text:
задължение за BTPS да участва в PPF.
 С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че решението нарушава член 253 ЕО, тъй като мотивите му са непълни поради следните съображения:
 —
 мотивите за оценката на общата референтна система при анализа на наличието на селективно предимство са противоречиви,
 —
 мотивите са непълни по отношение на анализа на условието за селективност, по-специално доколкото не е следван подробно триетапният анализ, предвиден в приложимата съдебна практика,
 —
 твърди се, че Комисията не обосновава достатъчно причините, поради които смята, че допълнителните задължения, поети от BT при приватизацията, са неотносими за целите на оценката на цялостното положение на BT на пазара в сравнение с неговите конкуренти,
 —
 твърди се, че Комисията не обяснява поради какви причини свързаното с държавната гаранция прехвърляне на държавни ресурси е относимото прехвърляне на държавни ресурси за няколко случая на освобождаване (съгласно разпоредбите на Pensions Act 2004 (Закона за пенсиите от 2004 г.)), които произтичат от наличието на държавна гаранция.
 С третото си правно основание жалбоподателят изтъква, че решението не е съобразено с понятието за неправомерна помощ съгласно член 88, параграф 3 ЕО във връзка с член 1, буква е) и член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (1), доколкото изобщо не е налице помощ, която да трябва да се възстановява от BT или от BTPS и нейния управител, тъй като твърдяната помощ не е била въведена в действие поради блокирането на средствата в специална гаранционна сметка.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/50
 Жалба, подадена на 4 май 2015 г. — ZZ/ECDC
 (Дело F-71/15)
 (2015/C 245/62)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейски център за профилактика и контрол на заболяванията
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на апелативния оценяващ за окончателно приемане на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 година.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на апелативния оценяващ за окончателно приемане на атестационния доклад на жалбоподателя за 2013 година,
 —
 да се осъди Европейският център за профилактика и контрол на заболяванията да заплати съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/9
 Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Белгия), постъпило на 29 май 2015 г. — Vivium SA/Belgische Staat
 (Дело C-250/15)
 (2015/C 262/12)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vivium SA
 Ответник: Belgische Staat
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли правото на Съюза, и по-специално принципите на ефективност и на равностойност, прилагане на законодателство на държава членка, съгласно което достъпът до предоставяните въз основа на разпоредба от националното законодателство способи за правна защита по административен и по съдебен ред срещу действията и актовете на административните органи, престава да съществува, ако на основание на член 267 от Договора за функционирането на Европейския съюз (предишен член 234 от Договора за ЕО) Съдът на Европейския съюз постанови с решение, че дадена разпоредба от националното право противоречи на правото на Съюза, при положение че всяко лице с правен интерес може да подаде пред националния конституционен съд жалба за отмяната на разпоредбата от националното законодателство и като се вземе предвид, че с решение на този конституционен съд по отправено от национална юрисдикция преюдициално запитване е установено, че същата разпоредба от националното законодателство противоречи на Конституцията и че след постановяването на решението, с което Конституционният съд отменя съответния закон, е отново отворен достъпът до способите за правна защита по административен и по съдебен ред срещу действията и актовете на административните органи, предоставяни въз основа на същата разпоредба от националното законодателство?


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/6
 Жалба, подадена на 18 юли 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението, постановено на 3 май 2007 г. от Първоинстанционния съд (пети разширен състав) по дело T-357/02, Freistaat Sachsen/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-334/07 P)
 (2007/C 223/07)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: Kilian Gross, Bevollmächtigter)
 Друга страна в производството: Freistaat Sachsen
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 3 май 2007 г. по дело Freistaat Sachsen/Комисия на Европейските общности (Т-357/02);
 —
 да се постанови окончателно решение по спора и да се отхвърли искът като необоснован;
 —
 да се осъди ищецът по главното производство да заплати съдебните разноски пред Първоинстанционния съд по дело Т- 357/02 и пред Съда;
 Правни основания и основни доводи
 Комисията смята, че обжалваното решение е постановено в нарушение на член 88, втори и трети параграф ЕО, член 249, втори параграф ЕО, член 254, втори параграф, второ изречение ЕО, член 3 и следващите от Процедурния правилник, както и на член 10, параграф 1 от Регламента за освобождаване на МСП, тъй като Първоинстанционният съд не е приел проверката за законосъобразност на обжалваното решение (2003/226/ЕО) (1) да се извърши изключително според разпоредбите на Регламента за освобождаване на МСП [Регламент (ЕО) No 70/2001] (2).
 Комисията изтъква, че Регламентът за освобождаване на МПС е влязъл в сила преди приемането на обжалваното решение и че следователно той е пряко приложим към него. Според Комисията Първоинстанционният съд неправилно е отказал прилагането на Регламента за освобождаване на МСП, като е извършил грешка при прилагането на правото, приемайки, че приложението на Регламента за освобождаване на МПС спрямо обжалваното решение би имало обратно действие.
 При условията на евентуалност Комисията изтъква, че обжалваното решение нарушава също така член 2, параграф 2 от Процедурния правилник [Регламент (ЕО) No 659/1999] (3), тъй като Първоинстанционният съд неправилно е преценил критериите за проверка и изискванията относно пълното уведомление.
 (1) ОВ L 91, стр. 13.
 (2) ОВ L 91, стр. 33.
 (3) ОВ L 83, стр. 1.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/20
 Иск, предявен на 8 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия
 (Дело T-404/07)
 (2008/C 8/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: E. Vahida, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се постанови, на основание член 232 ЕО, че Комисията е бездействала в нарушение на задълженията си по Договора за ЕО, като не се е произнесла по жалбата на ищеца, която е подадена до Комисията на 8 май 2006 г. и е последвана от писмо с официална покана за действие от 31 юли 2007 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, включително съдебните разноски, направени от ищеца във връзка с настоящото производство, дори ако след предявяване на иска Комисията предприеме действия, поради което Съдът реши, че не необходимо да се произнесе с решение, или ако Съдът отхвърли настоящия иск като недопустим, и
 —
 да се предприемат всички действия, които Съдът намира за необходими.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът твърди, че макар да е била поканена да действа съгласно член 232 ЕО Комисията бездействала, като не се произнесла по жалбата му, подадена до Комисията на 8 май 2006 г. във връзка с: i) незаконосъобразна държавна помощ, за която се твърди, че е предоставена от Франция на Air France под формата на дискриминационни летищни такси, прилагани от френските летища в зависимост от направлението на полетите, или ii) при условията на евентуалност, дискриминация в полза на Air France, която противоречи на правилата за конкуренция в нарушение на член 82 ЕО, ако се приеме, че френските летища са действали автономно.
 В подкрепа на иска си ищецът твърди, че Комисията била длъжна да разгледа надлежно и безпристрастно получената жалба, за да:
 —
 приеме решение, с което да обяви, че разглежданите мерки не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО, или да обяви, че мерките следва да се приемат за държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО, но че те са съвместими с общия пазар съгласно член 87, параграфи 2 и 3 ЕО, или за да
 —
 започне процедура по член 88, параграф 2 ЕО.
 При условията на евентуалност ищецът твърди, че след получаването на допълнителната жалба относно нарушение на правото на конкуренция, Комисията трябвало да започне процедура във връзка с предмета на жалбата или да приеме окончателно решение, с което да отхвърли жалбата, след като даде възможност на ищеца да представи мнение.
 Ищецът твърди също, че с оглед на обстоятелствата и предвид осведомеността на Комисията по засегнатите въпроси, периодът от четиринадесет месеца между момента на подаване на жалбата на ищеца и писмото му с официална покана за действие бил прекомерно дълъг, и че липсата на действия от страна на Комисията в този период представлявала неправомерно бездействие по смисъла на член 232 ЕО.
 На последно място, ищецът изтъква, че член 232 ЕО дава възможност на всяко предприятие да предяви иск срещу бездействието на Комисията, изразяващо се в неприемането на мерки, които биха го засегнали пряко и лично, както


