text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/51
 Жалба, подадена на 11 ноември 2016 г. — C & J Clark International/Комисия
 (Дело T-790/16)
 (2017/C 014/61)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: C & J Clark International Ltd (Съмърсет, Обединено кралство) (представители: A. Willems и S. De Knop, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима;
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/1395 на Комисията от 18 август 2016 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои обувки с горна част от кожа с произход от Китайската народна република, произведени от Buckinghan Shoe Mfg Co. Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co. Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd, Win Profile Industries Ltd, и за изпълнение на решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 и C-34/14 (OВ L 225, 2016 г., стp. 52);
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е твърдението, че като е действала без валидно правно основание, Комисията е нарушила принципа на предоставената компетентност, уреден в членове 5, параграф 1 и 5, параграф 2 ДФЕС.
 2.
 Второто основание е твърдението, че като не е взела необходимите мерки за съобразяване с решението на Съда от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International, C-659/13 и C-34/14, EU:C:2016:74, Комисията е нарушила член 266 ДФЕС.
 3.
 Третото основание е твърдението, че с налагането на антидъмпингово мито на вноса на обувки „извършен през периода на прилагане на [отменените регламенти]“, Комисията е нарушила членове 1, параграф 1 и 10, параграф 1 oт основния регламент (1) и принципа на правната сигурност (забраната за прилагане със задна дата);
 4.
 Четвъртото основание е твърдението, че с налагането на антидъмпингово мито без извършване на нова преценка на интереса на Съюза, Комисията е нарушила член 21 oт основния регламент, при всички случаи, е било явно погрешно да се заключи, че налагането на антидъмпинговото мито е било в интерес на Съюза;
 5.
 Петото основание е твърдението, че с приемането на акт, който надхвърля необходимото за постигане на обективност, Комисията е нарушила членове 5, параграф 1 и 5, параграф 4 ДЕС.
 (1) Regulation (EU) 2016/1036 of the European Parliament and of the Council of 8 June 2016 on protection against dumped imports from countries not members of the European Union, OJ L 176, p. 21.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/54
 Жалба, подадена на 1 април 2010 г. — Bombín Bombín/Комисия
 (Дело F-22/10)
 2010/C 148/96
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Luis María Bombín Bombín (Рим, Италия) (представител: R. Pardo Pedernera, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Европейската комисия, прието в отговор на жалбата по административен ред на жалбоподателя, да му се предостави финансова компенсация само за 12 дни, а не за 29 дни натрупан отпуск, който жалбоподателят все още не е ползвал към момента на излизането си в отпуск по лични причини.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени приетото на 4 януари 2010 г. решение на Европейската комисия, с което на жалбоподателя е предоставена и изплатена финансова компенсация само за 12 дни.
 —
 Да се признаят на жалбоподателя (с оглед изчисляване на съответната финансова компенсация) всички дни отпуск (общо 29 дни), които жалбоподателят е придобил и все още не е ползвал към момента на излизането си в отпуск по лични причини.
 —
 Относно съдебните разноски жалбоподателят не предявява искане, тъй като смята, че решението на Съда на публичната служба по настоящото дело е важно за страните — и двете добросъвестни — и че в конкретния случай искане във връзка със съдебните разноски не е оправдано.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/19
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 10 октомври 2012 г. — S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, друга страна в производството: G
 (Дело C-457)
 2013/C 26/34
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: S en Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
 Друга страна в производството: G
 Преюдициални въпроси
 1.
 [...]
 Възможно ли е за гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, живеещ в държавата членка, на която е гражданин, но работещ в друга държава членка за работодател, установен в тази друга държава членка, при обстоятелства като тези в главното производство, да се изведе право на престой съгласно правото на Съюза?
 2.
 [...]
 Възможно ли е за гражданин на трета страна, който е член на семейството на гражданин на Съюза, живеещ в държавата членка, на която е гражданин, но в рамките на дейността, която упражнява за работодател, установен в същата държава членка, пътува до и от друга държава членка, при обстоятелства като тези в главното производство, да се изведе право на престой съгласно правото на Съюза?


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/30
 Иск, предявен на 27 февруари 2009 г. — Idromacchine и др./Комисия
 (Дело T-88/09)
 2009/C 102/45
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищци: Idromacchine Srl (Porto Marghera, Италия), Alessandro Capuzzo (Mirano, Италия), Roberto Capuzzo (Mogliano Veneto, Италия) (представители: W. Viscardini, avvocato, G. Donà, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 А)
 Да се осъди Комисията на Европейските общности:
 1)
 за имуществени вреди — да заплати в полза на Idromacchine Srl обезщетение в размер на 5 459 641,28 EUR (или друго обезщетение, евентуално определено от Първоинстанционния съд).
 2)
 за неимуществени вреди
 —
 да заплати в полза на Idromacchine Srl справедливо обезщетение –равняващо се по възможност на значителна част (примерно от 30 % до 50 %) от имуществените вреди;
 —
 да заплати в полза на г-н Alessandro Capuzzo и г-н Roberto Capuzzo справедливо обезщетение на всеки от двамата, също равняващо се по възможност на значителна част (примерно от 30 % до 50 %) от имуществените вреди;
 3)
 да възстанови репутацията на Idromacchine Srl и на г-н Alessandro Capuzzo и на г-н Roberto Capuzzo — посредством способите, възприети от Първоинстанционния съд за най-удачни (примерно с публикация ad hoc в Официален вестник и/или с писмо до основните оператори в съответния сектор — за поправка на сведенията относно ищците, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз от 18 февруари 2005 г., серия C 42, стр. 15 и следващи.
 Б)
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците изтъкват, че публикуването от Комисията от една страна на наименованието на дружество Idromacchine Srl — трето лице спрямо формалния адресат на Решение на Комисията от 30 декември 2004 година C(2004) 5426 окончателен, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 18 февруари 2005 г., серия C 42, стр. 15 и следващи, а от друга — на увреждащи сведения относно въпросното дружество, представлява сериозно нарушение на много от принципите на общностното право и следователно- че искат поправяне на имуществените и неимуществени вреди, които са претърпели поради този факт.
 По-специално, като е публикувала гореспоменатите сведения, без да извърши необходимите проверки, сред които основно предварителното изслушване на ищците, Комисията не е изпълнила задълженията си за полагане на необходимата грижа и за защита на правото на защита и на професионалната тайна.
 При всички положения, като се има предвид, че публикуваното решение не се отнася до Idromacchine Srl, публикуването на данни относно последното трябва да се счита за непропорционална мярка спрямо преследваната от Комисията цел, която се ограничава до оповестяване на случаите, свързани с прилагането на общностните норми в областта на конкуренцията.
 Що се отнася до изтъкнатите вреди, посоченото по-горе публикуване свежда до нула оборота на Idromacchine Srl в неговия сектор на дейност и засяга сериозно репутацията на дружеството и на лицата, които го представляват.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/5
 Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Arbeidshof te Brussel, Белгия) — Maurits Casteels/British Airways plc
 (Дело C-379/09) (1)
 (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС и член 48 ДФЕС - Социална сигурност на работниците мигранти - Запазване на правото на допълнителна пенсия - Бездействие на Съвета - Заето лице, работило последователно при същия работодател в няколко държави членки)
 2011/C 139/08
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeidshof te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Maurits Casteels
 Ответник: British Airways plc
 Предмет
 Преюдициално запитване — Arbeidshof te Brussel — Тълкуване на членове 39 ЕО и 42 ЕО и на Директива 98/49/ЕО на Съвета от 29 юни 1998 година за запазване на правото на допълнителна пенсия на заети лица и самостоятелно заети лица, движещи се в границите на Общността (ОВ L 209, стр. 46; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 91) — Бездействие на Съвета — Заето лице, работило последователно в подразделенията на същия работодател в няколко държави членки (без да е било командировано), което винаги е било включено в приложимата местна схема за допълнително пенсионно осигуряване
 Диспозитив
 1.
 В рамките на спор, с който са сезирани националните юрисдикции, частноправен субект не може да се позовава на непосредственото действие на член 48 ДФЕС срещу работодател от частния сектор.
 2.
 Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска в рамките на задължителното прилагане на колективен трудов договор:
 —
 при определянето на периода за придобиване на окончателно право на допълнителни пенсионни плащания в държава членка да не се вземат под внимание годините заетост, натрупани от работник в подразделения на един и същ работодател в различни държави членки и по силата на един и същ общ трудов договор, както и
 —
 преместването на работник от едно подразделение на неговия работодател, намиращо се в една държава членка, в подразделение на същия този работодател, намиращо се в друга държава членка, да се разглежда като преустановяване на работата при този работодател по собствено желание.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/38
 Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Hansa Metallwerke и др./Комисия
 (Дело T-375/10)
 ()
 2010/C 301/63
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Hansa Metallwerke AG (Щутгарт, Германия), Hansa Nederland BV (Nijkerk, Нидерландия), Hansa Italiana Srl (Castelnuovo del Garda, Италия), Hansa Belgium Sprl (Asse, Белгия), Hansa Austria GmbH (Залцбург, Австрия) (представител: Rechtsanwalt H.-J. Hellmann)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени нотифицираното на жалбоподателите на 30 юни 2010 г. Решение на Комисията от 23 юни 2010 г. (по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за бани) относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП, в частта му, която се отнася до жалбоподателите;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали размера на наложената на жалбоподателите глоба;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите обжалват Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за бани. Съгласно обжалваното решение на жалбоподателите, както и на други предприятия, са наложени глоби за нарушаване на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията жалбоподателите са участвали в Белгия, Германия, Франция, Италия, Нидерландия и Австрия в продължаващо споразумение или в съгласувана практика в сектора на санитарните инсталации за бани.
 В подкрепа на жалбата си на първо място жалбоподателите изтъкват, че размерът на наложената им глоба надвишава допустимия максимален размер съгласно член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), тъй като ответникът основал решението си на погрешен световен оборот на Hansa Metallwerke AG.
 На второ място се изтъква нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания. Жалбоподателите считат, че в рамките на административното производство ответникът е допуснал сериозни административни грешки, което е довело до поставянето им в неблагоприятно положение спрямо другите участници в производството. В обжалваното решение ответникът не е взел предвид това обстоятелство, за което се е бил ангажирал в хода на административното производство.
 На трето място жалбоподателите посочват, че ответникът е нарушил член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 поради погрешно определяне на размера на глобата във връзка с Известието относно освобождаване или намаляване на глоба (2). Те твърдят, че въпреки че са сътрудничили, ответникът не е намалил размера на наложената им глоба.
 На четвърто място жалбоподателите изтъкват, че прилагането на Насоките (3) за обстоятелства, които са приключили много преди тяхното оповестяване нарушава принципа за забрана на прилагането с обратна сила.
 По-нататък жалбоподателите подчертават също, че практиката на ответника във връзка с налагане на глобите не се обхваща от правната основа по член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003. В тази връзка жалбоподателите изтъкват, че с обжалваното решение с били нарушени принципите на равно третиране и на пропорционалност. Освен това, член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003, както е бил приложен на практика съгласно Насоките, нарушавал принципа на законност на наказанията съгласно член 7 ЕКЗПЧОС и член 49 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 Накрая жалбоподателите


