text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/34
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 8 юни 2009 г. — Volvo Car Germany GmbH/Autohof Weidensdorf GmbH
 (Дело C-203/09)
 2009/C 180/59
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Volvo Car Germany GmbH
 Ответник: Autohof Weidensdorf GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 18, буква а) от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите-членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, съгласно която на търговския представител не се дължи обезщетение дори когато принципалът е прекратил договора с предизвестие, ако към момента на прекратяването на договора с предизвестие е било налице съществено основание за незабавно прекратяване на договора поради виновно неизпълнение от страна на търговския представител, без обаче това основание да е било причина за прекратяването на договора?
 2)
 Ако такава национална правна уредба е съвместима с директивата:
 Забранява ли член 18, буква а) от директивата изключващата правото на обезщетение национална правна уредба да се прилага по аналогия към случаите, при които същественото основание за незабавно прекратяване на договора поради виновно неизпълнение от страна на търговския представител е възникнало едва след изпращането на предизвестието за прекратяване, а принципалът е узнал за това основание едва след прекратяването на договора, така че вече не е можел да упражни правото си на незабавно прекратяване на договора поради виновно неизпълнение от страна на търговския представител?
 (1) ОВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/17
 Решение на Общия съд от 22 януари 2015 г. — Novomatic/СХВП — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
 (Дело T-172/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „AFRICAN SIMBA“ - По-ранна национална фигуративна марка „Simba“ - Относително основание за отказ - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 081/21)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Австрия) (представител: W. Mosing, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Германия) (представители: O. Ruhl и C. Sachs, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 януари 2013 г. (преписка R 157/2012-4), постановено в производство по възражение със страни Simba Toys GmbH & Co. KG и Novomatic AG
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Novomatic AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 141, 18.5.2013 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/14
 Иск, предявен на 8 юли 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-380/16)
 (2016/C 314/20)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Owsiany-Hornung и M. Wasmeier)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да установи с оглед на член 258, първа алинея от Договора за функциониране на Европейския съюз, че като изключила от специалния режим за туристически агенти доставките на пътнически услуги за ползващи се от тях за нуждите на стопанската си дейност данъчнозадължени лица и като допуснала туристическите агенти, доколкото този специален режим е приложим по отношение на тях, да определят фиксирана данъчна основа за някои категории доставки на услуги и за всеки данъчен период, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 73, както и по членове 306—310 от Директива 2006/112/ЕО;
 —
 да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Ищецът твърди, че предвиденият от Германия режим за установяване на задължения за данъка върху добавената стойност за пътнически услуги не е в съответствие с Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1). Членове 306—310 от посочената директива предвиждали специален режим, при който предоставяните от туристическите агенти на клиенти туристически услуги се считат за единна услуга. Германското право недопустимо се отклонявало от този режим.
 Първо, било недопустимо да се изключи прилагането на специалния режим по отношение на данъчнозадължени лица, които използват услугите за целите на стопанската си дейност. В решение от 26 септември 2013 г., Комисия/Испания, C-189/11 (2) Съдът е установил, че специалният режим трябва да се прилага не само по отношение на частни крайни потребители, но и по отношение на данъчнозадължени предприемачи. Държавите членки нямали право да ограничават посочения специален режим само до честните крайни потребители.
 Второ, предвиденият в германското право метод на установяване на задълженията за ДДС бил несъвместим с Директива 2006/112/ЕО. Съгласно членове 73 и 306—310 от същата директива данъчната основа трябвало да се определя поотделно за всяко пътуване. Германското право обаче допускало фиксирано изчисляване на маржа на печалба за някои „категории услуги“ или за всички пътувания, осъществени през определен период. Отново в споменатото решение Съдът приел, че такова фиксирано определяне не е в съответствие с общата система на ДДС.
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
 (2) EU:C:2013:587.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/32
 Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-395/06)
 (2007/C 42/56)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Италианска република [представител: P.Gentili, Avvocato dello Stato]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени списък No 9433 от 4.10.2006 г. на Европейската комисия, Главна дирекция „Регионална политика“ — Програми и проекти в Кипър, Гърция, Унгария, Италия, Малта и Нидерландия — с предмет плащания на Комисията, различни от искания размер Rif. Programma DOCUP Piemonte (N. CCI 2000 IT 162 DO 007);
 —
 да се отмени списък No 10841 от 14.11.2006 г. на Европейската комисия, Главна дирекция „Регионална политика“ — Програми и проекти в Кипър, Гърция, Унгария, Италия, Малта и Нидерландия — с предмет удостоверяване и деклариране на междинни разходи и на заявления за плащане. DOCUP Veneto Ob. 2 2000-2006 (N. CCI 2000 IT 162 DO 005);
 —
 да се отмени списък No 10853 от 14.11.2006 г. на Европейската комисия, Главна дирекция „Регионална политика“ — Програми и проекти в Кипър, Гърция, Унгария, Италия, Малта и Нидерландия — с предмет плащания на Комисията, различни от искания размер.Rif. Programma POR Puglia (N. CCI 1999 IT 161 PO 009);
 —
 да се отмени списък No 10929 от 15.11.2006 г. на Европейската комисия, Главна дирекция „Регионална политика“ — Програми и проекти в Кипър, Гърция, Унгария, Италия, Малта и Нидерландия — с предмет плащания на Комисията, различни от искания размер. Rif. Programma DOCUP Toscana Ob. 2 (N. CCI 2000 IT 162 DO 001);
 —
 да се отмени списък No 10930 от 15.11.2006 г. на Европейската комисия, Главна дирекция „Регионална политика“ — Програми и проекти в Кипър, Гърция, Унгария, Италия, Малта и Нидерландия — с предмет плащания на Европейската комисия, различни от искания размер. Rif. POR Campania 2000-2006 (N. CCI 1999 IT 161 PO 007);
 —
 да се отмени списък No 11019 от 17.11.2006 г. на Европейската комисия, Главна дирекция „Регионална политика“ — Програми и проекти в Кипър, Гърция, Унгария, Италия, Малта и Нидерландия — с предмет плащания на Европейската комисия, различни от искания размер. Rif. Programma POR Sardegna 2000-2006 (N. CCI 1999 IT 161 PO 010);
 —
 да се отменят всички свързани и обусловени актове, с произтичащо от това осъждане на Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са сходни с тези, приведени по Дело Т-345/004 „Италианска република срещу Комисията“ (1).
 (1) OB C 262, 23.10.2004 г., стр. 55.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/49
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 11 декември 2008 г. — Schell/Комисия
 (Дело F-83/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Точки за предимство - Общи разпоредби за изпълнение на член 45 от Правилника)
 (2009/C 32/95)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Arno Schell (Брюксел, Белгия) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и M. Velardo)
 Предмет
 Публична служба — Главно отмяна на списъците с длъжностните лица, повишени в процедурите за повишаване за 2004 г. и 2005 г. поради това, че тези списъци не съдържат името на жалбоподателя и, при условията на евентуалност, на предоставянето на точки за повишаване по време на горепосочените години що се отнася до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 18.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/12
 Решение на Съда (втори състав) от 26 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — HK Danmark, от името на Glennie Kristensen/Experian A/S
 (Дело C-476/11) (1)
 (Принцип за недопускане на дискриминация въз основа на възрастта - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 21, параграф 1 - Директива 2000/78/ЕО - Член 6, параграфи 1 и 2 - Професионална пенсионна схема - Зависеща от възрастта прогресивна скàла на размера на вноските)
 2013/C 344/18
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Ищец: HK Danmark, от името на Glennie Kristensen
 Ответник: Experian A/S
 В присъствието на: Beskæftigelsesministeriet
 Предмет
 Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на член 6, параграф 2 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7) — Обосноваване на разликите в третирането въз основа на възрастта — Определяне за възраст за достъп до или за придобиване на право на пенсия за осигурителен стаж и възраст или обезщетение за инвалидност по професионални социалноосигурителни схеми — Общо изключение за професионалните социалноосигурителни схеми, при условие че се избягва дискриминацията по пол, или изключение единствено във връзка с осигуряването по тези схеми — Национална правна уредба, по силата на която работодателят може да заплаща, като част от възнаграждението, пенсионни вноски по зависеща от възрастта на работника прогресивна скàла.
 Диспозитив
 Принципът за недопускане на дискриминация въз основа на възрастта, провъзгласен в член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз и конкретизиран с Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, и по-специално член 2 и член 6, параграф 1 от тази директива трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат професионални пенсионни схеми, съгласно които работодателят заплаща — като част от възнаграждението — пенсионни вноски по зависеща от възрастта прогресивна скàла, при условие че произтичащата от това разлика в третирането въз основа на възрастта е подходяща и необходима за постигането на законосъобразна цел, което националната юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г.


