text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/18
 Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 16 юни 2016 г. — Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft — KABEG/Mutuelles du Mans Assurances IARD SA (MMA IARD)
 (Дело C-340/16)
 (2016/C 305/26)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в ревизионното производство: Landeskrankenanstalten-Betriebsgesellschaft — KABEG
 Ответник в ревизионното производство: Mutuelles du Mans assurances IARD SA (MMA IARD)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли искът на национален работодател за обезщетение за понесените от него вреди вследствие на продължаващото изплащане на трудовото възнаграждение на негов работник или служител с местоживеене на територията на страната да се разглежда като иск „във връзка със застраховане“ по смисъла на член 8 от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1), когато:
 a)
 работникът или служителят е ранен при пътнотранспортно произшествие в държава членка (Италия),
 б)
 искът е насочен срещу установен в друга държава членка (Франция) застраховател на гражданска отговорност за превозното средство на причинителя на вредата, и
 в)
 работодателят като субект на публичното право притежава правосубектност?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 Трябва ли член 9, параграф 1, буква б) във връзка с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 да се тълкува в смисъл, че работодателят, който продължава да изплаща трудовото възнаграждение, може в качеството на „увредено лице“ да предяви иск срещу застраховател на гражданска отговорност за превозното средство на причинителя на вредата пред съда по местонахождението на своето седалище, доколкото такъв пряк иск е допустим?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/2
 Решение на Съда (голям състав) от 5 юни 2007 г. (Преюдициално запитване от Högsta domstolen — Швеция) — Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf/Riksåklagaren
 (Дело C-170/04) (1)
 (Свободно движение на стоки - Членове 28 ЕО, 30 ЕО и 31 ЕО - Национална правна уредба за забрана по отношение на частните лица за внос на алкохолни напитки - Норми относно съществуването и функционирането на шведския монопол, свързани с пускането на пазара на алкохолни напитки - Преценка - Мерки, противоречащи на член 28 ЕО - Обосноваване със закрилата на живота и здравето на хората - Контрол за пропорционалност)
 (2007/C 170/03)
 Език на производството: шведски
 Препращаща юрисдикция
 Högsta domstolen
 Страни в главното производство
 Ищец: Klas Rosengren, Bengt Morelli, Hans Särman, Mats Åkerström, Åke Kempe, Anders Kempe, Mats Kempe, Björn Rosengren, Martin Lindberg, Jon Pierre, Tony Staf
 Ответник: Riksåklagaren
 Предмет
 Преюдициално запитване — Högsta domstolen — Тълкуване на членове 28 ЕО, 30 ЕО и 31 ЕО — Национални разпоредби относно национален монопол за продажба на дребно на алкохолни напитки, които не допускат директен внос на такива на питки от частни лица
 Диспозитив
 1.
 Национална разпоредба, забраняваща на частни лица да внасят алкохолни напитки като тази, която произтича от глава 4, член 2, първа алинея на Закона за алкохолните напитки (alkohollagen) от 16 декември 1994 г., следва да бъде преценявана в светлината на член 28 ЕО, а не на член 31 ЕО.
 2.
 Мярка, забраняваща на частни лица да внасят алкохолни напитки като тази, която произтича от глава 4, член 2, първа алинея от Закона за алкохолните напитки, представлява количествено ограничение върху вноса по смисъла на член 28 ЕО, дори ако споменатият закон задължава притежателя на монопол за продажба на дребно да достави, при поискване, и следователно при необходимост да внесе въпросните напитки.
 3.
 Мярка, забраняваща на частни лица да внасят алкохолни напитки като тази, която произтича от глава 4, член 2, първа алинея от Закона за алкохолните напитки,
 —
 като негодна за постигането на целта на общото ограничаване на консумацията на алкохол, и
 —
 като непропорционална с оглед постигане на целта за защита на най-младите срещу вредоносните последици от консумацията на алкохол,
 не може да бъде приета като основателна, съгласно член 30ЕО, по съображения за закрила на живота и здравето на хората.
 (1) ОВ C 156, 12.6.2004 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/1
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 (2008/C 142/01)
 ОВ C 128, 24.5.2008 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 116, 9.5.2008 г.
 ОВ C 107, 26.4.2008 г.
 ОВ C 92, 12.4.2008 г.
 ОВ C 79, 29.3.2008 г.
 ОВ C 64, 8.3.2008 г.
 ОВ C 51, 23.2.2008 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/67
 Решение на Общия съд от 28 май 2013 г. — Voss of Norway/СХВП — Nordic Spirit (форма на цилиндрична бутилка)
 (Дело T-178/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Триизмерна марка на Общността под форма на цилиндрична бутилка - Абсолютно основание за отказ)
 2013/C 225/149
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Voss of Norway ASA (Осло, Норвегия) (представители: F. Jacobacci и B. La Tella, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Folliard-Monguiral и V. Melgar)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Nordic Spirit AB (publ) (Стокхолм, Швеция)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение от 12 януари 2011 г. на първи апелативен състав на СХВП (преписка R 785/2010-1), свързано с производство за обявяване на недействителност между Nordic Spirit AB (publ) и Voss of Norway ASA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Voss of Norway ASA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/17
 Решение на Съда (пети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Португалия) — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA/Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território
 (Дело C-425/12) (1)
 (Процедури за възлагане на обществени поръчки в областта на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и телекомуникациите - Директива 93/38/ЕИО - Липса на транспониране във вътрешното право - Възможност за държава членка да се позовава на тази директива срещу организация—концесионер на обществена услуга, при липсата на транспониране на този акт във вътрешното право)
 2014/C 52/28
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA
 Ответник: Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto — Португалия — Тълкуване на член 2, параграф 1, буква б), на член 4, параграф 1 и на член 14, параграф 1, буква в), подточка i) от Директива 93/38/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и телекомуникационния сектор (ОВ L 199, стр. 84), изменена с Директива 98/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. (ОВ L 101, стр. 1) — Непосредствено действие — Възможност за държавата да се позовава на посочената директива срещу организация — концесионер на обществена услуга, при липсата на транспониране на този акт във вътрешното право
 Диспозитив
 Член 4, параграф 1, член 14, параграф 1, буква в), подточка i) и член 15 от Директива 93/38/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и телекомуникационния сектор, изменена с Директива 98/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че те не могат да бъдат противопоставени на частно предприятие единствено с мотива че последното има качеството на концесионер на услуга в обществен интерес, който се ползва от изключителен режим и попада в приложното поле на тази директива спрямо лицата, при положение че посочената директива още не е транспонирана във вътрешния правен ред на съответната държава членка.
 Подобно предприятие, на което е възложено предоставянето на услуги в обществен интерес по силата на акт на публичен орган и под негов надзор и което поради тази причина разполага с изключителни правомощия в сравнение с тези, които произтичат от правните норми, приложими към отношенията между частноправни субекти, е длъжно да спазва разпоредбите на Директива 93/38, изменена с Директива 98/4, и следователно органите на държава членка могат да му противопоставят тези разпоредби.
 (1) ОВ C 389, 15.12.2012 г.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юли 2013 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Consiglio Nazionale dei Geologi/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato и Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Consiglio Nazionale dei Geologi
 (Дело C-136/12) (1)
 (Член 267, трета алинея ДФЕС - Обхват на задължението на юрисдикциите от последна инстанция за отправяне на преюдициално запитване - Член 101 ДФЕС - Кодекс за поведение на професионално сдружение, който забранява прилагането на тарифи, които не съответстват на престижа и достойнството на професията)
 2013/C 260/22
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Consiglio Nazionale dei Geologi, Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 Ответници: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Consiglio Nazionale dei Geologi
 Предмет
 Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 267, трета алинея ДФЕС — Обхват на задължението за отправяне на преюдициално запитване на юрисдикциите от последна инстанция — Понятието „тежко и явно нарушение на правото на Съюза“ — Процесуални норми и принципи на държава членка, които не допускат националната юрисдикция, от една страна, да сезира Съда с явно недопустими въпроси, формулирани от страната, и от друга страна, служебно да преформулира тези въпроси — Тълкуване на член 101 ДФЕС, на Регламент (ЕИО) No 2137/85 на Съвета от 25 юли 1985 година относно Европейското обединение по икономически интереси (ЕОИИ) (ОВ L 199, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 83), на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации (ОВ L 255, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3 и Поправки в ОВ L 271, 2007 г., стр. 18 и ОВ L 33, 2009 г., стр. 49), както и на Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50) — Кодекс за поведение на професионално сдружение, който забранява прилагането на тарифи, които не съответстват на престижа и достойнството на професията („decoro e dignità professionale“), както и на количеството и качеството на предоставените услуги — Приложимост на национални норми в областта на конкуренцията, по-строги от тези на Съюза
 Диспозитив
 1.
 Член 267, трета алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че само запитващата юрисдикция определя и формулира преюдициалните въпроси относно тълкуването на правото на Съюза, които тя счита за относими за решаването на спора по главното производство. Национални правила, които биха могли да доведат до накърняването на тази компетентност, трябва да бъдат оставени без приложение.
 2.
 Правила като предвидените в Етичния кодекс относно упражняването на професията геолог в Италия, одобрен от Consiglio nazionale dei geologi на 19 декември 2006 г., последно изменен на 24 март 2010 г., предвиждащи като критерии за определяне на възнагражденията на геолозите, освен качеството и значимостта на извършената