text:
твърдят, че е налице погрешно прилагане на член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 и на Насоките предвид множеството грешки при прилагането и в преценката, допуснати във вреда на жалбоподателите. Те по-специално посочват, че представянето и преценката на доказателства от ответника са извършени погрешно, що се отнася до конкретните фактически обстоятелства, свързани с жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Известие на Комисията относно освобождаване или намаляване на глоба при дела за картели (ОВ C 45, 2002 г., стр. 3).
 (3) Насоки за изчисляване на глобите съгласно член 23, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕО) No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2).


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/29
 Жалба, подадена на 26 април 2012 г. — HTTS/Съвет
 (Дело T-182/12)
 2012/C 174/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Хамбург, Германия) (представители: J. Kienzle и M. Schlingmann)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 в частта, в която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, включително тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва три правни основания.
 1.
 Първо основание за отмяна: нарушение на правото на жалбоподателя на защита:
 —
 Съветът нарушил правото на жалбоподателя на ефективна правна защита, и в частност изискването за мотивиране, доколкото не мотивирал в достатъчна степен решението си отново да включи жалбоподателя в списъка на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителни мерки съгласно член 23 от обжалвания регламент.
 —
 Съветът нарушил и правото на изслушване на жалбоподателя, тъй като не му дал възможност, преди отново да го включи в списъците за санкции, да представи възражения и така да наложи преразглеждане на тези актове от Съвета.
 2.
 Второ основание за отмяна: липса на основание за ново включване на жалбоподателя в списъците за санкции:
 —
 Изложените от Съвета съображения за ново включване на жалбоподателя в списъците за санкции не подкрепяли подобно решение и били неправилни от фактическа страна. По-конкретно жалбоподателят не бил под контрола на Корабната компания на Ислямска република Иран (IRISL).
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците за санкции се дължало на явно неправилното квалифициране от Съвета на фактите и на дейността на жалбоподателя.
 3.
 Трето основание за отмяна: нарушение на основното право на собственост на жалбоподателя:
 —
 Новото включване на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало неоснователно посегателство срещу основното му право на собственост, тъй като поради недостатъчните мотиви, изложени от Съвета, жалбоподателят не бил в състояние да разбере по какви съображения е включен в списъка на лицата, на които се налагат санкции.
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците за санкции съставлявало непропорционално посегателство срещу правото му на собственост и било явно неподходяща мярка за постигане на целите на обжалвания регламент. При всички случаи то надхвърляло необходимото за постигането на тези цели.


