text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/14
 Решение на Общия съд от 20 септември 2011 г. — Dornbracht/СХВП — Metaform Lucchese (META)
 (Дело T-1/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „МЕТА“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „METAFORM“ - Относителни основания за отказ - Сходство на стоките и знаците - Отказ да се регистрира марката - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Вероятност от объркване)
 2011/C 319/27
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt и M. Bergermann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Metaform Lucchese SpA (Pescaglia, Италия) (представители: P. Pozzi и A. Perani, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 ноември 2008 г. (преписка R 1152/2006-4) относно производство по възражение между Metaform Lucchese SpA и Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/39
 Жалба, подадена на 9 юли 2009 г. — Aiello/СХВП — Cantoni ITC (100 % Capri)
 (Дело T-279/09)
 2009/C 220/83
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Antonino Aiello (Vico Equense, Италия) (представители: M. Coccia, avvocato, L. Pardo, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cantoni ITC SpA (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Първи апелативен състав на СХВП от 2 април 2009 г., нотифицирано по факс на 14 май 2009 г., постановено по преписка R 1148/2008-1 между Antonino Aiello и Cantoni ITC S.p.A., и като го измени, да отхвърли възражение B 856 163 за регистрацията на марка „100 % CAPRI“ за стоки от класове 3, 18 и 25 (No 003563848).
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството пред Първоинстанционния съд на Европейската общност.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка, съдържаща цифрово-словния елемент „100 % Capri“ (заявка за регистрация No 3 563 848) за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: CANTONI L.T.C. S.p.A
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общностна и национална фигуративната марка (заявка за регистрация No 2 689 891), съдържаща цифрово-словния елемент „100 % Capri“ за стоки от класове 3, 18 и 25.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация за всички спорни стоки.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 относно марката на Общността, както и на член 50, параграф 1 и член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2868/95 за прилагане на Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността (заменен от Регламент No 207/2009).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/14
 Преюдициално запитване, отправено от Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Обединеното кралство) на 4 март 2011 г. — Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-117/11)
 2011/C 145/20
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Purple Parking Ltd, Airparks Services Ltd
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 Какви специални фактори запитващата юрисдикция трябва да вземе предвид, за да реши дали при обстоятелства като тези по настоящия случай данъчнозадължено лице прави обща облагаема доставка на паркингови услуги или две отделни доставки, едната на паркингови услуги, а другата за превоз на пътници?
 По-специално:
 а)
 Попада ли настоящият случай в обхвата на мотивите, възприети от Съда по дело Card Protection Plan, С-349/96, и по дело Levob, С-41/04? Възможно ли е по-специално въпросната транспортна услуга да се разглежда като допълваща паркинговите услуги или толкова тясно свързана с тях, че обективно те образуват обща неделима икономическа доставка, която би било неестествено да се раздели?
 б)
 При разглеждането на въпрос 1, буква а) до каква степен трябва запитващата юрисдикция да отчете разходите за осигуряване на транспортните услуги спрямо тези за паркинговите услуги в съответствие с точки 24—26 от Решение на Съда по съединени дела Madgett и Baldwin, С-308/96 и С-94/97, при преценката дали транспортните услуги допълват паркинговите услуги или не?
 в)
 В светлината на Решение на Съда по дело Tellmer, С-572/07, и по-специално на точки 21—24, при отговор на въпрос 1, буква а) следва ли запитващата юрисдикция да отчита обстоятелството, че транспортният елемент на доставките би могъл да (но всъщност не) се предоставя по различни начини (например данъчнозадължено лице може да предоставя тези транспортни услуги, като използва трето лице-доставчик, което да му издава фактури, или да използва трето лице-доставчик, което да сключва пряко договори с клиентите и да таксува отделно транспортните услуги), и до каква степен (или въобще) има значение дали договорът дава право на клиента да избира конкретната възможност за доставка на транспортния елемент?
 2.
 Когато запитващата юрисдикция разглежда дали е налице обща неделима икономическа доставка за целите на отговора на въпрос 1, буква а), до каква степен той следва да отчита принципа на данъчен неутралитет?
 По-специално:
 а)
 Зависи ли отговорът от това дали данъчнозадълженото лице осигурява паркингови услуги или транспортни услуги отделно и на други групи клиенти?
 б)
 Зависи ли отговорът от това как съгласно националния закон се третират други транспортни услуги до и от летищата, които не се предоставят от оператори на паркингови услуги?
 в)
 Зависи ли отговорът от това дали другите случаи, в които данъчнозадълженото лице предоставя паркингови и транспортни услуги (несвързани с транспорт до и от летищата), съгласно националния закон се третират като две отделни доставки, една облагаема и една, по която се прилага нулева ставка?
 г)
 Зависи ли отговорът от това дали данъчнозадълженото лице може да докаже, че услугите, които то предоставя, са в конкуренция с други подобни услуги, свързани едновременно с паркингов и транспортен елемент, независимо


text:
дали се предоставят от същия доставчик или от двама отделни доставчици? По-специално зависи ли отговорът от това дали данъчнозадълженото лице може да докаже, че клиентите, които желаят да използват колите си за част от пътуването до летището, могат да получат възможност за паркиране и транспорт до летището от отделни и независими доставчици, например като паркират на място, което е в близост до ЖП гара, и ползват транспорт с влак от това място до летището, или като паркират на място, което е в близост до летище, и ползват друга форма на обществен транспорт до летището?
 д)
 По какъв начин следва запитващата юрисдикция да отчете изводите, до които достига Съдът по дело Комисия/Франция, С-94/09, във връзка с принципа на данъчен неутралитет и транспортните услуги по този случай?
 3.
 Препятства ли общностното право, и по-специално принципът на данъчен неутралитет наличието в националното право на разпоредба, която изключва облагането с нулева ставка на транспортни услуги между летище и паркинг, когато лицето, което осигурява транспортния елемент, и лицето, което доставя паркинговия елемент, са едни и същи или свързани лица?


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/13
 Определение на Съда от 19 юни 2008 г. — US Steel Košice sro/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-6/08 P) (1)
 (Жалба - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването - Словашка република - Акт за присъединяване - Разпределение на квоти - Период 2008-2012 г. - Условия - Пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 285/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: US Steel Košice sro (представители: C. Thomas, Solicitor, E. Vermulst, advocaat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и D. Lawunmi)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 1 октомври 2007 г. по дело US Steel Kosice sro/Комисия (T-27/07), с което се отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на Решение на Комисията от 29 ноември 2006 г. относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., за който Словакия е уведомила в съответствие с Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78) — Физически и юридически лица — Актове, които засягат пряко и лично — Пряко засягане — Критерии
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда US Steel Košice sro да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/9
 Решение на Съда (трети състав) от 1 октомври 2015 г. — Electrabel SA и Dunamenti Erőmű Zrt/Европейска комисия
 (Дело C-357/14 P) (1)
 ((Обжалване - Държавни помощи - Помощ, отпусната от унгарските власти в полза на някои производители на електроенергия - Споразумения за изкупуване на електроенергия, сключени между публично предприятие и някои производители на електроенергия - Решение, с което тази помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяването ѝ - Понятие за „страна“, която може да обжалва пред Съда - Присъединяване на Унгария към Европейския съюз - Меродавна дата за преценката за наличието на помощ - Понятие за държавна помощ - Предимство - Критерий за частния инвеститор - Метод за изчисляване на размера на тази помощ))
 (2015/C 381/10)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Electrabel SA и Dunamenti Erőmű Zrt (представители: J. Philippe, F.-H. Boret и A.-C. Guyon, avocats, P. Turner, QC)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: L. Flynn и K. Talabér-Ritz)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Dunamenti Erőmű Zrt да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия.
 3)
 Electrabel SA понася направените от него съдебни разноски
 (1) ОВ C 329, 22.9.2014 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/17
 Жалба, подадена на 21 юли 2008 г. — Securvita/СХВП (Natur-Aktien-Index)
 (Дело T-285/08)
 (2008/C 247/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Securvita Gesellschaft zur Entwicklung alternativer Versicherungskonzepte mbH (Хамбург, Германия) (представител: M. van Eendenburg, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се промени решението на четвърти апелативен състав от 26 май 2008 г. по преписка No R 525/2007-4, така че да се разпореди регистрацията в Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) на словна марка „Natur-Aktien-Index“ като марка на Общността.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Natur-Aktien-Index“ за стоки и услуги от класове 16, 36 и 42 (заявка No 4 861 175).