text:
услуга, и достойнството на професията, представляват решение на сдружение на предприятия по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, което може да има за резултат ограничаване на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар. Запитващата юрисдикция трябва да прецени, с оглед на общия контекст, в който проявява действието си посоченият етичен кодекс, включително с оглед на цялостната национална правна рамка, както и на практиката по прилагане на този кодекс от националното сдружение на геолозите, дали е налице ограничаване на конкуренцията в конкретния случай. Посочената юрисдикция трябва да провери също така дали, в светлината на всички относими елементи, с които тя разполага, правилата на посочения кодекс, по-конкретно що се отнася до прилагането в тях на критерия, свързан с достойнството на професията, могат да се считат за необходими за изпълнение на легитимната цел, свързана с гаранциите, предоставени на потребителите на геоложки услуги.
 (1) ОВ C 151, 26.5.2012 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/38
 Решение на Общия съд от 9 юни 2010 г. — Hoelzer/СХВП (SAFELOAD)
 (Дело T-315/09) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „SAFELOAD“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 209/58
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Oliver Hoelzer (Remscheid, Германия) (представители: G. Rother, J. Vogtmeier, P. Mes, C. Graf von der Groeben, J. Bühling, A. Verhauwen, J. M. Künzel, D. Jestaedt и M. Bergermann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: S. Schäffner)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 юни 2009 г. (преписка R 1157/2008-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „SAFELOAD“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Oliver Hoelzer да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 18 март 2010 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel, Белгия) — SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV/Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
 (Дело C-218/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) No 3665/87 - Възстановявания при износ - Член 5, параграф 3 - Условия за предоставяне - Изключение - Понятие за непреодолима сила - Продукти, погинали по време на превоза)
 2010/C 134/13
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: SGS Belgium NV, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV
 Ответници: Belgisch Interventie- en Restitutiebureau, Firme Derwa NV, Centraal Beheer Achmea NV, SGS Belgium NV, Belgisch Interventie- en Restitutiebureau
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van beroep te Brussel — Тълкуване на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на селскостопански продукти (ОВ L 351, стр. 1) — Условия за предоставяне на възстановявания при износ — Изключение — Продукт, погинал по време на превоза в резултат на непреодолима сила
 Диспозитив
 Член 5, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на селскостопански продукти, изменен с Регламент (ЕО) No 1384/95 на Комисията от 19 юни 1995 година, трябва да се тълкува в смисъл, че при описаните от запитващата юрисдикция обстоятелства развалянето на товар с говеждо месо не представлява случай на непреодолима сила по смисъла на тази разпоредба.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/32
 Решение на Съда (втори състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Landgericht Saarbrücken — Германия) — Spedition Welter GmbH/Avanssur SA
 (Дело C-306/12) (1)
 (Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и контрол върху задължението за сключване на такава застраховка - Директива 2009/103/ЕО - Член 21, параграф 5 - Представител, натоварен с уреждане на претенции - Упълномощаване да се получават съдебни документи - Национална правна уредба, която обуславя валидността на връчването от наличието на изрично упълномощаване за получаване - Съответстващо тълкуване)
 2013/C 344/55
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Saarbrücken
 Страни в главното производство
 Ищец: Spedition Welter GmbH
 Ответник: Avanssur SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landgericht Saarbrücken — Тълкуване на член 21, параграф 5 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, стр. 11) — Представител за уреждане на претенции — Връчване на документи на последния във връзка с производство, заведено от увреденото лице срещу застрахователното предприятие — Национална правна уредба, която обуславя валидността на това връчване от изричното упълномощаване да се получават документи — Непосредствено действие на посочената по-горе разпоредба от директивата
 Диспозитив
 1.
 Член 21, параграф 5 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка трябва да се тълкува в смисъл, че сред достатъчните правомощия, които трябва да има представителят, натоварен с уреждане на претенции, е и упълномощаването му да получава валидно съдебните документи, които са необходими за започването на производство по обезщетяване на вреди пред компетентната юрисдикция.
 2.
 При обстоятелства като тези по главното производство, при които националният законодател е възпроизвел текста на член 21, параграф 5 от Директива 2009/103/ЕО, запитващата юрисдикция е длъжна, като вземе предвид вътрешното право в неговата цялост и като приложи признатите от него методи за тълкуване, да тълкува националното право в смисъл, който съответства на тълкуването, което е дал Съдът на Европейския съюз на тази директива.
 (1) ОВ C 287, 22.09.2012 г.


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/13
 Иск, предявен на 1 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-58/16)
 (2016/C 118/16)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls и L. Nicolae)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е гарантирала, че по отношение на всички пристанища в Северен Рейн-Вестфалия са дефинирани границите на пристанищата, одобрени са оценки на сигурността и планове за сигурност на пристанищата, и е определен офицер по сигурността на пристанището, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 3, член 6, член 7 и член 9 от Директива 2005/65/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 година за повишаване на сигурността на пристанищата.
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Съгласно член 6 от Директива 2005/65/ЕО държавите членки трябва да осигурят, че се извършват оценки на сигурността на пристанището за пристанищата, включени в настоящата директива, и те се одобряват от съответната държава членка. Съгласно приложение I към Директивата тези оценки на сигурността включват определяне на всички зони, които имат отношение към сигурността на пристанищата, в това число и границите на пристанищата.
 Съгласно член 2, параграф 3 държавите членки дефинират за всяко пристанище границите на пристанището, като съответно вземат предвид информацията, получена при оценката на сигурността на пристанището. Параграф 4 се отнася до хипотезата, при която границите на дадено пристанищно съоръжение по смисъла на Регламент (ЕО) No 725/2004 (2) ефективно включват пристанището.
 Извършената през 2013 г. проверка установява, че липсва оценка на сигурността за поне 11 от пристанищата в Северен Рейн-Вестфалия, за които се прилага Директива 2005/65/ЕО. От последвалата кореспонденция е видно, че до сега това положение не се е променило.
 В поне същия обем липсва и дефиниране на границите на пристанищата, тъй като те отново се основават на оценката на сигурността, както бе посочено по-горе.
 Поради това се установява, че Германия не е приложила правилно член 2, параграф 3 и член 6 от Директива 2005/65/ЕО.
 Съгласно член 7 от Директива 2005/65/ЕО държавите членки следва да гарантират, че за всяко пристанище, включено в Директивата, е разработен план за сигурност и той е одобрен от съответната държава членка.
 В писмо от 21 август 2013 г. германската администрация признава, че по отношение на 11 пристанища в Северен Рейн-Вестфалия, за които се прилага Директива 2005/65/ЕО, липсват планове за сигурност. От последвалата кореспонденция е видно, че до сега това положение не се е променило.
 Поради това се установява, че Германия не е приложила правилно член 7 от Директива 2005/65/ЕО.
 Съгласно член 9 от Директива 2005/65/ЕО за всяко пристанище, за което се прилага тази Директива се определя офицер по сигурността на пристанището.
 В писмо от 21 август 2013 г. германската администрация признава, че по отношение на повечето от пристанищата в Северен Рейн-Вестфалия, за които се прилага Директива 2005/65/ЕО, не е определен такъв офицер по сигурността. От последвалата кореспонденция е видно, че до сега това положение не се е променило.
 Поради това


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/10
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 14 ноември 2014 г. — Marianne Parigger/Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-510/14)
 (2015/C 073/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marianne Parigger
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 С определение на Съда от 9 декември 2014 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/24
 Иск, предявен на 9 декември 2009 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-510/09)
 2010/C 37/29
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и G. Zavvos)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е пропуснала да нотифицира проекта на постановлението от 13 март 2006 г. относно използването на бързо разтворими смеси от продукти, посочени в член L.253-1 от code rural в рамките на процедурата по Директива 98/34/ЕО от 22 юни 1998 година, изменена с Директива 98/48/CE от 20 юли 1998 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество (1), Френската република не е изпълнила задълженията си по член 8, параграф 1 от посочената директива;
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със своя иск Европейската комисия упреква ответника за това, че не я е уведомил предварително за приемането на разглежданото министерско постановление, свързано с използването на някои бързо разтворими смеси на фармацевтични продукти със значение за агрономията, докато безспорно това постановление представлявало техническа норма по смисъла на Директива 98/34 и поради това е трябвало неговият проект да ѝ бъде нотифициран, тъй като той не попада в приложното поле на дерогацията по член 10 от същата директива.
 Според Комисията ответникът се е съгласил с факта на извършване на това нарушение, тъй като след получаването на мотивираното становище френските власти са нотифицирали на Комисията проект на постановление, който предвиждал отмяната на спорната министерска наредба и възпроизвеждал нейното съдържание. Въпреки това към датата на подаването на настоящия иск този проект на постановление все още не е приет от френските власти или при всички случаи Комисията все още не е уведомена за това.
 (1) Директива 98/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Директива 98/34/ЕО относно определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и правила (ОВ L 217, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 282).