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/5
 Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Унгария
 (Дело C-473/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Развитие на железниците в Общността - Разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура - Събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура - Директиви 91/440/ЕИО и 2001/14/ЕО - Непълно транспониране)
 2013/C 114/04
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk, B. Simon и A. Sipos)
 Ответник: Унгария (представители: M. Fehér, K. Szíjjártó и G. Koós)
 Встъпили страни, подпомагащи ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и J. Očková), Република Полша (представители: M. Szpunar, B. Majczyna и M. Laszuk)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване както с член 6, параграф 3 и приложение II към Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86), така и с член 4, параграф 2, член 6, параграфи 1 и 2, член 7, параграф 3, член 11 и член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими, за да се съобрази с член 6, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 3 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура, изменена с Директива 2007/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г., Унгария не е изпълнила задълженията си по тези разпоредби.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия и Унгария понасят направените от тях съдебни разноски.
 4.
 Чешката република и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/4
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 30 юли 2012 г. — Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici/Comune di Milano
 (Дело C-358/12)
 2012/C 311/04
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Consorzio Stabile Libor Lavori Pubblici
 Ответник: Comune di Milano
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли принципът на пропорционалност, произтичащ от правото на установяване и от принципите на недопускане на дискриминация и на защита на конкуренцията, предвидени в членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 101 ДФЕС, както и съдържащият се в него критерий за рационалност, национална правна уредба, която квалифицира като тежки нарушения — както за обществените поръчки на стойност над общностния праг, така и за обществените поръчки на стойност под общностния праг — окончателно установени нарушения, свързани със задълженията за внасяне на осигурителни вноски, когато размерът на задължението е над 100,00 EUR и в същото време разликата между дължимите и внесените суми надхвърля 5 % за всеки период на плащане или за всеки осигурителен период, и поражда задължение за възлагащите органи да отстранят от процедура за възлагане на обществена поръчка участника, който е извършил такова нарушение, без да се оценяват други обективни аспекти за надеждността му като съдоговорител?


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/6
 Решение на Съда (трети състав) от 18 юли 2007 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — Olicom A/S/Skatteministeriet
 (Дело C-142/06) (1)
 (Обща митническа тарифа - Тарифни позиции - Класиране в Комбинираната номенклатура - Автоматични машини за обработка на информацията - Mрежови карти, включващи функцията „модем“ - Понятие за „самостоятелна функция“)
 (2007/C 211/10)
 Език на производството: датски
 Препращаща юрисдикция
 Østre Landsret
 Страни в главното производство
 Ищец: Olicom A/S
 Ответник: Skatteministeriet
 Предмет
 Преюдициално запитване — Østre Landsret — Тълкуване на Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (OВ L 256, стp. 1), изменено с Регламент (ЕО) No 3009/95 на Комисията от 22 декември 1995 г. (OВ L 319, стp. 1) — Позиции 8471 (автоматични машини за обработка на информация) и 8517 (апарати за телекомуникации) — Мрежови карти с двойна функционалност — за достъп до локалната мрежа и до интернет — Самостоятелна функция
 Диспозитив
 Комбинираните мрежови карти, предназначени да бъдат поставяни в преносими компютри, трябва да се класират след 1 януари 1996 година като машини за обработка на информация в позиция 8471 от Комбинираната номенклатура на Общата митническа тарифа, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) No 3009/95 на Комисията от 22 декември 1995 година.
 (1) ОВ C 143, 17.6.2006 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/29
 Определение на Първоинстанционния съд от 13 ноември 2008 г. — Lemaître Sécurité/Комисия
 (Дело T-301/06) (1)
 (Жалба за отмяна - Дъмпинг - Внос на обувки със защитно покритие отпред с произход от Китайската народна република и от Индия - Решение на Комисията за прекратяване на антидъмпинговата процедура - Липса на лично засягане - Явна недопустимост)
 (2009/C 6/60)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Lemaître Sécurité SAS (La Walck, Франция) (представител: D. Bollecker, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet и C. Giolito)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Associazione nazionale calzaturifici italiani (Милано, Италия) (представител: D. Bollecker, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2006/582/ЕО на Комисията от 28 август 2006 година за прекратяване на антидъмпинговата процедура относно вноса на обувки със защитно покритие отпред с произход от Китайската народна република и от Индия (ОВ L 234, стр. 33).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда Lemaître Sécurité SAS да заплати направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Комисията.
 3)
 Associazione nazionale calzaturifici italiani понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/52
 Жалба, подадена на 7 май 2009 г. — Fries Guggenheim/CEDEFOP
 (Дело F-47/09)
 2009/C 153/101
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Eric Mathias Fries Guggenheim (Лиеж, Белгия) (представител: L. Lucas, avocat)
 Ответник: Европейски център за развитие на професионалното обучение (CEDEFOP)
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на CEDEFOP да не бъде подновен договорът на жалбоподателя като срочно нает служител и осъждане на ответника да изплати на жалбоподателя обезщетение за претърпяната поради невъзстановяване на длъжност неимуществена вреда.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението от 7 юли 2008 г. на CEDEFOP да не бъде подновен договорът на жалбоподателя, с което се потвърждава, че неговото назначение приключва на 15 октомври 2008 г.,
 —
 при необходимост да се отмени решението от 18 юли 2008 г. на CEDEFOP вследствие от писмото от 9 юли 2008 г. на жалбоподателя и неговата среща на 17 юли 2008 г. с представителите на персонала, с което се потвърждава първото решение,
 —
 за претърпяната от жалбоподателя поради невъзстановяване на длъжност неимуществена вреда CEDEFOP да бъде осъден да му изплати обезщетение, чийто размер да бъде определен от Съда на публичната служба,
 —
 да бъда позволено на жалбоподателя, ако прецени за необходимо, да изчисли вредата, свързана с кариерата му, а в противен случай — при невъзстановяване на длъжност, CEDEFOP да бъде осъден да му изплати обезщетение за тази вреда, чийто размер да бъде определен от Съда на публичната служба,
 —
 CEDEFOP да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/55
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 август 2016 г. — Polizzi/Комисия
 (Дело F-70/15) (1)
 ((Публична служба - Договорно наети служители - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза на пенсионни права, придобити по други схеми - Решение за признаване на бонус за осигурителен стаж, прилагащо новите ОРП на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника - Член 81 от Процедурния правилник - Жалба, която е частично недопустима и частично неоснователна))
 (2016/C 364/72)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Rosalba Polizzi (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall и G. Gattinara, впоследствие G. Gattinara)
 Предмет
 Отмяна на окончателното решение за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателката към пенсионната схема на Съюза, прилагащо новите Общи разпоредби за прилагане (ОРП) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като частично недопустима и частично явно неоснователна.
 2)
 Всяка страна понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 245, 27.7.2015 г., стр. 49.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/37
 Жалба, подадена на 8 декември 2015 г. от LP срещу определението, постановено на 28 септември 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-73/14
 (Дело T-719/15 P)
 (2016/C 059/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: LP (Хага, Нидерландия) (представител: M. Velardo, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска полицейска служба (Европол)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени определението, постановено на 28 септември 2015 г. по дело F-73/14, и да се произнесе по спора или при условията на евентуалност да върне делото на Съда на публичната служба за ново разглеждане,
 —
 да осъди Европол да заплати разноските по двете производства.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква едно-единствено основание в подкрепа на жалбата си — обжалваното определение било опорочено поради няколко грешки при прилагане на правото и било в противоречие с правото на Европейския съюз по-специално що се отнася до задължението за мотивиране, задължението за полагане на грижа и явната грешка в преценката.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/15
 Решение на Съда (трети състав) от 22 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Midden-Nederland — Нидерландия) — Federatie Nederlandse Vakvereniging и др./Smallsteps BV
 (Дело C-126/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2001/23/ЕО - Членове 3—5 - Прехвърляне на предприятия - Гарантиране на правата на работниците и служителите - Изключения - Производство по несъстоятелност - Pre-pack - Продължаване на дейността на предприятие))
 (2017/C 277/20)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Midden-Nederland
 Страни в главното производство
 Ищци: Federatie Nederlandse Vakvereniging, Karin van den Burg-Vergeer, Lyoba Tanja Alida Kukupessy, Danielle Paase-Teeuwen, Astrid Johanna Geertruda Petronelle Schenk
 Ответник: Smallsteps BV
 Диспозитив
 Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности, и по-специално член 5, параграф 1, трябва да се тълкува в смисъл, че гарантираната от членове 3 и 4 от тази директива закрила на работниците се запазва в положение като разглежданото в главното производство, при което прехвърлянето на предприятие се извършва след обявяването му в несъстоятелност в контекста на процедура по pre-pack, подготвена преди обявяването в несъстоятелност и осъществена непосредствено след решението за обявяване в несъстоятелност, като в рамките на тази процедура „бъдещ синдик“, назначен от съд, проучва възможностите за евентуално продължаване на дейността на това предприятие от трето лице и се подготвя да предприеме конкретните действия веднага след решението за обявяване в несъстоятелност, за да се осъществи продължаването на дейността, и от друга страна, че в това отношение не е релевантна преследваната от процедурата по pre-pack цел за постигане на максимален размер на приходите от прехвърлянето за всички кредитори на предприятието.
 (1) ОВ C 165, 10.5.2016 г.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/39
 Жалба, подадена на 17 февруари 2015 г. — Aston Martin Lagonda/СХВП (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобилен двигател)
 (Дело T-73/15)
 (2015/C 118/49)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Обединено кралство) (представител: D. Farnsworth, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: марка на Общността, която съдържа означението „друга“ (Изображение на решетка, поставена върху предната страна на автомобилен двигател) — Заявка за регистрация No 12 218 426
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 11 декември 2014 г. по преписка R 1796/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която потвърждава извода на проверителя относно липсата, на пръв поглед, на отличителен характер на заявената марка, що се отнася до разглежданите стоки и услуги;
 —
 да разреши публикуването на заявката за марка на Общността No 12 218 426;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/97
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 декември 2015 г. — Bonazzi/Комисия
 (Дело F-88/15) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Процедура за повишаване 2014 г. - Общи разпоредби за прилагане на член 45 от Правилника - Списък с длъжностните лица, предложени за повишаване от генералните дирекции и службите - Невключване на името на жалбоподателя - Възможност за оспорване на списъка с предложените за повишаване длъжностни лица пред паритетния комитет по повишаванията - Непроизнасяне на паритетния комитет по повишаванията - Съпоставяне на заслугите, направено единствено от органа по назначаването))
 (2016/C 048/111)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Matteo Bonazzi (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението жалбоподателят да не бъде повишен в следваща степен (AD 12) в рамките на процедурата по повишаване за 2014 г. на Европейската комисия и искане за обезщетение на твърдяните неимуществени вреди
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Bonazzi понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 279, 24.8.2015 г., стр. 61.