 Решение на проверителя: Отказва регистрацията.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (1), тъй като на заявената марка не липса отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/7
 Определение на Съда (четвърти състав) от 3 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha — Испания) — Manuel Orrego Arias/Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
 (Дело C-456/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2001/40/ЕО - Взаимно признаване на решения за експулсиране на граждани на трети страни - Член 3, параграф 1, буква а) - Понятието „престъпление, което подлежи на наказание лишаване от свобода най-малко за срок от една година“ - Решение за експулсиране на гражданин на трета страна поради осъждането му за престъпление - Случай, който не попада в приложното поле на Директива 2001/40 - Явна липса на компетентност))
 (2015/C 398/08)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Manuel Orrego Arias
 Ответник: Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real
 Диспозитив
 Произнасянето по въпроса, поставен от Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Испания) с определение от 4 септември 2014 г. (дело C-456/14), очевидно не е от компетентността на Съда на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 439, 8.12.2014 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/20
 Жалба, подадена на 8 май 2014 г. от InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp., срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 февруари 2014 г. по дело T-91/11: InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp./Европейска комисия
 (Дело C-231/14 P)
 2014/C 212/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: InnoLux Corp., по-рано Chimei InnoLux Corp. (представители: J.-F. Bellis, avocat, R. Burton, Solicitor)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която потвърждава глобата, наложена със спорното решение на InnoLux и основана на стойността на доставките на екрани с течни кристали (LCD) в рамките на групата от предприятия на жалбоподателя в Китай и Тайван,
 —
 да отмени решението на Комисията в частта, в която налага глоба на InnoLux, основана на стойността на доставките на екрани с течни кристали (LCD) в рамките на групата от предприятия на жалбоподателя в Китай и Тайван,
 —
 да намали съответно глобата, наложена на InnoLux, на 173 милиона евро и
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по тези производства, включително и по производството пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 1.
 Първо основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че доставките на екрани с течни кристали (LCD) в рамките на групата от предприятия на жалбоподателя в Китай и Тайван попадат в приложното поле на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП, единствено поради факта, че компютърните монитори, за чието производство се използват посочените екрани във въпросните предприятия, се продават в ЕИП от жалбоподателя.
 В подкрепа на това основание са изтъкнати следните доводи:
 a)
 спорното решение единствено установявало нарушение при извършените в рамките на ЕИП доставки на екрани с течни кристали (LCD), без да отчита дали последните са продадени на трети страни или са доставени в рамките на групата и без да прави разлика между доставките в рамките на групата от вертикално интегрирани участници в картела, които образуват единно предприятие със свързан с тях купувач, и другите доставки;
 б)
 използването на понятието за т.нар. „преки продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ противоречало на възприетия в Решение по дело Europa Carton подход, съгласно който извършените в рамките на групата доставки следвало да се третират точно по същия начин, както продажбите към трети страни;
 в)
 прилагането на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП по отношение на извършвани извън ЕИП доставки на екрани с течни кристали (LCD) противоречало на теорията по Решение по дело Целулоза I;
 г)
 понятието за т.нар. „преки продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ водело до неправомерно изключване от приложното поле на член 101 ДФЕС и на член 53 ЕИП на извършваните в ЕИП сделки с екрани с течни кристали (LCD) и до ограничаване на конкуренцията в ЕИП, тъй като се основавало на съображения, които Съдът изрично отхвърлил в Решение по дело Commercial Solvents;
 д)
 понятието за т.нар. „преки продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ водело до прилагане на правото на ЕС в областта на конкуренцията


text:
и извън територията на Съюза, което излагало предприятията на двойно по-голям риск и водело до съдебни спорове с други компетентни в областта на конкуренцията органи.
 2.
 Второ основание: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че Комисията преценила прилагането на категорията на „преките продажби в ЕИП посредством преработени изделия“ по отношение на доставките на екрани с течни кристали (LCD), извършени в рамките на групата от всеки един от адресатите на решението на Комисията, „въз основа на същите обективни критерии“ и като отхвърлил като недопустими всички твърдения на жалбоподателя относно релевантността, обективността и съгласуваността на използваните критерии, по-специално за установяване дали той представлява единно предприятие със свързани с него купувачи.
 В подкрепа на това основание са изтъкнати следните доводи:
 a)
 обстоятелството, че вертикално-интегрираните адресати на спорното решение образуват единно предприятие със свързаните с тях купувачи, не представлявало „обективна разлика“, която можела да обоснове разлика в третирането на техните доставки в рамките на групата;
 б)
 принципът на законност не можел да обоснове отхвърлянето на довода на жалбоподателя, че доставките му в рамките на групата на екрани с течни кристали (LCD) трябва да бъдат разгледани въз основа на същия метод, като приложения спрямо доставките в рамките на групата на екрани с течни кристали (LCD) на дружествата LG Display и AUO, тъй като този метод бил напълно законен.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/37
 Жалба, подадена на 4 август 2017 г. — Inverni и др./Комисия и ЕСП
 (Дело T-505/17)
 (2017/C 347/48)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Inverni, SL (Мадрид, Испания), Inverindesa, SL (Мадрид) и Isaac Ignacio Fernández Fernández (Oviedo, Испания) (представители: B. Gutiérrez de la Roza Pérez, P. Rubio Escobar, R. Ruiz de la Torre Esporrín и B. Fernández García, abogados)
 Ответници: Европейска комисия и Единен съвет за преструктуриране
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд да отмени:
 —
 Решение (SRB/EES/2017/08) на Единния съвет за преструктуриране от изпълнителната му сесия от 7 юни 2017 г., с което е одобрена процедурата за преструктуриране по отношение на институцията Banco Popular Español, S.A;
 —
 Решение (ЕС) 2017/1246 на Комисията от 7 юни 2017 г. за одобряване на схемата за преструктуриране на Banco Popular Español.
 Основания и основни доводи
 Основанията и основните доводи са подобни на изтъкнатите по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sáchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/39
 Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Herbert Smith Freehills/Съвет
 (Дело T-710/14) (1)
 ((Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи относно предварителните дискусии във връзка с приемането на Директивата за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия - Отказ за предоставяне на достъп - Изключение, отнасящо се до защитата на правните становища - Право на защита - По-висш обществен интерес))
 (2016/C 402/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Herbert Smith Freehills LLP (Лондон, Обединено кралство) (представител: P. Wytinck, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Rebasti, M. Veiga и J. Herrmann)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, J. Baquero Cruz и F. Clotuche-Duvieusart)
 Предмет
 Жалба на основание на член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 18/c/01/14 на Съвета от 23 юли 2014 г., съдържащо отказ за достъп до документи, свързани с приемането на Директива 2014/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 3 април 2014 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно производството, представянето и продажбата на тютюневи и свързани с тях изделия и за отмяна на Директива 2001/37/ЕО (OВ L 127, 2014 г., стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Herbert Smith Freehills LLP следва да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия следва да заплати направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 409, 17.11.2014 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/40
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 14 май 2014 г. — Alexandrou/Комисия
 (Дело F-34/13) (1)
 ((Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/231/12 - Недопускане до участие в изпитите за оценяване - Достъп до документи))
 2014/C 194/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Christodoulos Alexandrou (Люксембург, Люксембург) (представител: R. Duta, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на комисията за конкурса EPSO/AD/231/12 да не допусне жалбоподателя до изпитите за оценяване от този конкурс
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Alexandrou да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г., стр. 58.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/27
 Иск, предявен на 5 октомври 2009 г. — Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело T-409/09)
 2010/C 11/54
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се осъди Комисията да заплати на ищеца сума в размер на 2 000 000 EUR, съответстваща на брутната печалба на ищеца (50 % от стойността на поръчката),
 —
 да се осъди Комисията да заплати сума в размер на 100 000 EUR, съответстваща на претърпените вреди поради пропуснатата възможност да изпълни поръчка,
 —
 да се осъди Комисията да заплати правните разноски на ищеца и другите разноски и разходи, понесени във връзка с настоящия иск, дори ако настоящият иск бъде отхвърлен.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело ищецът подава иск за извъндоговорна отговорност, произтичаща от вредите, които твърди, че е пропуснал вследствие Решение на Комисията от 15 септември 2004 г. за отхвърляне на офертата на ищеца в отговор на покана за открита тръжна процедура FISH/2004/02 за предоставянето на компютърни и сродни услуги, свързани с информационните системи на Генерална дирекция „Риболов“ (1) и за възлагането на поръчката на определените за изпълнители оференти. В своето Решение от 10 септември 2008 г. (2) Първоинстанционният съд установява, че при приемането на посоченото решение Комисията не е изпълнила задължението си да изложи мотиви по член 100 от Финансовия регламент (3) и по член 149 от Правилата за прилагане. Първоинстанционният съд не се произнася по другите правни основания, изтъкнати от ищеца.
