружество], [...]“, правило, което забранява приемането на национална разпоредба като тази на член 4, параграф 3 от Закон No 2328/1995, доколкото тя гласи, че глобите, предвидени в предходните параграфи на този член за нарушаване на законодателството и на правилата за професионална етика във връзка с функционирането на телевизионни канали, са наложени съвместно и солидарно, не само по отношение на дружеството, което притежава лиценз за създаване и използване на телевизионен канал, а и по отношение на всички акционери, които имат акционерен дял по-голям от 2,5 %?


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/12
 Жалба, подадена на 14 юни 2011 г. от XXXLutz Marken GmbH срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 24 март 2011 г. по дело T-54/09, XXXLutz Marken GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели); друга страна в производството: Natura Selection S.L.
 (Дело C-306/11)
 2011/C 238/17
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: XXXLutz Marken GmbH (представител: H. Pannen, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството:
 —
 Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 —
 Natura Selection S.L.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 делото да бъде върнато на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Общият съд нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1), тъй като приел, че знаците „Linea Natura Natur hat immer Stil“ и „natura selection“ са сходни, само защото и двата знака съдържат словния елемент „natura“. Този словен елемент обаче не бил определящият елемент на по-ранната марка на Общността.
 При преценката относно сходството на знаците Общият съд изходил от неправилно от правна гледна точка разбиране на понятията „отличителен характер“ и „описателен характер“.
 На следващо място, изводите на Общия съд във връзка със сходството на знаците били противоречиви и в това отношение показвали, че е налице липса на мотиви.
 В допълнение, Общият съд постановил обжалваното съдебно решение въз основа на изопачени факти. Обратно на констатациите на Общия съд, в производството пред отдела по споровете и пред апелативния състав жалбоподателят вече доказал, че съществува връзка между разглежданите стоки и словния елемент „natura“.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/24
 Жалба, подадена на 23 март 2012 г. — Spa Monopole/СХВП — Orly International (SPARITUAL)
 (Дело T-131/12)
 2012/C 165/41
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. De Brouwer, E. Cornu и É. De Gryse, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Orly International, Inc. (Van Nuys, Съединени щати)
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 януари 2012 г. по преписка R 2396/2010-1;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SPARITUAL“ за стоки от клас 3 — заявка за марка на Общността No 3631884
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словни марки „SPA“ и „Les Thermes de Spa“, регистрирани в Бенелюкс за стоки и услуги от класове 3, 32 и 42
 Решение на отдела по споровете: отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 при преценката на репутацията на словната марка „SPA“ в рамките на клас 32 и нарушение на член 8, параграф 5 от посочения Регламент No 207/2009 при преценката на опасността от неоснователно извличане на полза от репутацията на марката „SPA“.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 17 април 2008 г. — Nordmilch/СХВП (Vitality)
 (Дело T-294/06) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността Vitality - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 128/70)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nordmilch eG (Zeven, Германия) (представител: R. Schneider, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 9 август 2006 г. (преписка R 746/2004-4) относно регистрацията на словния знак Vitality като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Nordmilch eG да заплати разноските.