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/14
 Определение на председателя на Общия съд от 25 август 2017 г. — Sigma Orionis/Комисия
 (Дело T-48/16 R)
 ((Обезпечително производство - Клауза за подсъдност - Седма рамкова програма на Европейската общност (2007 — 2013) и Рамкова програма за научни изследвания и иновации „Хоризонт 2020“ - Решение за спиране на плащанията и за прекратяване на договорите за субсидиране в резултат на финансов одит - Суми, за които се твърди, че Комисията дължи в рамките на изпълнение на договори за субсидиране - Искане за обезщетение за вреди и загуби - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси))
 (2017/C 338/14)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sigma Orionis SA (Валбон, Франция) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Lewis и M. Siekierzyńska)
 Предмет
 Искане на основание членове 278 и 279 ДФЕС за незабавно плащане от Комисията на различни суми по няколко споразумения за субсидиране и за спиране на изпълнението на решението за прекратяване на споразуменията
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/32
 Жалба, подадена на 9 ноември 2015 г. — Orthema Service/СХВП (Gehen wie auf Wolken)
 (Дело T-620/15)
 (2016/C 007/43)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Orthema Service GmbH (Роткройц, Швейцария) (представител: M. Gail, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: словна марка на Общността „Gehen wie auf Wolken“ — заявка за регистрация No 13 121 868
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 септември 2015 г. по преписка R 404/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/29
 Жалба, подадена на 27 септември 2014 г. — Topps Europe/Комисия
 (Дело T-699/14)
 (2014/C 448/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Topps Europe Ltd (Milton Keynes, Обединено кралство) (представители: R. Vidal и A. Penny, Solicitors и B. Kennelly, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията от 15 юли 2014 г. по преписка AT.39899 — предоставяне на лицензии за права на интелектуална собственост на футболни организации, с което се отхвърля оплакването на жалбоподателя, че някои национални футболни ръководства и сдружения на играчи, заедно с Panini S.p.A., Съюза на европейските футболни асоциации, Международната федерация на футболните асоциации, Fédération Française de Football, Associazione Italiana Calciatori, Real Federación Española de Fútbol, както и Deutscher Fußball-Bund, са нарушили членове 101 и 102 ДФЕС, и
 —
 да осъди ответника да заплати разноските на жалбоподателя в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от твърдението, че ответникът сериозно е нарушил процесуалните права на жалбоподателя и по този начин е допуснал грешка при прилагане на правото.
 2.
 Второ правно основание, изведено от твърдението, че решението на ответника се основава на грешни факти и е обусловено от явна грешка при преценката и по този начин ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото и/или преценката на фактите.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/27
 Иск, предявен на 2 юли 2008 г. — Global Digital Disc/Комисия
 (Дело T-259/08)
 (2008/C 272/53)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Global Digital Disc GmbH & Co. KG (Ottendorf-Okrilla, Германия) (представител: D. Ehle, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди ответникът да изплати на ищеца обезщетение в размер на 8 025 495,25 EUR, заедно с лихва от 8 %, считано от 1 януари 2008 г.,
 —
 да се установи, че ответникът е длъжен да обезщети и вредата, претърпяна от ищеца, считано от 1 януари 2008 г., която той все още търпи, заедно с лихвите,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът иска обезщетение за вредата, претърпяна поради факта, че Комисията не е наложила временни и окончателни антидъмпингови мита на вноса на записваеми компакт дискове („CD-R“) с произход от Китайската народна република, Хонг Конг и Малайзия, и поради факта, че е прекратила антидъмпинговото производство във връзка с този внос с решение от 3 ноември 2006 г. (1)
 Ищецът е предприятие, установено в Германия, което произвежда CD-R и DVD-R.
 В мотивите към иска си ищецът изтъква, че административното и нормативно поведение на ответника по време на, до и след прекратяването на антидъмпинговото производство във връзка вноса на CD-R с произход от Китайската народна република, Хонг Конг и Малайзия е нарушило в много отношения и по достатъчно съществен начин норми, основно приложими в антидъмпинговото право, които предоставяли права на ищеца. Той твърди освен това, че тези достатъчно съществени правонарушения на Комисията били довели до значителна вреда за ищеца. Той изтъква по-нататък, че съществувала пряка причинна връзка между съществените правонарушения и вече претърпяната и бъдеща вреда.
 (1) Решение на Комисията от 3 ноември 2006 г. за прекратяване на антидъмпинговото производство във връзка с вноса на записваеми компакт дискове (CD-R) с произход от Китайската народна република, Хонг Конг и Малайзия (ОВ L 305, стр. 15).