 В подкрепа на своите твърдения ищецът посочва, че чрез горепосоченото решение Първоинстанционният съд признава, че комисията за оценка е объркало критериите за възлагане и за подбор и неправилно оценило офертата на ищеца, като неоснователно я отхвърлило.
 Освен това, ищецът изтъква допълнителни нередности в горепосочената тръжна процедура, които са представени по дело T-465/04, които не са разгледани и коментирани от Първоинстанционния съд. Ищецът твърди, че Комисията нарушила принципа за недопускане на дискриминация и свободна конкуренция и принципа за добра администрация и грижа на добър стопанин и че е допуснала явни грешки в преценката. Той твърди, че при такива обстоятелства нарушението на Общностното право установявава достатъчно сериозно нарушение на правото.
 Ищецът твърди, че след като Първоинстанционният съд отменил решението на Комисията и след като възложената поръчка, основана на отмененото, била изцяло изпълнена, ищецът иска обезщетение поради това, че посочената поръчка не му е била възложена, както и за пропуснатата възможност.
 (1) ОВ 2004/S 73061407.
 (2) Дело T-465/04 Evropaïki Dynamiki/Комисия, Сборник, стр. II-00154.
 (3) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/15
 Жалба, подадена на 16 април 2014 г. — Kronotex и др./Комисия
 (Дело T-236/14)
 2014/C 223/20
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kronotex GmbH & Co. KG (Хайлигенграбе, Германия), Kronoply GmbH (Хайлигенграбе) и K Face GmbH (Хайлигенграбе) (представители: Rechtsanwälte H. Janssen и G. Engel)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност
 —
 В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент No 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. В това отношение те посочват по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване
 —
 По-нататък жалбоподателите твърдят, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да им даде възможност да изразят становище.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/55
 Жалба, подадена на 22 ноември 2016 г. — For Tune/EUIPO — Simplicity trade („opus AETERNATUM“)
 (Дело T-815/16)
 (2017/C 014/65)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: For Tune sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представител: K. Popławska, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Simplicity trade GmbH (Oelde, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „opus AETERNATUM“ — заявка за регистрация No 11 024 296
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 14 септември 2016 г. по преписка R 152/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/27
 Жалба, подадена на 30 август 2011 г. от Европейската комисия срещу решението на Общия съд (шести разширен състав), постановено на 16 юни 2011 г. по дело T-196/06, Edison/Комисия
 (Дело C-446/11 P)
 2011/C 311/45
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и V. Bottka)
 Друга страна в производството: Edison SpA
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г., връчено на Комисията на 20 юни 2011 г.,
 —
 да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 Съдът да не се произнася по съдебните разноски, направени в първоинстанционното производство и в производството по обжалване,
 —
 в случай, че Съдът намери, че може да вземе решение по същество, да отхвърли първоинстанционната жалба и да осъди Edison SpA да заплати съдебните разноски по производствата пред двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 i)
 Общият съд нарушава член 253 ЕО във връзка с член 81 ЕО, тъй като е определил неправилно предмета и обхвата на задължението за мотивиране по отношение вменяването на отговорността за нарушение на член 81 ЕО на дружеството, притежаващо целия капитал на дружеството, което участва пряко в нарушението — вменяване на отговорност, основано на презумпция, която трябва да бъде съответно оборена. По-специално Общият съд не е взел предвид контекста и правните норми, уреждащи материята, в частност тежестта на доказване, възложена на жалбоподателя. Общият съд неправилно приема, че Комисията има задължение за мотивиране във връзка с „нелишени от значение“ доводи, без да изисква, както е трябвало да направи, тези доводи да са можели да оборят презумпцията за отговорност на дружеството майка.
 ii)
 При условията на евентуалност, Общият съд нарушава членове 230 и 253 ЕО доколкото стига до извода, че мотивите към решението са непълни. На първо място, той е допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с тълкуването на обжалваното решение, пропускайки да разгледа някои относими пасажи. На второ място, той е смесил въпроси относно мотивите и въпроси относно съществото при отказа си да вземе предвид обясненията, предоставени в обжалваното решение, постановявайки или че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя, или че тези обяснения не са били убедителни.
 iii)
 Общият съд нарушава членове 230 и 253 ЕО и принципите на правото на Съюза във връзка с правото на защита и правото на изслушване пред съдилищата на Съюза. Всъщност Общият съд неправилно е постановил, че Комисията не може да се позове на доводи, които не са посочени в изложението на възраженията или не са възпроизведени в решението в отговор на доводите на жалбоподателя, целящи да оборят презумпцията за отговорността на дружеството майка. Това важи по-специално когато, както в настоящото дело, става въпрос за документи, на които се позовава жалбоподателят, или за които той е знаел и не е можел да изключи вероятността Комисията да ги вземе предвид като доказателства срещу него, или когато той е могъл основателно да заключи от въпросните документи какви


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/9
 Решение на Съда (четвърти състав) от 16 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Република Полша) — Logstor ROR Polska Sp z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 (Дело C-212/10) (1)
 (Данъчни въпроси - Данък върху вноските в капитала - Директива 69/335/ЕИО - Косвени данъци върху набирането на капитал - Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството - Право на държава членка да въведе отново данък, който е бил отменен към датата на присъединяването ѝ към Европейския съюз)
 2011/C 232/14
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Logstor ROR Polska Sp z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 Предмет
 Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Тълкуване на член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9), съответно изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година (ОВ L 156, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75) — Право на държава членка да въведе отново данък, който е отменила от датата на присъединяването към Европейския съюз — Данък върху вноските в капитала — Облагане на заем, отпуснат на капиталово дружество от лице, което има право на процентно участие в печалбата на дружеството
 Диспозитив
 Член 4, параграф 2 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въведе отново данък върху вноските в капитала, който се начислява върху отпуснатите на капиталово дружество заеми, ако заемодателят има право на участие в печалбата на това дружество, при положение че по-рано държавата членка е отменила този данък.
 (1) ОВ C 209 от 31.7.2010 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/52
 Определение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 25 юни 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-115/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Възражение за едновременно предявен иск - Явна недопустимост)
 2013/C 252/96
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-жа C. Berardis-Kayser и г-н G. Gattinara)
 Предмет
 Иск за отмяна на мълчаливия отказ на искането да обезщетение за вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради изпращането от Комисията на писмо относно събирането на сумата от 4 875 евро за съдебни разноски, възложени от Общия съд на жалбоподателя по дело T-241/03
 Диспозитив
 1.
 Искът се отхвърля като явно недопустим.
 2.
 Г-н Marcuccio понася направените от него разноски и се осъжда да заплати разноските, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 71.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/25
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 6 май 2009 г. — Finanzamt Leverkusen/Verigen Transplantation Service International AG
 (Дело C-156/09)
 2009/C 180/43
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец: Finanzamt Leverkusen
 Ответник: Verigen Transplantation Service International AG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 28 б, част Е, първи параграф от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година (1) относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че
 а)
 хрущялният материал („материал от биопсия“), взет от човек и предоставен на предприятие с цел размножаване на клетки и след това присаден като имплантат на съответния пациент, е „движима материална вещ“ по смисъла на тази разпоредба,
 б)
 добиването на ставни хрущялни клетки от хрущялния материал и последващото размножаване на клетки представляват „дейности“, извършени върху движими материални вещи, по смисъла на тази разпоредба,
 в)
 услугата вече е била предоставена на „идентифициран с регистрационния си номер по ДДС“ получател, когато доставчикът на услугата е посочил във фактурата този номер, без да е било сключено каквото и да било изрично писмено съглашение?
 2)
 При отрицателен отговор на един от посочените по-горе въпроси: Трябва ли член 13, част А, параграф 1, буква в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че добиването на ставни хрущялни клетки от взет от човек хрущялен материал и последващото размножаване на клетки представляват „лечение в областта на хуманната медицина“, когато получените чрез размножаването клетки бъдат имплантиране обратно на донора?