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/4
 Решение на Съда (трети състав) от 11 септември 2014 г. — MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL/Европейска комисия, Banco Santander, SA, Royal Bank of Scotland plc, HSBC Bank plc, Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-382/12 P) (1)
 ((Обжалване - Насрещни жалби - Допустимост - Член 81 ЕО - Отворена система за плащане с дебитни карти, карти с отложено плащане и кредитни карти - Резервни многостранни такси за обмен - Сдружение на предприятия - Ограничаване на конкуренцията с оглед на резултата - Критерий за съдебен контрол - Понятие за съпътстващо ограничение - Обективна необходимост и пропорционалност - Подходящи „условни хипотези“ - Двустранни системи - Разглеждане на приложения към първоинстанционната жалба))
 2014/C 409/04
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: MasterCard, Inc., MasterCard International, Inc., MasterCard Europe SPRL (представители: E. Barbier de La Serre, V. Brophy и B. Amory, avocats и T. Sharpe QC)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: V. Bottka и N. Khan), Banco Santander SA, Royal Bank of Scotland plc (представители: D. Liddell, solicitor, и M. M. Hoskins, barrister), HSBC Bank plc (представител: R. Thompson, QC), Bank of Scotland plc, Lloyds TSB Bank plc (представители: K. Fountoukakos-Kyriakakos и S. Wisking, solicitors, и J. Flynn, QC), MBNA Europe Bank Ltd (представител: A. Davis, solicitor), British Retail Consortium (представители: R. Marchini, advocate, и A. Robertson, barrister), EuroCommerce AISBL (представител: J. Stuyck, advocaat), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt и C. Murrell, подпомагани от M. J. Turner, QC, и M. J. Holmes, barrister)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля главната и насрещните жалби.
 2)
 Осъжда MasterCard Inc., MasterCard International Inc. и MasterCard Europe SPRL да понесат, освен съдебните разноски, направени от тях във връзка с главната и насрещните жалби, и съдебните разноски на Европейската комисия във връзка с главната жалба.
 3)
 Осъжда Royal Bank of Scotland plc, Bank of Scotland plc и Lloyds TSB Bank plc да понесат, освен съдебните разноски, направени от всяко от тях във връзка със съответната му насрещна жалба, и съдебните разноски на Европейската комисия във връзка със съответната насрещна жалба.
 4)
 HSBC Bank plc, MBNA Europe Bank Ltd, British Retail Consortium, EuroCommerce AISBL и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 319, 20.10.2012 г.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/20
 Жалба, подадена на 19 февруари 2016 г. от Република Полша срещу решението, постановено от Общия съд на 3 декември 2015 г. по дело T-367/13, Република Полша/Европейска комисия
 (Дело C-105/16 P)
 (2016/C 136/26)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представител: B. Majczyna)
 Другата страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решение на Съда на Европейския съюз от 3 декември 2015 г. по дело T-367/13, Република Полша/Европейска комисия, в частта, с която се отхвърля първото оплакване в рамките на първото искане по жалбата, отнасящо се до установяване на невалидността на Решение за изпълнение 2013/214/ЕС на Комисията от 2 май 2013 година (нотифицирано под номер C(2013) 2436) за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (1), що се отнася до изискването поне 50 % от финансовата помощ да бъде предназначена за мерки за преструктуриране,
 —
 установяване на невалидността на Решение за изпълнение 2013/214/ЕС на Комисията от 2 май 2013 година (нотифицирано под номер C(2013) 2436) за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в частта, с която налага екстраполирана корекция в размер на 11 % от разходите, декларирани от Република Полша за помощи за полупазарни стопанства в размер на 4 583 950,92 EUR и 39 583 726,30 EUR,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски за производството пред двете инстанции.
 Основания и основни доводи
 Република Полша иска отмяна на решение на Общия съд на Европейския съюз от 3 декември 2015 г. по дело T-367/13, Република Полша/Европейска комисия, в частта, с която се отхвърля първото оплакване в рамките на първото искане по жалбата, отнасящо се до установяване на невалидността на Решение за изпълнение 2013/214/ЕС на Комисията от 2 май 2013 година (нотифицирано под номер C(2013) 2436) за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 123, стр. 11), що се отнася до изискването поне 50 % от финансовата помощ да бъде предназначена за мерки за преструктуриране, както и установяване на невалидността на това решение в частта, с която налага екстраполирана корекция на стойност 11 % от разходите, декларирани от Република Полша за помощи за полупазарни стопанства, които са били в размер на 4 583 950,92 EUR и 39 583 726,30 EUR, както и Европейската комисия да бъде осъдена да


text:
заплати съдебните разноски за производството пред двете инстанции.
 В обжалваното съдебно решение Общият съд е отхвърлил жалбата на Република Полша, с която тя е поискала да се установи невалидността на решението на Европейската комисия, предвиждащо финансова корекция в размер на 8 292 783,94 EUR и 71 610 559,39 EUR, декларирани от Република Полша като помощи за полупазарни стопанства.
 Комисията упреква Република Полша относно пет нарушения при изплащането на средства за подпомагане на полупазарни стопанства, включително нарушение на изискването поне 50 % от помощта да бъде предназначена от земеделския производител за мерки за преструктуриране в съответствие с член 33б от Регламент No 1257/1999 (2). Това нарушение е основание Комисията да наложи екстраполирана корекция в размер на 11 % от разходите, предназначени за помощи за полупазарни стопанства, която съответства на дела от заявките, при които не е изпълнено изискването половината от финансовата помощ да бъде предназначена за преструктуриране, измежду 100 преписки по заявки, проверени от Комисията.
 В това отношение Република Полша сочи, като аргумент против обжалваното съдебно решение, неправилното тълкуване на член 33б от Регламент No 1257/1999, основаващо се на положението, че условие за предоставяне на помощ на полупазарни стопанства е поне 50 % от нея да бъде предназначена за мерки за преструктуриране, при положение че такова изискване не намира подкрепа в разпоредбите на правото на ЕС.
 Като последица от неправилното тълкуване на посочената разпоредба, възприето от Общия съд, същият установил, че в обжалваното решение Комисията основателно приела, че Република Полша е можела да потвърди само първоначалните заявки за отпускане на помощ, в които земеделските производители, желаещи да се ползват от помощта, се задължавали по-специално да отделят поне 50 % от тази помощ за мерки за преструктуриране.
 Нарушението, свързано с неизпълнението на изискването земеделският производител да отдели поне 50 % от помощта за мерки за преструктуриране, е представлявало основание за прилагане на екстраполирана корекция в размер на 11 % от разходите за подпомагане на полупазарни стопанства.
 Според Република Полша изискването земеделският производител да отдели поне 50 % от помощта за мерки за преструктуриране не произтича от правото на Съюза. Никоя от разпоредбите на правото на ЕС, определящи по-специално условията за предоставяне на помощ за полупазарни стопанства, не предвижда условие поне 50 % от помощта да бъде предназначена за мерки за преструктуриране Такова условие не е предвидено в член 33б от Регламент No 1257/1999. Това изискване не е установено и от Комисията в Регламент No 141/2004 (3), в който се предвиждат разпоредби за изпълнение във връзка със специфичните мерки за подпомагане на развитието на селските райони съгласно Глава IXа от Регламент No 1257/1999.
 Поради това полските власти не нарушили задължението за контрол по отношение на посочените условия за предоставяне на помощ в рамките на дейност „Подпомагане на полупазарни стопанства“. Поради това нямало основание за налагане на финансова корекция за посоченото нарушение. Следователно Общият съд неоснователно отхвърлил жалбата, с която се искало установяване на невалидността на Решението за изпълнение 2013/214/ЕС в частта, с която налага екстраполирана корекция в размер на 11 % от декларираните от Република Полша разходи за помощи за полупазарни стопанства.
 (1)


text:
ОВ L 123, стр. 11.
 (2) Регламент (ЕО) No 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (ОВ L 60, стр. 80; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134).
 (3) Регламент (ЕО) No 141/2004 на Комисията от 28 януари 2004 година за определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1257/1999 на Съвета за преходните мерки за развитие на селските райони, които са приложими за Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 24, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 53, стр. 20).