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/20
 Жалба, подадена на 20 юни 2016 г. от Europäischen Tier- und Naturschutz e.V. и des Herrn Horst Giesen срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 20 юни 2016 г. по дело T-595/15, Europäischer Tier- und Naturschutz eV и Horst Giesen/Европейска комисия
 (Дело C-343/16 P)
 (2017/C 053/24)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. и Horst Giesen (представител: Dr. P. Brockmann, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С определение от 12 януари 2017 г. Съдът на Европейския съюз (осми състав) отхвърли жалбата и постанови, че жалбоподателят трябва да понесе съдебните разноски, направени от същия.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/23
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 ноември 2013 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-19/12) (1)
 (Публична служба - Член 34, параграфи 1 и 6 от Процедурния правилник - Жалба, подадена по факс в срока за обжалване - Саморъчен подпис на адвоката, който се различава от подписа, положен върху оригинала на изпратената с писмо жалба - Просрочие на жалбата - Явна недопустимост - Несъществуване)
 2013/C 377/52
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Триказе, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayer и J. Baquero Cruz, и A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 Искане да се отмени записката на Комисията, съдържаща едно или няколко решения относно административното положение на жалбоподателя и искане за обезщетение за вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2.
 Осъжда г-н Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г., стр. 34.


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/19
 Жалба, подадена на 7 август 2012 г. от Arav Holding Srl срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 19 юни 2012 г. по дело T-557/10, H.Eich/СХВП — Arav (H.EICH)
 (Дело C-379/12 P)
 2012/C 303/33
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Arav Holding Srl (представител: R. Bocchini, avvocato)
 Други страни в производството: H.Eich Srl, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Да се отмени изцяло Решение от 19 юни 2012 г. на Общия съд на Европейския съюз и вследствие на това да се потвърди решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 септември 2010 г., тъй като то напълно спазва и прилага РМО (1), и по-специално член 8, параграф 1, буква б) от него.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си дружество Arav Holding Srl оспорва решението на Общия съд по два пункта.
 На първо място, то се оплаква, че не е признато наличието на графично, фонетично и концептуално сходство между италианската национална фигуративна марка „H SILVIAN HEACH“ и международната фигуративна марка „H SILVIAN HEACH“, от една страна, и марката „H.EICH“, от друга. Общият съд допуснал грешка при индивидуализирането на основния елемент на марката, а именно фамилното, а не малкото име. На следващо място, Общият съд допуснал грешка, понеже не отчел както ограниченото значение на използването на точка, която има далеч по-малък размер от буквите, така и обстоятелството, че по-ранната марка е „силна“.
 На второ място, дружество Arav Holding Srl упреква Общия съд за това, че не е признал принципната вероятност от объркване на марките поради сходството между тях и сходното им използване.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/24
 Жалба, подадена на 15 март 2013 г. — Zanjani/Съвет
 (Дело T-155/13)
 2013/C 141/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Babak Zanjani (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: L. Defalque и C. Malherbe, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени параграф I.I.1 (под заглавието „Лице“) от приложението към Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71),
 —
 да отмени параграф I.I.1 (под заглавието „Лице“) от приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55),
 —
 да установи, че Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран са неприложими, доколкото предвиждат, че член 19, параграф 1, букви б) и в) от Решение 2010/413/ОВППС от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39) следва да бъде приложен по отношение на жалбоподателя, и да обяви, че уредените в посочения член ограничителни мерки не се отнасят до жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че Съветът е приел спорните ограничителни мерки по член 19, параграф 1, букви б) и в) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета без каквото и да било правно основание.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът нарушил задължението си за мотивиране. Изложените от него в обжалваните актове мотиви били неясни и общи и не посочвали конкретни и основаващи се на факти съображения защо при упражняването на широкото си право на преценка Съветът е приел, че на жалбоподателя трябва да бъдат наложени спорните ограничителни мерки.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът нарушил правото на защита, правото на справедлив процес и правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя. На последния не били известни и не му били съобщени каквито и да било доказателства, обосноваващи налагането на неблагоприятните за него мерки. Съветът нито му дал достъп до преписката по случая, нито му предоставил поисканите от него документи (в това число и точна и отнасяща се конкретно до него информация, обосноваваща спорните ограничителни мерки), нито изложил евентуални доказателства срещу него. На жалбоподателя била отказана възможността да бъде изслушан от Съвета, както той изрично поискал. Това нарушение на правото на защита на жалбоподателя — и по-специално липсата на информация за доказателства срещу него — водило до нарушение на правото му на ефективна съдебна защита.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от твърдението, че Съветът допуснал явна грешка в преценката като приел