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/26
 Жалба, подадена на 8 август 2011 г. — Giga-Byte Technology/СХВП — Haskins (Gigabyte)
 (Дело T-451/11)
 2011/C 298/48
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Giga-Byte Technology Co., Ltd (Тайпе, Тайван) (представител: F. Schwerbrock, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Robert A. Haskins (Пенсилвания, САЩ)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 май 2011 г. по преписка No R 2047/2010-2, както и решението на отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Gigabyte“ за стоки и услуги от класове 9, 35, 37 и 42 — заявка за марка на Общността No 5550009
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словната марка на Общността „GIGABITER“ No 4954095 за услуги от класове 39, 40 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението в частта относно оспорените услуги.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 9, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че оспорените услуги от класове 37 и 42 са сходни с услугите от клас 42 на предявилия възражението.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/56
 Жалба, подадена на 10 ноември 2011 г. — Schenker Customs Agency/Комисия
 (Дело T-576/11)
 (2012/C 25/109)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Schenker Customs Agency BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: A. Jansen и J. Biermasz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 27 юли 2011 г. по преписка REM 01/10;
 —
 да постанови, че опрощаването на митата, предмет на последващо събиране, е оправдано.
 Правни основания и основни доводи
 През периода от 19 февруари 1999 г. до 19 юли 2001 г. жалбоподателят подава от свое име, в качеството си на митнически агент, общо 52 декларации за пускане на продукта „глифозат“ в свободно обращение. В декларациите като страна на произход е посочен Тайван. В резултат от проведеното от OLAF разследване се оказало, че декларираният глифозат е с произход не Тайван, а Китай. Поради това антидъмпинговите мита, поискани от нидерландските митнически органи, били дължими.
 Според жалбоподателя Европейската комисия неправилно постановила, че опрощаването на вносните мита е неоправдано.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че нарушението на правото на защита, късното последващо събиране на митата и обстоятелството, че агенция Schenker не можела да подава декларации като пряк представител, били доводи, които се отнасяли до самото съществуване на митническото задължение. Тези доводи със сигурност можели да представляват особено положение по смисъла на член 239 от Регламент No 2913/92 (1) и следователно трябвало да бъдат разгледани по същество.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че издаването от тайванските търговски камари на сертификати с неправилен произход не можело да представлява особено положение по смисъла на член 239 от Регламент No 2913/92.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че поведението ѝ в настоящото дело не представлява особено положение по смисъла на член 239 от Регламент No 2913/92. Следователно Европейската комисия не упражнила ефективен контрол върху разследването за измама и не координирала производството.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно приела, че поведението на нидерландските органи не поставило агенция Schenker в особено положение. Европейската комисия не отчела факта, че нидерландските органи, на които била известна измамата с продукта „глифозат“ от Тайван, не действали по надлежния ред.
 5.
 Петото правно основание е изведено от твърдението, че освен това Европейската комисия неправилно приела, че жалбоподателят не действал с грижата, която се очаквала да бъде положена от митническия агент, и поради това опрощаването било неоправдано. Жалбоподателят счита, че няма как да бъде упрекнат нито в поведение с цел измама, нито в явна небрежност и в това отношение се позовава на решението на Douanekamer на Gerechtshof Amsterdam от 18 декември 2008 г. (вж. точка 5.2.3 от решението).
 6.
 Шестото правно основание е изведено от твърдението, че Европейската комисия неправилно не разгледала всички релевантни обстоятелства и факти.
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/41
 Жалба, подадена на 15 декември 2011 г. — Euris Consult/Парламент
 (Дело T-637/11)
 2012/C 32/82
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Euris Consult Ltd (Floriana, Република Малта) (представител: F. Moyse, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Генерална дирекция „Писмени преводи“ на Европейския парламент, прието в рамките на обществена поръчка MT/2011/EU за преводачески услуги на малтийски език, с което се отхвърля при отварянето направената от жалбоподателя оферта поради нарушение на поверителността;
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателя;
 —
 да обяви, че жалбоподателят може да търси обезщетение за вредите, които обжалваното решение му е причинило.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на член 98, параграф 1 от Финансовия регламент, член 143 от Правилата за прилагане на Финансовия регламент и член 2.4 от обявление за обществена поръчка MT/2011/EU, и следователно на възражението за неприложимост по смисъла на член 277 ДФЕС;
 2.
 Второто правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на принципа на пропорционалност;
 3.
 Третото правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на принципа на равно третиране;
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от:
 —
 нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото възлагащият орган не изслушал жалбоподателя преди да приеме обжалваното решение;
 5.
 Петото правно основание е изведено от:
 —
 това, че обжалваното решение не било достатъчно мотивирано.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/21
 Решение на Съда (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-327/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО - Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки - Гарантиране на ефективно средство за защита - Минимален срок на изчакване между уведомяването на отстранените кандидати и оференти за решението за възлагане на поръчката и подписването на договора за тази поръчка)
 2009/C 180/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet, D. Kukovec и M. Konstantinidis)
 Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и J.-Ch. Gracia)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2, параграф 1 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стp. 33, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237), изменена с Директива 92/50/ЕИО (ОВ L 209, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) и на член 2, параграф 1 от Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ L 76, стp. 14, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43) — Минимален срок на изчакване между уведомяването на кандидатите и отстранените изпълнители за решението за възлагане на поръчката и подписването на договора за тази поръчка
 Диспозитив
 1)
 Като е приела и оставила в сила член 1441-1 от новия Граждански процесуален кодекс, изменен с член 48-1o от Декрет No 2005-1308 от 20 октомври 2005 г. относно поръчките, възлагани от възлагащите органи, посочени в член 4 от Постановление No 2005-649 от 6 юни 2005 г. относно поръчките, възлагани от някои публични или частни лица, спрямо които не се прилага Кодексът за обществените поръчки, доколкото тази разпоредба предвижда десетдневен срок за отговор от страна на възлагащия орган или възлагащото образувание на официално уведомително писмо, като се забранява всякакво преддоговорно обезпечение преди посочения отговор и без този срок да спира срока, който трябва да се спази между уведомяването на отстранените кандидати и оференти за решението за възлагане на поръчката и подписването на договора, Френската република не е изпълнила задълженията си по Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство, изменена с Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година, и по Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/35
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidou/Комисия
 (Дело F-81/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Жалба - Решение на общностна юрисдикция - Съществено ново обстоятелство - Липса)
 2009/C 193/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Zoe Ketselidou (Брюксел, Белгия) (представител: S. A. Pappas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)
 Предмет
 Отмяната на мълчалив отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно неоснователна.
 2)
 Осъжда г-жа Ketselidou да понесе всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г., стр. 59.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/15
 Решение на Съда (шести състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-48/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2008/1/ЕО - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Условия за разрешаване на съществуващи инсталации - Задължение да се осигури експлоатиране на подобни инсталации в съответствие с изискванията на директивата)
 2011/C 13/24
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 5, параграф 1 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 24, стр. 8) — Инсталации, които могат да окажат въздействие върху емисиите във въздуха, водата и почвата и върху замърсяването — Условия за разрешаване на съществуващи инсталации
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело необходимите мерки, за да гарантира, че компетентните органи осигуряват в срок до 30 октомври 2007 г. привеждането на експлоатацията на съществуващите инсталации в съответствие с изискванията на членове 3, 7, 9, 10 и 13, член 14, букви а) и б), както и на член 15, параграф 2 от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година, посредством предоставяне на разрешителни в съответствие с членове 6 и 8 от тази директива или — в случаите, когато това е необходимо — посредством преразглеждане, а в конкретния случай актуализиране на условията, при спазване на другите специални разпоредби на правото на Съюза, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 5, параграф 1 от посочената директива.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 100, 17.4.2010 г.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/23
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Duravit и др./Комисия
 (Дело T-364/10) (1)
 (Конкуренция - Картели - Белгийски, германски, френски, италиански, нидерландски и австрийски пазар на оборудване за баня - Нарушение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП - Съгласуване на увеличения на цени и обмен на чувствителна търговска информация - Единно и продължавано нарушение - Тежест на доказване - Глоби - Равно третиране - Пропорционалност - Законоустановеност на наказанията)
 2013/C 325/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Duravit AG (Хорнберг, Германия); Duravit SA (Bischwiller, Франция) и Duravit BeLux SPRL/BVBA (Overijse, Белгия) (представители: R. Bechtold, U. Soltész и C. von Köckritz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и A. Antoniadis, подпомагани от P. Thyri, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и F. Florindo Gijón)
 Предмет
 Като главно искане — жалба за отмяна на Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня) и при условията на евентуалност — искане за намаляване на наложената в решението глоба на жалбоподателите.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1, параграф 1, точка 8 от Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно процедура за прилагане на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Санитарни инсталации за баня), доколкото в него Европейската комисия заключава, че Duravit AG, Duravit BeLux SPRL/BVBA и Duravit SA са участвали в нарушение на територията на Италия, Австрия и Нидерландия.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Duravit AG, Duravit BeLux и Duravit SA понасят три четвърти от направените от тях разноски.
 4.
 Комисията понася една трета от съдебните разноски на Duravit AG, Duravit BeLux и Duravit SA, както и направените от нея разноски.
 5.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/30
 Жалба, подадена на 23 февруари 2011 г. — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Комисия
 (Дело T-113/11)
 2011/C 145/50
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Берлин, Германия) (представители: M. Loschelder и V. Schoene)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 1122/2010 на Комисията от 2 декември 2010 година за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Gouda Holland (ЗГУ)],
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага девет правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на правилата за разпределението на правомощията.
 —
 Жалбоподателят твърди, че са нарушени правилата за разпределението на правомощията съгласно Регламент (ЕО) No 510/2006 (1), доколкото не е проведено национално производство относно защитеното географско указание „Gouda Holland“, вписано в регистъра с обжалвания регламент.
 —
 Жалбоподателят поддържа, че първоначалната заявка е била за регистриране на означението „Hollandse Gouda“ и че само за него е било проведено национално производство съгласно императивното изискване на член 5 от Регламент No 510/2006.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1898/2006 (2).
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че „Gouda Holland“ не е израз от нидерландския език.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 2, параграфи 1 и 2 от Регламент No 510/2006 и на член 3, параграф 1 от Регламент No 1898/2006.
 —
 С това правно основание жалбоподателят твърди, че регистрираното наименование не се използва.
 4.
 Четвърто правно основание: нарушение на член 2, параграф 2 от Регламент No 510/2006.
 —
 Жалбоподателят поддържа, че е налице нарушение на член 2, параграф 2 от Регламент No 510/2006, доколкото „Gouda Holland“ не е „традиционно“ негеографско име.
 5.
 Пето правно основание: нарушение на член 2, параграф 1 от Регламент No 510/2006.
 —
 С петото правно основание жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 2, параграф 1 от Регламент No 510/2006, доколкото „Gouda Holland“ не притежава репутация или особени характеристики.
 6.
 Шесто правно основание: нарушение на членове 30 и 36 от ДФЕС.
 —
 В това отношение жалбоподателят поддържа, че обжалваният регламент необосновано ограничава свободното движение на стоки, тъй като млякото от крави на установени в Нидерландия животновъди — единственото, от което е разрешено да се произвежда „Gouda Holland“, не е от специфично естество.
 7.
 Седмо правно основание: нарушение на член 2, параграфи 1 и 2 от Регламент No 510/2006.
 —
 Жалбоподателят в частност твърди, че е налице нарушение на член 2, параграф 2 във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент No 510/2006, доколкото като синоним на „Нидерландия“ думата „Holland“ („Холандия“) всъщност е име на страна. Освен това в случая не били налице предпоставките, при които по изключение може да се регистрира името на страна.
 8.
 Осмо правно основание: нарушение на член 3, параграф 3 от Регламент No 510/2006.
 —
 В това отношение жалбоподателят поддържа, че предвид наличието на по-ранна регистрация на ЗНП „Noord-Hollandse Gouda“ регистрирането на


text:
„Gouda Holland“ е извършено при несъобразяване с факта на законното и местното му използване и създава опасност от заблуждаване на потребителите.
 9.
 Девето правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност и на процесуалните правила и грешка в преценката.
 —
 На последно място жалбоподателят твърди, че в обжалвания регламент ответникът не е пояснил, че означението „Gouda“ е родово. Според жалбоподателя подобно пояснение е възможно съгласно практиката на Съда и на Комисията и е било задължително предвид обстоятелствата. Липсата на такова пояснение водела до нарушение на принципа на пропорционалност и на процесуалните правила и съставлявала грешка в преценката.
 (1) Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).
 (2) Регламент (ЕО) No 1898/2006 на Комисията от 14 декември 2006 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (OB L 369, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 80, стр. 214).