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/38
 Жалба, подадена на 8 юли 2016 г. — Portigon/ЕСП
 (Дело T-365/16)
 (2016/C 343/52)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Portigon AG (Дюселдорф, Германия) (представители: D. Bliesener и V. Jungkind, Rechtsanwälte)
 Ответник: Единен съвет за преструктуриране (ЕСП)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решенията на ответника, на които се основават актовете на германската Федерална служба за стабилизиране на финансовите пазари (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung) от 22 април 2016 г. (преписка 2208101-2016-JB) и от 10 юни 2016 г. (преписка 2208102-2016-JB2) за определяне на годишните вноски на жалбоподателя към Единния фонд за преструктуриране за 2016 г.,
 —
 да задължи ответника да представи решенията, упоменати в точка 1,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 70, параграф 2, първа, втора и трета алинея от Регламент (ЕС) No 806/2014 (1) във връзка с член 8, параграф 1, буква а) от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 (2) във връзка с член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС (3).
 —
 Ответникът незаконосъобразно е приел, че жалбоподателят дължи вноски към Фонда, въпреки че всъщност институцията няма рискови експозиции, изключено е да бъде преструктурирана съобразно правилата на Регламент (ЕС) No 806/2014, нито пък има значение за стабилността на финансовата система.
 —
 Жалбоподателят вече няма оперативна дейност на пазара. От началото на 2012 г. не извършва нови сделки и в резултат от решение на Комисията в областта на помощите е в процес на преструктуриране. Голямата част от останалите си задължения той държи при условията на доверително управление за сметка на друго лице, носител на съответните права, върху което са преминали и всички рискове и възможности.
 —
 Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 (4), който не предвижда изключения за институции като жалбоподателя, е приет в нарушение на член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС.
 2.
 Второ основание: нарушение на членове 16 и 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“).
 Тъй като жалбоподателят се намира в особено положение в сравнение с останалите дължащи вноски кредитни институции, решенията се приети в нарушение на общия принцип на равно третиране. Освен това те съставляват непропорционално посегателство срещу свободата на стопанска инициатива на жалбоподателя.
 3.
 Трето основание, посочено при условията на евентуалност: нарушение на член 70, параграф 2, първа, втора и трета алинея от Регламент (ЕС) No 806/2014 във връзка с член 8, параграф 1, буква а) от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 във връзка с член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС.
 Размерът на вноската на жалбоподателя е изчислен незаконосъобразно, доколкото от сумата на релевантните за определянето на вноската задължения не са приспаднати безрисковите балансови задължения, които жалбоподателят държи при условията на доверително управление.
 4.
 Четвърто основание, посочено при условията на евентуалност: нарушение на член 70, параграф 6 от Регламент (ЕС) No 806/2014 във връзка с член 5, параграфи 3 и 4 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63.
 Ответникът е изчислил незаконосъобразно размера на вноската, доколкото по отношение на


text:
деривативните договори на жалбоподателя не е взел предвид нетните стойности след отчитане на риска, а брутните стойности.
 5.
 Пето основание, посочено при условията на евентуалност: нарушение на член 70, параграф 6 от Регламент (ЕС) No 806/2014 във връзка с член 6, параграф 8, буква a) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63.
 При изчисляването на размера на вноската ответникът незаконосъобразно е третирал жалбоподателя като институция в процес на оздравяване. Показателят за риска по член 6, параграф 5, буква в) от Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 е трябвало да бъде отчетен на минималната стойност.
 6.
 Шесто основание: нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Хартата, доколкото ответникът е бил длъжен да изслуша жалбоподателя, преди да приеме решенията си.
 7.
 Седмо основание: нарушение на член 41, параграф 1 и параграф 2, буква в) от Хартата, доколкото ответникът не е мотивирал надлежно решенията си.
 (1) Регламент (ЕС) No 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) No 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/81 на Съвета от 19 декември 2014 година за определяне на еднообразни условия за прилагане на Регламент (ЕС) No 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ОВ L 15, 2015 г., стр. 1).
 (3) Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) No 1093/2010 и (ЕС) No 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).
 (4) Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/25
 Искане за преюдициално заключение, представено от Højesteret (Дания) на 21 февруари 2007 г. — Nordania Finans A/S og BG Factoring A/S/ Skatteministeriet
 (Дело C-98/07)
 (2007/C 95/45)
 Език на производството: датски
 Препращаща юрисдикция
 Højesteret
 Страни в главното производство
 Ищец: Nordania Finans A/S og BG Factoring A/S.
 Ответник: Skatteministeriet
 Преюдициален въпрос
 Дали изразът „капиталови стоки, ползвани от данъчнозадълженото лице за нуждите на стопанската му дейност“, който се съдържа в член 19, параграф 2 от Шеста Директива на Съвета 77/388/ЕИО от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (1), трябва да се тълкува като включващ стоки, които предприятието-лизингодател купува с цел както да ги предостави на лизинг, така и да ги продаде след изтичане на срока на договора за лизинг?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/2
 Решение на Съда (втори състав) от 18 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Върховен административен съд — България) — „Валимар“ ООД/Началник на Митница Варна
 (Дело C-374/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Дъмпинг - Железни или стоманени въжета и кабели с произход от Русия - Регламент (ЕО) No 384/96 - Член 2, параграфи 8 и 9 и член 11, параграфи 2, 3, 9 и 10 - Междинно преразглеждане - Преразглеждане с оглед на изтичането на срока на действие на антидъмпинговите мерки - Валидност на Регламент (ЕО) No 1279/2007 - Определяне на експортната цена въз основа на продажбите в трети страни - Надеждност на експортните цени - Съобразяване на ценовите гаранции - Промяна в обстоятелствата - Прилагане на различна методология от използваната при първоначалното разследване))
 2014/C 421/02
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен административен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Валимар“ ООД
 Ответник: Началник на Митница Варна
 Диспозитив
 При разглеждането на поставените въпроси не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на Регламент (ЕО) No 1279/2007 на Съвета от 30 октомври 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Руската федерация и за отмяна на антидъмпинговите мерки върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Тайланд и Турция.
 (1) ОВ C 311, 13.10.2012 г.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/21
 Определение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Compagnia Generale delle Acque/Комисия
 (Дело T-264/00) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаляване на социалноосигурителните вноски в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение на Комисията, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Жалба, която частично е недопустима и частично е явно лишена от всякакво правно основание)
 2012/C 258/38
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Compagnia Generale delle Acque SpA (Венеция, Италия) (представители: адв. A. Biagini, адв. P. Pettinelli и адв. A. Bortoluzzi)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, подпомаган от адв. A. Dal Ferro)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Италианска република (представители: първоначално U. Leanza, впоследствие I. Braguglia, по-нататък R. Adam и накрая I. Bruni, подпомагани от G. Aiello и P. Gentili, avvocati dello Stato)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон No 30/1997 и Закон No 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, стр. 50).
 Диспозитив
 1.
 Произнася се по направеното от Европейската комисия възражение за недопустимост с решението по същество.
 2.
 Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво прано основание.
 3.
 Compagnia Generale delle Acque SpA понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Комисията.
 4.
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 355, 9.12.2000 г.


text:
 7.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/15
 Решение на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — Nolin/Комисия
 (Дело T-58/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Отнемане на точки за заслуги и за предимство в резултат на повишаване, основано на член 29 от Правилника - Правно основание - Компетентност на издалия акта - Принцип на недопускане на дискриминация)
 2012/C 6/27
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Michel Nolin (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz, подпомаган от D. Waelbroeck, avocat)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 1 декември 2010 г. по дело Nolin/Комисия (F-82/09, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Michel Nolin понася направените от него и от Европейската комисия в рамките на настоящото производство съдебни разноски.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/20
 Жалба, подадена на 31 юли 2017 г. — Fleig/ЕСВД
 (Дело T-492/17)
 (2017/C 318/27)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Stephan Fleig (Берлин, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени взетото на 19 септември 2016 г. решение на директора на дирекция „Човешки ресурси“ на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) в качеството му на орган, оправомощен да сключва договорите за назначаване, да прекрати безсрочния трудов договор на жалбоподателя, считано от 19 юни 2017 г. (в редакцията на решението за прекратяване на договора съгласно постановеното на 19 април 2017 г. решение за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя),
 —
 да осъди ЕСВД да изплати на жалбоподателя като обезщетение на причинените му неимуществени вреди подходяща сума, чийто размер да се определи по преценка на Общия съд, и
 —
 да осъди ЕСВД да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание: явна грешка в преценката на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД)
 2.
 Второто основание: нарушение на ЕСВД на задължението за полагане на грижа, на принципа на добра администрация (член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз), на принципа на пропорционалност и на защитата при неоснователно уволнение (член 30 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
 3.
 Третото основание: нарушение на правото на изслушване по член 41, параграф 1 и параграф 2, буква a) от Хартата на основните права на Европейския съюз