text:
ограничителните мерки срещу жалбоподателя. Изложените от Съвета мотиви срещу жалбоподателя не били уместни. Освен това Съветът не предоставил нито доказателства, нито информация в подкрепа на мотивите, изложени с оглед обосноваване на спорните ограничителни мерки, които се основавали само на твърдения.
 5.
 Петото основание е изведено от твърдението, че спорните ограничителни мерки били опорочени от незаконосъобразност поради допусната от Съвета преди приемането им грешка в преценката. В действителност Съветът не разгледал обстоятелствата по случая, а само следвал препоръките на Съвета за сигурност на Организацията на обединените нации и приел направените от държави членки предложения.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/13
 Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Комисия/Arci Nuova associazione comitato di Cagliari и Gessa
 (Дело T-259/09) (1)
 (Клауза за подсъдност - Споразумение в рамките на финансовата помощ за европейски проекти за дебати, реализирани от неправителствени организации за 2003 г. - Иск, насочен срещу ръководителя на асоциация - Липса на компетентност - Неизпълнение на споразумението - Възстановяване на авансово платените суми)
 2011/C 38/22
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A.-M. Rouchaud-Joët и N. Bambara, подпомагани от M. Moretto, avocat)
 Ответници: Arci Nuova associazione comitato di Cagliari (Cagliari, Италия) (представители: първоначално S. Diana, впоследствие P. Aureli, avocats); и Alberto Gessa (Cagliari, Италия)
 Предмет
 Иск на основание член 238 ЕО, предявен въз основа на клауза за подсъдност, с който се цели осъждането на Arci Nuova associazione comitato di Cagliari, както и на г-н Gessa, като лично и солидарно отговорен, да възстановят сума, платена авансово от Комисията в рамките на Споразумение No 2003-1550/001-001, заедно с лихви за забава
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска доколкото е насочен срещу г-н Alberto Gessa.
 2.
 Осъжда Arci Nuova associazione comitato di Cagliari да възстанови на Европейската комисия сумата от 15 675 EUR, представляваща главница, заедно с лихви за забава в размер на 7,32 %, считано от 20 май 2007 г. до пълното погасяване на задължението.
 3.
 Осъжда Arci Nuova associazione comitato di Cagliari да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/69
 Жалба, подадена на 30 ноември 2009 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER)
 (Дело T-483/09)
 2010/C 24/122
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Бургос, Испания) (представители: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Милано), Италия]
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. — R 1048/2008-4.
 —
 да се осъди ответникът (СХВП) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Bricocenter S.r.l.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „Affiliato BRICOCENTER“ (заявка за регистрация No 4 939 344), за услуги от клас 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративни марки на Общността, съдържащи словните елементи „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 3 262 623) и „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO“ (No 989 046), за услуги от класове 35, 37 и 39
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя оспорваното решение и отхвърля възражението в неговата цялост.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/69
 Жалба, подадена на 7 ноември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-116/11)
 (2012/C 25/135)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: A. Salerno, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за недопускане на жалбоподателя до изпитите в рамките на конкурс EPSO/AD/207/11
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение;
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя 10,000 EUR като обезщетение за нематериалните вреди, причинени вследствие на обжалваното решение;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/40
 Решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie (Darjeeling)
 (Дело T-627/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Фигуративна марка „Darjeeling“ - По-ранни колективни словна и фигуративна марка на Общността „DARJEELING“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 389/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представители: A. Nordemann и M. Maier, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Delta Lingerie (Кашан, Франция) (представители: G. Marchais и P. Martini-Berthon, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2013 г. (преписка R 1387/2012-2) относно производство по възражение между The Tea Board и Delta Lingerie.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 11 септември 2013 г. (преписка R 1387/2012-2) в частта относно стоките, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, както и относно „услуги за продажба на дребно на дамски долни дрехи, бельо, парфюми, тоалетна вода и козметични средства, бельо за дома и за баня“, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 35 от посочената спогодба.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 27.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 215/20
 Жалба, подадена на 22 май 2013 г. — ZZ/Съвет
 (Дело F-49/13)
 2013/C 215/29
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се отказва вземането предвид на кандидатурата на жалбоподателя за свободна длъжност в Съвета.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 17 януари 2013 г. на Службата за мобилност на Генералния секретариат на Съвета (SGC), с което се отказва вземането предвид на кандидатурата на жалбоподателя за длъжност 2244 DGA 2A, което решение е потвърдено с решение от 12 февруари 2013 г. на Службата за мобилност след като е било обжалвано по административен ред от жалбоподателя;
 —
 Съветът на Европейския съюз да бъде осъден да заплати съдебните разноски.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/63
 Жалба, подадена на 25 септември 2015 г. — Унгария/Комисия
 (Дело T-555/15)
 (2015/C 398/77)
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Унгария (представители: M. Z. Fehér и G. Koós)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени частично Решение C (2015) 4808 на Комисията от 15 юли 2015 г. относно изменението от 2014 г. на таксата за инспекция на хранителната верига, доколкото с него Комисията разпорежда преустановяване на прилагането на прогресивни ставки на таксата за инспекция на хранителната верига в Унгария, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните основания.
 1.
 Първото основание е изведено от злоупотреба с правото на преценка, явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалност
 —
 На първо място, жалбоподателят твърди, че разпореждайки преустановяването Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като по този начин е превишила пределите на своето право на преценка и е нарушила в същото време принципа на пропорционалност.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на забраната за дискриминация и на принципа на равно третиране
 —
 На второ място, жалбоподателят твърди, че практиката на Комисията в областта на преустановяването може да се квалифицира като непоследователна, от което произтича нарушение на забраната за дискриминация и на принципа на равно третиране.
 3.
 Третото основание е изведено от неспазване на задължението за мотивиране и нарушение на принципа на добра администрация, както и на правото на защита
 —
 На трето място, жалбоподателят подчертава по-специално, че като е разпоредила преустановяването Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от задължението за лоялно сътрудничество и правото на ефективна съдебна защита
 —
 Накрая, жалбоподателят поддържа, че в резултат от разпореждането на Комисията за преустановяване са нарушени основните права и гаранции като задължението за лоялно сътрудничество и правото на ефективна съдебна защита.


text:
 12.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/39
 Дело, заведено на 17 ноември 2016 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-17/16)
 (2017/C 9/09)
 На 17 ноември 2016 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 1в от глава XXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/127/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за изменение на Директива 2006/42/ЕО по отношение на машините за прилагане на пестициди), адаптиран с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението за ЕИП, като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тези мерки.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 9 април 2016 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 9 февруари 2016 г. и отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2009/127/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за изменение на Директива 2006/42/ЕО по отношение на машините за прилагане на пестициди, посочена в точка 1в от глава ХXIV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него (наричана по-нататък „актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/19
 Жалба, подадена на 8 декември 2007 г. от Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd срещу решението, постановено на 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ld and Akcros Chemicals Ltd/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-550/07 P)
 (2008/C 37/28)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd (представители: C. Swaak, advocaat, M. Mollica и M. van der Woude, avocats)
 Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, доколкото с него се отхвърля искането за прилагане на принципа за защита на професионалната тайна към обмяната на съобщения с юрисконсулта на Akzo Nobel;
 —
 да отмени решението за отказ от 8 май 2003 г. на Комисията, доколкото с него се отказва връщане на кореспонденцията от електронни съобщения с юрисконсулта на Akzo Nobel (част от серия Б на документите);
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Първоинстанционния съд, доколкото те са свързани с посочените в настоящото дело правни основания.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите поддържат, че с отхвърлянето на жалбата Първоинстанционният съд е нарушил общностното право. В частност жалбоподателите твърдят, че като прави стриктно частично и буквално тълкуване на няколко точки от решението по дело AM&S Europe/Комисия (1), Първоинстанционният съд:
 1.
 дал неточно тълкуване на принципа за защита на професионалната тайна, както той бил признат в решението по дело AM&S и по този начин нарушава принципа за равенство (раздел Б)
 2.
 евентуално, нарушил общите принципи за закрила на правата на защита и за правна сигурност с отказа си да тълкува принципа за защита на професионалната тайна в светлината на настъпилото значително развитие в сферата на правото (раздел В); и
 3.
 при по-голяма евентуалност, нарушил член 5 ЕО (принцип на предоставяне на компетентност) и принципа за национална процесуална автономия (раздел Г).
 (1) Дело 155/79, 1982 г., стр. 1575.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/12
 Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Combescot/Комисия
 (Дело C-526/07 P)
 (2008/C 37/16)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Combescot (представители: A. Maritati и V. Messa, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Като измени постановеното от Първоинстанционния съд решение от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Съдът да установи съществуването на професионални и здравни вреди в резултат на незаконосъобразното изключване на заявлението на Combescot от конкурса за възлагане на поста на ръководител на делегация в Колумбия; както и да определи по различен начин неимуществената вреда с произтичащо от това съответно определяне на дължимото обезщетение; за тази цел да приеме исканията, които вече са направени в първоинстанционното производство и се потвърждават тук: „да се признае, че г-н Combescot е претърпял вреди по отношение на престижа и професионализма си с тежки последици върху психологическото му равновесие, причинени от неговото незаконосъобразно изключване от конкурса; да присъди на г-н Combescot сумата от 100 000 евро като обезщетение за вредите“.
 —
 Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалването е насочено срещу решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, заведено по жалбата на длъжностното лице Philippe Combescot срещу Комисията на Европейските общности.
 Жалбата се отнася до изключването на Philippe Combescot, по това време постоянен съветник в Гватемала, от конкурс COM/091/03 за заемане на поста на ръководител на делегация в Колумбия (наричано по-нататък „решението за изключване“).
 Първоинстанционният съд приема решението за незаконосъобразно и следователно годно да обоснове направеното от жалбоподателя искане за обезщетение на вредите, като обаче изключва съществуването на професионална вреда и вреда за здравето и се ограничава да признае една установена по не по-добър начин неимуществена вреда, за която присъжда сумата от 3 000 евро в полза на длъжностното лице.
 С настоящото обжалване защитниците на Combescot искат Съдът да измени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности в частта, в която изключва наличието на професионална вреда и вреда за здравето и затова определя обезщетението, като приема за съществуваща единствено споменатата неимуществена вреда; следователно да потвърди, че вследствие на незаконосъобразното изключване от конкурса длъжностното лице е претърпяло очевидни вреди за кариерата, както и за професионалния си престиж; също и че решението за изключване във всеки случай е обусловило вътрешно страдание и вълнение, което впоследствие е причинило тежко депресивно състояние, удостоверено в документи и преди всичко установено от институцията посредством нейни доверени специалисти. Ето защо се иска Съдът да оцени комплексно фактическите обстоятелства, които са оказали отражение върху случая, преценявайки всички тях като релевантни с оглед да оценят — така че да бъде справедливо — неимуществената вреда на значително по-висока сума, пряко пропорционална както на перспективите за кариера, които решението за изключване е отнело на длъжностното лице, така и на предвидимите тежки последици, които то е обусловило.
 Следователно настоява се върху искането