text:
 13.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/1
 (2008/C 236/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 223, 30.8.2008 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 209, 15.8.2008 г.
 ОВ C 197, 2.8.2008 г.
 ОВ C 183, 19.7.2008 г.
 ОВ C 171, 5.7.2008 г.
 ОВ C 158, 21.6.2008 г.
 ОВ C 142, 7.6.2008 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/6
 Решение на Съда (първи състав) от 26 януари 2017 г. — Villeroy & Boch AG/Европейска комисия
 (Дело C-625/13 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство - Съгласуване на цените и обмен на чувствителна търговска информация - Единно нарушение - Доказване - Глоби - Пълен съдебен контрол - Разумен срок - Пропорционалност))
 (2017/C 104/09)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Villeroy & Boch AG (представители: M. Klusmann и T. Kreifels, Rechtsanwälte, подпомагани от M. S. Thomas, professeur)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Malferrari, F. Castillo de la Torre и F. Ronkes Agerbeek)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Villeroy & Boch AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 39, 8.2.2014 г.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/7
 Решение на Съда (втори състав) от 16 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Universal Music International Holding BV/Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož
 (Дело C-12/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Специална компетентност - Член 5, точка 3 - Деликтна или квазиделиктна отговорност - Вредоносно събитие - Небрежност от страна на адвоката при изготвянето на договор - Място, където е настъпило вредоносното събитие))
 (2016/C 305/10)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Universal Music International Holding BV
 Ответници: Michael Tétreault Schilling, Irwin Schwartz, Josef Brož
 Диспозитив
 1)
 Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че в случай като този по главното производство при липсата на други връзки за „място, където е настъпило вредоносното събитие“, не може да се приеме намиращото се в дадена държава членка място, в което е настъпила вреда, когато тя е само имуществена загуба, която е настъпила директно в банковата сметка на ищеца и е пряка последица от действия на непозволено увреждане, извършени в друга държава членка.
 2)
 При проверка на компетентността съгласно Регламент No 44/2001 сезираният със спора съд трябва да прецени всички данни, с които разполага, включително при необходимост и доводите, с които ответникът оспорва твърденията на ищеца.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/52
 Жалба, подадена на 28 януари 2009 г. — A. Loacker/СХВП — Editrice Quadratum (QUADRATUM)
 (Дело T-42/09)
 (2009/C 69/114)
 Език на жалбата италиански
 Страни
 Жалбоподател: A. Loacker SpA (Renon, Италия) (представители: V. Bilardo, C. Bacchini, M. Mazzitelli, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Editrice Quadratum SpA (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Editrice Quadratum SpA.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Quadratum“ за разграничаване от останалите на стоките от клас 30, заявка за регистрация No 4653481.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „LOACKER QUADRATINI“ за разграничаване на определени стоки от клас 30.
 Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата на заявителя на марката.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б), като и на член 73 и член 74 от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/15
 Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-633/14 — Monster Energy/EUIPO
 (Дело C-602/15)
 (2016/C 270/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Monster Energy Company (представител: P. Brownlow, Solicitor)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 4 май 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/13
 Определение на Съда (шести състав) от 14 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — BASF SE/Федерална република Германия
 (Дело C-456/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Европейския съюз - Директива 2003/87/ЕО - Член 10а, параграф 5 - Метод за разпределение на квотите - Безплатно разпределяне на квоти - Метод на изчисление на единния коефициент за междусекторна корекция - Решение 2011/278/ЕС - Член 15, параграф 3 - Решение 2013/448/ЕС - Член 4 - Приложение II - Валидност))
 (2016/C 343/20)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BASF SE
 Ответник: Федерална република Германия
 Диспозитив
 1)
 При обсъждането на първия и втория въпрос не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на член 15, параграф 3 от Решение 2011/278/ЕС на Решение на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, доколкото тази разпоредба изключва възможността да се вземат предвид емисиите от генераторите на електроенергия при определянето на максималното годишно количество квоти.
 2)
 Член 4 и приложение II към Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, са невалидни.
 3)
 Ограничава действието във времето на обявяването на невалидността на член 4 от Решение 2013/448 и на приложение II към него, така че, от една страна, това обявяване да има действие едва след изтичането на срок от десет месеца от датата на произнасяне на решение от 28 април 2016 г. по дело Borealis Polyolefine и др. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 и C-391/14 — C-393/14, EU:C:2016:311), за да позволи на Европейската комисия да приеме необходимите мерки, и от друга страна, до изтичането на този срок приетите на основание на невалидните разпоредби мерки да не могат да бъдат преразглеждани.
 (1) ОВ C 389, 23.11.2015 г.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/19
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 14 октомври 2010 г. — X NV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-498/10)
 ()
 2011/C 13/33
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X NV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 56 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че е налице ограничение на свободното предоставяне на услуги, ако получателят на услуга, предоставена от установено в друга държава членка лице, е задължен от законодателството на държавата членка, в която той е установен и в която се предоставя тази услуга, да удържи данък при източника върху дължимото възнаграждение за предоставената услуга, при положение, че липсва подобно задължение за удържане на данък при източника по отношение на доставчици на услугата, установени в същата държава членка, като получателя на услугата?
 2а.
 Ако с отговора на предходния въпрос се установи, че разпоредба, задължаваща получателя на конкретната услуга да удържа данък при източника, води до ограничение на свободното предоставяне на услуги, може ли това ограничение да бъде оправдано с необходимостта да се гарантира начисляването и събирането на данъците, дължими от чуждестранни дружества, които само краткосрочно пребивават на територията на Нидерландия и които трудно могат да бъдат контролирани, което от своя страна води до проблеми при упражняване на прехвърлените на Нидерландия правомощия за данъчно облагане?
 2б.
 В този случай релевантно ли е обстоятелството, че на по-късен етап приложимата разпоредба е изменена по отношение на ситуации като разглежданата, в смисъл, че едностранно се отменя този механизъм за начисляване на съответния данък, тъй като прилагането му се е оказало трудно и неефективно?
 3.
 Тази разпоредба надхвърля ли необходимото предвид възможностите за взаимопомощ при събирането на данъци, които са налични по-специално съгласно Директива 76/308/ЕИО (1)?
 4.
 За отговора на предходните въпроси релевантно ли е обстоятелството, дали данъкът върху полученото възнаграждение, дължим в държавата членка, в която е установен получателят на услугите, може да се прихване с дължимия данък върху полученото възнаграждение в другата държава членка?
 (1) Директива на Съвета от 15 март 1976 година относно взаимопомощта при изплащането на вземания, произтичащи от операции, представляващи част от системата за финансиране на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието, както и от селскостопански такси и мита (ОB L 73, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 1, стр. 35).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/16
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Social de Madrid на 3 декември 2007 г. — Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho/Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA
 (Дело C-537/07)
 (2008/C 64/25)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Juzgado de lo Social de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищец: Evangelina Gómez-Limón Sánchez-Camacho
 Ответник: Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), Tesorería General de la Seguridad Social (TGSS), Alcampo SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Като се има предвид естеството на мярка за насърчаване на равенството, каквато е предоставянето на родителски отпуск по начина и в обхвата, свободно определени от всяка държава в рамките на минималните граници, наложени от рамковото споразумение за родителския отпуск, приложено към Директива 96/34/ЕО (1), възможно ли е ползването на този период на родителски отпуск, в случая на намален работен ден и заплата за отглеждане на непълнолетни деца, да засегне правата в процес на придобиване от работника или работничката, ползващи този родителски отпуск, и може ли пред публичните институции на дадена държава да става позоваване във връзка с частни лица на принципа за незасягане на права, които са придобити или в процес на придобиване?
 2)
 По-специално, дали изразът „права, придобити или в процес на придобиване“ на точка 6 от клауза 2 на рамковото споразумение за родителския отпуск (...) обхваща само права във връзка с условията на труд и се разпростира само върху трудовото правоотношение с работодателя, или, напротив, този израз се отнася също до запазването на правата, придобити или в процес на придобиване в областта на социалното осигуряване, както и дали изискването за „непрекъсваемост на правото на обезщетения по различните схеми на социално осигуряване“ по точка 8 от клауза 2 на рамковото споразумение за родителския отпуск (...) може да се счита за изпълнено чрез разглеждания тук режим, който се прилага от националните власти, и при необходимост възможността пред публичните власти на държава-членка да се извърши позоваване на това право на непрекъсваемост на правото на обезщетения като достатъчно точно и конкретно?
 3)
 Дали е съвместимо с общностните разпоредби национално законодателство, което през периода на намаляване на работния ден поради родителски отпуск намалява подлежащата на получаване пенсия за инвалидност в сравнение с тази, която би се прилагала преди посочения отпуск, и същевременно води до намаляването на изчисления размер и консолидиране на бъдещите обезщетения пропорционално на намаляването, настъпващо в работния ден и заплатата?
 4)
 Като се отчита задължението на националните съдилища да тълкуват националното право с оглед задълженията по директивата, за да осигурят във възможно най-голяма степен осъществяването на преследваните от общностната уредба цели, дали следва и това изискване за непрекъсваемостта на правата в областта на социалното осигуряване да се прилага по време на ползването на родителския отпуск и конкретно в случаите на прибягване до определена разновидност на частичен отпуск или намален работен ден като използваната в този случай?
 5)
 Дали в конкретните обстоятелства по правния спор намаляването на признаването и изчисления размер на социално-осигурителни обезщетения през периода на родителски отпуск може да се счита за


text:
пряка или непряка дискриминация, противоречаща на разпоредбите на Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (2) и противоречаща също така на изискванията за равенство и липса на дискриминация между мъжете и жените съгласно общата за държавите-членки традиция, доколкото посоченият принцип следва да се разпростира не само върху условията на труд, но и върху публичната дейност по социална защита на работниците?
 (1) Вж. Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 145, стр. 4; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 160).
 (2) ОВ L 6, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/23
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 31 юли 2012 г. — Carratù/Poste Italiane SpA
 (Дело C-361/12)
 2012/C 295/42
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Napoli
 Страни в главното производство
 Ищец: Carmela Carratù
 Ответник: Poste Italiane SpA
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли принципът на равностойност национална правна уредба, която — в приложение на Директива 1999/70/ЕО (1) — предвижда в случаите на незаконосъобразно спиране на изпълнението на трудов договор, засегнат от нищожна клауза за срок, различни и значително по-ниски по размер икономически последици в сравнение със случаите на незаконосъобразно спиране на действието на договор по общото гражданско право, съдържащ нищожна клауза за срок?
 2.
 Съответства ли на правото на Съюза — в рамките на неговото прилагане — обстоятелството, че ефективността на санкция предоставя предимство на работодателя нарушител за сметка на претърпелия вреди поради нарушението работник, така че продължителността на производството, макар и необходима, води до пряка вреда за работника в полза на работодателя и факта, че ефикасността на възстановяването на предишното положение намалява пропорционално на увеличаването на продължителността на производството като се стига до почти пълна липса на полза от посоченото възстановяване?
 3.
 В рамките на прилагането на правото на Съюза по смисъла на член 51 от Хартата от Ница, съответства ли на член 47 от Хартата и на член 6 от ЕНПЧ факта, че продължителността на производството, макар и необходима, причинява пряка вреда на работника и предоставя предимство на работодателя, както и факта, че ефикасността на възстановяването на предишното положение намалява пропорционално на увеличаването на продължителността на производството като се стига до почти пълна липса на полза от посоченото възстановяване?
 4.
 С оглед на уточненията, дадени в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (2) и в член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО (3), дали понятието за условията за наемане на работа, изведено в клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО включва и последиците от незаконосъобразно прекратяване на трудовото правоотношение?
 5.
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос могат ли различните последици, които вътрешното право предвижда при незаконосъобразно прекратяване на трудово правоотношение за неопределено време и на срочното трудово правоотношение, да бъдат обосновани по смисъла на клауза 4?
 6.
 Действащите общи принципи на правото на Съюза относно правната сигурност, защитата на оправданите правни очаквания, равенството на страните в процеса, ефективната съдебна защита, правото на независим съд, и по-общо правото на справедлив процес, гарантирани от член 6, параграф 2 от Договора за ЕС във връзка с член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и с член 46, член 47 и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз, прокламирана в Ница на 7 декември 2000 г., и възпроизведени в Договора от Лисабон, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат приемането от страна на италианската държава, след значителен период от време (девет години), на нормативна разпоредба като член 32, параграф 7 от Закон No 183/10, която засяга последиците от текущите производства и