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/6
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 12 април 2013 г. — Anonima Petroli Italiana SpA (API)/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
 (Дело C-184/13)
 2013/C 207/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Anonima Petroli Italiana SpA (API)
 Ответници: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dello Sviluppo Economico
 Преюдициални въпроси
 1.
 Защитата на свободата на конкуренцията, свободното движение на предприятията, свободата на установяване и на предоставяне на услуги (съгласно член 4, параграф 3 ДЕС, член 101 ДФЕС, членове 49, 56 и 96 ДФЕС) съвместима ли е и в каква степен с националните разпоредби на държавите членки на Съюза, предвиждащи минимални експлоатационни разходи в сектора на автомобилния транспорт, които предполагат наложено отвън определяне на съставен елемент от възнаграждението на услугата и следователно на договорната цена?
 2.
 Основателни ли са и при какви условия ограниченията на посочените принципи от съображения за гарантиране на обществения интерес за безопасност на движението по пътищата и и тази цел може ли да обоснове определянето на минимални експлоатационни разходи съгласно предвиденото в уредбата, съдържаща се в член 83а от Законодателен декрет No 112/2008, изменен и допълнен?
 3.
 В този контекст определянето на минимални експлоатационни разходи може ли да бъде предоставено на доброволното договаряне между съответните категории оператори и, евентуално, на органи, чийто състав се характеризира със засилено присъствие на представители на частните икономически оператори от сектора при липсата на предварително определени критерии на законодателно равнище?


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/24
 Жалба, подадена на 29 октомври 2013 г. — Sharp/СХВП (BIG PAD)
 (Дело T-567/13)
 2014/C 24/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sharp KK (Осака, Япония) (представители: G. Macias Bonilla, G. Marín Raigal, P. López Ronda и E. Armero, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 август 2013 г., постановено по преписка R 2131/2012-2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIG PAD“ за стоки и услуги от клас 9 — заявка за марка на Общността No 10 887 231.
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) и на член 7, параграф 1, буква в) от Регламента за марката на Общността.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/39
 Жалба, подадена на 14 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 12 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти състав) по дело T-312/05, Комисия на Европейските общности/Efrosyni Alexiadou
 (Дело C-436/07 P)
 (2007/C 269/67)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: D. Triantafyllou)
 Друга страна в производството: Efrosyni Alexiadou
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 юли 2007 година по дело T-312/05, Комисия/E. Alexiadou, нотифицирано на Комисията на 18 юли 2007 година;
 —
 да уважи исканията на Комисията, така както те са формулирани в нейната жалба;
 —
 да осъди ответника по жалбата да заплати разноските по жалбата и разноските по първоинстанционното производство
 Правни основания и основни доводи
 Първоинстанционният съд е дал неправилно тълкуване на общите условия на договора (закон на страните) и по-конкретно на условието, свързано с финансовия одит, което се позовава на този одит по гъвкав начин, като на една обикновена възможност. Една друга клауза, която Първоинстанционният съд се изтъква служебно, дори не се позовава на този одит, макар и да става дума за лошо изпълнение на договора. По този начин съществуването на задължението за извършване на одит се оказва независимо от изтъкнатата договорна клауза.
 При всички положения, невъзможно е било да се изисква финансов одит, щом като той е бил лишен от реален предмет, тъй като невъзможното не може да се вменява в задължение и тъй като договорните клаузи трябва да бъдат тълкувани по начин, по който да породят практическо действие.
 Принципът на доброто бюджетно управление налага на Комисията да не извършва неоснователни проверки. Първоинстанционният съд е изключил от самото начало принципите на добросъвестност и на добрата търговска практика, от които той би могъл да се ръководи в своето тълкуване.
 Като е постановил решението си в неприсъствено производство, Първоинстанционният съд не би могъл да упреква Комисията в това, че не е разяснила някои от своите доводи (по-конкретно довода, изложен в непосредствено предходния параграф), без да наруши принципа на правото на съдебна защита.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/56
 Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — SOZA/Комисия
 (Дело T-413/08)
 (2008/C 301/93)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Братислава, Словашка република) (представител: M. Favart, lawyer)
 Ответник: Комисия Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 EО и на член 53 от ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC), и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно процедура по прилагане на член 81 EО и на член 53 ЕИП (Преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) и по-специално на член 3 от решението, който определя, че членовете на CISAC (1) от ЕИП предприемат съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП чрез координиране на териториалното приложение на взаимно предоставените пълномощни за реципрочно представителство, по начин, който ограничава лиценза до националната територия за всяко от дружествата за колективно управление на авторски права.
 В подкрепа на твърденията си жалбоподателят изтъква, че:
 i)
 включването на клауза за териториално приложение в неговите споразумения за реципрочно представителство не е резултат от съгласувана практика; и
 ii)
 при условията на евентуалност, ако има съгласувана практика за териториалните приложения, то тя не ограничава конкуренцията по смисъла на член 81 EО.
 Въз основа на първото си правно основание жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка в преценката и е нарушила член 81 EО и член 253 ЕО, като е приела, че клаузата за паралелно териториално приложение, включена в споразуменията за реципрочно представителство, които са сключени от жалбоподателя и другите членове на CISAC от ЕИП, е резултат от съгласувана практика, като в решението не са посочени никакви доказателства за такава съгласувана практика.
 Въз основа на второто си правно основание жалбоподателят поддържа, че твърдяната съгласувана практика относно териториалните приложения не е незаконосъобразна, защото засяга форма на конкуренция, която не се нуждае от защита. Наред с това жалбоподателят твърди, че дори да се приеме, че твърдяната практика ограничава конкуренцията, тази практика не нарушава член 81, параграф 1 ЕО, защото е необходима и пропорционална с оглед на легитимна цел.
 (1) Международна конфедерация на сдруженията на авторите и композиторите


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/12
 Решение на Съда (втори състав) от 4 май 2016 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — The Queen, по искане на Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited/Secretary of State for Health
 (Дело C-547/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Директива 2014/40/ЕС - Членове 7 и 18 и член 24, параграфи 2 и 3 - Член 8, параграф 3, член 9, параграф 3, член 10, параграф 1, букви a), в) и ж) и членове 13 и 14 - Производство, представяне и продажба на тютюневи изделия - Валидност - Правно основание - Член 114 ДФЕС - Принцип на пропорционалност - Принцип на субсидиарност - Основни права на Съюза - Свобода на изразяване - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 11))
 (2016/C 243/11)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (England & Wales) Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: The Queen, по искане на Philip Morris Brands SARL, Philip Morris Ltd, British American Tobacco UK Limited
 Ответник: Secretary of State for Health
 В присъствието на: Imperial Tobacco Ltd, JT International SA, Gallaher Ltd, Tann UK Ltd, Tannpapier GmbH, V. Mane Fils, Deutsche Benkert GmbH & Co. KG, Benkert UK Ltd, Joh. Wilh. von Eicken GmbH
 Диспозитив
 1)
 Член 24, параграф 2 от Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки могат да поддържат или въвеждат допълнителни изисквания по отношение на нехармонизираните с Директивата аспекти на опаковането на тютюневите изделия.
 2)
 Член 13, параграф 1 от Директива 2014/40 трябва да се тълкува в смисъл, че забранява поместването на посочената в тази разпоредба информация на етикетите на потребителските опаковки, на външните опаковки и на самите тютюневи изделия, включително когато тази информация е фактически вярна.
 3)
 При разглеждането на преюдициалните въпроси, отправени от High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Висш съд (Англия и Уелс), общо гражданско отделение (административен състав), не се установяват обстоятелства, които да засягат валидността на членове 7 и 18 и член 24, параграфи 2 и 3 от Директива 2014/40, нито на разпоредбите от дял II, глава II от тази директива.
 (1) ОВ C 56, 16.2.2015 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/23
 Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Berlin (Германия) на 29 октомври 2007 г. — M.C.O. Congres/suxess GmbH
 (Дело C-476/07)
 (2008/C 22/44)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Ищец: M.C.O. Congres
 Ответник: suxess GmbH
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота (1), последно изменена с Директива от 22.10.1999 г. (ОВ 1999 г., L 277, стр. 34) да се тълкува в смисъл че, услуги, които са допълнителни на културни и спортни такива по смисъла на член 259А, алинея 4, буква а) от Code Général des Impôts [Общ данъчен кодекс], състоящи се в предоставяне на получателя на услугата на площ, на помещения за провеждане на мероприятия и на тениски с рекламна цел, са рекламни услуги по смисъла на член 9, параграф 2, от Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година, така че мястото на доставка е мястото, където получателят на горепосочените услуги е установил своята икономическа дейност?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/15
 Преюдициално запитване от Nejvyšší soud České republiky (Чешка република), постъпило на 3 август 2015 г. — NEW WAVE CZ a.s./ALLTOYS spol. s r.o.
 (Дело C-427/15)
 (2015/C 371/17)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší soud České republiky (Върховен съд на Чешката република)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: NEW WAVE CZ a.s.
 Ответник: ALLTOYS spol. s r. o.
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 8, параграф 1 от Директива 2004/48/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост да се тълкува в смисъл, че е във връзка с производството за нарушаване на право върху интелектуална собственост, ако след окончателното приключване на производство, в което е установено нарушение на право върху интелектуална собственост, жалбоподателят в отделно производство поиска информация относно произхода и мрежите за разпространение на стоки или услуги, с които е нарушено това право върху интелектуална собственост (например с цел да може да определи точно размера на вредите и впоследствие да поиска обезщетение за тях)?
 (1) ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56.