text:
 22.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/16
 Решение на Съда (осми състав) от 25 октомври 2007 г. — Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG /Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-238/06 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Триизмерна марка - Форма на пластмасова бутилка - Отказ за регистрация - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителни белези - По-ранна национална марка - Парижка конвенция - Споразумение ТРИПС - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2007/C 315/26)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (представители: R. и H. Kunz-Hallstein, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител : G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 15 март 2006 г. по дело Develey Holding GmbH & Co Beteiligungs KG/СХВП (T-129/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата за отмяна на решението, с което се отказва регистрация на триизмерна марка за стоки от класове 29, 30 и 32 под формата на пластмасова бутилка — Отличителни белези на марката
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG да заплати разноските.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/26
 Жалба, подадена на 26 януари 2008 г. — EREF/Комисия
 (Дело T-40/08)
 (2008/C 107/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Renewable Energies Federation ASBL (EREF) (Брюксел, Белгия) (представител: D. Fouquet, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се обяви за нищожно Решение C(2007) 4323 окончателен на Европейската комисия от 25 септември 2007 г.;
 —
 да се обяви за незаконна държавна помощ въпросният източник на финансиране в настоящия му вид и структура;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати всички разноски по производството, включително разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 През 2004 г. жалбоподателят подава жалба до Комисията, като твърди, че различни аспекти от финансирането на нова атомна електроцентрала в процес на изграждане във Финландия представляват държавна помощ, която не е била съобщена. Свързаните с държавна помощ аспекти на жалбата са регистрирани от Комисията като дело No CP 238/04 и през 2006 г. Комисията решава да раздели преписката в две отделни дела с No 62/A/2006 и No 62/B/2006.
 В настоящото съдебно дело жалбоподателят иска отмяната на съобщеното му на 14 ноември 2007 г. Решение C(2007) 4323 окончателен на Комисията от 25 септември 2007 г. във връзка с дело No 62/A/2006, с което Комисията стига до извода, че предоставената от френската агенция за експортен кредит („COFACE“) експортна гаранция, с която се отпуска кредит за финансирането на новия блок на електроцентралата „Olkiluoto 3“, закупен от финландското дружество за производство на електроенергия Teollisuuden Voima Oy („TVO“), не представлява държавна помощ и следователно решава да приключи разследването.
 Жалбоподателят твърди, че предоставената от COFACE на TVO експортна гаранция или кредитна застраховка от 570 000 EUR представлява незаконна вътреобщностна помощ поради финансовото й въздействие върху цялостното финансиране на въпросния проект. Жалбоподателят твърди, че гаранцията представлява незаконна държавна помощ, доколкото е предоставена от COFACE, действаща в качеството на публична агенция за сметка на Франция, която е поела отговорността да гарантира издължаването на кредита на банковия консорциум в случай че TVO не е в състояние да плаща и доколкото тя дава неоснователно икономическо предимство на TVO, като улеснява неговия достъп до пазара и гарантира потенциала му за бъдещо финансиране. Освен това жалбоподателят твърди, че такъв гарантиран заем ще даде възможност на TVO да произвежда електричество на значително по-ниска цена.
 По-нататък жалбоподателят твърди, че разделянето на преписката в две отделни дела нарушава основни процесуални правила и води до неточни преценки.


text:
 28.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/25
 Жалба, подадена на 30 май 2014 г. — Al Naggar/Съвет
 (Дело T-375/14)
 2014/C 245/34
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Кайро, Египет) (представители: J.-F. Bellis, R. Luff, A. Bailleux, Q. Declève, P. Vovan, S. Rowe и A. Yehia, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени Решение 2014/153, доколкото продължава до 22 март 2015 г. ограничителните мерки срещу жалбоподателката, която е посочена в Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателката излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 1 от Решение 2011/172 (1), доколкото самата жалбоподателка не е била призната, нито дори идентифицирана, като отговорна за присвояване на публични средства, а била засегната от ограничителните мерки само поради факта, че е съпруга на Ahmed Abdelaziz Ezz („г-н Ezz“).
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 6 ДЕС, разглеждан във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и членове 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Решение 2014/153 (2) почивало погрешно на необоримата презумпция, че не съществува опасност от нарушение на основните права на жалбоподателката във водените срещу нея производства в Египет.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 7, 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото Решение 2014/153 водело до непропорционално ограничаване на правото на личен живот, на правото на собственост и на свободата на стопанска инициатива на жалбоподателката.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на членове 41, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото в Решение 2014/153 не били изложени адекватни и достатъчни мотиви и то било прието в нарушение на правото на жалбоподателката да бъде изслушана.
 5.
 Петото правно основание е изведено от явна грешка в преценката, доколкото (i) жалбоподателката не е била обект на каквото и да е съдебно разследване на основание присвояване на публични средства; (ii) действията на г-н Ezz представлявали нормално поведение в деловия свят и поради това не можели да се считат като присвояване на публични средства и (ii) към момента на приемането на Решение 2014/153, Съветът не бил взел предвид факта, че три години след приемането на първите мерки, правното положение на г-н Ezz ще продължи да бъде най-малкото несигурно.
 (1) Решение 2011/172/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 76, стр. 63).
 (2) Решение 2014/153/ОВППС на Съвета от 20 март 2014 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (ОВ L 85, стр. 9).


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/39
 Определение на председателя на Общия съд от 23 май 2016 г. — Pari Pharma/ЕМА
 (Дело T-235/15 R)
 ((Обезпечително производство - Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, държани от EMA, във връзка с информация, представена от предприятие, по повод заявление за разрешение за търговия за лекарствен продукт - Определение, с което се допуска спиране на изпълнението на решението за предоставяне на достъп до документите на трето лице - Молба за отмяна - Липса на промяна на обстоятелствата - Член 159 от Процедурния правилник на Общия съд))
 (2016/C 260/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Молител: Pari Pharma GmbH (Щарнберг, Германия) (представители: M. Epping и W. Rehmann, адвокати)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕМА) (представители: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov и S. Marino)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Обединено кралство) (представител: C. Schoonderbeek, адвокат)
 Предмет
 Молба на основание член 159 от Процедурния правилник на Общия съд, с която се иска отмяна на определението от 1 септември 2015 г., Pari Pharma/EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587), с което е допуснато спиране на изпълнението на Решение EMA/271043/2015 на EMA от 24 април 2015 г., с което по силата на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76) се предоставя на трето лице достъп до определени документи, съдържащи информация, предоставена по повод заявление за разрешение за търговия за лекарствения продукт Vantobra
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за отмяна на определението от 1 септември 2015 г., Pari Pharma/EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587).
 2)
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 4.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/34
 Жалба, подадена на 28 януари 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия
 (Дело T-41/16)
 (2016/C 118/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Никозия, Кипър), Animal Breeders Association (Никозия), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Никозия), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Никозия) и Fatma Garanti (Гюзелюрт, Кипър) (представители: B. O’Connor, Solicitor, S. Gubel и E. Bertolotto, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение Ares(2015)5171539 на Комисията от 18 ноември 2015г. и Решение Ares(2016)220922 на Комисията oт 15 януари 2016 г. във връзка с производствата по възражение относно заявленията за регистрация на „ΧΑΛΛΟΥΜΙ“ (HALLOUMI)/„HELLIM“ (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243);
 —
 да обяви членове 49, 50, 51 и 52 oт Регламент (ЕС) No 1151/2012 за незаконосъобразни и неприложими в разглеждания случай, доколкото те не предвиждат система, осигуряваща спазване на основните права на жалбоподателите;
 —
 да осъди Комисията да заплати разноските в производството.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите излагат три основания за обжалване.
 1.
 Първо, оспорените решения на Комисията са незаконосъобразни, доколкото те изключват жалбоподателите от производството за регистрация на Halloumi/Hellim като защитеното наименование за произход в Европейския съюз.
 2.
 Второ, оспорените решения на Комисията са незаконосъобразни, доколкото те нарушават принципа на равно третиране и недопускане на дискриминация.
 3.
 Трето, членове 49, 50, 51 и 52 oт Регламент (ЕС) No 1151/2012 (1) са незаконосъобразни и следва да бъдат обявени за неприложими, доколкото те не предвиждат система, осигуряваща спазване на основните права на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1)