 (1) ОВ C 310, 16.12.2006 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/37
 Жалба, подадена на 15 септември 2008 г. — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Изображение на кон)
 (Дело T-386/08)
 (2008/C 313/67)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research Development (Leopoldshöhe, Deutschland) (представители: C. Czychowski, A. Nordemann и A. Dustmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 юли 2008 година по преписка R 1730/2007-1 както и решението на проверителя от 25 септември 2007 година,
 —
 да се допусне да бъде публикувана заявката за марка на Общността 4829354,
 —
 да се осъди отвеника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Изображение на кон, за стоки и услуги от класове 18, 25 и 31 — заявка No 4 829 354
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: Отхвърля регистрацията
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като заявената марка не била нито пряко описателна нито изключително описателна и притежавала необходимия отличителен характер.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/35
 Жалба, подадена на 22 юни 2016 г. — Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO — Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
 (Дело T-336/16)
 (2016/C 296/45)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Бусто Арсицио, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gianni Versace SpA (Милано, Италия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO“— заявка за регистрация No 11 992 435
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 6 април 2016 г. по преписка R 1005/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи жалбата,
 —
 да отмени обжалваното решение и да регистрира марка No 11992435 за всички заявени стоки, без да са засягат стоките, за които вече е извършена регистрация,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 Жалбоподателят твърди, че решението от 6 април 2016 г. е опорочено поради непълния анализ на доказателствата относно недостатъчното използване от насрещната страна на посочените марки, както и неизвършването на внимателна преценка на вероятността от объркване между марките и стоките в светлината на всички релевантни фактори.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/19
 Решение на Съда (шести състав) от 21 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Наказателно производство срещу Etablissements Fr. Colruyt NV
 (Дело C-221/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2011/64/ЕС - Член 15, параграф 1 - Свободно определяне от производителите и вносителите на максималните продажни цени на изделията от обработен тютюн - Национална правна уредба, която забранява продажбата на подобни изделия от търговците на дребно на цени, които са по-ниски от изписаните върху акцизния бандерол - Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Условия за продажба - Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС))
 (2016/C 419/23)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страна в главното производство
 Etablissements Fr. Colruyt NV
 Диспозитив
 1)
 Член 15, параграф 1 от Директива 2011/64/ЕС на Съвета от 21 юни 2011 година относно структурата и ставките на акциза върху обработен тютюн трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия, доколкото тази цена е била свободно определена от производителя или вносителя.
 2)
 Член 34 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия, доколкото тази цена е била свободно определена от вносителя.
 3)
 Член 101 ДФЕС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която забранява на търговците на дребно да продават тютюневи изделия на единична цена, по-ниска от посочената от производителя или вносителя цена върху акцизния бандерол, с който са облепени тези изделия.
 (1) ОВ C 262, 10.8.2015 г.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/26
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 5 ноември 2015 г. — X/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-570/15)
 (2016/C 038/38)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 По какъв критерий/какви критерии трябва да се прецени кое законодателство Регламент (ЕИО) No 1408/71 (1) определя за приложимо в случая на работник с местожителство в Белгия, който през съответната година извършва в Нидерландия голямата част от дейностите си за своя нидерландски работодател и който наред с това извършва 6,5 % от тези дейности в Белгия — вкъщи и при клиенти — при положение че в тази насока липсва установен модел и че работникът не е имал договорки с работодателя си относно извършването на дейности в Белгия?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26 и поправка в ОВ L 32, 6.2.2008, стр. 31).


text:
 7.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/8
 Дело, заведено на 11 април 2011 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-8/11)
 2011/C 199/04
 На 11 април 2011 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis и Florence Simonetti, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:
 1.
 като не е осигурила компетентните ѝ органи да изготвят, и където е целесъобразно, да одобрят стратегически карти на шума и да изготвят планове за действие за шума за всички важни пътища на своя територия, които имат над шест милиона преминавания на превозни средства на година, и да осигури, че информацията от стратегическите карти на шума и резюмета на плановете за действие, както са посочени в приложение VI към директивата, са изпратени на Надзорния орган на ЕАСТ, Република Исландия не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 7, параграф 1, член 8, параграф 1 и член 10 от акта, посочен в точка 32ж от приложение XX към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда), адаптирана към Споразумението с протокол 1 към него;
 както и
 2.
 съдът да нареди на Република Исландия да поеме разходите по съдебното производство.