text:
за обезщетение на вредата, така както е определена тя в исканията, изброени в жалбата по настоящото производство.
 Оспорват се изводите, до които достига Първоинстанционният съд във връзка с липсата на конкретни данни за професионалната вреда, като от друга страна се изтъква, че на жалбоподателя никога не е била изпратена информация относно критериите за селекция, приложени от Комисията за избиране на ръководителя на делегация в Колумбия.
 Що се отнася до обезщетението за физическата вреда, доказателството за въздействието на незаконосъобразното поведение върху здравословното състояние на Combescot произлиза от времевата връзка помежду им. Изключването от конкурса впрочем е последната от серия угнетяващи постъпки на Комисията по отношение на длъжностното лице. На последно място, при определянето на неимуществената вреда се иска адекватна оценка на тази вреда въз основа на принципа за определяне на вредата по справедливост, като се държи сметка за вредоносните последици, изразяващи се в тревога, стрес, но също и в претърпените от длъжностното лице затруднения вследствие на изключването му от конкурса.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/44
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Crown Equipment (Suzhou) и Crown Gabelstapler/Съвет
 (Дело T-643/11) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китай - Преразглеждане - Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Право на защита - Фактическа грешка - Явна грешка в преценката - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 046/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd (Suzhou, Китай) и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG (Roding, Германия) (представители: K. Neuhaus, H.-J. Freund и B. Ecker, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, в качеството на представител, подпомаган първоначално от G. Berrisch и A. Polcyn, впоследствие от A. Polcyn и D. Geradin, адвокати)
 Страна встъпила в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland, M. França и A. Stobiecka Kuik)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1008/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на ръчни колички за палети и основните им части с произход от Китайската народна република, приложимо и към вноса на ръчни колички за палети и основните им части, доставяни от Тайланд, независимо от това дали са декларирани с произход от Тайланд, след преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (ОВ L 268, стр. 1), в частта, в която този регламент се отнася до жалбоподателите.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Crown Equipment (Suzhou) Co. Ltd и Crown Gabelstapler GmbH & Co. KG понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и четири пети от съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Съветът понася една пета от направените от него съдебни разноски.
 4)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 2.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 33/7
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 19 април 2016 година
 по дело E-14/15
 Holship Norge AS/Norsk Transportarbeiderforbund
 (Членове 31, 53 и 54 от Споразумението за ЕИП — законодателство в областта на конкуренцията — колективни трудови договори — колективни действия — право на установяване)
 (2017/C 33/06)
 По дело E-14/15, Holship Norge AS/Norsk Transportarbeiderforbund – МОЛБА до Съда по член 34 от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, отправена от Върховния съд на Норвегия (Norges Høyesterett), относно тълкуване на Споразумението за ЕИП, и по-специално членове 31, 53 и 54, Съдът в състав: Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 19 април 2016 г. решение със следния диспозитив:
 1.
 Изключението от правилата на конкуренцията в Споразумението за ЕИП, което се прилага за колективните трудови договори, не обхваща оценката на разглежданото правило за приоритет на наемане на работа или използването на бойкот срещу ползвател на пристанище с цел да се постигне приемането на колективен трудов договор, когато това приемане предполага, че ползвателят на пристанището трябва да отдава предпочитание на закупуването на услуги по товарене и разтоварване от отделно дружество като разглежданата административна служба, вместо да използва собствените си работници за тази цел.
 2.
 Членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП може да се прилагат самостоятелно или съвместно спрямо система като разглежданата.
 3.
 В случай, че пристанище като разглежданото не бъде счетено за съществена част от територията на ЕИП, идентичните или съответстващите системи на дадена административна служба, които може да съществуват в други пристанища, трябва да бъдат взети предвид с цел определяне на това дали се упражнява господстващо положение върху територията, обхваната от Споразумението за ЕИП, или върху съществена част от нея.
 4.
 Бойкот като разглеждания, целящ постигане на приемане на колективен трудов договор, в който се предвижда клауза за приоритет, е от естество да възпре и дори да предотврати установяването на дружества от други държави на ЕИП и по този начин представлява ограничение на правото на установяване по смисъла на член 31 от Споразумението за ЕИП.
 5.
 Не е от значение за оценката на това дали съществува ограничение, ако нуждите на дружеството от услуги по товарене и разтоварване се окажат много ограничени и/или спорадични.
 6.
 В ситуация като разглежданата в главното производство не е от значение за оценката дали ограничението е законосъобразно или не, че дружеството, спрямо което е наложен бойкот, прилага по отношение на собствените си работници на пристанище друг колективен трудов договор.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/13
 Жалба, подадена на 5 декември 2011 г. — Hostel drap/СХВП — Aznar textil (MY drap)
 (Дело T-636/11)
 2012/C 65/26
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Hostel drap, SL (Monistrol de Montserrat, Испания) (представител: C. Prat, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aznar textil, SL (Paterna, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 26 септември 2011 г. на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) по преписка R 2127/2010-2;
 —
 да отхвърли възражението;
 —
 да върне преписката на СХВП, която да регистрира заявената марка за всички поискани класове;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „MY drap“ за стоки от класове 16, 21 и 24
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Aznar textil, SL
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общоизвестната фигуративна марка на Общността „BON DRAP“ за стоки от класове 23, 24 и 26
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009, доколкото конфликтните марки не били сходни и между тях не съществувала вероятност от объркване.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/18
 Определение на Съда (първи състав) от 10 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank ’s-Gravenhage — Нидерландия) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken
 (Дело C-155/11) (1)
 (Преюдициално запитване - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 269/30
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank ’s-Gravenhage
 Страни в главното производство
 Ищец: Bibi Mohammad Imran
 Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank ’s-Gravenhage, zittinghoudende te Zwolle-Lelystad — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164) —Условия за упражняване на това право — Национално законодателство, което предвижда задължение за член на семейството на лице, което е гражданин на трета страна и пребивава законно в съответната държава членка, да премине изпит за интегриране, за да може да влезе на територията на страната — Случай, в който съответният член на семейство е майка на осем деца, седем от които са малолетни или непълнолетни и пребивават законно в съответната държава членка — Възможност за преминаване в трета страна по пребиваване на курс на обучение на езика на държавата членка — Медицински причини или други съображения, поради които съответният член на семейство не е могъл да премине успешно в разумен срок изпита за интегриране
 Диспозитив
 Няма основание за постановяване на съдебно решение по същество във връзка с преюдициалното запитване, отправено от Rechtbank ’s-Gravenhage (Нидерландия), с Решение от 31 март 2011 г.
 (1) ОВ C 219 от 23.7.2011 г.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/41
 Жалба, подадена на 19 март 2009 г. — Icebreaker/СХВП — Gilmar (ICEBREAKER)
 (Дело T-112/09)
 2009/C 113/83
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Icebreaker Ltd (Уелингтън, Нова Зеландия) (представител: L. Prehn, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gilmar SpA (San Giovanni in Marignano (Rimini), Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 януари 2009 г. по преписка No R 1536/2007-4 и да се одобри регистрацията на марка на Общността за стоки от клас 25,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ICEBREAKER“ за стоки от класове 9, 24 и 25 — Заявка No 3 205 523.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианската словна марка „ICEBERG“ за стоки от клас 25, международната регистрация на словната марка „ICEBERG“ за стоки от клас 25, испанската словна марка „ICEBERG“ за стоки от клас 25, италианската словна марка „ICE“ за стоки от клас 25, международната регистрация на словната марка „ICE“ за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: частично приема възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля възражението
 Изложени правни основания: нарушаване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че има вероятност от объркване между марките, предмет на спора.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/33
 Преюдициално запитване, отправено от Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция) на 3 ноември 2011 г. — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“, Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“, Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“, Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“/Ypourgos Anaptixis и Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados
 (Дело C-555/11)
 (2012/C 25/61)
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Държавен съвет, Гърция)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados „EEAE“, Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symvoulon „PSAS“, Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon „SEMA“, Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symvoulon „PSAS“.
 Ответници: Ypourgos Anaptixis (Министър на развитието) и Omospondia Asfalistikon Syllogon Ellados
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 3 [попр.: 2], параграф 3, алинея 2 от Директива 2002/92/ЕО, съгласно който: „Горните дейности[, посочени в първата алинея от същата разпоредба], когато се предприемат от застрахователно предприятие или от заето лице на застрахователно предприятие, действащ[о] на отговорност на застрахователното предприятие, не се смятат за застрахователно посредничество“, да се тълкува в смисъл, че на служител в застрахователно предприятие, който не отговаря на изискванията по член 4, параграф 1 от Директивата, се предоставя възможност да осъществява дейности по застрахователно посредничество, непостоянно и не като основно професионално занятие, дори когато този служител не е в трудово правоотношение с предприятието, но въпреки това последното упражнява надзор върху действията на служителя, или директивата дава възможност такива дейности да се осъществяват само в рамките на трудово правоотношение?