 (1) ОВ. L 145, стр. 1


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/64
 Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — Mema/CPVO (Braeburn 78 (11078)
 (Дело T-177/16)
 (2016/C 211/79)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mema GmbH l.G. (Терлан, Италия) (представители: Rechtsanwälte B. Breitinger и S. Kirschstein-Freund)
 Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO)
 Данни за производството пред CPVO
 Засегнато право на закрила на Общността за сортовете растения: Braeburn 78 (11078) — право на закрила на Общността на сортовете растения No 2009/0954
 Обжалвано решение: решение на апелативния състав на CPVO от 12 февруари 2016 г. по преписка A001/2015
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да върне преписката на апелативния състав за ново разглеждане с указанието да се отмени обжалваното решение и да се задължи Службата на Общността за сортовете растения да извърши допълнителна проверка по член 57, параграф 3 от Регламент No 2100/94;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени решението на апелативния състав на Службата на Общността за сортовете растения от 12 февруари 2016 г. (преписка A 001/2015);
 —
 при условията на евентуалност, ако не бъдат уважени горните две искания, да се спре производството по жалбата по реда на член 69, буква г) от действащия от 1 юли 2015 г. Процедурен правилник на Общия съд (наричан по-нататък „Процедурния правилник“) до постановяването на окончателно решение в производството по член 21, параграф 1 от Регламент No 2100/94 за отнемане на правото на закрила на сортовете растения по отношение на референтния сорт „Royal Braeburn“ (заявка No 1998/1082; сорт No 11960). От това решение зависи изходът на производството, тъй като в зависимост от изхода на производството референтният сорт ще отпадне или ще се окаже, че сортът Angers-Beaucouzé е бил и продължава да е неподходящ като контролен сорт (вж. параграф 12) и съответно се е налагала или не се е налагала допълнителна проверка.
 —
 да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 злоупотреба с власт — нарушение на член 57, параграф 3 от Регламент No 2100/94;
 —
 нарушение на разпоредба, приложима при изпълнението на Регламент Noo2100/94;
 —
 нарушение на точка 57 от протокола на CPVO относно сортовете ябълки;
 —
 нарушение на раздел IV от протокола на CPVO относно сортовете ябълки;
 —
 нарушение на член 75, изречение 2 от Регламент No 2100/94 — право на изслушване;
 —
 нарушение на член 75, изречение 1 от Регламент No 2100/94 — непълни мотиви.


text:
 21.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 429/18
 Решение на Общия съд от 29 октомври 2015 г. — NetMed/СХВП — Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik (SANDTER 1953)
 (Дело T-21/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SANDTER 1953“ - По-ранна национална словна марка „Sander“ - Относително основание за отказ - Частичен отказ да се регистрира марката - Доказателство за реалното използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 429/24)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: NetMed Sàrl (Васърбилих, Люксембург) (представител: S. Schafhaus, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: M. Fischer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH (Баден-Баден, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 24 октомври 2013 г. (преписка R 1846/2012-1), постановено в производство по възражение със страни NetMed Sàrl и Sander chemisch-pharmazeutische Fabrik GmbH
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда NetMed Sàrl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 61, 1.3.2014 г.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/13
 Решение на Общия съд от 18 май 2011 г. — Habanos/СХВП — Tabacos de Centroamérica (KIOWA)
 (Дело T-207/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „KIOWA“ - По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранна национална фигуративна марка „COHIBA“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 194/18
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Corporación Habanos, SA (Хавана, Куба) (представители: първоначално V. Gil Vega и A. Ruiz López, впоследствие A. Ruiz López, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Tabacos de Centroamérica, SL (Pozuelo de Alarcón, Испания) (представител: R.M. Caldés Llopis, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на втори апелативен състав на СХВП от 31 март 2008 г. (преписка R 1189/2007-2) в рамките на производство по възражение между Corporación Habanos, SA и Tabacos de Centroamérica, SL
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Corporación Habanos, SA понася направените от него разноски, както и тези, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 3.
 Tabacos de Centroamérica, SL понася направените от него разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/20
 Жалба, подадена на 22 октомври 2015 г. — PAN Europe и др./Комисия
 (Дело T-600/15)
 (2016/C 059/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Белгия), Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Италия) (представители: B. Kloostra, lawyer, A. van den Biesen, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1295 на Комисията (1) и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
 1.
 Първо основание, изведено от твърдение, че Комисията е нарушила членове 4 и 6 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 (2) и приложение I и приложение II към Регламент (ЕО) No 1107/2009 при приемането на обжалвания регламент и одобряването на пускането на пазара на веществото сулфоксафлор.
 —
 Комисията е действала в нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) No 1107/2009 и/или не е приложила правилно изискванията за одобрение на активни вещества, заложени в Регламент (ЕО) No 1107/2009;
 —
 Комисията е действала в нарушение и на член 4 във връзка с член 6, буква е) от Регламент (ЕО) No 1107/2009 и на точка 1.1 и точка 2.2 от приложение II към регламента и/или не е приложила правилно изискванията за одобрение на активни вещества, заложени в Регламент (ЕО) No 1107/2009, и
 —
 Комисията е действала в нарушение на член 4 и на член 6, буква з) от Регламент (ЕО) No 1107/2009 и/или не е приложила правилно изискванията за одобрение на активни вещества, заложени в Регламент (ЕО) No 1107/2009.
 2.
 Второ основание, с което се твърди, че обжалваният регламент нарушава правото на собственост на пчеларите и правото им на свободна стопанска инициатива, както са предвидени в членове 16 и 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз (3).
 3.
 Трето основание, с което се твърди, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е нарушила принципа на добра администрация, на последователност при вземане на решения и задължението за полагане на грижа.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/1295 на Комисията от 27 юли 2015 година за одобряване на активното вещество сулфоксафлор в съответствие с Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията (ОВ L 199, стр. 8).
 (2) Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, стр. 1).
 (3) Харта на основните права на Европейския съюз (ОВ 2000, C 326, стр. 1).


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/51
 Жалба, подадена на 28 май 2010 г. — Cross Czech/Комисия
 (Дело T-252/10)
 ()
 2010/C 209/76
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Cross Czech a.s. (Прага, Чешка република) (представител: T. Schollaert, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No INFSO-02/FD/GVC/Isc D(2010) 208676 на Комисията от 12 март 2010 г. и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска съгласно член 263 ДФЕС отмяната на Решение No INFSO-02/FD/GVC/Isc D(2010) 208676 на Комисията от 12 март 2010 г. с референтен номер 09-BA74-006, съдържащо се в писмо, с което се потвърждават изводите от одиторски доклад B74-06 относно одита на финансовите отчети за периода от 1 февруари 2005 г. до 30 април 2008 г. по договорите за проекти eMapps.com, CEEC IST NET и TRANSFER EAST, сключени в рамките на Шестата рамкова програма на ЕС за научни изследвания и технологично развитие (2002—2006 г.).
 В подкрепа на твърденията си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение нарушава Договора или правна норма, свързана с прилагането му, доколкото това решение:
 —
 се основава на неправилни или непълни фактически констатации от страна на Комисията,
 —
 отразява неправилното прилагане на договорите за разглежданите проекти, в частност що се отнася до извода, че жалбоподателят е нарушил тези договори,
 —
 се основава на явна грешка в преценката на фактите, свързани с твърдяното нарушение на договорите относно тези проекти, водеща до несъобразяване с приложимите законови норми и следователно до грешка при прилагане на правото,
 —
 се основава на логически грешки и
 —
 нарушава процесуалните права на жалбоподателя в хода на производството, предхождащо приемането на обжалваното решение, както и принципа на полагане на дължимата грижа.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/3
 Решение на Съда (трети състав) от 26 май 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-306/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директиви 93/37/ЕИО и 2004/18/ЕО - Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство - Градоустройствено законодателство на автономната област Валенсия)
 2011/C 211/05
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Alcover San Pedro, D. Kukovec и M. Konstantinidis)
 Ответник: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
 Предмет
 Неизпълнение на задължение от държава членка — Нарушение на член 1, член 6, параграф 6, член 11, член 12 и на глава 2 от Дял IV (членове 24—29) от Директива 93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, стр. 54) и на член 2, член 6, член 24, член 30, член 31, параграф 4, буква a), член 48, параграф 2, и член 53 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116) — Законодателство на Comunidad valenciana в областта на градоустройството — Липса на съответствие с общностното право
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223 от 30.8.2008 г.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/47
 Жалба, подадена на 20 март 2014 г. — WeserWind/Комисия
 (Дело T-173/14)
 2014/C 142/60
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: WeserWind GmbH Offshore Construction Georgsmarienhütte (Бремерхафен, Германия) (представители: H. Höfler, C. Kahle и V. Winkler Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника за започване на официална процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС по дело държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Германия, Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители, публикувано с поканата за представяне на мнения (ОВ C 37, 2014 г., стр. 73),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят по същество изтъква следното:
 1.