 Правен и фактологичен контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ посочва, че Исландия не е изготвила карти на шума и планове за действие за шума за важни пътища с над шест милиона преминавания на превозни средства на година,
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ посочва, че такъв пропуск представлява нарушение на член 7, параграф 1, член 8, параграф 1 и член 10 от Директива 2002/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 юни 2002 г. относно оценката и управлението на шума в околната среда, посочена в точка 32ж от приложение XX към Споразумението за ЕИП.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/39
 Решение на Първоинстанционния съд от 5 май 2009 г. — Rotter/СХВП (Форма на фигура от наденици)
 (Дело T-449/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на фигура от наденици - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 2009/C 141/80
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Thomas Rotter (Мюнхен, Германия) (представител: M. Müller, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу Решение от 27 септември 2007 г. на четвърти апелативен състав на СХВП (преписка R 1415/2006-4) относно регистрацията като марка на Общността на триизмерен знак, представляващ фигура от наденици.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Thomas Rotter да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/62
 Иск, предявен на 20 юни 2008 г. — C-Content/Служба за официални публикации на Европейските общности
 (Дело T-247/08)
 (2008/C 209/111)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: C-Content BV ('s Hertogenbosch, Нидерландия) (представител: M. Meulenbelt, advocaat)
 Ответник: Служба за официални публикации на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се приеме за установено, че Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации) е нарушила общностното право във връзка с обществените поръчки и договорите, посочени в настоящата искова молба;
 —
 да се осъди Службата за публикации да обезщети ищеца за направените от него разходи и за претърпените от него вреди в съответствие с настоящата искова молба;
 —
 да се осъди Службата за публикации да заплати направените от ищеца съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело ищецът предявява иск за извъндоговорна отговорност поради вредите, които твърди, че е претърпял вследствие на допуснатите от Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации) незаконосъобразности в определени процедури за възлагане на обществена поръчка относно услуги по публикуване в електронен вид.
 Ищецът изтъква определени доводи за ангажиране на отговорността за всяка оспорвана процедура за възлагане на обществена поръчка.
 Ищецът твърди, че Службата за публикации е нарушила принципа на добра администрация и този на дължимата грижа, както и принципите на равно третиране, на прозрачност и на оправданите правни очаквания:
 1.
 По обществена поръчка No 2034 за производство и размножаване на CD-ROM, които съдържат серии L и C на Официален вестник: поради възлагане на поръчката на конкурент на ищеца, въпреки че последният е представил най-изгодната оферта от икономическа гледна точка; поради промяна на ключовите спецификации и занижаване на тръжните изисквания по време на процедурата за възлагане на обществена поръчка или след избиране на спечелилия поръчката участник, без да се уведомят останалите участници; поради отказ за осъществяване на надлежен контрол на резултатите от обществената поръчка след подадени възражения пред Службата за публикации във връзка с крайния резултат от поръчката; поради това, че не е организирала нова покана за представяне на оферти, а е продължена процедура No 2034 въз основа на значително занижени критерии.
 2.
 По обществена поръчка No 6019 за предоставяне на услуги по публикуване в електронен вид, по специално в притурка (S) на Официален вестник след приемането на 10-те нови държави-членки: поради отмяна на обществената поръчка въз основа на член 101 от Регламент No 1605/2002 (1) заради оповестяване на поверителна информация; ищецът твърди, че това оповестяване не е можело да повлияе на резултатите от обществената поръчка, тъй като информацията вече е била публично достояние и офертите вече са били представени. Освен това ищецът твърди, че не е имало надлежно мотивиране от страна на Службата за публикации. На последно място той твърди, че отмяната му е причинила значителна вреда и че е представил по-изгодната от двете оферти в рамките на отменената обществена поръчка.
 3.
 По обществена поръчка No 1695 за предоставяне услуги по публикуване в електронен вид, по-специално в притурка (S) на Официален вестник: поради използване на удължаването на действието на Договор No 1695


text:
с цел да бъде изменен. Ищецът твърди, че Службата за публикации не е имала правно основание да осъществи или допусне удължаване на договора и като резултат от това — да го измени, заменяйки подизпълнителя. Ищецът изтъква, че Службата за публикации не е провела сериозни преговори и не е разследвала възможността за запази ищеца като основен подизпълнител за оставащия период.
 Ищецът твърди, че като пряка последица от горепосочените нарушения е загубил положението си на доставчик на софтуер на Службата за публикации и е понесъл значителни разходи, вреди и пропуснати ползи и счита, че Службата за публикации следва да ги обезщети.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 12.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 263/10
 Молба за консултативно становище на Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Landgericht, от 9 април 2013 г. по дело Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen
 (Дело E-6/13)
 2013/C 263/11
 С писмо от 9 април 2013 г., получено в деловодството на Съда на 15 април 2013 г., е отправена молба до Съда на ЕАСТ от Fürstliches Landgericht (Княжески съд, Лихтенщайн) за консултативно становище по дело Metacom AG/Rechtsanwälte Zipper & Collegen по следните въпроси:
 1.