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/13
 Иск, предявен на 28 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-150/11)
 2011/C 160/16
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: O. Beynet и A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като изисква освен представянето на свидетелството за регистрация, и сертификат за съответствие на превозно средство с оглед на прегледа за проверка на техническата изправност, предхождащ регистрацията на превозно средство, регистрирано по-рано в друга държава членка, и като подлага по-рано регистрираните в друга държава членка превозни средства на преглед за проверка на техническата изправност преди регистрирането им, като не отчита резултатите от прегледа за проверка на техническата изправност, проведен в друга държава членка, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по силата на Директива 1999/37/ЕО на Съвета от 29 април 1999 година относно документите за регистрация на превозни средства (1) и на член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си Комисията повдига две оплаквания, изведени от неспазването на член 34 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на Директива 1999/37/ЕО от страна на националното законодателство, което от една страна изисква представянето на сертификат за съответствие преди регистрирането на превозно средство, регистрирано по-рано в друга държава членка, и от друга страна отказва да вземе предвид резултатите от извършения по-рано в тази друга държава преглед за проверка на техническата изправност.
 С първото си оплакване Комисията упреква ответника, че общо и систематично налага преглед за проверка на техническата изправност преди регистрацията на използвани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки, без да отчита евентуалните вече извършени в последните прегледи. Такъв преглед може да разубеди някои заинтересувани лица да внасят в Белгия използвани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки, и поради това представлява пречка за свободното движение на стоки, забранена по член 34 ДФЕС.
 С второто си оплакване Комисията отбелязва, че съгласно националната правна уредба искането за регистрация не може да се валидира в отсъствието на удостоверение за преглед за проверка на техническата изправност, което се издава от белгийските органи само при условие, че е представен сертификат за съответствие, който се представя в допълнение на свидетелството за регистрация, издадено в друга държава членка. Такова законодателство е в разрез с член 4 от Директива 1999/37/ЕО и лишава от смисъл принципа на признаване на хармонизираните свидетелства за регистрация, издавани от други държави членки. Действително такава мярка, макар и приложима без разлика по отношение превозните средства, регистрирани в Белгия или друга държава членка, засяга в по-голяма степен използваните превозни средства от други държави членки, доколкото в повечето държави членки сертификатът за съответствие не придружава превозното средство.
 (1) ОВ L 138, стр. 57; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 74.


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/3
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия) на 25 юни 2013 г. — Erich Pickert/Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-347/13)
 2013/C 274/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищец: Erich Pickert
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли извънредното обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1) да се отнася пряко за резервирания полет?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, какъв следва да е броят на предходните курсове, които могат да бъдат извършени с определения за планирания полет самолет, за да може да се вземе предвид настъпило извънредно обстоятелство? Съществува ли ограничение във времето, в рамките на което да може да се вземат предвид извънредните обстоятелства, настъпили при осъществяване на предходните курсове с този самолет?
 Ако това е така, как следва да се изчислява това ограничение?
 3.
 В случай че извънредни обстоятелства, които са настъпили при осъществяване на предходните курсове, са от значение също и за по-късно осъществявания полет със същия самолет, трябва ли необходимите мерки, които следва да се вземат от опериращия въздушен превозвач по член 5, параграф 3 от Регламента, да бъдат насочени единствено към предотвратяване на извънредните обстоятелства или също и към предотвратяване на по-голямо закъснение?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ. L 46,стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 28.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 320/35
 Жалба, подадена на 20 юли 2015 г. — Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto/СХВП — University College London („CITRUS SATURDAY“)
 (Дело T-400/15)
 (2015/C 320/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ana Isabel Pinto Eliseu Baptista Lopes Canhoto (Алжеш, Португалия) (представител: A. Pita Negrão, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: University College London (Лондон, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „CITRUS SATURDAY“ — марка на Общността No 11 789 195
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 29 април 2015 г. по преписка R 2109/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима,
 —
 да обяви обжалваното решение за нищожно,
 —
 да върне делото на отдела по споровете на СХВП за продължаване на разследването
 Изложени основания
 —
 Нарушение на правилата относно марката на Общността,
 —
 нарушение на принципите на правото на EC.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/41
 Решение на Общия съд от 26 април 2016 г. — Strack/Комисия
 (Дело T-221/08) (1)
 ((„Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, свързани с преписката по разследване на OLAF - Жалба за отмяна - Мълчаливи и изрични откази за достъп - Изключение, свързано със защитата на личния живот и личната неприкосновеност - Изключение, свързано със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение, свързано със защитата на процеса на вземане на решение - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност“))
 (2016/C 211/51)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представители: H. Tettenborn и N. Lödler, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Costa de Oliveira и B. Eggers, впоследствие B. Eggers и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на всички мълчаливи откази и на всички изрични решения на Комисията, приети след подаването на първоначалните заявления за достъп до документи от г-н Strack на 18 и 19 януари 2008 г., и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по законосъобразността на мълчаливите откази за достъп до документи, постановени по подадените от г-н Guido Strack заявления за достъп.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по законосъобразността на изричните решения за частичен или пълен отказ за достъп до документи, приети от Комисията на Европейските общности и от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) в рамките на потвърждаващите заявления на г-н Strack за достъп до документи от 22 февруари и 21 април 2008 г., доколкото тези документи не съществуват или вече не са налични, до тези документи или части от тях е предоставен публичен достъп или г-н Strack признава законосъобразността на постановените откази за достъп.
 3)
 Отменя решението на OLAF от 30 април 2010 г., доколкото:
 —
 се отказва достъп до документите, върху които е отбелязано съкращението „PD“,
 —
 името на г-н Strack е било заличено в документите, върху които е отбелязано съкращението „PA“,
 —
 в списъка на OLAF от 30 април 2010 г. са били пропуснати документи или те не са били предоставени на г-н Strack единствено с мотива, че той е техен автор, че те се намират у него на основание на Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни или на друго основание, без да са били публично оповестявани, или че са били изключени от заявлението за достъп, доколкото тези документи се отнасят до кореспонденцията между OLAF и Европейския омбудсман или между OLAF и г-н Strack и засягат последния, без да са част от преписката по разглежданото разследване.
 4)
 Отменя решението на OLAF от 7 юли 2010 г., доколкото:
 —
 на основание на Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Eвропейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията се отказва достъп до Документ