 Съществени процесуални нарушения
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че ответникът не е мотивирал в достатъчна степен съгласно член 296, втора алинея ДФЕС решението си за започване на официална процедура по член 108, параграф 2 ДФЕС. Това решение не съдържало конкретна фактическа преценка, основана на фактически и правни съображения по отношение на наличието на всички съставни елементи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 2.
 Нарушение на Договорите
 —
 По този въпрос жалбоподателят твърди, че решението на Комисията за започване на официална процедура нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС. Във връзка с това той изтъква, че в Решение от 13 март 2001 г. по дело PreussenElektra (C-379/98, Recueil, стр. I-2099) Съдът вече е приел, че Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритетa на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) не предоставя държавна помощ. EEG продължавал да се прилага непроменен по същество. По-конкретно съществените за оценката на помощта аспекти оставали непроменени. Същото важало и за решението на ответника от 22 май 2002 г. (ОВ C 164, стр. 5), с което той е установил, че EEG не представлява държавна помощ.
 —
 По-нататък жалбоподателят изтъква, че намалената допълнителна такса по EEG не осъществява елементите на държавна помощ по член 107, параграф 1 ДФЕС. В това отношение той по-специално посочва, че намалената допълнителна такса по EEG не представлява предимство, което дадено предприятие не би могло да получи при нормални пазарни условия, че тя не притежава селективен характер, при нея не става въпрос за помощ, предоставена от държавата или чрез държавни ресурси и тя не води нито до нарушаване на конкуренцията, нито до евентуално засягане на търговията между държавите членки.
 3.
 Съвместимост с общия пазар
 —
 Ако Общият съд приеме, че е налице държавна помощ, то тя според жалбоподателя е съвместима с общия пазар съгласно член 107, параграф 3, букви б) и в) ДФЕС.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/46
 Жалба, подадена на 20 февруари 2017 г. — M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon/EUIPO („fluo.“)
 (Дело T-120/17)
 (2017/C 121/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: M&T Emporia Ilektrikon-Ilektronikon Eidon AE (Солун, Гърция) (представител: A. Spyridonos, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „fluo“ — заявка за регистрация No 14 664 486
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 декември 2016 г. по преписка R 863/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, с която се отхвърля заявката за регистрация на въпросната марка и се допуска регистрация на марката за всички заявени стоки от клас 9 от Ницската спогодба,
 —
 да осъди EUIPO да заплати разноските във всички инстанции.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/19
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2008 г. — Gabel Industria Tessile/СХВП — Creaciones Garel (GABEL)
 (Дело T-85/07) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „GABEL“ - По-ранна фигуративна марка „GAREL“ - Частичен отказ за регистрация - Обхват на разглеждането, което трябва да извърши апелативният състав - Задължение за произнасяне по жалбата в нейната цялост - Член 62, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 183/40)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Gabel Industria Tessile SpA (Rovellasca, Italie) (представител: A. Petruzzelli, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: O. Montalto и L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Creaciones Garel, SA (Logroño, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 25 януари 2007 г. (преписка R 960/2006-2), постановено в производство по възражение между Creaciones Garel, SA и Gabel Industria Tessile SpA.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 25 януари 2007 г. (преписка R 960/2006-2).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3)
 Gabel Industria Tessile SpA и СХВП понасят направените от всеки от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/52
 Жалба, подадена на 15 юли 2010 г. — Babcock Noell/Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергетика
 (Дело T-299/10)
 ()
 2010/C 234/92
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Babcock Noell GmbH (Würzburg, Германия) (представители: M. Werner и C. Ebrecht, lawyers)
 Ответник: Европейско съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергетика
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят решенията на ответника от 1 юли 2010 г. по процедура за възлагане на обществена поръчка F4E-2009-OPE-053 (MS-MG) за отхвърляне от процедурата на офертите на жалбоподателя — четири отделни оферти за лотове A, B, C и D,
 —
 да се отхвърли решението на ответника от 2 юли 2010 г. по процедура за възлагане на обществена поръчка F4E-2009-OPE-053 (MS-MG) за възлагане на договора на спечелилия оферент,
 —
 да се разпореди на ответника да отмени процедурата за възлагане на обществена поръчка F4E-2009-OPE-053 (MS-MG) и да организира нова процедура за възлагане на обществена поръчка за доставката на ITER пакети с намотки от тороидални полеви бобини,
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква седем правни основания.
 На първо място, той твърди, че решенията за отхвърляне на офертите на жалбоподателя на основание несъответствието им със спецификациите към офертата нарушават принципа на равно третиране и съдържат явна грешка в преценката, кто се има предвид, че офертите не са съдържали съществени промени („45 отклонения“) в проекто-договора, както твърди ответникът, а фактически са включвали само списък с няколко предложения по въпроси, по които да се преговаря. По-нататък жалбоподателят твърди, че приемайки тези решения, ответникът е нарушил принципите на добрата административна практика и на прозрачност.
 На второ място, жалбоподателят посочва, че с оспорваните решения се нарушава общият принцип на равно третиране на всички оференти, като се има предвид, че в хода на процедурата по възлагане на обществена поръчка ответникът не е предприел нищо, за да се противопостави на обстоятелството, че спечелилият оферент е имал значително информационно предимство при формулирането на своята оферта, в резултат на извършване на работи за ответника и за други образувания преди процедурата. Освен това той твърди, че с оспорваните решения се нарушава принципът на порзрачност, тъй като ответникът не е предоставил на жалбоподателя цялата информация, свързана с обстоятелстта и фактите, които са в основата на неговото решение да не разкрива данни, които са от значение за преценката на съществуването на информационно предимство за спечелилия оферент.
 На трето място, жалбоподателят твърди, че с оспорваните решения се нарушава член 84, буква a) от Финансовия регламент (1), доколкото спечелилият оферент бил в конфликт на интереси по отношение на договора, предмет на възлагане.
 На четвърто място, жалбоподателят изтъква, че с оспорваните решения се нарушават разпоредбите на член 93 и член 100, параграф 2, буква з) от Правилата за прилагане (2), доколкото решението на ответника за възлагане на договорите в процедурата по възлагане на обществена поръчка F4E-2009-OPE-053 (MS-MG) било взето в резултат на открита процедура, вместо чрез състезателен диалог или процедура на договаряне.
 На пето място, той твърди,


text:
че с оспорваните решения се нарушава разпоредбата на член 23, параграф 2 от Директива 2004/18/ЕО (3) (която по аналогия се прилага за тази процедура по възлагане на обществена поръчка), като се има предвид, че условията, съдържащи се в проектодоговора на спецификациите към офертата, са в противоречие с приложимото испанско право и били квалифицирани като създаващи неоснователни пречки пред отварянето на обществените поръчки за конкуренция.
 На шесто място, жалбоподателят посочва, че използвайки неясни и непонятни изисквания в техническите спецификации, ответникът е нарушил принципа на прозрачност, както и разпоредбата на член 116, параграф 1 от Правилата за прилагане.
 Накрая той твърди, че ответникът е нарушил принципите на прозрачност и на равно третиране, като в рамките на спецификациите към офертата по настоящата процедура е приложил критерии за възлагане, които са непонятни и непрозрачни и не се отнасят до предмета на договора, а до квалификацията и подбора на оферента.
 (1) Решение от 22 октомври 2007 година на Управителния съвет на Европейското съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергетика за приемане на Финансовия регламент.
 (2) Решение от 22 октомври 2007 година на Управителния съвет на Европейското съвместно предприятие за ITER и развитието на термоядрената енергетика за приемане на правила за прилагането на Финансовия регламент (Правила за прилагането).