text:
води до пряка вреда за работника в полза на работодателя, а ефикасността на възстановяването на предишното положение намалява пропорционално на увеличаването на продължителността на производството като се стига до почти пълна липса на полза от посоченото възстановяване?
 7.
 В случай че Съдът не приеме изложените принципи за основни принципи на правото на Европейския съюз за целите на общото им хоризонтално прилагане, от което произтича единствено противоречие на разпоредба като член 32, параграфи 5—7 от Закон No 183/10 на предвидените в Директива 1999/70/ЕО задължения и на Хартата от Ница, дали дружество като ответното трябва да се приеме за държавен орган за целите на прякото вертикално прилагане на правото на Съюза и по-конкретно на клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО и на Хартата от Ница?
 (1) ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.
 (2) ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.
 (3) ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/59
 Жалба, подадена на 11 януари 2008 г. — Perfetti Van Melle/СХВП — Cloetta Fazer (CENTER SHOCK)
 (Дело T-16/08)
 (2008/C 64/96)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Италия) (представители: P. Perani и P. Pozzi, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cloetta Fazer AB (Ljungsbro, Швеция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се измени напълно Решение R 149/2006-4 на четвърти апелативен състав на СХВП, постановено на 7 ноември 2007 г. и нотифицирано на 9 ноември 2007 г.;
 —
 да се отмени решението на отдела по заличаването на СХВП от 24 ноември 2005 г. относно искането за обявяване на недействителност No 941 C 973 065;
 —
 да се потвърди действителността на регистрацията на марката на Общността на Perfetti No 973 065 CENTER SHOCK;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото производство, както и направените такива по искането за обявяване на недействителност и производството по обжалване пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словната марка „CENTER SHOCK“ за стоки от клас 30 — Марка на Общността No 973 065
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Cloetta Fazer AB
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Национална словна марка „CENTER“ и „CLOETTA CENTER“ за стоки, класирани, inter alia, в клас 30
 Решение на отдела по заличаването: Обявява марката на Общността за недействителна
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 52, параграф 1, буква a) от Регламент No 40/94 на Съвета, доколкото разглежданите марки са напълно различни във фонетично и концептуално отношение, и дават различно цялостно впечатление, макар и да притежават общ елемент. Освен това, според жалбоподателят, Cloetta и Perfetti действат на различни пазари, тъй като техните стоки отговарят на различни нужди и са предназначени за различни потребители.


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/2
 Определение на Съда (втори състав) от 4 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд Велико Търново — България) — „Мениджърски бизнес решения“ ООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Велико Търново, при Централно управление на Националната агенция по приходите
 (Дело C-572/11) (1)
 (Директива 2006/112/ЕО - ДДС - Право на приспадане - Отказ - Посочен във фактура данък - Действително осъществяване на облагаема доставка - Липса - Доказване - Принципи на данъчен неутралитет и на защита на оправданите правни очаквания)
 2013/C 304/02
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд Велико Търново
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Мениджърски бизнес решения“ ООД
 Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — гр. Велико Търново, при Централно управление на Националната агенция по приходите
 Предмет
 Преюдициално запитване — Административен съд Велико Търново — Тълкуване на член 203 във връзка с член 168, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправки в L 74, 2011 г., стр. 3 и L 249, 2012 г., стр. 15) — Приспадане на платения по получени доставки данък — Отказ да се признае право на приспадане на получателя на доставки на услуги поради липсата на доказателства за действителни доставки по фактурите — Проверка на същите фактури в рамките на данъчна ревизия на доставчика, при която няма корекция на дължимия ДДС — Принцип на данъчен неутралитет
 Диспозитив
 Член 168, буква а) и член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, както и принципите на данъчен неутралитет и на защита на оправданите правни очаквания трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат на получателя по фактура да се откаже право на приспадане на посочения в тази фактура данък върху добавената стойност, когато доставките, за които се отнася последната, не са били действително осъществени, дори ако рискът от данъчни загуби е отстранен, с мотива че издателят на фактурата е платил посочения в нея данък върху добавената стойност. Запитващата юрисдикция е длъжна в съответствие с националните правила относно събирането на доказателства да извърши глобална преценка на всички факти и обстоятелства по спора, с който е сезирана, за да определи дали е такъв случаят на доставките, за които се отнасят разглежданите в главното производство фактури.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/8
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Frosinone (Италия) на 7 април 2011 г. — Наказателно производство срещу Patrick Conteh
 (Дело C-169/11)
 2011/C 173/16
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Frosinone
 Страна в главното производство
 Patrick Conteh
 Преюдициални въпроси
 Следва ли членове 15 и 16 от Директива 2008/115/ЕО (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат възможността държавата членка да предвиди, че при липса на съдействие в административната процедура по връщане на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна се налагат мерки за лишаване от свобода на основания, различни от задържането, и определени в съответствие с националния закон, без да са налице предпоставките и гаранциите, посочени в членове 15 и 16, поради неизпълнение на заповед за извеждане, издадена от компетентния административен орган в съответствие с член 8, параграф 3 от Директивата.
 (1) ОВ L 348, стр. 98.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/46
 Жалба, подадена на 6 септември 2010 г. — Productos Derivados del Acero/Комисия
 (Дело T-388/10)
 ()
 2010/C 301/73
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Productos Derivados del Acero, SA (Catarroja, Испания) (представители: M. B. Escuder Tella, J. Viciano Pastor и F. Palau Ramirez, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение поради изтичане на петгодишния давностен срок за налагане на санкции по член 25 от Регламент (ЕО) No 1/2003;
 —
 при условията на евентуалност, в случай че предходното искане не бъде уважено, да се отмени обжалваното решение в частта, с която се приема, че Productos Derivados del Acero, SA (PRODERAC) е участвало в посочените в решението ограничаващи конкуренцията споразумения, и да се обяви, че това дружество не е участвало в тайните споразумения, за които се твърди, че носи отговорност;
 —
 при условията на евентуалност, в случай че и предходното искане не бъде уважено, да се отмени обжалваното решение в частта, с която се намалява наложената на Productos Derivados del Acero, SA (PRODERAC) глоба само с 25 %, и да се обяви, че това дружество се освобождава от заплащане на глоба съгласно насоките във връзка с глобите от 2006 г. с мотив, че е установено, че то не е в състояние да плати глобата;
 —
 при условията на евентуалност, в случай че и предходното искане не бъде уважено, да се отмени обжалваното решение в частта, с която се намалява наложената на Productos Derivados del Acero, SA (PRODERAC) глоба само с 25 %, и глобата да се намали със 75 %;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като обжалваното по дело T-385/10, ArcelorMittal Wire France и др./Комисия.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 1.
 Правно основание, което следва да се разгледа най-напред: изтичане на погасителната давност за налагане на санкции. Твърди се, че налагането на санкции за участие в тайни споразумения се погасява с изтичането на пет години от последното действие по разследване и че давността не е била прекъсвана от крайната дата на картела, а именно 19 септември 2008 г., и от датата на връчване на известието за нарушения, а именно 30 септември 2008 г.
 2.
 Неправилно прилагане на член 101 ДФЕС, на член 53 от Споразумението за ЕИП и на практиката на общностните юрисдикции, тъй като:
 —
 жалбоподателят не е изразил изрично воля да участва в споразуменията и съгласуваните практики и такава воля не може да се изведе от други обстоятелства;
 —
 жалбоподателят явно и публично се е разграничил от тайните споразумения, доколкото участието му в събранията не се е отразило върху търговското му поведение. В това отношение неизпълнението на тайните споразумения е доказателство, че участието му в събранията не се е отразило върху поведението му на пазара.
 3.
 Неправилно прилагане на насоките във връзка с глобите от 2006 г. поради неправилно прилагане по аналогия на преценката за „тежки и непоправими вреди“ в контекста на временни мерки.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/15
 Жалба, подадена на 15 декември 2006 г. от Akzo Nobel NV срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-330/01, Akzo Nobel NV/Комисия
 (Дело C-509/06 P)
 (2007/C 56/27)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Akzo Nobel NV (представител: C. Swaak, advocaat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 27 септември 2006 г. по дело Т-330/01,
 —
 да се отменят членове 3 и 4 от Решение на Комисията С(2001) 2931 окончателен от 2 октомври 2001 година,
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Първоинстанционният съд е направил неправилен правен извод, като е заключил, че за нарушението, извършено от едно общностно предприятие, отговорност носи не само дружеството-майка, но също и — солидарно — холдинговото дружество на върха, което непряко държи дялове в едно от двете дружества-майки.
 2.
 Първоинстанционният съд е направил неправилен правен извод, като е приел, че доводите, които не са били приведени по време на административното производство пред Комисията, не могат да бъдат приведени за първи път в производството пред него.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/15
 Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Mecafer/Комисия
 (Дело T-74/12) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на някои компресори с произход от Китай - Частичен отказ за възстановяване на платените антидъмпингови мита - Определяне на експортната цена - Приспадане на антидъмпинговите мита - Приспособяване на действието във времето на отмяна))
 (2016/C 007/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mecafer (Валенс, Франция) (представители: R. MacLean, solicitor, и A. Bochon, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Stobiecka-Kuik, K. Talabér-Ritz и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C (2011) 8804 окончателен на Комисията от 6 декември 2011 г. относно искания за възстановяване на платените антидъмпингови мита върху вноса на някои компресори с произход от Китайската народна република, като при отмяна на това решение от Общия съд бъдат запазени в сила неговите последици до приемането от Комисията на необходимите мерки за изпълнение на решението на Общия съд
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 1 от Решение C(2011) 8804 окончателен на Комисията от 6 декември 2011 година относно искания за възстановяване на платените антидъмпингови мита върху вноса на някои компресори с произход от Китайската народна република в частта, с която на Mecafer не се предоставя възстановяване на недължимо платените антидъмпингови мита над посочените в него размери.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 21.4.2012 г.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/17
 Преюдициално запитване от Commissione tributaria provinciale di Roma (Италия), постъпило на 10 март 2017 г. — Luigi Bisignani/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale 1 di Roma
 (Дело C-125/17)
 (2017/C 213/21)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale di Roma
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Luigi Bisignani
 Ответник: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale 1 di Roma
 Преюдициален въпрос
 „Допуска ли член 64 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с предходния член 63 и следващия член 65, както и Директива 2011/16/ЕС на Съвета от 15 февруари 2011 г., когато се дава възможност на националните законодателства да запазят ограниченията в сила към 31 декември 1993 на движенията на капитали с произход от трети страни или предназначени за тях с цел предотвратяване на потенциални загуби на постъпления за държавите членки и установяване на нередовни или незаконосъобразни операции, които изглежда противоречат или представляват нарушение на данъчната уредба и въз основа на принципите на субсидиарност и пропорционалност съгласно член 5 от Договора за Европейския съюз, като се прави разграничение между данъчнозадължени лица, които не се намират в еднакво положение по отношение на мястото им на пребиваване или местонахождение на капитала им, национална правна уредба, която по смисъла на член 9, букви c) и d), първа алинея от Закон No 97 от 6 август 2013 г. (Европейски закон 2013) поне според предложеното от двете страни тълкуване отменяла окончателно (а не преформулирала) състава на данъчното нарушение, предвидено и наказвано в членове 4 и 5 от Декрет-закон No 167 от 28 юни 1990 г., преобразуван с изменения в Закон No 227 от 4 август 1990 г., при това без да се прави разграничение между различните хипотези на движение на капитали между държавите членки на Съюза, включително между държави или територии с привилегирован данъчен режим?“.