text:
No 266,
 —
 се отказва достъп до Документ No 268, с изключение на информацията, до която г-н Strack е могъл да има достъп на основание на Регламент No 1049/2001 при предаването на други документи,
 —
 името на г-н Strack е било заличено във формулярите за разпространение, приложени към посоченото решение.
 5)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 6)
 Осъжда Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски, направени от г-н Strack.
 7)
 Г-н Strack понася една четвърт от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/9
 Решение на Съда (втори състав) от 24 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione — Италия) — Roby Profumi Srl/Comune di Parma
 (Дело C-257/06) (1)
 (Член 28 ЕО - Директива 76/768/ЕИО - Защита на здравето - Козметични продукти - Внос - Съобщаване на властите в държавата на внос на информация, свързана с козметични продукти)
 (2008/C 64/11)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Ищец: Roby Profumi Srl
 Ответник: Comune di Parma
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 28 ЕО и на член 7 от Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с козметични продукти (ОВ L 262, стр. 169; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 3, стр. 101), изменена с Директива 93/35/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. (ОВ L 151, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 237) — Готови за продажба продукти, произхождащи от другите държави-членки — Национални разпоредби, които задължават вносителя да съобщава пълен и подробен списък на веществата, съдържащи се в продукта
 Диспозитив
 Член 7 от Директива 76/768/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки, свързани с козметични продукти, изменена с Директива 93/35/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г., допуска национална разпоредба, която в интерес на бързо и подходящо медицинско лечение при възникване на проблеми задължава вносителя на козметични продукти да съобщава на Министерство на здравеопазването и на областната управа наименованието или фирмата на предприятието, неговото седалище и това на производствената единица, както и пълния и подробен списък на използваните вещества и на веществата, съдържащи се в посочените продукти.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/62
 Жалба, подадена на 2 октомври 2009 г. — Rosenruist/СХВП (Изображение на две пресичащи се в една точка криви върху джоб)
 (Дело T-388/09)
 2009/C 282/115
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rosenruist — Gestão e serviços, Lda (Funchal, Португалия) (представители: S. Gonzáles Malabia и S. Rizzo, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 18 юни 2009 г. по преписка R 237/2009-2; и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски и тези на жалбоподателя
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Марка, изобразяваща две пресичащи се в една точка криви върху джоб за стоки и услуги, класирани в класове 18 и 25
 Решение на проверителя: Отказ на заявката за регистрация като марка на Общността
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 40/94 на Съвета (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е установил, че при разглежданата марка на Общността не е налице присъщ отличителен характер.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/30
 Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-150/15)
 (2016/C 383/40)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: E. Nordh, адвокат)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ)
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на решението на ЕИБ за „освобождаване от служба“ на жалбоподателя и на други решения, свързани с първото, както и искане за поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят решенията на ответника от 13 април 2015 г., 12 май 2015 г., 16 юни 2015 г. и 20 октомври 2015 г. за „освобождаване от служба“ на жалбоподателя,
 —
 да се отмени решението на ответника от 18 юни 2015 г. за блокиране на достъпа на жалбоподателя до електронната поща и до компютърните връзки,
 —
 да се отмени решението на ответника да не предостави на жалбоподателя достъп до фишовете му за трудово възнаграждение и да го заличи от списъка на служителите си,
 —
 да се осъди ответника да заплати сумата от 950 000 EUR, заедно с лихви, като обезщетение за неимуществените вреди, претърпени от жалбоподателя поради тези решения, както и поради неизпълнение от страна на ответника на задължението му за полагане на грижа и нарушение от страна на последния на процесуалните гаранции,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/20
 Иск, предявен на 9 март 2012 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-130/12)
 2012/C 133/37
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Guerra e Andrade и J. Hottiaux)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 Ищецът моли Съда:
 —
 да обяви, че като не е приела в предвидения срок всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2009/113/ЕО (1) на Комисията от 25 август 2009 година за изменение на Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства и при всички случаи като не е уведомила за това Комисията, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 1 от тази директива;
 —
 да осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 14 септември 2010 г.
 (1) ОВ L 223, стр. 31.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/13
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Namur (Белгия) на 22 декември 2010 г. — Adrien Daxhelet/État belge — SPF Finances
 (Дело C-623/10)
 2011/C 80/25
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Namur
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Adrien Daxhelet
 Ответник: État belge — SPF Finances
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли член 6 от дял първи „Общи разпоредби“ от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г. за изменение на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., в сила от 1 декември 2009 г. (който до голяма степен възпроизвежда разпоредбите, съдържащи се в член 6 от дял първи на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., влязъл в сила на 1 ноември 1993 г.), както и член 234 (предишен член 177) от Договора за създаване на Европейската общност (Договора за ЕО) от 25 март 1957 г., от една страна, и/или член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., от друга страна, възможността национални законови разпоредби, в случая разпоредбите на член 9, параграф 2 от белгийския Закон от 6 януари 1989 г. за Арбитражния съд (понастоящем наречен Конституционен съд), да изискват от националните съдилища да прилагат съдебната практика, произтичаща от решенията, постановени от висшестояща национална юрисдикция (в случая горепосочения Конституционен съд) по исканията за отмяна на разпоредби на вътрешното право, с които е сезирана, когато тези искания се основават на нарушение на разпоредби на правото на Европейския съюз, които се прилагат пряко и с предимство във вътрешния правов ред?
 2.
 Допускат ли член 6 от дял първи „Общи разпоредби“ от Договора от Лисабон от 13 декември 2007 г. за изменение на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., в сила от 1 декември 2009 г. (който до голяма степен възпроизвежда разпоредбите, съдържащи се в член 6 от дял първи на Договора за Европейския съюз, подписан в Маастрихт на 7 февруари 1992 г., влязъл в сила на 1 ноември 1993 г.), както и член 234 (предишен член 177) от Договора за създаване на Европейската общност (Договора за ЕО) от 25 март 1957 г., от една страна, и/или член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз от 7 декември 2000 г., от друга страна, възможността национални законови разпоредби, в случая разпоредбите на член 26, параграф 4 от белгийския Закон от 6 януари 1989 г. за Арбитражния съд (понастоящем наречен Конституционен съд), изменен със Закона от 12 юли 2009 г., разглеждани поотделно или във връзка с разпоредбите на член 9, параграф 2 от посочения Специален закон от 6 януари 1989 г., да изискват от националните съдилища да поставят на висшестояща национална юрисдикция (в случая горепосочения Конституционен съд) всеки преюдициален въпрос, свързан с тълкуването на разпоредби на правото на Европейския съюз, които се прилагат пряко и с предимство във вътрешния правов ред, когато тези разпоредби са възпроизведени и в националната Конституция и посочените съдилища предполагат,


text:
 20.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/23
 Решение на Общия съд от 18 януари 2017 г. — Andersen/Комисия
 (Дело T-92/11 RENV) (1)
 ((Държавни помощи - Железопътен транспорт - Помощи, отпуснати от датските власти в полза на публичното предприятие Danske Statsbaner - Договори за обществена услуга, изразяваща се в железопътен превоз на пътници между Копенхаген и Истад - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия - Действие на материалноправните норми по време - Услуга от общ икономически интерес - Явна грешка в преценката))
 (2017/C 086/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jørgen Andersen (Балеруп, Дания) (представители: J. Rivas Andrés и M.-I. Rantou, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Armati и T. Maxian Rusche)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Thorning, подпомаган от R. Holdgaard); и Danske Statsbaner (DSB) (Копенхаген, Дания) (представител: M. Honoré)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя в производството по обжалване: Dansk Tog (Копенхаген, Дания) (представители: G. van de Walle de Ghelcke, J. Rivas Andrés и F. Nissen Morten, адвокати)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за частична отмяна на Решение 2011/3/ЕС на Комисията от 24 февруари 2010 година относно договорите за обществена услуга за транспорт между датското Министерство на транспорта и Danske statsbaner (държавна помощ C 41/08 (ex NN 35/08) (ОВ L 7, 2011 г., стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 1, втора алинея от Решение 2011/3/ЕС на Комисията от 24 февруари 2010 година относно договорите за обществена услуга за транспорт между датското Министерство на транспорта и „Danske statsbaner“ (държавна помощ C 41/08 (ex NN 35/08) в частта, която се отнася до плащането от 21 декември 2009 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Jørgen Andersen, Европейската комисия, Dansk Tog, Кралство Дания и Danske Statsbaner (DSB) понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 103, 2.4.2011 г.