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/22
 Жалба, подадена на 14 декември 2015 г. — ICA Laboratories и др./Комисия
 (Дело T-732/15)
 (2016/C 078/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ICA Laboratories Close Corp. (Сенчъри Сити, Южна Африка), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Сенчъри Сити), ICA Developments (Proprietary) Ltd (Сенчъри Сити) (представители: K. Van Maldegem и R. Crespi, адвокати, и P. Sellar, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени Регламент (ЕС) 2015/1910 на Комисията от 21 октомври 2015 година за изменение на приложения III и V към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин във или върху определени продукти (1) и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите твърдят, че с приемането на Регламент (ЕС) 2015/1910, налагащ максимално допустима стойност от 0,05 mg/kg за активното вещество гуазатин във или върху определени продукти, Комисията допуска нарушения на правото на Европейския съюз и не се съобразява с общи принципи на това право.
 1.
 Първо твърдят, че Комисията действа в разрез с оправданите правни очаквания на южноамериканското правителство и на жалбоподателите и нарушава правнообвързващи правила по Регламент (ЕС) No 396/2005 (2), като не взема предвид наличната научна и техническа информация.
 2.
 Второ твърдят, че когато се позовава на две становища на Европейския орган за безопасност на храните, Комисията допуска поредица от явни грешки в преценката, видни от съдържанието на тези становища.
 3.
 Трето твърдят, че Комисията нарушава правото на защита на жалбоподателите. Комисията се обосновала със съществуващи според нея опасения в научните среди; данни за такива опасения обаче нямало нито в оспорвания регламент, нито в документите, на които се основава същият.
 4.
 Четвърто твърдят, че оспорваният регламент е непропорционален. Комисията избрала най-обременителната мярка, когато можела да вземе други, по-подходящи мерки.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1910 на Комисията от 21 октомври 2015 година за изменение на приложения III и V към Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества за гуазатин във или върху определени продукти (OB L 280, 2015 г., стр. 2)
 (2) Регламент (ЕО) No 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 година относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (OB L 70, 2005 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 63, стр. 55).


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/26
 Жалба, подадена на 2 декември 2011 г. — Sky Deutschland и Sky Deutschland Fernsehen/Комисия
 (Дело T-626/11)
 2012/C 49/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Sky Deutschland AG (Унтерфьоринг, Германия) и Sky Deutschland Fernsehen GmbH & Co. KG (Унтерфьоринг) (представители: A. Cordewener, F. Kutt и C. Jehke)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателите искат:
 —
 изцяло да се отмени решението на ответника от 26 януари 2011 г. относно държавна помощ C 7/10 (ex CP 250/09 и NN 5/10) — схема за пренасяне на данъчни загуби в случай на преструктуриране на предприятия в затруднение („Sanierungsklausel“),
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението поне в частта, в която не се допуска изключение от задължението за връщане на помощта по съображения за защита на оправданите правни очаквания на предприятията в положението на двамата жалбоподатели или най-малкото не се предвижда преходна уредба в полза на такива предприятия,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите по същество твърдят следното:
 —
 В обжалваното решение ответникът неправилно приема, че оздравителната клауза („Sanierungsklausel“) по член 8c, параграф 1a от германския закон за корпоративното подоходно облагане (Körperschaftsteuergesetz, наричан по-нататък „KStG“) представлява неправомерна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение жалбоподателите в частност твърдят, че ответникът неправилно приема, че режимът по член 8c, параграф 1a KStG е селективен и съставлява необосновано изключение от закрепения в член 8c, параграф 1 KStG принцип, че при определени условия данъчните загуби на дружеството не се пренасят в случай на промяна в собствеността върху капитала. Според жалбоподателите ответникът неправилно разглежда режима по член 8c, параграф 1 KStG като националната референтна система, която е меродавна при проверката за наличието на помощи.
 —
 Меродавна референтна система всъщност се явявала принципно гарантираната в германското право възможност за приспадане на загубите от предходни данъчни периоди, която била следствие от така наречения принцип на облагане на обективните нетни доходи. Според жалбоподателите оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a KStG само потвърждава референтната система. Освен това нормата на член 8c, параграф 1 KStG не можела да се разглежда като меродавната национална референтна система и защото била противоконституционна предвид изискванията на германския Основен закон.
 —
 Режимът по член 8c, параграф 1a KStG освен това съставлявал обща мярка, която можела да се приложи в полза на всеки приключил на загуба икономически оператор и не привилегировала някоя отделна група пазарни оператори. Затова според жалбоподателите оздравителната клауза не е селективна.
 —
 Оздравителната клауза по член 8c, параграф 1a KStG била обоснована и предвид естеството и цялостната структура на германската данъчна система, тъй като тази норма ограничавала действието на предвиденото в член 8c, параграф 1 KStG ограничение за приспадането на загубите. В това отношение жалбоподателите твърдят, че първоначалната редакция на член 8c KStG била твърде широко формулирана разпоредба за предотвратяване на злоупотреби и че приетото впоследствие (и с обратна сила) изменение на тази разпоредба чрез добавянето на член 8c, параграф 1a KStG само намалило прекомерния нормативен обхват на


text:
член 8c, параграф 1 KStG и така възстановило действието на общото правило за приспадане на загубите от предходни данъчни периоди като приложима референтна система.
 —
 Накрая жалбоподателите твърдят, че имат оправдани правни очаквания, тъй като неблагоприятното решение на ответника не е можело да бъде предвидено и тъй като ответникът не е оспорвал структурно подобната по-ранна норма в старата редакция на член 8, параграф 4 KStG, нито пък сходните уредби в други държави членки.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/5
 Критерии за разпределяне на делата между съставите
 (2010/C 288/08)
 На 20 септември 2010 г. Общият съд определи в съответствие с член 12 от Процедурния правилник критериите за разпределяне на делата между съставите за периода от 20 септември 2010 г. до 31 август 2011 г., както следва:
 1.
 Непосредствено след подаването на жалбата и без да се засяга последващото прилагане на членове 14 и 51 от Процедурния правилник, делата по жалбите срещу решения на Съда на публичната служба се разпределят на състава по жалбите.
 2.
 Непосредствено след подаването на исковата молба или жалбата и без да се засяга последващото прилагане на членове 14 и 51 от Процедурния правилник, делата извън посочените в точка 1 се разпределят на съставите от трима съдии.
 Делата, посочени в настоящата точка, се разпределят между съставите съобразно три отделни списъка за ротация, изготвени в зависимост от реда на вписване на делата в секретариата:
 —
 за делата, отнасящи се до прилагане на правилата за конкуренция спрямо предприятията, на правилата относно предоставените от държавите помощи и на правилата относно мерките за търговска защита,
 —
 за делата относно правата на интелектуална собственост, посочени в член 130, параграф 1 от Процедурния правилник,
 —
 за всички останали дела.
 В рамките на тези списъци за ротация двата състава, състоящи се от четирима съдии и заседаващи в състав от трима съдии, се вземат предвид два пъти при всяка трета ротация.
 Председателят на Общия съд може да се отклони от тези списъци за ротация, за да отчете наличието на връзка между делата или да осигури равномерно разпределение на работата.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/15
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt (Германия) на 8 март 2012 г. — Magdeburger Mühlenwerke GmbH/Finanzamt Magdeburg
 (Дело C-129/12)
 2012/C 174/23
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht des Landes Sachsen-Anhalt
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Magdeburger Mühlenwerke GmbH
 Ответник: Finanzamt Magdeburg
 Преюдициален въпрос
 Предоставя ли Решение C(1998) 1712 на Комисията от 20 май 1998 г. (1) дискреция на германския законодател във връзка с формулирането на член 2, второ изречение, точка 4 от Investitionszulagengesetz („InvZulG 1996“) [Закон за инвестиционните субсидии от 1996 г.] в редакцията на Steuerentlastungsgesetz 1999 [Закон за данъчните облекчения от 1999 г.] от 19 декември 1998 г., съгласно който определена схема би попаднала в приложното поле на тази дискреция, ако насърчава съответните инвестиции, във връзка с които обвързващото инвестиционно решение е било взето преди изтичането на срока за прилагане на решението на Комисията или преди публикуването на предвижданите мерки в Bundessteuerblatt (BStBl) [Федерален данъчен вестник], но доставянето на обекта на инвестицията, а също определянето и изплащането на субсидията стават след това?
 (1) Решение 1999/183/ЕО на Комисията относно държавна помощ за преработката и продажбата на германски селскостопански продукти, която може да се предостави въз основа на съществуващи схеми за регионална помощ (ОВ L 60, стр. 61).