text:
 12.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/15
 Решение на Общия съд от 27 септември 2011 г. — 3F/Комисия
 (Дело T-30/03 RENV) (1)
 (Държавни помощи - Данъчни помощи, предоставени от датските органи - Моряци, наети на борда на вписани в датския международен регистър кораби - Решение на Комисията да не се повдигат възражения - Жалба за отмяна - Сериозни затруднения)
 2011/C 331/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Копенхаген, Дания) (представители: първоначално P. Bentley, QC и A. Worsøe, avocat, впоследствие P. Bentley и P. Torbøl, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и N. Khan)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: V. Pasternak Jørgensen и C. Vang)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение С(2002) 4370 окончателен на Комисията от 13 ноември 2002 година да не се повдигат възражения срещу датски данъчни мерки, приложими към моряците, наети на борда на вписани в датския международен регистър кораби
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда 3F, по-рано Specialarbejderforbundet i Danmark (SID), да понесе направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисията в производството пред Съда и Общия съд.
 3.
 Кралство Дания понася направените от него съдебни разноски в производството пред Съда и пред Общия съд.
 (1) ОВ C 70, 22.3.2003 г.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/5
 Решение на Съда (втори състав) от 27 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent, Белгия) — Vandoorne NV/Belgische Staat
 (Дело C-489/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 11, В, параграф 1 и член 27, параграфи 1 и 5 - Данъчна основа - Мерки за опростяване - Тютюневи изделия - Бандероли - Еднократно събиране на ДДС при източника - Междинен доставчик - Пълно или частично неплащане на цената - Отказ за възстановяване на ДДС)
 2011/C 80/07
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Beroep te Gent
 Страни в главното производство
 Ищец: Vandoorne NV
 Ответник: Belgische Staat
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent — Тълкуване на член 11, В, параграф 1 и на член 27 от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1) — Мерки за опростяване — Национално законодателство, което предвижда за вносните тютюневи изделия, придобити или произведени на територията на страната, събиране на ДДС при източника, като се изключва намаляване на данъчната основа за данъчнозадължените лица, заплатили данъка за тези стоки
 Диспозитив
 Член 11, В, параграф 1 и член 27, параграфи 1 и 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 2004/7/ЕО на Съвета от 20 януари 2004 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която, като предвижда, с цел опростяване на реда за начисляване на данъка върху добавената стойност и предотвратяване на измамите и избягването на данъци по отношение на тютюневите изделия, еднократното събиране посредством бандероли на този данък при източника от производителя или вносителя на тези стоки, изключва правото на междинните доставчици, участващи на по-късен етап във веригата от последователни доставки, да получат възстановяване на данъка върху добавената стойност в случай на неплащане на цената на посочените стоки от получателя.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/36
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2015 г. — Rosian Express/СХВП (Форма на кутия за игра)
 (Дело T-547/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на кутия за игра - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Право на изслушване - Член 75 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 398/46)
 Език на производството: румънски
 Страни
 Жалбоподател: Rosian Express SRL (Медиаш, Румъния) (представители: E. Grecu и A. Tigau, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: V. Melgar и A. Geavela)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 11 юли 2013 г. (преписка R 797/2013-5) относно заявка за регистрация на триизмерен знак във формата на кутия за игра като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Rosian Express SRL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 367, 14.12.2013 г.


text:
 9.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/16
 Жалба, подадена на 14 февруари 2011 г. — Formica/СХВП — Silicalia (CompacTop)
 (Дело T-82/11)
 2011/C 113/32
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Formica, SA (Галдакао, Испания) (представител: A. Gómez López, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Silicalia, SL (Валенсия, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се установи, че Решение на първи апелативен състав на СХВП от 9 декември 2010 г. по преписка R 1083/2010-1 противоречи на Регламент (ЕО) No 207/2009 относно марката на Общността,
 —
 да се допусне регистрация на марка на Общността No 6 524 243 CompacTop, смесена за клас 20 и
 —
 да се осъди ответникът и, ако е необходимо, встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността:Жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „CompacTop“ за стоки от клас 20.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Silicalia, SL.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративни марки на Общността и фигуративни национални марки, съдържащи словните елементи „COMPACquartz“, „COMPACMARMOL&QUARTZ“ и „COMPAC MARMOL&QUARTZ“, за стоки и услуги от класове 19, 27, 35, 37 и 39.
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (CE) No 207/2009 (1), тъй като между конфликтните марки не съществува нито сходство, нито вероятност от объркване.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/55
 Жалба, подадена на 7 юни 2010 г. — Bermejo Garde/ЕИСК
 (Дело F-41/10)
 ()
 2010/C 209/88
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Moises Bermejo Garde (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейски икономически и социален комитет
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на няколко решения за прекратяване с незабавно действие на служебното правоотношение на жалбоподателя като началник на правния отдел, преназначаването му в Дирекция „Логистика“ и отхвърляне на официалното му искане за съдействие и на искането му за обезщетение за вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No 88/10 A на председателя на ЕИСК от 3 март 2010 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя от 7 декември 2009 г. и се решава неговото преназначаване,
 —
 да се отмени допълнението от 25 март 2010 г. към Решение No 88/10,
 —
 да се отмени Решение No 133/10 A от 24 март 2010 г. за прекратяване с незабавно действие на служебното правоотношение на жалбоподателя като началник на правния отдел и за преназначаването му в качеството на началник на отдел и с неговата длъжност в друг отдел, считано от 6 април 2010 г.,
 —
 да се отмени Решение No 184/10 A на председателя на ЕИСК от 13 април 2010 г. за преназначаване на жалбоподателя в Дирекция „Логистика“ с действие, считано от 6 април 2010 г.,
 —
 да се присъди обезщетение за вреди,
 —
 да се осъди ЕИСК да заплати съдебните разноски.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/39
 Жалба, подадена на 17 юни 2016 г. — CEE Bankwatch Network/Комисия
 (Дело T-307/16)
 (2016/C 305/54)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CEE Bankwatch Network (Прага, Чешка република) (представител: C. Kiss, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви обжалваното решение на Комисията от 15 април 2016 г., с референтен номер Ref. GestDem No 2015/5866 за нищожно и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е изведено от приложимостта на Регламент (EО) No 1367/2006 (1) към документите на Евратом:
 —
 понятието „договор“ не би следвало да се схваща различно според контекста по отношение на всеки законодателен акт на Съюза, а следва да има еднакво значение.
 2.
 Второто основание е незаконосъобразност на обжалваното решение:
 —
 достъпът до исканите документи не застрашава интереса за ядрена безопасност, тъй като искането за информация не засяга въпроси на ядрената сигурност;
 —
 ответникът сериозно е нарушил задължението си, произтичащо от Регламент (EО) No 1049/2001 (2) и приложимата съдебна практика на Съда на Европейския съюз, да изложи конкретни мотиви за неоповестяване.
 3.
 Третото основание е твърдението, че позоваването от ответника на защитата на търговските интереси е порочно и не уточнява общите съображения, на които основава презумпцията, че оповестяването на исканите документи би накърнило търговския интерес:
 —
 информацията, която според ответника накърнява търговския интерес не отговаря на критериите за търговска информация и давността ѝ не е взета предвид при вземането на решението от ответника относно потвърждаващото заявление;
 —
 налице е по-висш обществен интерес от оповестяването на исканите данни, доколкото оповестяването на ядрена информация е от обществен интерес.
 (1) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 25.9.2006, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126)
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 31.5.2001, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/4
 Решение на Съда (трети състав) от 29 април 2010 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret, Дания) — Dansk Transport og Logistik/Skatteministeriet
 (Дело C-230/08) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Член 202, член 215, параграфи 1 и 3, член 217, параграф 1 и член 233, първа алинея, буква г) - Понятие за стоки, които са „задържани и веднага или впоследствие са отнети“ - Регламент за прилагане на Митническия кодекс - Член 867а - Директива 92/12/ЕИО - Член 5, параграфи 1 и 2, член 6, член 7, параграф 1 и членове 8 и 9 - Шеста директива ДДС - Член 7, член 10, параграф 3, член 16, параграф 1 - Неправомерно въвеждане на стоки - Превоз на стоки под покритието на карнети ТИР - Задържане и унищожаване - Определяне на държавата членка, в която възникват митническото задължение и задълженията за заплащане на акциз и ДДС - Погасяване на митническото и данъчните задължения)
 (2010/C 161/06)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Østre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dansk Transport og Logistik
 Ответник: Skatteministeriet
 Предмет
 Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на членове 215 и 233 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 454 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), на членове 5 и 6 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129), както и на членове 7 и 10 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Погасяване на митнически и данъчни задължения, свързано с отнемането и унищожаването на стоките от страна на органите на държава членка при неправомерното въвеждане на тези стоки на митническата територия на Общността
 Диспозитив
 1.
 Когато при въвеждането им на митническата територия на Общността стоките са иззети от местните митнически и данъчни органи в зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено на външната граница на Общността, и веднага или впоследствие са унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, така описаната хипотеза попада в обхвата на понятието за стоки, „задържани [...] и веднага или впоследствие отнети“, съдържащо се в член 233, първа алинея, буква г) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от