text:
 14.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 414/41
 Жалба, подадена на 6 юли 2015 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-100/15)
 (2015/C 414/51)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Isola и G. Isola, avvocati)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет на производството
 Отмяна, от една страна на доклада за атестиране на жалбоподателя за 2013 г. и, от друга страна, на последващите и свързани решения на ЕИБ, като например решението за неповишаване в степен D, както и поправяне на имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да отмени решението от 8 декември 2014 г. на комитета по жалбите и да върне преписката на този комитет с посочване на критериите, които трябва да спази при приемането на ново решение;
 —
 Да отмени насоките, определени от Дирекция „Човешки ресурси“ в известието „Насоки за бюджетната 2013 г. за атестиране на персонала“ в частта, в която предвиждат, че окончателната оценка трябва да се изразява в словесно обобщение, без изобщо да определя съответните декларации;
 При условията на евентуалност:
 —
 Да отмени доклада за атестиране за 2013 г. в неговата цялост (в частта оценка, доколкото на жалбоподателя не е поставена оценка „изключително изпълнение на задачите“ или „много добро изпълнение на задачите“ и той не се предлага за повишение във функция D, и на последно място, доколкото не предвижда развитието на кариерата му и не определя цели за 2014 г.);
 —
 Да отмени всички свързани, последващи и предварителни актове, включително обявените повишения в известие „Performance Evaluation exercise 2013 — List of promotions and awards“, разпространено на 31 март 2014 г.;
 —
 Да установи упражнения срещу него тормоз;
 —
 Да установи отговорността на Европейския съюз за подбуждане към тормоз и нарушаване на правилата относно „справедливия процес“;
 —
 Да осъди ответниците да заплатят обезщетение по справедливост за телесните, имуществени и неимуществени вреди, подробно посочени в точки 112 — 120 по-горе;
 —
 Да осъди ответниците да заплатят солидарно компенсационни и мораторни лихви и компенсация за паричната обезценка на присъдените суми;
 —
 Да осъди двата ответници да заплатят съдебните разноски, които подлежат на точно установяване.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/51
 Жалба, подадена на 14 октомври 2010 г. — Iberdrola/Комисия
 (Дело T-486/10)
 ()
 2010/C 328/80
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Iberdrola, SA (Билбао, Испания) (представители: J. Ruiz Calzado и E. Barbier de la Serre, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението и
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, свързани с производството.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като това по дело T-484/10, Gas Natural Fenosa SDG/Комисия и по дело T-490/10, Endesa/Комисия.
 Според жалбоподателя Комисията е допуснала поредица от правни грешки и грешки в преценката, като след предвидения в член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) 659/1999 (1) предварителен анализ е приела, че компенсацията за обществена услуга, за която Кралство Испания е направило уведомление, е обоснована в съответствие с правните норми на ЕС относно държавните помощи. Жалбоподателят посочва пет правни основания за отмяна.
 В първото правно основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че Комисията се е въздържала да започне официалната процедура по разследване, предвидена в член 4, параграф 4 от Регламента, независимо, че са съществували редица опасения относно съвместимостта на нотифицираната помощ с общия пазар. Ето защо жалбоподателят твърди, че Комисията явно е нарушила член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999.
 Във второто правно основание за отмяна, което се състои от две части, жалбоподателят посочва първо, че Комисията е допуснала правни грешки и грешки в преценката, като е приела, че нотифицираната от Кралство Испания мярка отговаря на необходимостта от компенсиране на разходите за предоставяне на услуга от общ икономически интерес, обоснован по съображения за сигурност на снабдяването, когато нито съществуват, нито пък се предвижда съществуването в средносрочен план на проблеми, свързани със снабдяването в Испания; и второ, жалбоподателят посочва наличието на явна грешка в преценката, доколкото е прието, че нотифицираната от Кралство Испания мярка е съвместима с вътрешния пазар съгласно член 106, параграф 2 ДФЕС и Третата директива относно електроенергията.
 В третото правно основание за отмяна жалбоподателят посочва, че разрешената от Комисията държавна помощ е в противоречие с материалните и времеви ограничения, установени в Регламент (ЕО) No 1407/2002 (2) относно държавните помощи за въгледобивната промишленост и в Предложение за Регламент на Съвета относно държавната помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въгледобивни мини.
 В четвъртото правно основание за отмяна жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация, който я задължава да провери надлежно, в детайли и безпристрастно всички релевантни за преписката елементи, като не е счела за уместно да изиска всички мнения, необходими, за да бъде напълно информирана относно всички данни по преписката преди да приеме своето решение, а е предпочела да одобри нотифицираната мярка в първата фаза.
 В петото правно основание, което се състои от три части, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила установения в съдебната практика принцип, който забранява на Комисията да обявява за съвместима с вътрешния пазар държавна помощ, нарушаваща други разпоредби на Договора, и по-специално като е пренебрегнала обстоятелството, че мярката нарушава разпоредбите,


text:
в които се установява принципът на свободно движение на стоки, целите, преследвани от директивите относно вътрешния пазара на електроенергия и целите, свързани с устойчивото развитие на Европейския съюз.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).
 (2) Регламент (ЕО) No 1407/2002 на Съвета от 23 юли 2002 година относно държавните помощи за въгледобивната промишленост (ОВ L 205, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 124).


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/10
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo regionale per il Molise (Италия), постъпило на 18 март 2016 г. — Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl/Comune di Monteroduni
 (Дело C-162/16)
 (2016/C 200/15)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo regionale per il Molise
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Spinosa Costruzioni Generali SpA, Melfi Srl
 Ответник: Comune di Monteroduni
 Преюдициален въпрос
 Допускат ли общностните принципи на защита на оправданите правни очаквания и на правната сигурност, наред с принципите за свободното движение на стоки, свободата на установяване и свободата на предоставяне на услуги, предвидени в Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както и произтичащите от тях принципи на равнопоставеност, недискриминация, взаимно признаване, пропорционалност и прозрачност, предвидени (последно) в Директива No 2014/24/ЕС (1), национална правна уредба като италианската, произтичаща от тълкуването на разпоредбите на член 87, параграф 4 и на член 86, параграф 3-bis от Законодателен декрет No 163 от 2006 г. във връзка с член 26, параграф 6 от Законодателен декрет No 81 от 2008 г., дадено в изпълнение на правомощието за еднакво прилагане и тълкуване на закона, на основание член 99 от Codice del processo amministrativo, в решения на пленума на Consiglio di Stato No 3 и No 9 от 2015 г., съгласно която липсата на отделно отразяване на разходите за безопасност в предприятието в икономическите оферти в процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, води във всички случаи до отстраняването на фирма оферент, дори ако изискването за отделно отразяване не е било посочено нито в условията за обществената поръчка, нито в приложения формуляр за представяне на офертите, и дори независимо от обстоятелството, че по същество в офертата са включени минималните разходи за безопасност в предприятието?
 (1) Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, стр. 65).


text:
 10.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/16
 Жалба, подадена на 18 март 2016 г. — Laboratoire de la mer/EUIPO — Boehringer Ingelheim Pharma (RESPIMER)
 (Дело T-109/16)
 (2016/C 165/18)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laboratoire de la mer (Сен Мало, Франция) (представител: S. Szilvasi, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG (Ингелайм, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „RESPIMER“ — Заявка за регистрация No 11 228 004
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 януари 2016 г. по преписка R 3109/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да разреши регистрацията на „RESPIMER“ (заявка No 11 228 004) като марка на Европейския съюз за всички обозначени стоки от класове 3, 5 и 10;
 —
 да осъди Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG да възстанови всички съдебни разноски, направени от жалбоподателя пред отдела по споровете на EUIPO, пети апелативен състав на EUIPO и Общия съд на Европейския съюз.
 Изложени основания
 —
 Отказът на пети апелативен състав да вземе предвид решението от 4 април 2013 г. на French national institute of industrial property що се отнася до същите марки, води до липса на правно основание на решението на този състав от 21 януари 2016 г.;
 —
 Нарушение на член 8, параграф1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/73
 Жалба, подадена на 31 октомври 2012 г. — CH/Парламент
 (Дело F-129/12)
 2013/C 26/151
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CH (представители: адв. L. Levi, адв. C. Bernard-Glanz, адв. A. Tymen)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя и на решението за отхвърляне на неговото искане за съдействие с цел признаване на психически тормоз, и искане за обезщетение на вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за допустима и основателна,
 —
 да се отмени решението за уволнение на жалбоподателя от 19 януари 2012 г.,
 —
 да се отмени решението от 20 март 2012 г., с което се отхвърля искането за съдействие на жалбоподателя от 22 декември 2011 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 20 юли 2012 г., получено на 24 юли 2012 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 30 март 2012 г. срещу решението за уволнението му,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 8 октомври 2012 г., получено на 11 октомври 2012 г., с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 22 юни 2012 г. срещу решението за отхвърляне на искането му за съдействие,
 —
 да се осъди ответника да заплати сумата от 120 000 EUR като обезщетение за вреди,
 —
 да се осъди Парламента да заплати всички съдебни разноски.