 (3) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/10
 Решение на Съда (четвърти състав) от 1 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Обединено кралство) — Churchill Insurance Company Limited/Benjamin Wilkinson и Tracy Evans/Equity Claims Limited
 (Дело C-442/10) (1)
 (Задължителна застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства - Директива 84/5/ЕИО - Член 1, параграф 4 и член 2, параграф 1 - Трето пострадало лице - Изрично или мълчаливо разрешение за управление на моторно превозно средство - Директива 90/232/ЕИО - Член 1, първа алинея - Директива 2009/103/ЕО - Член 10, член 12, параграф 1 и член 13, параграф 1 - Пострадало при пътнотранспортно произшествие лице, което е било пътник в превозното средство, по отношение на което е застраховано в качеството на водач - Превозно средство, управлявано от незастраховано лице - Пострадало застраховано лице, за което не се изключва ползването на застраховката)
 2012/C 32/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Ищци: Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans
 Ответници: Benjamin Wilkinson, Equity Claims Limited
 Предмет
 Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Тълкуване на член 12, параграф 1 и член 13, параграф 1 от Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, стр. 11) — Пострадало при пътнотранспортно произшествие лице, което към момента на произшествието е пътник в превозното средство, за което е сключило застраховка в качеството на водач, като превозното средство е управлявано от незастрахован водач, на когото пострадалото лице е разрешило да управлява — Разпоредби от националното право, които изключват възможността пострадалото лице да се ползва от застраховката
 Диспозитив
 1.
 Член 1, първа алинея от Трета директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и член 2, параграф 1 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (МПС), следва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която води до автоматично изключване на задължението на застрахователя да обезщети пострадал в пътнотранспортно произшествие, когато това произшествие е причинено от незастрахован със застрахователната полица водач, а пострадалият, който към момента на произшествието се е возил като пътник, е бил застрахован за управлението на превозното средство, но е дал разрешение на водача да го управлява.
 2.
 Отговорът на първия поставен въпрос не е различен в зависимост от това дали пострадалото застраховано лице е знаело, че лицето, на което е предоставило управлението на превозното средство, не е застраховано за това, или е мислело, че това лице е застраховано, или изобщо не си е поставяло този въпрос.
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/50
 Жалба, подадена на 17 май 2016 г. — Stavytskyi/Съвет
 (Дело T-242/16)
 (2016/C 270/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Edward Stavytskyi (Белгия) (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey и D. Rovetta, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2016/318 на Съвета от 4 март 2016 година за изменение на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/311 на Съвета от 4 март 2016 г. за прилагане на Регламент (EС) No 208/2014 на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото тези актове запазват името на жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, спрямо които се прилагат ограничителните мерки;
 —
 да осъди Съвета да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че съставеният списък е незаконосъобразен, тъй като е бил изменен, за да позволи включване само въз основа на факта, че дадено лице е било обект на наказателно производство, без каквото и да е изискване за съдебна санкция.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът е изложил недостатъчно и стереотипни мотиви, като просто е копирал текста на правната уредба относно включването в списъка.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, тъй като не е разполагал с достатъчно солидна фактическа основа за включването на жалбоподателя в списъка поради това, че е бил обект на наказателно производство пред украинските власти за присвояване на публични финансови средства или активи.
 4.
 Четвърто основание, изведено от твърдението, че предприетите от Съвета мерки по отношение на жалбоподателя не представляват мерки на външна политика, а международно сътрудничество по наказателно производство, което в съответствие с това е било прието на погрешно правно основание.


text:
 8.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 164/17
 Определение на Общия съд от 12 април 2013 г. — Oster Weinkellerei/СХВП — Viñedos Emiliana (Igama)
 (Дело T-474/11) (1)
 (Марка на Общността - Отмяна на марката, срещу която е подадено възражение - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 164/31
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Andreas Oster Weinkellerei KG (Кохем, Германия) (представител: N. Schindler, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна, встъпила в производството пред апелативния състав на СХВП: Viñedos Emiliana, SA (Лас Кондес, Сантяго, Чили)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 22 юни 2011 г. (дело R 637/2010-2) относно производство по възражение между Andreas Oster Weinkellerei KG и Viñedos Emiliana, SA
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2.
 Жалбоподателят и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 319, 29.10.2011 г.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/24
 Решение на Общия съд от 18 юни 2014 г. — Cantina Broglie 1/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (RIPASSA)
 (Дело T-595/10) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „RIPASSA“ - По-ранна национална словна марка „VINO DI RIPASSO“ - Относително основание за отказ - Член 75 от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране))
 2014/C 253/33
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Cantina Broglie 1 Srl (Peschiera del Garda, Италия) (представители: A. Rizzoli, адвокат, допуснат да замести в производството A. Zenato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Верона, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 30 септември 2010 г. (преписка R 63/2010 1) относно производство по възражение между Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona и г-н Alberto Zenato
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на първи апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 30 септември 2010 г. (преписка R 63/2010-1).
 2)
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, както и разноските, направени в рамките на производството пред апелативния състав.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/36
 Жалба, подадена на 13 декември 2012 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-150/12)
 2013/C 147/70
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Maximini, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на решението на ответника да не изплати на жалбоподателя надбавката за пренастаняване и да не му възстанови някои пътни разноски.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на ответника от 29 март 2012 г., доколкото предвижда на жалбоподателя да не се изплаща втората половина от надбавката за пренастаняване по член 6 от приложение VII към Правилника за длъжностните лица и да не му се възстановят пътните разноски по член 7 от същото приложение,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати на жалбоподателя втората половина от надбавката за пренастаняване в размер на една месечна основна заплата и да възстанови пълния размер на пътните разноски за връщането му в мястото на произход при прекратяването на служебното му правоотношение, както и за връщането на съпругата му и на сина му, който страда от тежко увреждане и живее в неговото домакинство,
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски и всички необходими разходи на жалбоподателя.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/16
 Преюдициално запитване, отправено от Landgerichts Baden-Baden (Германия) на 10 май 2010 г. — Staatsanwaltschaft Baden-Baden/Leo Apelt
 (Дело C-224/10)
 ()
 2010/C 221/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Baden-Baden
 Страни в главното производство
 Ищец: Staatsanwaltschaft Baden-Baden
 Ответник: Leo Apelt
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли държава членка на основание член 5, параграф 1, буква а) от Директива 91/439/ЕИО (1), според който свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория D може да бъде издадено само на водачи, които вече имат право да управляват моторни превозни средства от категория B, във връзка с член 1 и член 8, параграфи 2 и 4 от същата директива, да откаже да признае валидността на свидетелство за управление на МПС, издадено от друга държава членка за категориите B и D, по-специално що се отнася до категория D, когато посоченото свидетелство за управление на МПС от категория В е било издадено на водача преди приемането в първата държава членка на мярка за отнемането му по съдебен ред, а свидетелството за управление на моторни превозни средства от категория D е издадено едва след отнемането по съдебен ред и едновременно с това след изтичането на забраната за издаване на ново свидетелство за управление на моторни превозни средства?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 Може ли първата държава членка да откаже да признае посоченото свидетелство за управление на моторни превозни средства, по-специално що се отнася до категория D, на основание член 11, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО (2), според който държава членка отказва да признае валидността на свидетелство за управление на моторни превозни средства, издадено от друга държава членка на лице, на което свидетелството за управление на моторни превозни средства е отнето на нейна територия, когато разрешението за управление на моторни превозни средства за категория B е издадено на 01.03.2006 г., за категория D на 30.04.2007 г., а крайното свидетелство за управление на моторни превозни средства е издадено на последната посочена дата?
 (1) Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62).