text:
12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 955/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 1999 година, поради което митническото задължение се погасява на основание на тази разпоредба.
 2.
 Член 5, параграф 1, трета алинея и член 6, параграф 1 от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти, изменена с Директива 96/99/ЕО на Съвета от 30 декември 1996 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, задържани от местните митнически и данъчни органи при въвеждането им на територията на Общността и веднага или впоследствие унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, трябва да се приеме, че не са внесени в Общността, поради което във връзка с тях не настъпва данъчното събитие за облагане с акциз. По отношение на стоките, които са задържани след неправомерното им въвеждане на тази територия, т.е. след момента, в който са напуснали зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено във вътрешността на тази територия, и които веднага или впоследствие са унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, плащането на акциз не „се счита за отложено“ по смисъла на член 5, параграф 2, първа алинея и член 6, параграф 1, буква в) от посочената директива във връзка с член 84, параграф 1, буква а) и член 98 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 955/1999, както и във връзка с член 867а от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент No 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) No 1662/1999 на Комисията от 28 юли 1999 година, поради което във връзка с тези стоки настъпва данъчното събитие за облагане с акциз и следователно акцизът върху тях става изискуем.
 3.
 Член 2, точка 2, член 7 и член 10, параграф 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 1999/85/ЕО на Съвета от 22 октомври 1999 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките, задържани от местните митнически и данъчни органи при въвеждането им на територията на Общността и веднага или впоследствие унищожени от посочените органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, трябва да се приеме, че не са внесени в Общността, поради което във връзка с тях не възниква данъчното събитие за облагане с данък върху добавената стойност и следователно този данък не става изискуем. Въпреки това член 10, параграф 3, втора алинея и член 16, параграф 1, Б, буква в) от посочената директива във връзка с член 867а от Регламент No 2454/93, изменен с Регламент No 1662/1999, трябва да се тълкуват в смисъл, че по отношение на стоките,


text:
които са задържани от посочените органи след неправомерното им въвеждане на тази територия, т.е. след момента, в който са напуснали зоната, в която се намира първото митническо бюро, разположено във вътрешността на въпросната територия, и които веднага или впоследствие са унищожени от същите органи, като междувременно непрекъснато са били във владение на тези органи, данъчното събитие за облагане с данък върху добавената стойност възниква и данъкът става изискуем, независимо че впоследствие тези стоки са поставени под митнически режим.
 4.
 Член 202, член 215, параграфи 1 и 3 и член 217 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 955/1999, както и член 7, параграф 2 и член 10, параграф 3 от Шеста директива 77/388, изменена с Директива 1999/85, трябва да се тълкуват в смисъл, че органите на държавата членка, разположена на онази външна граница на Общността, през която стоките са били неправомерно въведени на митническата територия на Общността, са компетентни да съберат митото и данъка върху добавената стойност, и то независимо че тези стоки впоследствие са превозени до друга държава членка, където са били открити и след това задържани. Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 92/12, изменена с Директива 96/99, трябва да се тълкуват в смисъл, че органите на последната държава членка са компетентни да съберат акциза, при условие че стоките се държат с търговска цел. Запитващата юрисдикция е компетентна да определи дали това условие е налице в разглеждания от нея спор.
 (1) ОВ C 197, 2.8.2008 г.


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/18
 Определение на Общия съд от 14 януари 2015 г. — Bolívar Cerezo/СХВП —Renovalia Energy (RENOVALIA)
 (Дело T-166/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „RENOVALIA“ - По-ранни национални словни марки „RENOVA ENERGY“ и „RENOVAENERGY“ - Частичен отказ за регистрация - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна))
 (2015/C 081/23)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Juan Bolívar Cerezo (Гранада, Испания) (представител: I. Barroso Sánchez-Lafuente, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Renovalia Energy, SA (Вийаробледо, Испания) (представител: A. Velázquez Ibáñez, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 26 януари 2012 г. (преписка R 663/2011-1), свързано с производство по възражение между Renovalia Energy, SA и Juan Bolívar Cerezo.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Juan Bolívar Cerezo да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/36
 Иск, предявен на 20 ноември 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-527/12)
 2013/C 26/68
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, F. Erlbacher)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът моли:
 —
 да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 288 ДФЕС, член 108, параграф 2 ДФЕС, принципа на ефективност, член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1) и членове 1, 2 и 3 от Решение 2011/471/ЕС на Комисията от 14 декември 2010 година относно държавна помощ, предоставена от Германия на Biria group (C 38/05 (ex NN 52/04) (2), доколкото не е взела всички необходими мерки за осигуряване на незабавно и действително изпълнение на решението на Комисията чрез възстановяване на предоставените помощи,
 —
 Федерална република Германия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 288 ДФЕС, член 108, параграф 2 ДФЕС, принципа на ефективност, член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО и членове 1, 2 и 3 от Решение 2011/471/ЕС на Комисията от 14 декември 2010 година относно държавна помощ, предоставена от Германия на Biria group (C 38/05 (ex NN 52/04), доколкото не е взела всички необходими мерки за осигуряване на незабавно и действително изпълнение на решението на Комисията чрез възстановяване на предоставените помощи.
 Комисията смята, че избраният от ответника способ да си възстанови съответните суми, а именно предявяване на вземането пред длъжника и след това на съответен осъдителен иск пред германските граждански съдилища, е негоден да осигури незабавно и действително изпълнение на решението на Комисията. При условията на евентуалност Комисията твърди, че до датата на предявяването на иска ответникът не е предявил изпълнителното основание, а именно подлежащото на предварително изпълнение неприсъствено съдебно решение, така че да изпълни решението на Комисията.
 (1) ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.
 (2) ОВ L 195, стр. 55.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/4
 Решение на Съда (шести състав) от 4 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-186/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Национален монопол за продажба на дребно на алкохолни напитки - Забрана за внос от частни лица)
 (2007/C 297/05)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Ström van Lier и S. Pardo Quintillán)
 Ответник: Кралство Швеция (представител: K. Wistrand)
 Страна, встъпила в произдводството в подкрепа на ответника: Република Финландия (представител: E. Bygglin)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на чл. 28 и чл. 30 ЕО — Национално законодателство, свързано с национален монопол за продажба на дребно на алкохолни напитки, което забранява директния внос на такива напитки от частни лица
 Диспозитив
 1)
 Като забранява вноса на алкохолни напитки от частни лица, които действат чрез посочени от тях независими посредници или професионални превозвачи, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си съгласно член 28 ЕО, без тази забрана да може да се счете за обоснована съгласно член 30 ЕО.
 2)
 Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171 от 9.7.2005 г.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/36
 Преюдициално запитване от Conseil d'État (Белгия), постъпило на 11 декември 2014 г. — Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides/Mostafa Lounani
 (Дело C-573/14)
 (2015/C 046/43)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
 Ответник: Mostafa Lounani
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 12, параграф 2, буква в) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (1), да се тълкува в смисъл, че за да може да се приложи предвидената в него клауза за изключване, е необходимо непременно търсещото убежище лице да е било осъдено за едно от терористичните престъпления, предвидени в член 1, параграф 1 от Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно борбата срещу тероризма (2), транспонирано в Белгия със Закона от 19 декември 2003 г. за терористичните престъпления?
 2)
 При отрицателен отговор, могат ли деяния като посочените в точка 5.9.2. от обжалваното решение No 96.933 на Съвета по споровете във връзка с режима на чужденците, прието на 12 февруари 2013 г., за които ответникът носи отговорност съгласно присъда от 16 февруари 2006 г. на наказателния съд на Брюксел и във връзка с които е осъден за участие в терористична организация, да се считат за деяния, противоречащи на целите и принципите на Организацията на обединените нации по смисъла на член 12, параграф 2, буква в) от посочената по-горе Директива 2004/83/ЕО?
 3)
 В рамките на разглеждането във връзка с изключването на търсещо международна закрила лице поради участието му в терористична организация, осъждането му като член на ръководството на терористична организация, с което се установява, че търсещото международна закрила лице нито е извършило, нито се е опитвало да извърши, нито е заплашвало да извърши терористичен акт, достатъчно ли е, за да се установи наличието на вменен на търсещото закрила лице акт на участие или подбудителство по смисъла на член 12, параграф 3 от Директива 2004/83/ЕО, или е необходимо да се извърши отделно разглеждане на деянията по случая и да се докаже участието му в извършването на терористично престъпление или в подбудителство към терористично престъпление, посочено в член 1 от Рамково решение 2002/475/ПВР от 13 юни 2002 година относно борбата срещу тероризма?
 4)
 В рамките на разглеждането във връзка с изключването на търсещо международна закрила лице поради участието му, евентуално като ръководител, в терористична организация, актът на подбудителство или на участие, посочен в член 12, параграф 3 от Директива 2004/83/ЕО, трябва ли да се отнася до извършването на терористично престъпление, така както то е посочено в член 1 от Рамково решение 2002/475/ПВР от 13 юни 2002 година относно борбата срещу тероризма, или може да се отнася до участието в терористична група по член 2 от посоченото рамково решение?
 5)
 Що се отнася до тероризма, възможно ли