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/31
 Жалба, подадена на 10 август 2015 г. — Automobile Club di Brescia/СХВП — Rebel Media (e-miglia)
 (Дело T-458/15)
 (2015/C 328/28)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Automobile Club di Brescia (Бреша, Италия) (представители: F. Celluprica и F. Fischetti, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Rebel Media Ltd (Уилмслоу, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „e-miglia“ — заявка за регистрация No 9 782 673
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 9 юни 2015 г. по преписка R 1990/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени точки 3 и 4 от обжалваното решение,
 —
 да потвърди изцяло, освен в частта относно компенсирането на разходите, решението на отдела по споровете на СХВП от 30 май 2014 г. относно възражение No B 1 900 540,
 —
 да осъди другата страна да заплати разноските, включително във връзка с предходните етапи на производството.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 329/7
 Преюдициално запитване от Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 юли 2014 г. — Hunland- Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft./Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
 (Дело C-356/14)
 2014/C 329/09
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hunland-Trade Mezőgazdasági Termelő és Kereskedelmi Kft.
 Ответник: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal Központi Szerve
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли да се приеме за чистопородно съгласно разпоредбите на общностното право разплодно животно от рода на едрия рогат добитък, което е вписано, също както родителите и прародителите му, в родословната книга на Холщайн-фризийската порода от официално признатата организация на животновъдите в държавата членка, независимо от степента на генетична чистота на породата на неговите възходящи?
 2)
 Трябва ли споменатата разпоредба от Решение 2005/379/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че разплодните животни, имащи сертификат за родословие, в който е посочен изразът от член 2, параграф 1, буква а) от същото решение, представляват чистопородни разплодни животни и следователно възниква право на помощи при износ във връзка с вътреобщностна търговия с тях?
 3)
 Предвид горното възможно ли е да се приеме, че макар даден екземпляр да разполага с издаден от сдружение на животновъди в държавата членка сертификат за родословие, в който е посочен споменатият израз, по отношение на този екземпляр, в случай че е предмет на вътреобщностна търговия, не възниква право за търговеца да получи помощи при износ, тъй като същият не представлява чистопородно разплодно животно, въпреки че разполага с официален документ, в който фигурира горепосоченият израз?
 (1) Решение на Комисията от 17 май 2005 година относно сертификатите за родословие и данните за чистопородните разплодни животни от рода на едрия рогат добитък и за сперма, яйцеклетки и ембриони от тях (ОВ L 125, стр. 15).


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/61
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 21 април 2008 г. — Boudova и др./Комисия
 (Дело F-78/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен - Служители със спомагателни функции, назначени като длъжностни лица - Конкурси, публикувани преди влизането в сила на новия правилник - Увреждащ акт - Допустимост на жалбата)
 (2008/C 223/115)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Stanislava Boudova и др. (Люксембург, Люксембург) (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Предмет
 Отмяна на решението, с което се отхвърлят исканията за преразглеждане на класирането в степен на жалбоподателите — бивши служители със спомагателни функции, назначени като длъжностни лица след успешно преминаване на общ конкурс за степени B5/B4 — Искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 247, 20.10.2007 г., стр. 42.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/35
 Решение на Общия съд от 13 май 2015 г. — Ferring/СХВП — Kora („Koragel“)
 (Дело T-169/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Koragel“ - По-ранна словна марка на Общността „CHORAGON“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 213/59)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ferring BV (Hoofddorp, Нидерландия) (представител: A. Thünken, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Kora Corp. Ltd (Swords, Ирландия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 януари 2014 г. (преписка R 721/2013-4), относно производство по възражение между Ferring BV и Kora Corp. Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Ferring BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 151, 19.5.2014 г.


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/24
 Жалба, подадена на 26 август 2010 г. — Tecnimed/СХВП — Ecobrands (ZAPPER-CLICK)
 (Дело T-360/10)
 2011/C 55/45
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tecnimed Srl (Vedano Olona, Италия) (представители: M. Franzosi и V. Piccarreta, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ecobrands Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 юни 2010 г. по преписка R 1795/2008-4,
 —
 да се потвърди решението на отдела по заличаването на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 28 октомври 2010 г., и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „ZAPPER-CLICK“ за стоки от класове 5, 9 и 10 — Марка на Общността, регистрирана под No 3870284
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: заявителят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Италианска словна марка „CLICK“, регистрирана под No 747249 за стоки от клас 10; италианска словна марка „MOUSTI CLICK“, регистрирана под No 927574 за стоки от клас 10; италианска словна марка „ECO-CLICK“, регистрирана под No 801404 за стоки от клас 10; италианска словна марка „ZANZA CLICK“, регистрирана под No 801405 за стоки от клас 10; международна словна марка „MOUSTI CLICK“, регистрирана под No 825425 за стоки от клас 10; нерегистрирана словна марка „CLICK“, защитена в Обединеното кралство; нерегистрирана словна марка „ZANZA CLICK“, защитена в Обединеното кралство.
 Решение на отдела по заличаването: обявява частична недействителност на марката на Общността
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по заличаването
 Изложени правни основания: Нарушение и неправилно тълкуване на член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е изключил наличието на „недобросъвестност“. Нарушение и неправилно тълкуване на разпоредбите на член 38, параграф 2, член 39, параграфи 2и 3 и член 96, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав неправилно е обвързал недопустимостта на правните основания на жалбата с твърдяната липса на превод на документите и не е взел предвид факта, че жалбоподателят е представил превода. Грешка в прилагането на член 53, параграф 1, буква a) и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал злоупотреба с власт. Нарушение и неправилно тълкуване на член 53, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че липсва присвояване понеже разглежданите марки не са идентични. Нарушение на член 53, параграф 1, буква в) и член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е изключил разпространение и