 (2) Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/39
 Жалба, подадена на 31 юли 2015 г. — Inditex/СХВП — Ffauf („ZARA“)
 (Дело T-432/15)
 (2015/C 320/57)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Industria de Diseño Textil, SA (Inditex) (Артейхо, Испания) (представители: G. Macias Bonilla, P. López Ronda, G. Marín Raigal, E. Armero, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ffauf SA (Люксембург, Люксембург)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „ZARA“ — марка на Общността No 732 958
 Производство пред СХВП: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 2 юни 2015 г. по преписка R 867/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, по-специално що се отнася до отмяната на регистрация на марка на Общността No 732958 „ZARA“ за оспорените стоки от класове 29, 30, 31, 32 и 33,
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските, включително и тези, направени в производствата пред отдела по отмяна и пред втори апелативен състав на СХВП.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 42, параграф 2, член 51, параграф 1, буква a), член 52, параграф 2 и член 85, параграф 2 oт Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на правило 22, параграф 3 и правило 22, параграф 4 oт Регламент No 2868/95.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/14
 Определение на Съда (пети състав) от 23 май 2007 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Würzburg — Германия) — Greser, Otmar/Bundesagentur für Arbeit
 (Дело C-438/06) (1)
 (Преюдициално запитване - Явна недопустимост)
 (2007/C 199/23)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Sozialgericht Würzburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Greser, Otmar
 Ответник: Bundesagentur für Arbeit
 Предмет
 Преюдициално запитване — Sozialgericht Würzburg — Тълкуване на член 71, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (OB L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Изчисляване на обезщетенията при безработица за лице, осигуряващо превоз по река Рейн („Rheinschiffer“), което е пребивавало през време на последната си трудова заетост в държава-членка, различна от държавата по месторабота, и се е връщало в мястото си на пребиваване веднъж на всеки две седмици, съобразно с трудовия си договор — Квалифициране на този работник като „пограничен работник“ или като „работник, различен от пограничен работник“
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Sozialgericht Würzburg с решение от 28 септември 2006 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/30
 Жалба, подадена на 7 декември 2012 г. — ZZ/ЕЦМНН
 (Дело F-148/12)
 2013/C 71/52
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. S. Orlandi, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis и адв. E. Marchal)
 Ответник: Европейски център за мониторинг на наркотиците и наркоманиите (ЕЦМНН)
 Предмет на производството
 Отмяната на решението, с което се приема атестационния доклад на жалбоподателя за периода от 1 януари до 31 декември 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 9 март 2012 г., с което се приема атестационния доклад за 2012 г., обхващащ периода от 1 януари до 31 декември 2011 г.;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени имплицитното решение от 26 октомври 2012 г. на органа, оправомощен да сключва договори, с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя, целяща изменение на неговия атестационен доклад за 2012 г.;
 —
 да се осъди ЕЦМНН да заплати съдебните разноски.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/38
 Решение на Общия съд от 27 април 2010 г. — Union Investment Privatfonds/СХВП — Unicre-Cartão International De Crédito (unibanco)
 (Дело T-392/06) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността unibanco - По-ранни национални фигуративни марки UniFLEXIO, UniVARIO и UniZERO - Късно представяне на документи - Право на преценка, предоставено по член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2010/C 161/58)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Union Investment Privatfonds GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: H. Keller, впоследствие J. Zindel, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Unicre-Cartão International De Crédito, SA (Лисабон, Португалия)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 октомври 2006 г. (по преписка No R 442/2004-2) относно производство по възражение между l’Union Investment Privatfonds GmbH и Unicre-Cartão International De Crédito, SA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата
 2.
 Осъжда Union Investment Privatfonds GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/18
 Решение на Общия съд от 12 ноември 2015 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-255/13) (1)
 ((ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране - Финансови корекции с единна ставка - Преки плащания - Кръстосано спазване - Помощ за преработване на цитрусови плодове - Условия за акредитиране на разплащателна агенция))
 (2016/C 007/25)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомаган от B. Tidore и M. Salvatorelli, avvocati dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и P. Rossi)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2013/123/ЕС на Комисията от 26 февруари 2013 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 67, стр. 20), в частта, в която съдържа финансови корекции с единна ставка на направени от Италианската република разходи
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Италианската република да понесе направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 178, 22.6.2013 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/32
 Определение на Първоинстанционния съд от 30 юни 2009 г. — CPEM/Комисия
 (Дело T-106/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Дебитно известие - Неподлежащ на обжалване акт - Потвърждаващ акт - Недопустимост - Иск за обезщетение - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
 2009/C 220/66
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Centre de promotion de l'emploi par la micro-entreprise (CPEM) (Марсилия, Франция) (представител: C. Bonnefoi, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Flynn и A. Steiblytė)
 Предмет
 Искане за отмяна на дебитно известие No 3240912189 от 17 декември 2007 г. относно Решение C (2007) 4645 на Комисията от 4 октомври 2007 г., с което се отменя помощта, отпусната от Европейския социален фонд (ЕСФ) с Решение С (1999) 2645 от 17 август 1999 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля искането за отмяна като недопустимо.
 2)
 Отхвърля искането за обезщетение като явно лишено от всякакво правно основание.
 3)
 Centre de promotion de l’emploi par la micro-entreprise (CPEM) понася съдебните разноски, включително тези по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/8
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Португалия) на 3 юли 2013 г. — Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A./Autoridade Tributária e Aduaneira
 (Дело C-377/13)
 2013/C 274/13
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ascendi Beiras Litoral e Alta, Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, S.A.
 Ответник: Autoridade Tributária e Aduaneira
 Преюдициален въпрос
 Член 4, параграф 1, буква в) и параграф 2, буква a), член 7, параграф 1 и член 10, буква a) от Директива 69/335/ЕИО (1) на Съвета от 17 юли 1969 година (изменена с Директива 85/303/ЕИО (2) на Съвета от 10 юни 1985 г.) допускат ли национална правна уредба, като съдържащата се в Закон-декрет No 322-B/2001 от 14 декември 2001 г., който предвижда облагане с гербов налог на увеличаванията на капитала на капиталовите дружества, осъществени чрез капитализиране на вземания на акционерите за акцесорни вноски, направени преди това в дружеството, макар тези допълнителни вноски да са направени в брой, като се има предвид, че към 01 юли 1984 г. националното законодателство предвижда тези увеличения на капитала да бъдат облагани с гербов налог по ставка от 2 % и към същата дата предвижда освобождаване от гербов налог за увеличенията на капитал, осъществени чрез вноски, направени в брой?
 (1) Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал (ОВ L 249, стр. 25; EE 09/01, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 9).
 (2) Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година за изменение на Директива 69/335/ЕИО относно косвените данъци върху прираста на капитала (ОВ L 156, стр. 23; EE 09/01, стр. 171; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 75).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/42
 Решение на Общия съд от 5 декември 2012 г. — Consorzio vino Chianti Classico/СХВП — FFR (F.F.R.)
 (Дело T-143/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността „F.F.R.“ - По-ранни национални фигуративни марки „CHIANTI CLASSICO“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1,буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 26/80
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Consorzio vino Chianti Classico (Radda in Chianti, Италия) (представители: S. Corona, G. Ciccone и A. Loffredo, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar и G. Mannucci, впоследствие V. Melgar и D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fédération française de rugby (FFR) (Marcoussis, Франция)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 януари 2011 г. (преписка R 43/2010-4) относно производство по възражение между Consorzio vino Chianti Classico и Fédération française de rugby (FFR).
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 10 януари 2011 г. (преписка R 43/2010-4) в частта, в която апелативният състав отхвърля възражението доколкото то се основава на член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Consorzio vino Chianti Classico и СХВП понасят направените от тях съдебни в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 152, 21.5.2011 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/30
 Иск, предявен на 15 юли 2011 г. — Pigui/Комисия
 (Дело T-382/11)
 2011/C 282/61
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Cristina Pigui (Strejnic, Румъния) (представител: M. Alexe, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да задължи ответника да представи информация за наименованията на всички висши учебни заведения, участвали в дистанционното обучение посредством Интернет „Master 2008-2010“ по програма „Жан Моне“;
 —
 да задължи ответника да спре програмата, ако в нея не участват висши учебни заведения, да установи изискване за сключване на писмен договор за обучение между студентите и организаторите, както и изискване за единна система за оценяване на всички участващи студенти; и
 —
 да задължи Комисията да възстанови положението ab initio на ищеца, като по този начин покаже, че програмата 2008-2010 не отговаря на критериите на програма „Жан Моне“, най-малкото по отношение на ищеца.
 Правни основания и основни доводи
 Със своя иск ищецът иска, на основание член 265 ДФЕС, да се обяви за неправомерно бездействието на ответника доколкото не е оповестил резултатите от публичното разследване, поискано от жалбоподателя.