text:
е да се извърши предвиденото в член 12, параграф 2, буква в) от Директива 2004/83/ЕО изключване от международната закрила при липсата на извършване, на подбудителство или на участие в акт на насилие, характеризиращ се с особена жестокост, като посочените в член 1 от Рамково решение 2002/475/ПВР от 13 юни 2002 година относно борбата срещу тероризма?
 (1) ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.
 (2) ОВ L 164, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 252.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/43
 Жалба, подадена на 22 февруари 2008 г. — Координационен център Carrefour/Комисия
 (Дело T-94/08)
 (2008/C 92/86)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Координационен център Carrefour SNC (Брюксел, Белгия) (представители: X. Clarebout и K. Platteau, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение, доколкото то не предвижда преходен период, както изисква Решение по дело Forum 187 (1),
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С решение 2003/755/ЕО от 17 февруари 2003 г. Комисията е обявила за несъвместим с вътрешния пазар режима на помощи, прилаган от Белгия в подкрепа на координационните центрове, установени в Белгия (2). Това решение е отменено с Решение на Съда от 22 юни 2006 г. (3) (наричано по-нататък „Решението Белгия и Forum 187/Комисия“), тъй като не предвижда преходни мерки относно някои от координационните центрове, чието искане за ползване от въпросния режим е било висящо към датата на нотификацията на това решение или чието одобрение е изтичало едновременно или малко след нотификацията на същото. Жалбоподателят по настоящото дело е бил сред координационните центрове, визирани от разглеждания диспозитив на решението.
 На 13 ноември 2007 г. Комисията е приела ново решение C(2007) 5416 окончателен, с което е изменила решение 2003/757/ЕО, като е обявила за несъвместим с вътрешния пазар белгийския закон, приет вследствие на Решение по дело Белгия и Forum 187/Комисия и целящ да позволи продължаването до края на 2010 г. на преходния период, през който посочените в това решение центрове могат да се ползват от режима. Решение C(2007) 5416 окончателен предвиждало също така, че този преходен период изтича на 31 декември 2005 г. Става дума за обжалваното в рамките на настоящото производство решение.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три правни основания.
 Като главно искане той изтъква, че обжалваното решение нарушава принципа на равенство, както и задължението на Комисията да приложи мерките, съдържащи се в Решение по дело Белгия и Forum 187/Комисия, с това, че тя не е преустановила повдигнатото в това решение неравенство, доколкото предоставеният на жалбоподателя преходен период е много по-кратък от предоставения на центровете, намиращи се в подобно положение според данните на Съда. Той твърди, че е трябвало да се ползва от преходен период, изтичащ на 31 декември 2010 г.
 При условията на евентуалност жалбоподателят посочва правно основание, изведено от нарушението на принципите на правната сигурност и на оправданите правни очаквания, доколкото обжалваното решение установява преходен период, ограничен до 31 декември 2005 г., което произвежда обратно действие и има за последица, че жалбоподателят не е могъл своевременно да приеме необходимите разпоредби, за да се адаптира към промяната на режима преди тази дата. На тази основа и при условията на евентуалност жалбоподателят претендира, че може да се ползва от преходен период, изтичащ най-рано на 31 декември 2009 г.
 Също при условията на евентуалност жалбоподателят повдига правно основание, изведено от нарушението на принципа на равенство, доколкото обжалваното решение го третира различно в сравнение с четири координационни центъра, които са се намирали към момента на първото решение


text:
2003/757/ЕО в еднакво положение, но които са получили подновяване на одобрението си за неопределен срок. Въз основа на това правно основание и отново при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че е трябвало да се ползва от преходен период, изтичащ най-рано на 31 декември 2006 г.
 (1) Решение на Съда от 22 юни 2006 г. по съединени дела C-182/03 и C-217/03, Белгия и Forum 187/Commission, Recueil стр. 5479.
 (2) ОВ L 282, стp. 25, поправена версия ОВ 2003 г. L 285, стp. 52.
 (3) Вж. бележка под линия на стр. 1.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/52
 Жалба, подадена на 4 януари 2010 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-1/10)
 2010/C 63/93
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Лече) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията за отхвърляне на исканията на жалбоподателя за възстановяване на 100 % на някои медицински разходи
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят, независимо от формата, в която са приети, решенията за отхвърляне на двете искания за възстановяване от 25 декември 2008 г.;
 —
 да се отмени, независимо от формата, в която е прието, решението за отхвърляне на искането от 27 декември 2008 г.;
 —
 де се отмени, доколкото е необходимо и независимо от формата, в която е прието, решението за отхвърляне на жалбата от 11 юли 2009 г. подадена от жалбоподателя срещу две решения за отхвърляне на двете искания за възстановяване от 25 декември 2008 г. както и срещу решението за отхвърляне на искането от 27 декември 2008 г.;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка от 21 септември 2009 г., получена от жалбоподателя на език различен от италиански на 26 октомври 2009 г. и в превода на италиански език на 24 декември 2009 г.;
 —
 да се осъди ответника да заплати незабавно на жалбоподателя, като възстановяване на 100 % на направените от него медицински разходи, за които е поискал възстановяване по общата схема за здравно осигуряване, сумата от 2 519,08 EUR, или по-малка сума, която Съдът на публичната служба определи по справедливост на това основание, ведно с лихвите върху горепосочената сума, считано от първия ден на петия месец след момента, в който на адресата на искането от 27 декември 2008 г., както и на двете искания за възстановяване от 25 декември 2008 г., е била дадена възможност да се запознае с тях, в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, или в размер с годишна капитализация и начален момент, които Съдът на публичната служба определи по справедливост;
 —
 да се осъди Комисията да заплати незабавно на жалбоподателя разликата между сумата, платена от последния за направените от него в периода от 1 декември 2000 г. до 30 ноември 2008 г., включително, медицински разходи, обект на многобройни искания за възстановяване по общата схема за здравно осигуряване, отправени от жалбородателя в периода от 1 декември 2000 г. до 30 ноември 2008 г. и възстановената му до момента сума, или сумата, която Съдът на публичната служба определи по справедливост в това отношение, ведно с лихвите върху горепосочената разлика, или върху сумата, която Съдът на публичната служба определи по справедливост, считано от първия ден на петия месец след момента, в който на адресата на искането от 27 декември 2008 г. е била дадена възможност да се запознае с него, в размер на 10 % годишно, с годишна капитализация, или в размер с годишна капитализация и начален момент, които Съдът на публичната служба определи по справедливост;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/12
 Решение на Съда (първи състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht — Германия) — Nils-Johannes Kratzer/R+V Allgemeine Versicherung AG
 (Дело C-423/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 3, параграф 1, буква а) - Директива 2006/54/ЕО - Равни възможности и равно третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите - Член 14, параграф 1, буква а) - Приложно поле - Понятия „достъп до заетост, самостоятелна заетост или упражняване на занятие“ - Кандидатстване за работа с цел придобиване на формално качество на кандидат единствено за да се поиска обезщетение за дискриминация - Злоупотреба с право))
 (2016/C 350/15)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesarbeitsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nils-Johannes Kratzer
 Ответник: R+V Allgemeine Versicherung AG
 Диспозитив
 Член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите и член 14, параграф 1, буква а) от Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкуват в смисъл, че положение, при което с кандидатстването си за работа съответното лице цели не да бъде наето на тази работа, а само да придобие формалното качество на кандидат с единствената цел да претендира обезщетение, не попада в обхвата на понятието „достъп до заетост или упражняване на занятие“ по смисъла на тези разпоредби и може да се квалифицира като злоупотреба с право, ако са изпълнени изискванията на правото на Съюза.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г.