 Възможно ли е европейски адвокат, инициирал производство в друга държава от ЕИП от свое име, а не в изпълнение на мандата от трета страна, да се позовава на Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 г. относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги (1)?
 2.
 Съвместимо ли е задължението на европейските адвокати за уведомяване на органите на приемащата държава (предвидено в член 59 от лихтенщайнския Закон за адвокатурата (Rechtsanwaltsgesetz) с Директива 77/249/ЕИО, и по-специално с член 7 от посочената директива?
 3.
 Ако отговорът на въпрос 2 е утвърдителен: като се вземе предвид Директива 77/249/ЕИО, може ли липсата на подадено уведомление в приемащата държава от страна на европейски адвокат, ангажиран с предоставянето на услуги, да има за последствие невъзможност на въпросния адвокат да претендира за адвокатски хонорари в съответствие с тарифата на хонорарите, предвидена в приемащата държава (в Лихтенщайн — хонорарите, предвидени в Закона за адвокатските хонорари (Gesetz über den Tarif für Rechtsanwälte und Rechtsagenten) и Наредбата за адвокатските хонорари (Verordnung über die Tarifansätze der Entlohnung für Rechtsanwälte und Rechtsagenten)?
 4.
 Когато европейски адвокат, ангажиран с предоставянето на услуги, е уведомил органите на приемащата държава едва на по-късна дата, може ли това последващо уведомление да има за последствие възможност на въпросния адвокат да претендира единствено за хонорари в съответствие с тарифата на хонорарите, предвидена в приемащата държава, по отношение на периода след посоченото уведомление, но не и по отношение на процесуалните действия, предприети преди тази дата?
 5.
 Като се вземе предвид Директива 77/249/ЕИО, зависи ли отговорът на въпроси 3 и 4 от това дали в началото на производството Съдът на приемащата държава е посочил на европейския адвокат, ангажиран с предоставянето на услуги, задължението съгласно правото на посочената държава за уведомяване на съответните органи?
 (1) ОВ L 78, 26.3.1977 г., стр. 17.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/56
 Жалба, подадена на 19 октомври 2010 г. — Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat/СХВП — von Eicken (SEBA TRADITION ESTABLISHED 193220 FILTER)
 (Дело T-508/10)
 ()
 2010/C 346/110
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Seba Diș Tįcaret ve Naklįyat A.S. (Истанбул, Турция) (представител: H. Wilde, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Johann Wilhelm von Eicken GmbH (Любек, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 август 2010 г. по преписка R 0559/2009-4;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: цветна фигуративна марка, съдържаща словните елементи „ESTABLISHED 1932 SEBA TRADITION“ за стоки от клас 34
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Johann Wilhelm von Eicken GmbH
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: германска фигуративна марка, съдържаща словните елементи „ESTABLISHED 1770 JOHANN WILHELM VON EICKEN TRADITION“ за стоки от клас 34
 Решение на отдела по заличаването: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не е налице вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОB L 78, стр. 1).


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/9
 Решение на Съда (седми състав) от 7 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Гръцка република
 (Дело C-127/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения на държава членка - Директива 2006/42/ЕО относно машините - Липса на транспониране в предписания срок)
 2010/C 328/14
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Karanasou Apostolopoulou и G. Zavvos, agents)
 Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou, agent)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения на държава членка — Невъвеждане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО (преработен текст)
 Диспозитив
 1.
 Като не е въвела в предписания срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 май 2006 година относно машините и за изменение на Директива 95/16/ЕО, и при всички положения, като не е уведомила Комисията за тези разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/46
 Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 7 септември 2009 г. — Саид Шамилович Кадзоев/Министерство на вътрешните работи
 (Дело C-357/09)
 2009/C 267/79
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София — град
 Страни в главното производство
 Саид Шамилович Кадзоев
 Министерство на вътрешните работи
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли чл. 15, пар. 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (1) да се тълкуват в смисъл, че:
 а)
 когато по националното право на държавата членка не са предвидени изисквания за максимален срок за задържане и основания за удължаването му до въвеждане на изискванията на тази директива, а при въвеждането й — не е предвидено обратно действие на новите разпоредби, то посочените разпоредби от същата директива се прилагат и включват период от време само след въвеждане на изискванията й в националното право от държавата членка?