 В подкрепа на иска си, ищецът излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 6, параграф 3 и член 15 от Решение No 1720/2006/ЕО (1), доколкото ответникът не е провел разследване и не е оповестил информация в съответствие с исканията на ищеца, както и от нарушение на член 11 и член 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз, доколкото ответникът е нарушил принципа на прозрачност и правната уредба в областта на защитата на потребителите
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 4 и член 5 от Директива 97/7/ЕО (2) и на член 2, букви а) и б) и член 5 от Директива 2005/29/ЕО (3), доколкото ответникът не е извършил проверка и оценка на дистанционното обучение в магистърски програми по програмата „Жан Моне“ с оглед на целите на последната в съответствие с член 15 от Решение No 1720/2006/ЕО.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на член 5 от Директива 97/7/ЕО и на член 2, букви а) и б), и членове 6 и 7 от Директива 2005/29/ЕО, доколкото ответникът не е провел разследване във връзка с двойния стандарт на системата за оценяване на студентите.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 14 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, както и на член 2 от Протокол No 1 към Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, доколкото спрямо ищеца не е приложено равно третиране в рамките на дистанционното обучение в магистърски програми по програмата „Жан Моне“.
 (1) Решение No 1720/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 ноември 2006 година за създаване на Програма за действие за обучение през целия живот (ОВ L 327, 2006 г., стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 16, том 3 стр. 25)
 (2) Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 година относно


text:
защитата на потребителя по отношение на договорите от разстояние (ОВ L 144, 1997 г., стр. 19; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 160)
 (3) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260)


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/15
 Преюдициално запитване, отправено на 16 септември 2010 г. от Okresným súdom Prešov (Словашка република) — Jana Pereničová, Vladislav Perenič/S.O.S. financ, spol. sro
 (Дело C-453/10)
 ()
 2010/C 328/28
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Okresný súd Prešov
 Страни в главното производство
 Ищци: Jana Pereničová, Vladislav Perenič
 Ответник: S.O.S. financ, spol. sro
 Преюдициални въпроси
 1.
 Обхватът на защитата на потребителя по смисъла на член 6, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори допуска ли да се приеме, когато е установено наличието на неравноправни договорни клаузи, че договорът в своята цялост не обвързва потребителя, ако това е по-благоприятно за него?
 2.
 Критериите, по които се определя нелоялната търговска практика по смисъла на Директива 2005/29/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета, допускат ли да се приеме, че когато операторът посочи в договора годишен процент на разходите (APRC), по-нисък от реалния, това поведение на оператора спрямо потребителя може да се окачестви като нелоялна търговска практика? Допуска ли Директива 2005/29/ЕО, ако е доказано наличието на нелоялна търговска практика, това да повлияе върху действителността на договора за кредит и върху постигането на целта на член 4, параграф 1 и член 6, параграф 1, ако за потребителя би било по-благоприятно договорът да е недействителен?
 (1) ОВ L 112, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273
 (2) ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/5
 Жалба, подадена на 23 ноември 2012 г. от Luigi Marcuccio срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 11 септември 2012 г. по дело T-241/03 REV, Marcuccio/Комисия
 (Дело C-534/12 P)
 2013/C 71/08
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло и без изключение Определение на Общия съд на Европейския съюз от 11 септември 2012 г. по дело T-241/03 REV.
 —
 като главно искане,
 а)
 да обяви за допустима молбата, подадена от жалбоподателя на 27 декември 2011 г., за преразглеждане на определението от 17 май 2006 т. на първи състав на Общия съд по дело T-241/03, висящо пред Общия съд, искане от 27 ноември 2011 г., което стои в основата на настоящото дело, и в съответствие с това да се разпореди продължаването на производството, ex lege, както и
 б)
 да се осъди ответникът да заплати в полза на жалбоподателя съдебните разноски, направени от последния в настоящото производство, или
 —
 при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд за ново произнасяне, ex lege, по допустимостта на молбата от 27 декември 2011 г., и за последващо произнасяне, при необходимост, по съществото на делото.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Процесуални нарушения, които накърняват интересите на жалбоподателя и които водят до значителни грешки в преценката, а именно, измежду другите, а) пълна липса на проучване на доказателствата и на мотиви на обжалваното определение; б) нарушение на съществените процесуални правила; в) нарушение на принципа на компетентност на законоустановения съд да разгледа делото; г) нарушение на разпоредбите на член 64, параграф 4, първа алинея от Процедурния правилник на Общия съд, на член 127, параграфи 1 и 2 от Правилника и, на последно място, нарушение на потестативното процесуално право на жалбоподателя да предложи на Общия съд, във всеки един момент, процесуално-организационни действия във връзка с делото;
 2.
 нарушение на член 44, параграфи 1 и 2 от Статута на Съда на Европейския съюз;
 3.
 нарушение на принцип на правото, съдържащ се в решение на Съда на ЕС, а именно Решение на Съда на Европейския съюз от 13 октомври 1977 г. по дело C-56/75 REV, Elz/Комисия;
 4.
 Пълна липса на проучване на доказателствата и на мотиви на обжалваното определение и поради изопачаване и преиначаване на фактите и на твърденията на жалбоподателя.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/50
 Жалба, подадена на 7 април 2009 г. — Prysmian, Prysmian Cavi e Sistemi Energia/Комисия
 (Дело T-140/09)
 2009/C 141/104
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Prysmian SpA (Милано, Италия), Prysmian Cavi e Sistemi Energia Srl (Милано, Италия) (представител: A. Pappalardo, avvocato, F. Russo, avvocato, M. L. Stasi, avvocato, C. Tesauro, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени решението от 9 януари 2009 година, с което Комисията разпорежда извършването на проверките (преписка COMP/39610 — Surge);
 —
 да се обяви за незаконосъобразно и противоречащо на член 20, параграф 2, от Регламент No 1/2003 решението на Комисията да копира целите хард дискове на някои ръководители на Prysmian и да анализира тяхното съдържание в своите офиси в Брюксел;
 —
 При условията на евентуалност във връзка с предходното, да се квалифицира като злоупотреба поведението на проверяващите, доколкото като са изтълкували неправилно предоставените им с решението правомощия за проверка, те са копирали цялото съдържание на някои хард дискове с цел да извършат проверка на тяхното съдържание в офисите на Комисията в Брюксел;
 —
 да се разпореди на Комисията да възстанови на Prysmian всички незаконосъобразно получени документи в хода на проверките в помещенията на жалбоподателите в Милано, или извлечения от анализираните копия на хард дисковете, анализирани в офисите на Комисията в Брюксел;
 —
 да се разпореди на Комисията да се въздържа от използването по какъвто и да било начин на незаконосъобразно получените документи и по-конкретно от използването им в рамките на започналата процедура за установяване на твърдяно антиконкурентно поведение в областта на електрокабелите в нарушение с член 81 ЕО;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В основата на настоящата жалба е приетото от Комисията на 9 януари 2009 година решение за проверка на евентуалното съществуване на антиконкурентно поведение в областта на електрокабелите в нарушение на член 81 от Договора за ЕО, с което тя разпорежда на жалбоподателите да се подчинят на проверка по реда на член 20, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (1).
 В това отношение следва да се подчертае, че при изпълнението на горепосоченото решение представителите на жалбоподателите са били информирани, че ответникът е решил да направи идентично копие („forensic image“) на „хард дисковете“ на някои компютри, с цел да продължи тяхното анализиране в офисите на Комисията в Брюксел.
 В подкрепа на своите искания жалбоподателите изтъкват:
 —
 че Регламент No1/2003 изрично гласи, че правомощията за разследване се упражняват в помещенията на предприятието и предвижда, че тези помещения могат да бъдат запечатвани в хипотезата, в която проверката продължава няколко дни, и че никоя разпоредба не разрешава на Комисията да прави копие на целите хард дискове, да ги изнася извън помещенията на предприятието и да анализира тази документация в собствените си офиси;
 —
 че ответникът е продължил ненужно срока на проверката на почти цял месец, като е държал жалбоподателите в неяснота по


text:
отношение на реалните мащаби на разследването;
 —
 че Комисията също така е възпрепятствала жалбоподателите в продължение на няколко седмици да осъзнаят при пълно познаване на фактите възможността за подаване на заявление за включването им в програмата за освобождаване от санкции или за намаляване на техния размер;
 —
 че действията, в които е упрекван ответникът, представляват явно нарушение на пределите, наложени от общностния законодател на собствените му правомощия за разследване, което е от естество да подкопае в значителна степен възможностите за защита на подложените на проверка предприятия.
 (1) ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.167.