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/40
 Жалба, подадена на 26 октомври 2009 г. — Centrotherm Systemtechnik/СХВП — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
 (Дело T-434/09)
 2009/C 312/67
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Германия) (представител: Rechtsanwalt J. Albrecht)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 6/2008 4 на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 август 2009 г., доколкото с него се уважава искането за отмяна на спорната марка;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски;
 —
 да се осъди евентуалната встъпила страна да заплати свързаните с встъпването съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка „CENTROTHERM“ за стоки и услуги от класове 11, 17, 19 и 42 (марка на Общността No 1 301 019)
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG
 Решение на отдела по отмяна: обявяване на марката на Общността за отменена
 Решение на апелативния състав: частична отмяна на решението за обявяване на недействителност и частично обявяване на марката на Общността за отменена
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 57, параграф 5 във връзка с член 51, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като ответникът не е подложил на достатъчна преценка представените в срок доказателства за използването;
 —
 нарушение на задължението за служебно разглеждане на фактите;
 —
 нарушение на член 76, параграфи 1 и 2, и член 57, параграф 1 от Регламент No 207/2009 както и правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 2868/95 (2), тъй като ответникът не е подложил на преценка представените доказателства за използването с писмените мотиви на жалбата;
 —
 грешна в преценката, тъй като представените впоследствие доказателства трябвало да бъдат взети предвид дори и да са били представени след срока;
 —
 при условията на евентуалност, неприложимост на правило 40, параграф 5 от Регламент No 2868/95 съгласно член 241 ЕО, тъй като то нарушавало член 76, параграф 1 и член 57, параграф 1 във връзка с член 51, параграф 1 и член 162, параграф 1 от Регламент No 207/2009, член 202 ЕО както и общите принципи на общностното право, по-специално типичния за правовата държава принцип на пропорционалност, основното право на собственост и правото на справедлив процес.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ 2009, L 78, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ 1995, L 303, стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 20.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 372/5
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio. (Италия), постъпило на 18 август 2014 г. — Esso Italiana srl и др./Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE и др.
 (Дело C-389/14)
 2014/C 372/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ricorrenti: Esso Italiana srl, Eni SpA, Linde Gas Italia srl,
 Ответници: Comitato nazionale per la gestione della Direttiva 2003/87/CE e per il supporto nella gestione delle attività di progetto del Protocollo di Kyoto, Ministero dell'Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero dell'Economia e delle Finanze, Presidenza del Consiglio dei Ministri
 Преюдициални въпроси
 1)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС (1) на Комисията от 5 септември 2013 г., поради това че при изчисляването на броя на квотите за емисии, които подлежат на безплатно разпределяне, не е бил взет предвид делът на емисиите, свързани с изгарянето на отпадъчните газове — или газове, отделяни при стоманодобив — нито на тези, свързани с топлинната енергия, получена от когенерация, като по този начин е допуснато нарушение на член 290 ДФЕС и на член 10а, параграфи 1, 4 и 5 от Директива 2003/87/ЕО (2) и са надхвърлени границите на предвиденото в посочената директива делегиране в противоречие с целите на директивата (насърчаване на технологиите с по-висока енергийна ефективност и закрила на необходимите условия за икономическото развитие и увеличаване на заетостта)?
 2)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в светлината на член 6 ДЕС поради противоречие с член 1 от Допълнителния протокол към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, както и с член 17 от същата конвенция, доколкото неправилно са засегнати оправданите правни очаквания на дружествата жалбоподатели да продължат да ползват активи, представляващи количеството предварително разпределени квоти, предоставени им съгласно разпоредбите на директивата, като по този начин те са лишени от свързаните с тези активи икономически блага?
 3)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 296, втора алинея ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като не е надлежно мотивирано?
 4)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО и принципа на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДЕС, като освен това е опорочено от липса на разследване и грешка в преценката, предвид факта че изчисляването на максималното количество квоти, които се разпределят безплатно (релевантно за целите на определяне на единният коефициент за междусекторна корекция), не отчита последиците от императивните изменения в тълкуването на понятието „горивна инсталация“, настъпили между първата (2005 — 2007 г.) и втората фаза (2008 — 2012 г.) на прилагане на Директива 2003/87/ЕО?
 5)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която


text:
определя коефициента за междусекторна корекция, доколкото това решение нарушава член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО, както и поради липса на разследване и грешка в преценката, предвид факта че изчисляването на максималното количество квоти, които се разпределят безплатно (релевантно за целите на определяне на единният коефициент за междусекторна корекция), е извършено въз основа на предоставени от държавите членки данни, които не са съгласувани помежду си, тъй като изхождат от различно тълкуване на член 9а, параграф 2 от Директива 2003/87/ЕО?
 6)
 Невалидно ли е Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 г. в частта, в която определя коефициента за междусекторна корекция, поради нарушение на процедурните правила, предвидени в член 10а, параграф 1 и член 23, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО?
 (1) Решение на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27)
 (2) Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78)


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/33
 Определение на Общия съд от 27 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-203/13 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство като явно недопустима - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване и подписана чрез печат, възпроизвеждащ подписа на адвоката - Просрочие при подаване на оригинала на жалбата - Просрочие на жалбата - Явно неоснователна жалба)
 2014/C 45/55
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 28 януари 2013 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-92/12, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на посоченото определение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него, както и от Европейската комисия съдебни разноски в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/39
 Жалба, подадена на 3 ноември 2008 г. — Mundipharma/СХВП — ALK-Abelló (AVANZALENE)
 (Дело T-477/08)
 (2009/C 6/77)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mundipharma AG (Базел, Швейцария) (представител: F. Nielsen, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Дания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 28 август 2008 г. по преписка No R 1694/2007-4, и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „AVANZALENE“ за стоки от клас 5 — заявление No 4 632 501
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „AVANZ“ за стоки от клас 5, регистрационен No 3 331 444
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението в неговата цялост
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, достигайки до заключението, че съществува вероятност от объркване на засегнатите марки.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/52
 Жалба, подадена на 5 януари 2016 г. — Toshiba Samsung Storage Technology и Toshiba Samsung Storage Technology Korea/Комисия
 (Дело T-8/16)
 (2016/C 098/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци/Жалбоподатели: Toshiba Samsung Storage Technology Corp. (Токио, Япония) и Toshiba Samsung Storage Technology Korea Corp. (Gyeonggi-do, Република Корея) (представители: M. Bay, J. Ruiz Calzado, A. Aresu и A. Scordamaglia-Tousis, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 Да отмени изцяло или частично решението на Комисията от 21 октомври 2015 г. по преписка AT.39639 — Optical Disk Drives относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП;
 —
 Освен това, или при условия на евентуалност, да намали съществено размера на наложената на жалбоподателите глоба; и
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски; и
 —
 да разпореди други подходящи мерки, предвид обстоятелствата по делото.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат девет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на съществените процесуални изисквания и на правото на защита на жалбоподателите поради непоследователната правна квалификация на действията, противоречивите или най-малкото недостатъчни мотиви за правната квалификация на твърдяното нарушение, за отказа на достъп до оневиняващите доказателства и за посочването в обжалваното решение на редица правни и фактически елементи, които не са разгледани в изложението на възраженията.
 2.
 Второто основание е изведено от фактически и правни грешки при прилагането на член 101 ДФЕС във връзка с констатацията за засягане на търговията между държавите членки.
 3.
 Третото основание е изведено от фактически и правни грешки при определянето на териториалния обхват на нарушението на член 101 ДФЕС.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от фактически и правни грешки при прилагането на член 101 ДФЕС във връзка с констатирането на едно-единствено нарушение.
 5.
 Петото основание е изведено от фактически и правни грешки относно твърдението, че жалбоподателите са знаели за цялото нарушение, и по-конкретно, за участието на всички останали адресати.
 6.
 Шестото основание е изведено от фактически и правни грешки относно датата на началото на твърдяното участие на жалбоподателите в цялото едно-единствено нарушение.
 7.
 Седмото основание е изведено от фактически и правни грешки относно обхвата на нарушението, което се вменява на жалбоподателите, с това, че обжалваното решение прави извода, че последните са участвали в антиконкурентни „споразумения“.
 8.
 Осмото основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация и на относимите общи принципи на правото на Съюза, причинено от явно прекомерно дългия срок на разследването.
 9.
 Деветото основание е изведено, при условията на евентуалност, от грешки при определянето на размера на глобата, защото:
 —
 Комисията не се е съобразила a) с обстоятелството, че жалбоподателите са предприятия, производители на един вид стока; б) с други обстоятелства, които ограничават тежестта на индивидуалното поведение на жалбоподателите и смекчаващите обстоятелства; и
 —
 Комисията не е оценила по истинската им стойност особените обстоятелства на нарушението когато е определяла размера на коефициента за тежест и на входната такса.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/12
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 4 февруари 2011 г. — Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV/Sonnthurn Vertriebs GmbH
 (Дело C-51/11)
 2011/C 139/21
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV
 Ответник: Sonnthurn Vertriebs GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Понятието „здраве“, използвано в определението за „здравна претенция“ съгласно член 2, параграф 2, точка 5 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския Парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (1), последно изменен с Регламент (ЕС) No 116/2010 от 9 февруари 2010 година (2) обхваща ли също и общото благосъстояние?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 Налице ли е здравна претенция, ако в търговско съобщение, независимо дали е направено при етикетирането, оформлението или рекламата на хранителни продукти, които трябва да се доставят като такива на крайните потребители, се направи изявление, целящо да покаже, че съответният хранителен продукт повлиява най-малкото на здравното благополучие или ако това не е така — само на общото благосъстояние, при положение че в това изявление се посочват някоя от функциите, посочени в член 13, параграф 1 и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 по посочения начин в член 2, параграф 2, точка 5 от този регламент?
 3.
 При отрицателен отговор на първия въпрос и при положение, че с изявлението в посочения във втория въпрос смисъл се цели да се покаже, че се повлиява най-малкото на здравното благополучие:
 При съобразяване на свободата на изразяване на мнение и свободата на информация съгласно член 6, параграф 3 ДЕС във връзка с член 10 ЕКПЧ, налице ли е съответствие с общностния правен принцип на пропорционалността, ако в обхвата на забраната по член 4, параграф 3, първо изречение от Регламент (ЕО) No 1924/2006 се включи изявление, според което определена напитка с алкохолно съдържание от повече от 1,2 обемни процента алкохол не е опасна за здравето и не оказва отрицателно въздействие на тялото и неговите функции?
 (1) ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244.
 (2) ОВ L 37, стр. 16.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/1
 2010/C 113/01
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 100, 17.4.2010 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 80, 27.3.2010 г.
 ОВ C 63, 13.3.2010 г.
 ОВ C 51, 27.2.2010 г.
 ОВ C 37, 13.2.2010 г.
 ОВ C 24, 30.1.2010 г.
 ОВ C 11, 16.1.2010 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/24
 Жалба, подадена на 11 март 2011 г. — TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft/СХВП — Comercial Jacinto Parera (MAD)
 (Дело T-152/11)
 2011/C 139/45
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: TMS Trademark-Schutzrechtsverwertungsgesellschaft mbH (Дюселдорф, Германия) (представители: B. Hein и M.-H. Hoffmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Comercial Jacinto Parera, SA (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 декември 2010 г., прието по преписка R 449/2009-2,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, включително тези, направени във връзка с производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: фигуративна марка „MAD“ за стоки от клас 25
 Притежател на марката на Общността: Comercial Jacinto Parera, SA
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят
 Решение на отдела по отмяна: частично отхвърля искането.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 15 и член 51 от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1) и правило 22 от Регламент (ЕО) No 2868/95 (2), тъй като апелативният състав не трябвало да заключава въз основа на представените във връзка с използването доказателства, че фигуративната марка „MAD“ реално се използва за „Дрехи“.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/39
 Жалба, подадена на 14 август 2008 г. — BNP Paribas и BNL/Комисия
 (Дело T-335/08)
 (2008/C 272/79)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: BNP Paribas и Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) (представители: R. Silvestri, avvocato, G. Escalar, avvocato, M. Todino, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени изцяло Решение на Комисията на Европейските общности от 11 март 2008 г. No C(2008) 869 окончателен относно държавна помощ C-15/2007, (ex NN 20/2007), приведена в действие от Италия, за „данъчни стимули в полза на дадени преструктурирани банки“ на следните основания.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите по настоящото дело оспорват решението, с което, в частта, в която предвижда специална схема за данъчно преобразуване („специалната схема“) на активите на определени кредитни институти, произтичащи от или свързани с банковите реорганизации по смисъла на Закон No 218 от 30 юли 1990 г. (наричан по-нататък „Закон Amato“), италианският Закон No 350/2003 е обявен за несъвместим с член 87 от Договора за ЕО в областта на държавните помощи. Според Комисията несъвместимостта на специалната схема по смисъла на член 87 от Договора се дължала на това, че посредством тази схема италианският законодател предоставял „селективна“ данъчна преференция единствено на банковите институти с интерес от провеждане на реорганизации като предвидените в закона Amato, без да се предвиждат подобни облекчения за други институти и най-общо за други предприятия.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват, че Комисията неправилно приела, че специалната схема на преобразуване представлява предоставянето на икономическо предимство на ползващите се от облекчението дружества и следователно била форма на неправомерна помощ. Всъщност, според тях със специалната схема не се предоставяло данъчно облекчение, а се касаело просто за факултативна схема, от която можели да се ползват само тези, които предварително заплатят данък по заместваща ставка.
 Дори и да се предположи че с разглежданата схема се предоставяла някаква форма на преференция на предприятията, които се позовават на нея, последната не съставлявала държавна помощ, защото била лишена от качеството „селективност“. Разглежданата данъчна схема представлявала последователно решение с оглед на общата система на данъчно облагане и се основавала също така на обективни критерии, т.е. на изискването да се признае на засегнатите от приватизацията кредитни институти право да извършват данъчно преобразуване по отношение на сделките по прехвърляне съгласно закона Amato, посредством данъчно облагане по ставка, с което се отчита както извършеното частично облагане на вече взетите предвид печалби при прехвърлянето, така и другите неудобства, свързани с тези сделки по прехвърляне; трудности, с които не се сблъскват всички други предприятия, различни от банките, които имат интерес да извършат сделки по прехвърляне съгласно Закон 350/2003 — на които предприятия, независимо от този закон, са били прехвърлени дялове в контекст, различен от този на посочения закон, и за които изцяло би било оправдано въвеждането на функционираща различно схема на преобразуване.
 На второ място, решението на Комисията съдържало тежък порок, състоящ се в липса на мотиви, която произтичала от неправилното схващане, че Закон No 350/2003 не предвиждал никаква обща схема на преобразуване. Като приема