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/57
 Жалба, подадена на 21 август 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-121/15)
 (2015/C 354/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: M. Casado García-Hirschfeld, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за длъжността по обявление COM/2014/2036, прието с мотива, че не е изпълнено условието за прекъсване на договора за срок от шест месеца преди наемането на служител, който преди това е заемал длъжност на степен AT2c, съгласно меморандум D(2005)18064 от 28 юли 2005 г. на ГД „Човешки ресурси“, както и обезщетение за твърдените имуществени и неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 22 май 2014 г., с което ГД „Човешки ресурси“ се противопоставя на назначаването на жалбоподателя,
 —
 да се отмени при необходимост решението от 14 ноември 2014 г. за отхвърляне на жалбата по административен ред,
 —
 да се присъди обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят е претърпял в резултат на тези решения, по предварителна преценка в размер на 3 26 275 EUR, заедно с индексираните лихви за забава,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/9
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Administrativo Regionale per la Lombardia на 12 юли 2007 г. — Termoraggi SpA/Comune di Monza и др.
 (Дело C-323/07)
 (2007/C 235/14)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Administrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Ищец: Termoraggi SpA
 Ответник: Comune di Monza и др.
 Преюдициални въпроси
 Може ли член 6 от Директива 92/50/ЕИО (1) от 18 юни 1992 година да се счита за приложим към въпроса, представляващ предмет на настоящото производство, и какво тълкуване следва да се даде на този член с оглед проверката на съвместимостта на оспорваните мерки с общностното законодателство, при посочените в мотивите условия?
 (1) ОВ L 209, стр. 1-24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.


text:
 4.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/12
 Определение на председателя на Съда (четвърти състав) от 28 март 2012 г. — (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion — Франция) — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-572/10) (1)
 2012/C 235/23
 Език на производството: френски
 Председателят на четвърти състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/32
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — LG Display и LG Display Taiwan/Комисия
 (Дело T-128/11) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Световен пазар на екраните с течни кристали (LCD) - Споразумения и съгласувани практики в областта на цените и на производствените мощности - Вътрешни продажби - Право на защита - Глоби - Частично освобождаване от глобата - Едно и също продължавано нарушение - Принцип „ne bis in idem“))
 2014/C 102/50
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: LG Display Co. Ltd (Сеул, Южна Корея) и LG Display Taiwan Co. Ltd (Тайпе, Тайван) (представители: A. Winckler и F.-C. Laprévote, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от S. Kingston, barrister)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C (2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 г. относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/39.309 — LCD), и за намаляване на размера на наложената с това решение на жалбоподателите глоба.
 Диспозитив
 1)
 Определя на 210 000 000 EUR размера на наложената солидарно на LG Display Co. Ltd и на LG Display Taiwan Co. Ltd глоба по член 2 от Решение C (2010) 8761 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 [ДФЕС] и на член 53 от Споразумението за Европейското икономическо пространство (преписка COMP/39.309 — LCD).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда LG Display и LG Display Taiwan да понесат направените от тях съдебни разноски, както и три четвърти от тези, които е направила Европейската комисия.
 4)
 Европейската комисия понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 130, 30.4.2011 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/34
 Определение на председателя на Общия съд от 8 януари 2014 г. — Stichting Sona и Nao/Комисия
 (Дело T-505/13 R)
 (Обезпечително производство - Режим на асоцииране на отвъдморските страни и територии - Втори европейски фонд за развитие - Правила за прилагане - Нидерландски Антили - Молба за спиране на изпълнението - Молба за постановяване на временни мерки - Допустимост)
 2014/C 45/59
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: Stichting Sona (Кюрасао, Нидерландски Антили) и Nao NV (Кюрасао) (представители: R. Martens, K. Beirnaert и A. Van Vaerenbergh, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. van Beek, G. Wils и S. Pardo Quintillán)
 Предмет
 От една страна, молба за спиране на изпълнението на решението на Комисията да назначи International Management Group като делегатар в рамките на непрякото централизирано управление на средствата за изпълнението на единния програмен документ за Нидерландските Антили на основание Втория европейски фонд за развитие, и от друга страна, молба да се разпореди на Комисията да започне добронамерени преговори с жалбоподателите с цел сключване на споразумение за делегиране, предоставящо на първия жалбоподател задачите по изпълнение на Втория европейски фонд за развитие относно Нидерландските Антили до изготвянето на окончателния доклад на Европейската служба за борба с измамите във връзка с разследването на проекта за оттичане на остров Бонер.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/26
 Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshofs (Австрия) на 24 април 2009 г. — Hotel Alpenhof GesmbH/Oliver Heller
 (Дело C-144/09)
 2009/C 153/47
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Hotel Alpenhof GesmbH
 Ответник: Oliver Heller
 Преюдициални въпроси
 1)
 Достатъчно ли е обстоятелството, че уебсайтът на договарящата с потребителя страна може да бъде четен в интернет, за да се обоснове твърдението, че дейността му се „насочва“ по смисъла на член 15, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1) (Регламент Брюксел I)?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ, L 12, 2001 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74)


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/36
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 16 март 2007 г. — V/Парламент
 (Дело T-345/05 R)
 („Обезпечително производство - Снемане на имунитет на член на Европейския парламент - Искане за спиране на изпълнението - Искане за налагане на временни мерки - Допустимост - Неотложност“)
 (2007/C 96/74)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: V (представители: J. Lofthouse, M. Monan, barristers, и E. Hayes, solicitor)
 Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, D. Moore и M. Windisch)
 Предмет
 Искане, на първо място, да се спре изпълнението на резолюцията на Европейския парламент [неразкрити поверителни данни], с която се снема съдебният имунитет на ищеца, на второ място, да се наложат временни мерки, които да възпрепятстват възобновяването на наказателното преследване до окончателното решение на Първоинстанционния съд по главния иск, на трето място, да се запази анонимността на ищеца и да не се упоменава настоящото искане докато Първоинстанционният съд не се произнесе по главния иск и докато не приключи евентуалното национално производство, на четвърто място, да се разреши на ищеца да запознае органите на наказателното производство в Обединеното кралство, както и националната юрисдикция, пред която ще се заведе националното дело, с писмените изявления на страните, разменени в рамките на обезпечителното производство и на производството по главния иск и, на пето място, съдебното заседание в главното производство да се проведе възможно най-скоро.
 Диспозитив
 1)
 Искането за допускане на обезпечение се отхвърля.
 2)
 Първоинстанционният съд не се произнася по разноските.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/14
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Superior de Justicia de Asturias (Испания) на 27 декември 2007 г. — José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez/Principado de Asturias и Celso Fernández Gómez
 (Дело C-571/07)
 (2008/C 79/24)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Asturias
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: José Manuel Blanco Pérez и María del Pilar Chao Gómez
 Други страни: Principado de Asturias и Celso Fernández Gómez
 Преюдициален въпрос
 В противоречие ли е с член 43 ЕО правната уредба, която се съдържа в законодателството на Автономна област Княжество Астурия относно разрешението за създаване на аптеки?


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/11
 Определение на Съда (седми състав) от 26 януари 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Handelsgericht Wien — Австрия) — Auto Peter Petschenig GmbH/Toyota Frey Austria GmbH
 (Дело C-273/06) (1)
 (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник - Конкуренция - Споразумение за дистрибуция на моторни превозни средства - Групово освобождаване - Регламент (ЕО) No 1475/95 - Член 5, параграф 3 - Прекратяване на договора от доставчика - Влизане в сила на Регламент (ЕО) No 1400/2002 - Необходимост от реорганизация на дистрибуторска мрежа)
 (2007/C 82/21)
 Език на производството: немски
 Препращащ съд
 Handelsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: Auto Peter Petschenig GmbH
 Ответник: Toyota Frey Austria GmbH
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Handelsgericht Wien — Тълкуване на член 5, параграф 3, алинея 1, първо тире от Регламент (ЕО) No 1475/95 на Европейската Комисия от 28 юни 1995 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора към определени категории споразумения за дистрибуция и сервиз на моторни превозни средства (ОВ L 145, стр. 25) и на Регламент (ЕО) No 1400/2002 на Комисията от 31 юли 2002 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора по отношение на категории вертикални споразумения и съгласувани практики в сектора на моторните превозни средства (ОВ L 203 стр. 30) — Прекратяване на споразумение за дистрибуция от страна на доставчик с предизвестие от една година, поради необходимостта от реорганизация на цялата [дистрибуторска] мрежа или на съществена част от нея, на основание влизането в сила на Регламент (ЕО) No 1400/2002
 Диспозитив
 1)
 Влизането в сила на Регламент (ЕО) No 1400/2002 на Комисията от 31 юли 2002 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора по отношение на категории вертикални споразумения и съгласувани практики в сектора на моторните превозни средства (ОВ L 203 стр. 30), само по себе си не води до необходимост от реорганизация на дистрибуторската мрежа на доставчик по смисъла на член 5, параграф 3, алинея първа, първо тире от Регламент (ЕО) No 1475/95 на Европейската Комисия от 28 юни 1995 г. относно прилагането на член [81], параграф 3 от Договора към определени категории споразумения за дистрибуция и сервиз на моторни превозни средства. Влизането в сила обаче е могло, с оглед на специфичната организация на дистрибуторската мрежа на всеки доставчик, да доведе до необходимост от промени, толкова значителни, че да представляват същинска реорганизация на споменатата мрежа по смисъла на тази разпоредба.
 2)
 Въвеждането от страна на доставчик, след влизането в сила на Регламент No 1400/2002, на система за селективна дистрибуция, в рамките на която, от една страна, за дистрибуторите вече не е налице териториално ограничение по отношение на продажбата на продуктите — предмет на договора за дистрибуция, и, от друга страна, оторизираните сервизи могат да ограничат дейността си само до предоставянето на услуги по ремонтна дейност и поддръжка, може да съставлява реорганизация на дистрибуторската мрежа по смисъла на член 5, параграф 3, алинея първа, първо тире от Регламент No 1475/95. Националните съдилища и арбитражните съдилища следва да преценят дали случаят