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/5
 Жалба, подадена на 16 април 2012 г. от The Dow Chemical Company срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 2 февруари 2012 г. по дело T-77/08, The Dow Chemical Company/Европейска комисия
 (Дело C-179/12 P)
 2012/C 184/09
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Dow Chemical Company (представители: D. Schroeder и R. Polley, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-77/08, в частта му, в която се отхвърля искането за отмяна на Решение на Комисията от 5 декември 2007 г. по дело COMP/38.629, изменено от Комисията с Решение C(2008) 2974 окончателен от 23 юни 2008 г., в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да отмени Решение на Комисията от 5 декември 2007 г. по дело COMP/38.629, изменено с Решение на Комисията C(2008) 2974 окончателен от 23 юни 2008 г., в частта му, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени Решение на Общия съд по дело T-77/08, в частта му, в която се отхвърля искането му за съществено намаляване на размера на наложената му глоба,
 —
 съществено да намали размера на наложената му глоба,
 —
 да разпореди на Комисията да заплати разходите за свързаните с това адвокатски хонорари и други съдебни разноски, и
 —
 да приеме всички мерки, които Съдът счете за подходящи.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата съдържа две правни основания. Първото правно основание е изведено от твърдение, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че отговорност за нарушението носи жалбоподателя. След като жалбоподателят не е упражнявал решаващо влияние върху DuPont Dow Elastomers („
 DDE
 “), съвместно предприятие с EI du Pont de Nemours and Company, той не е участвал в нарушението, извършено от DDE. Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е дал погрешно тълкуване на свързаните понятие за единна стопанска единица, единно предприятие и за упражняване на решаващо влияние. Второто правно основание е изведено от твърдение, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е увеличил размера на наложената на жалбоподателя глоба с 10 % с оглед възпиране. Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото като е приел, че в това отношение Комисията не е нарушила принципа на равно третиране.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/17
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 30 октомври 2013 г. — Finanzamt Dortmund-Unna/Josef Grünewald
 (Дело C-559/13)
 2014/C 45/31
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt Dortmund-Unna
 Ответник: Josef Grünewald
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли член 63 от Договора за функционирането на Европейския съюз правна уредба на държава членка, според която частните плащания за издръжка, извършени от чуждестранни данъчнозадължени лица, които са във връзка с прехвърлянето на доходоносно имущество в страната чрез така наречената делба на наследството приживе, не могат да се приспадат, докато при режима на неограниченото данъчно облагане съответните плащания следва да се приспаднат, въпреки че приспадането води до съответстващо данъчно задължение при получателя на плащането (неограничено данъчнозадължен)?


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/5
 Решение на Съда (втори състав) от 15 февруари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Efeteio Patron — Гърция) — E. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos/Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
 (Дело C-292/05) (1)
 (Брюкселска конвенция - член 1, първи параграф, първо изречение - Приложно поле - Граждански и търговски дела - Понятие - Иск за обезщетение, предявен в договаряща държава от наследниците на жертви на масово избиване по време на война срещу друга договаряща държава, в резултат на действия на въоръжените ѝ сили)
 (2007/C 82/09)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Efeteio Patron
 Страни в главното производство
 Ищци: Eir. Lechouritou, V. Karkoulias, G. Pavlopoulos, P. Brátsikas, D. Sotiropoulos, G. Dimopoulos
 Ответник: Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Efeteio Patron — Тълкуване на член 1 от Брюкселската конвенция — Приложно поле на конвенцията — Иск, предявен от пострадалите от масово избиване по време на война срещу договаряща държава като носеща отговорност за действията на
 Диспозитив
 Член 1, първи параграф, първо изречение от Конвенцията от 27 септември 1968 година относно компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, изменена с Конвенцията от 9 октомври 1978 година за присъединяване на Кралство Дания, на Ирландия и на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, с Конвенцията от 25 октомври 1982 година за присъединяване на Република Гърция и с Конвенцията от 26 май 1989 година за присъединяване на Кралство Испания и на Португалската република, следва да се тълкува в смисъл, че по смисъла на тази разпоредба, съдебен иск, предявен от физически лица в една договаряща държава срещу друга договаряща държава, целящ да бъде получено обезщетение за вреди, претърпени от наследниците на жертви на действия на въоръжени сили при военни операции на територията на първата държава, не се отнася към „граждански и търговски дела“.
 (1) ОВ C 243, 1.10.2005 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/24
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte (Италия), постъпило на 26 юни 2015 г. — Tecnoedi Costruzioni Srl/Comune di Fossano
 (Дело C-318/15)
 (2015/C 311/29)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte [Регионален административен съд, Пиемонт]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Tecnoedi Costruzioni Srl
 Ответник: Comune di Fossano
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли членове 49 и 56 от Договора за функционирането на Европейския Съюз и принципите на свобода на установяване, свободно предоставяне на услуги, равно третиране, недопускане на дискриминация и пропорционалност да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като действащата в момента Италия, установена с член 122, параграф 9 и член 253, параграф 20а от Законодателен декрет No 163 от 2006 г., предвиждаща автоматичното изключване на необичайно ниски оферти от участие в процедури по възлагане на подпрагови поръчки за строителство, които представляват трансграничен интерес?


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/11
 Решение на Съда (осми състав) от 3 декември 2015 г. — PP Nature-Balance Lizenz GmbH/Европейска комисия
 (Дело C-82/15 P) (1)
 (Обжалване - Лекарствени продукти за хуманна употреба - Директива 2001/83/ЕО - Членове 31 и 116 - Решение на Комисията, с което от държавите членки се изисква да отменят и да изменят националните разрешения за търговия с лекарствени продукти за хуманна употреба, съдържащи активното вещество „толперизон“))
 (2016/C 038/14)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: PP Nature-Balance Lizenz GmbH (представител: M. Ambrosius, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B.-R. Killmann, A. Sipos и M. Šimerdová)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда PP Nature-Balance Lizenz GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 127, 20.4.2015 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 17 декември 2008 г. — Комисия/Cooperação e Desenvolvimento Regional
 (Дело T-174/08) (1)
 (Клауза за подсъдност - Договор за финансова помощ, сключен в рамките на специфична програма в областта на телематичните приложения от общ интерес - Проект Encata - Възстановяване на авансово платените суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
 (2009/C 32/63)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. Afonso)
 Ответник: Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA (Setúbal, Португалия)
 Предмет
 Иск на основание член 238 ЕО, с който се цели ответникът да бъде осъден да възстанови част от размера на авансово платените суми от страна на Европейската общност, заедно с лихви за забава, в рамките на договор SU 1001 (SU) Encata.
 Диспозитив
 1)
 Осъжда Cooperação e Desenvolvimento Regional, SA да възстанови на Комисията на Европейските общности сумата от 63 349,27 EUR, заедно с лихви за забава:
 —
 в размер на 6,29 % годишно, считано от 31 януари 2001 г. до датата на постановяване на настоящото решение;
 —
 в годишен размер, изчислен на основание на ирландското законодателство, а именно, понастоящем, член 26 от Debtors (Ireland) Act, 1840, изменен, но не-повече от 6,29 % годишно, считано от постановяване на настоящото решение до пълното погасяване на задължението.
 2)
 Осъжда Cooperação e Desenvolvimento Regional да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 183, 19.7.2008 г.