 б)
 в предвидените срокове за задържане с цел извеждане в специализирано място по същата директива, не се включва период от време, през който е съществувала забрана за изпълнение на решение за извеждане от държавата членка по силата на изрична правна норма поради провеждане на производство за предоставяне на убежище по подадена молба от гражданина на трета страна, макар и през време на това производство да е продължил да пребивава в същия специализиран дом за задържане, когато националното законодателство на държавата членка допуска това?
 2)
 Следва ли чл. 15, пар. 5 и 6 от Директива 2008/115/ЕО [...] да се тълкуват в смисъл, че в предвидените срокове за задържане с цел извеждане в специализирано място по същата директива не се включва период от време, през който е съществувала забрана за изпълнение на решение за извеждане от държавата членка по силата на изрична правна норма, поради наличие на производство по съдебно обжалване на това решение, макар и през време на това производство да е продължил да пребивава в същия специализиран дом за задържане, когато гражданинът не е притежавал валидни документи за самоличност и поради това съществува съмнение за личността му, не притежава средства за издръжка и има агресивно поведение?
 3)
 Следва ли чл. 15, пар. 4 от Директива 2008/115/ЕО [...] да се тълкува в смисъл, че не е налице разумна възможност за извеждане, когато:
 а)
 към момента на преразглеждане от съда на задържането, държавата по националната принадлежност на гражданина е отказала да му издаде документ за пътуване с цел завръщане и не е постигната към този момент договореност с трета страна за приемането му, макар да продължават да се полагат усилия от страна на административните органи на държавата членка?
 б)
 към момента на преразглеждане от съда на задържането съществува споразумение за обратно приемане между Европейската общност и държавата по националната принадлежност на гражданина на трета страна, но държавата членка не се е позовала на разпоредбите му поради наличие на ново доказателство — свидетелство за раждане на този гражданин,


text:
при условие, че същият не желае завръщането си?
 в)
 предвидените възможности за удължаване на сроковете за задържане по чл. 15, пар. 6 от същата директива са изчерпани, както и когато не е постигната договореност с трета страна за приемане към момента на преразглеждане от съда на задържането му във връзка с чл. 15, пар. 6, буква б) от същата?
 4)
 Следва ли чл. 15, пар. 4 и 6 от Директива 2008/115/ЕО [...] да се тълкуват в смисъл, че ако при преразглеждане на задържането с цел извеждане на гражданин на трета страна се установи, че не е налице разумна възможност за извеждането му и са изчерпани възможностите за удължаване срока на задържането му, то:
 а)
 не следва да се постанови незабавното му освобождаване и когато са налице кумулативно следните условия: гражданинът не притежава валидни документи за самоличност без оглед на срока им и поради това съществува съмнение за личността му, има агресивно поведение, не притежава никакви средства за издръжка и не съществува трето лице, което да е поело задължение да му осигури издръжка?
 б)
 при вземане на решение за освобождаване подлежат на преценка обстоятелствата дали гражданинът на трета страна притежава необходимите средства за престой на територията на държавата членка и адрес, на който да пребивава, според изискванията на националното право на държавата членка?
 (1) ОВ L 348, стр. 98.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/23
 Решение на Първоинстанционния съд от 8 септември 2009 г. — Европейска фондация за обучение/Landgren
 (Дело T-404/06) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за неопределено време - Решение за уволнение - Член 47, буква в) от УРС - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Неограничена компетентност - Парично обезщетение)
 2009/C 256/41
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска фондация за обучение (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)
 Друга страна в производството: Pia Landgren (Revigliasco, Италия) (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (пленум) от 26 октомври 2006 г. по дело Landgren/Европейска фондация за обучение (F-1/05, Rec FP, стр. I-А-1-123 и II-А-1-459).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Европейската фондация за обучение понася направените от нея разноски, както и разноските на г-жа Pia Landgren по настоящото производство.
 3.
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.