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/19
 Определение на Съда (осми състав) от 17 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединеното кралство) — Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem/Comptroller-General of Patents
 (Дело C-202/05) (1)
 (Член 104, параграф 3, алинея първа от Процедурния правилник - Патентно право - Лекарствени продукти - Регламент (ЕИО) No 1768/92 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Понятие за продукт - Понятие за комбинация от активни съставки)
 (2007/C 96/33)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: Yissum Research and Development Company of the Hebrew University of Jerusalem
 Ответник: Comptroller-General of Patents
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на чл. 1, буква б) от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1) — Понятие за продукт — Понятие за комбинация от активни съставки на лекарствен продукт — Лекарствен продукт с две съставки, като едната има терапевтичен ефект, признат за определено показание, а другата позволява представянето на лекарствения продукт под форма, гарантираща ефикасността му
 Диспозитив
 Член 1, буква б) от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, в редакцията му, произтичаща от Акта, който съдържа условията за присъединяване на Република Австрия, Република Финландия и Кралство Швеция и измененията на Договорите, на които се основава Европейският съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че в хипотезата, в която основният патент закриля повторна медицинска употреба на активна съставка, тази употреба не е съставна част от определението за продукт.
 (1) ОВ C 193, 6.8.2005 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/21
 Решение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — А/Комисия
 (Дело T-595/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Професионално заболяване - Пълна трайна инвалидност - Достъп до личното дело - Възстановяване на пътни разноски - Искане за обезщетение)
 2013/C 38/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател(и): A (P., Франция) (представители: B. Cambier, A. Paternostre и L. Levi, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 14 септември 2011 г. по дело A/Комисия (F-12/09, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1.
 Отпаднало е основанието за произнасяне по жалбата в частта, в която се отнася до решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 14 септември 2011 г. по дело A/Комисия (F-12/09, все още непубликувано в Сборника), доколкото с него този съд се произнася по искането за отмяна на решението от 28 април 2008 г. в частта му, в която се отказва изплащането на авансовото обезщетение, предвидено в член 19, параграф 4 от общите правила, и прилагането на разпоредбите на член 73, параграф 2, буква б) от Правилника, както и по искането Комисията да бъде осъдена да изплати предвиденото в този член обезщетение.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/48
 Жалба, подадена на 20 ноември 2008 г. — Rundpack/СХВП (Представяне на чаша)
 (Дело T-503/08)
 (2009/C 44/85)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rundpack AG (представител: R. Chmilewsky-Lehner, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени обжалваното решение (No R 1400/2006-1) на ответната страна от 3 септември 2008 г. и да се върне заявка за регистрация на марка No 3 317 591 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар за продължаване на процедурата по регистрация, както и да се осъди ответната страна да понесе всички разноски, свързани с правния спор, също така по-специално разноските, свързани с производството пред апелативния състав.
 —
 При условията на евентуалност да се отмени решението на ответната страна от 3 септември 2008 г. и да се върне заявка за регистрация на марка No 3 317 591 на Службата за хармонизация във вътрешния пазар за продължаване на процедурата по регистрация със следния ограничен списък от стоки, както и да се осъди ответната страна да понесе всички разноски, свързани с правния спор, също така по-специално разноските, свързани с производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка „BECHER RUND“ за стоки от класове 16, 17 и 20 (Заявка No 3 317 591)
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава отличителен характер в необходимата минимална степен.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/14
 Решение на Съда (шести състав) от 18 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
 (Дело C-203/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 93/16/ЕИО - Лекари - Взаимно признаване на дипломи, сертификати и други официални документи за професионална квалификация - Нетранспониране в предвидения срок)
 (2007/C 95/23)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Walkerová и H. Støvlbæk)
 Ответник: Чешка република (представител: T. Boček)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нетранспониране в предвидения срок на Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация (ОВ L 165, стр.1 [Специално издание 2007 г., глава 06, том 02, стр. 139])
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация, Чешката република не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 44 на тази директива.
 2)
 Чешката република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 143, 17.6.2006 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/18
 Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 13 септември 2010 г. — J.C. van Ardennen/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
 (Дело C-435/10)
 ()
 2010/C 317/32
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: J.C. van Ardennen
 Ответник: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen (UWV)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли Директивата за неплатежоспособността (1), и по-специално членове 4, 5 и 10 от нея, да се тълкува в смисъл, че по принцип с тази директива не е съвместима национална правна уредба, която предвижда, че за да могат да упражнят (изцяло) правото да бъдат удовлетворени вземанията им за неизплатени трудови възнаграждения при неплатежоспособност на работодателя, работниците са длъжни да се регистрират като търсещи работа лица най-късно на първия работен ден след деня, в който трудовото им правоотношение е прекратено или е трябвало да бъде прекратено? При отрицателен отговор:
 2.
 Следва ли Директивата за неплатежоспособността, и по-специално членове 4, 5 и 10 от нея, да се тълкува в смисъл, че с тази директива не е съвместима национална правна уредба, която възлага посоченото задължение за регистрация и на работниците, които в срока на предизвестието за прекратяване на трудовия договор извършват дейност чрез собствено предприятие или упражняват свободна професия?
 3.
 Следва ли Директивата за неплатежоспособността, и по-специално членове 4, 5 и 10 от нея, да се тълкува в смисъл, че с тази директива не е съвместима национална правна уредба, съгласно която неизпълнението (или късното изпълнение) на това задължение за регистрация може да доведе до неизплащане в пълен размер на обезщетението при неплатежоспособност, като размерът и периодът на това намаляване зависят и от момента, в който все пак е изпълнено задължението за регистрация?
 (1) Директива 80/987/ЕИО на Съвета от 20 октомври 1980 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател (ОВ L 283, стр. 23, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 197).