text:
неправилно, че не съществува обща схема на преобразуване, която да се съпостави с оспорената специална схема, Комисията пропуснала да сравни двете схеми, за да претегли всички фактори, които могат да се отразят на общата данъчна тежест, присъщи за всяка от схемите.
 Според жалбоподателите при съпоставката на двете схеми на основата на подобни фактори става очевидно, че спрямо общата схема със специалната схема не се предоставят всъщност никакви данъчни преференции в смисъл на приложима данъчна ставка.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/28
 Решение на Общия съд от 5 октомври 2012 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-591/08) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на информационни услуги - Класиране на оферент на второ място в процедурата съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите - Жалба за отмяна - Основания за отстраняване от процедурата за възлагане на обществена поръчка - Конфликт на интереси - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката - Равно третиране - Извъндоговорна отговорност)
 2012/C 366/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: адв. N. Korogiannakis и адв. P. Katsimani)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Simon и E. Manhaeve, подпомагани от адв. P. Wytinck, впоследствие E. Manhaeve, подпомаган от адв. P. Wytinck и адв. B. Hoorelbeke)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решенията на Комисията от 17 октомври 2008 г., с което офертите на жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка, озаглавена „Статистически информационни технологии“, относно консултантски услуги и услуги за развитие, свързани с формат за обмен на статистически данни и метаданни (SDMX) (ОВ 2008/S 120-159017), са класирани на второ място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите за лот 2 и лот 3, както и на съответните последващи решения, включително решенията за възлагане на обществената поръчка на други оференти, класирани на първо място за тези лотове, и от друга страна, искане за обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/16
 Иск, предявен на 10 септември 2015 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-481/15)
 (2015/C 371/19)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: W. Mölls, F. Wilman)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът моли Съда:
 —
 да приеме за установено, че като не е осигурила редовния мониторинг, с необходимите обхват и честота, по отношение на някои общи основни стандарти за сигурността на въздухоплаването, както и достатъчен брой одитори за извършването на мерки за контрол на качеството, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 11 от Регламент (ЕО) No 300/2008 (1), както и по точки 4.1, 4.2, 7.5 и 14 от приложение II към този регламент,
 —
 да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът твърди следното:
 Член 11 от Регламент (ЕО) No 300/2008 и точки 4.1, 4.2, 7.5 и 14 от приложение II от този регламент задължават всяка държава членка да осигури редовния мониторинг, с необходимите обхват и честота, по отношение на някои общи основни стандарти за сигурността на въздухоплаването, както и достатъчен брой одитори за извършването на мерки за контрол на качеството.
 Според него Германия не изпълнява това задължение.
 (1) Регламент (ЕО) No 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 година относно общите правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване и за отмяна на Регламент (ЕО) No 2320/2002, (OB L 97, 9.4.2008 г., стр. 72., в изменената си редакция с Регламент No 18/2010 на Комисията от 8 януари 2010 г., ОВ L 7, стр. 3)


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/46
 Жалба, подадена на 23 януари 2015 г. — ZZ/EMA
 (Дело F-9/15)
 (2015/C 118/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: J.-N. Louis, R. Metz и N. de Montigny, D. Verbeke и T. Van Lysbeth)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Европейската агенция по лекарствата (EMA) за временно отстраняване от длъжност на жалбоподателя и искане за плащане на обезщетение в размер на 1 EUR, който не е окончателен, за неимуществените и имуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на EMA от 31 март 2014 г., с което жалбоподателят е поставен в положение „non-active status“ за неопределено време,
 —
 да се оcъди ответникът да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 1 EUR, който не е окончателен, за неимуществените и имуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял,
 —
 да се осъди EMA да заплати съдебните разноски.