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/18
 Иск, предявен на 24 януари 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-36/14)
 2014/C 85/33
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. Patakia)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че Република Полша прилага непропорционална мярка, която е и несъвместима с член 3, параграф 2 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (1), и така не изпълнява задълженията си по член 3, параграф 1 във връзка с член 3, параграф 2 от тази директива, доколкото прилага неограничена във времето държавна мярка под формата на задължение за енергийните предприятия да прилагат одобрени от председателя на Службата за енергийно регулиране цени за доставка на природен газ, при което националното право не задължава националните административни органи редовно да преразглеждат необходимостта и начина за прилагането на тази мярка в газовия сектор с оглед на степента на развитие на сектора (i) и тя се прилага към неограничен кръг бенефициери без разлика между клиентите и без разлика според положението на лицата в рамките на отделните групи (ii),
 —
 Република Полша да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Основания и доводи
 Задължението да се поиска одобрение от председателя на Службата за енергийно регулиране за цените за доставка на природен газ, което е скрепено с имуществени санкции и е наложено с член 47 от Закона за енергетиката на всички енергийни предприятия във връзка с доставките до клиенти, които са небитови потребители, съставлява държавна мярка под формата на т.нар. регулирани цени, която е в противоречие с изискванията на принципа за пропорционалност и във връзка това представлява нарушение на член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/73/EG.
 Спорната държавна мярка в частност не отговаря на критериите, установени от Съда в Решение по дело Federutility и др. (C-265/08), тъй като приложимото национално право (Законът за енергетиката от 10 април 1997 г.) предвижда задължение за прилагане на регулирани цени по начин, който надхвърля необходимото за гарантирането на общия икономически интерес (защита от прекомерни цени на газа). По-конкретно, задължението да се поиска одобрение за цените за доставка на природен газ не е ограничено във времето и изобщо не зависи от преценката дали преобладаващите условия на газовия пазар оправдават налагането на подобна мярка. Освен това мярката се прилага еднакво спрямо всички енергийни предприятия, които не са изрично освободени с решение на председателя на Службата за енергийно регулиране, без да се вземат предвид позициите им на газовия пазар и без разлика според категорията клиенти по доставките: крайните промишлени клиенти, клиентите на едро и битовите клиенти се третират по един и същ начин.
 (1) ОВ L 211, стр. 94.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/48
 Иск, предявен на 27 декември 2006 г. — Dragoman/Комисия
 (Дело F-147/06)
 (2007/C 42/84)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Adriana Dragoman (Брюксел, Белгия) [представител: S. Mihailescu, адвокат]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 отмяна на решението на конкурсната комисия на общия конкурс EPSO/AD/44/06-CJ за съставяне на резервен списък за набиране на юристи-лингвисти с румънски език, с което дава оценка 18/40 на писмения изпит б) на ищцата и отказва да допусне същата до устния изпит за горепосочения конкурс;
 —
 осъждане на ответника да заплати разноските по делото.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своя иск ищцата изтъква две правни основания, първото от които е съставено от два аспекта. Първият аспект е нарушение на правилата за работа на конкурсната комисия, произтичащо от това, че последната е оценила писмените работи по-скоро с оглед на разбирането на изходните езици, отколкото на точността на превода на румънски език. Вторият аспект е нарушение на разпоредбите на обявлението за конкурса относно редовното съставяне и публикуването на имената на членовете на конкурсната комисия. Публикуването е извършено 3 дни преди датата на изпита, докато в обявлението за конкурса е бил предвиден минимален срок от 15 дни.
 По второто си правно основание ищцата изтъква нарушение на принципа за задължителното излагане на мотиви, произтичащо от това, че оценяването, извършено от конкурсната комисия, не давало каквото и да било уточнение по отношение на параметрите, използвани при проверката на работите.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/30
 Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-152/12)
 2013/C 71/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. E. Marchal)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяната на решението, с което бонусът към пенсионните права, придобити преди постъпването на служба, е изчислен съгласно новите ОРИ
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 26 март 2012 г., с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията на основание член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението за отхвърляне на подадената от него на 3 септември 2012 г. административна жалба срещу решението, с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от него преди постъпването му на служба, в пенсионната схема на Съюза;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/30
 Решение на Общия съд от 14 декември 2016 г. — Тодорова-Андрова/Съвет и др.
 (Дело T-366/15) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2011 г. - Невключване в списъка на длъжностните лица за повишаване - Отхвърляне на първоинстанционната жалба - Член 45 от Правилника за длъжностните лица - Клауза 4 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) - Равно третиране - Задължение за мотивиране - Тежест на доказване - Задължение на съда по същество да проведе съдебно дирене - Възражение за незаконосъобразност - Правило за съответствие между подадената по административен ред жалба и жалбата пред съда на Съюза))
 (2017/C 038/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Вяра Тодорова-Андрова (Род Сен Женез, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga), Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall, G. Gattinara и A.-C. Simon, впоследствие G. Gattinara и A.-C. Simon) и Сметна палата (представител: N. Scafarto)
 Встъпила страна в подкрепа на Съвета на Европейския съюз: Европейски парламент (представители: D. Nessaf и M. Dean)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 април 2015 г., Тодорова-Андрова/Съвет (F-78/12, EU:F:2015:37)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-жа Вяра Тодорова-Андрова да понесе направените от нея съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз и Европейската комисия.
 3)
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 337, 12.10.2015 г.


text:
 11.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 7 ноември 2013 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel/X (C-199/12), Y (C-200/12), Z/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)
 (Съединени дела C-199/12—С-201/12) (1)
 (Директива 2004/83/ЕО - Минимални стандарти относно условията за предоставяне на статут на бежанец или статут на субсидиарна закрила - Член 10, параграф 1, буква г) - Принадлежност към определена социална група - Сексуална ориентация - Основание за преследването - Член 9, параграф 1 - Понятие „актове на преследване“ - Основателно опасение от преследване поради принадлежност към определена социална група - Достатъчно сериозни действия, пораждащи подобно опасение - Законодателство, криминализиращо хомосексуални действия - Член 4 - Оценяване на фактите и обстоятелствата на лично основание)
 2014/C 9/11
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel, Z
 Ответници: X (C-199/12), Y (C-200/12), Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel (C-201/12)
 в присъствието на: Hoog Commissariaat van de Verenigde Naties voor de Vluchtelingen (C-199/12—C-201/12)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 9, параграф 1, буква a), член 9, параграф 2, буква в) и на член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Предоставяне на статут на бежанец — Условия — Основания за преследване — Хомосексуалност — Понятие за специфична социална група — Законодателство на държавата по произход, предвиждащо наказание лишаване от свобода за най-малко десет години за лица с хомосексуална връзка
 Диспозитив
 1.
 Член 10, параграф 1, буква г) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, трябва да се тълкува в смисъл, че наличието на наказателно законодателство като разглежданите във всяко от главните производства, което е насочено конкретно към хомосексуалните лица, позволява да се установи, че тези лица трябва да се разглеждат като съставляващи отделна социална група.
 2.
 Член 9, параграф 1 във връзка с член 9, параграф 2, буква в) от Директива 2004/83 трябва да се тълкува в смисъл, че единствено наказуемостта на хомосексуални действия не представлява сама по себе си акт на преследване. От друга страна, наказание лишаване от свобода, с което се наказват хомосексуални действия и което действително се прилага в приелата подобно законодателство страна на произход, трябва да се счита за несъразмерно или дискриминационно наказание и поради това представлява акт на преследване.
 3.
 Член 10, параграф 1, буква г) във


text:
връзка с член 2, буква в) от Директива 2004/83 трябва да се тълкува в смисъл, че изключени от нейното приложно поле са единствено хомосексуални действия, които са наказуеми съгласно националното законодателство на държавите членки. При преценката на искане за получаване на статут на бежанец компетентните органи нямат основание да очакват, че за да избегне опасността от преследване, търсещият убежище трябва да прикрива своята хомосексуалност в своята страна на произход или да се въздържа от изразяване на своята сексуална ориентация.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/18
 Определение на Общия съд от 17 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-44/10 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Възстановяване на медицински разходи - Задължение за мотивиране - Увреждащ акт - Явно неоснователна жалба)
 2011/C 139/35
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 ноември 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-11/09, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяната на това определение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство.
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/21
 Решение на Общия съд от 30 април 2014 г. — Hagenmeyer и Hahn/Комисия
 (Дело T-17/12) (1)
 ((Защита на потребителите - Регламент (ЕО) No 1924/2006 - Здравни претенции за храни - Отказ да се разреши претенция за намаляване на риска от заболяване - Посочване на рисков фактор - Законосъобразност на процедурата за разрешаване на претенциите за намаляване на риска от определено заболяване - Жалба за отмяна - Правен интерес - Пряко и лично засягане - Допустимост - Пропорционалност - Задължение за мотивиране))
 2014/C 194/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Moritz Hagenmeyer (Хамбург, Германия) и Andreas Hahn (Хановер, Германия) (представител: T. Teufer, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro-Nolin и S. Grünheid)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Šulce, Z. Kupčová и M. Simm)
 Предмет
 Частична отмяна на Регламент (ЕС) No 1170/2011 на Комисията от 16 ноември 2011 година относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните във връзка с намаляване на риска от заболяване (ОВ L 299, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Moritz Hagenmeyer и г-н Andreas Hahn понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 89, 24.3.2012 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/4
 Решение на Съда (трети състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-582/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Членове 169 — 171 - Тринадесета директива 86/560/ЕИО - Член 2 - Възстановяване - Данъчнозадължено лице, което не е установено в Съюза - Застрахователни сделки - Финансови сделки)
 2010/C 246/05
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и M. Afonso)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: I. Rao, S. Hathaway, както и K. Lasok, QC)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения на държава-членка — Нарушение на членове 169, 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) и на член 2, параграф 1 от Тринадесета директива 86/560/ЕИО на Съвета от 17 ноември 1986 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки в областта на данъка върху оборота — правила за възстановяване на данъка върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на Общността (ОВ L 326, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 81) — Национално законодателство, което не позволява възстановяването на платен по получена доставка данък по отношение на някои застрахователни или финансови сделки, извършени от данъчнозадължени лица, установени извън територията на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.03.2009 г.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/3
 Решение на Съда (шести състав) от 1 декември 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Нидерландия
 (Дело C-157/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Член 43 ЕО - Свобода на установяване - Нотариуси - Изискване за гражданство - Член 45 ЕО - Участие в упражняването на публична власт)
 2012/C 32/04
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и W. Roels)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: D.J.M. de Grave и M.A.M. de Ree)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Република Словения (представител: T. Mihelič)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 45 ЕО — Достъп до и упражняване на професията на нотариус — Изискване за националност — Участие в упражняването на публична власт
 Диспозитив
 1.
 Като е наложило изискване за гражданство за достъп до професията нотариус, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 43 ЕО.
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Словения понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 180, 1.8.2009 г.