text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/34
 Жалба, подадена на 1 август 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-75/13)
 2013/C 274/57
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, J.-N. Louis, S. Orlandi, avocats)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се отказва отпускане на надбавка за експатриране на жалбоподателя
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението на PMO от 4 октомври 2012 г., с което на жалбоподателя се отказва отпускане на надбавка за експатриране, предвидена в член 4 от приложение VII от Правилника за длъжностните лица,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/17
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Alba Iulia (Румъния), постъпило на 6 юни 2014 г. — SC Enterprise Focused Solutions SRL/Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
 (Дело C-278/14)
 2014/C 303/22
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Alba Iulia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC Enterprise Focused Solutions SRL
 Ответник: Spitalul Județean de Urgență Alba Iulia
 Преюдициален въпрос
 Може ли член 23, параграф 8 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година (1) да се тълкува в смисъл, че когато възлагащият орган определя техническите спецификации на продукта, който е предмет на договора, с позоваване на определена търговска марка, характеристиките на предлагания в офертата продукт следва да се сравняват единствено с техническите спецификации на продукти, чието производство продължава, или те могат да се сравняват и със съществуващи на пазара продукти, чието производство вече е спряно?
 (1) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/31
 Иск, предявен на 22 декември 2009 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-545/09)
 2010/C 63/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Currall, B. Eggers)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че член 12, параграф 4, буква а) от Конвенцията за определяне на статута на Европейските училища (1) трябва да се тълкува и прилага така, че да гарантира, че командированите от държава членка учители имат достъп, по време на тяхното командироване, до същото развитие по отношение на статута и на същото заплащане, като тези, от които се ползват учителите, заети в посочената държава членка, и че изключването на някои учители, командировани от Обединеното кралство, по време на тяхното командироване, от достъп до подобрени равнища на възнаграждение (известни под различни наименования, като „прагово заплащане“, „система за отлични учители“, „учители с напреднали умения“) и до други допълнителни елементи на възнаграждението (като например „премии за преподаване и учене“), както и до развитие по отношение на съществуващите равнища на възнаграждение за учители в държавни училища в Англия и Уелс, е несъвместимо с член 12, параграф 4, буква а) и член 25, параграф 1 от Конвенцията,
 —
 да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящият иск е предявен на основание на член 26 от Конвенцията за определяне на статута на Европейските училища („Конвенцията“) с цел Съдът да се произнесе по тълкуването и прилагането на член 12, параграф 4, буква а) и член 25, параграф 1 от Конвенцията.
 Според Конвенцията учителите в Европейските училища се командироват от техните държави членки по произход. Член 12, параграф 4, буква а) от Конвенцията предвижда, че командированите учители „запазва[т] правата си за повишаване и пенсиониране, гарантирани [им] по силата на националните законодателства“. Независимо от този факт, заплатите на командированите от Обединеното Кралство учители са „замразени“ през периода на командироването. По този начин на учителите, командировани в Европейските училища, се отказва достъп до подобрени равнища на възнаграждение (известни под различни наименования, като „прагово заплащане“, „система за отлични учители“, „учители с напреднали умения“) и до други допълнителни елементи на възнаграждението (като например „премии за преподаване и учене“), както и до развитие по отношение на съществуващите равнища на възнаграждение за учители в държавни училища в Англия и Уелс.
 Тази политика противоречи на текста и на целта на член 12, параграф 4, буква а) от Конвенцията. Тя ограничава пенсионните права на засегнатите учители и техните перспективи за кариера след завръщане в Обединеното Кралство. Освен това тя засяга отрицателно бюджета на Съюза, който поема разликата между по-ниско национално заплащане и допълнителното заплащане от страна на Общността за командировани учители.
 Следователно е необходимо член 12, параграф 4, буква а) от Конвенцията и оттук член 25, параграф 1 от Конвенцията да се тълкуват и прилагат така, че да гарантират на командированите учители пълен достъп до подобрени равнища на възнаграждение, до развитие по отношение на съществуващи равнища, и до други елементи на


text:
 16.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/18
 Жалба, подадена на 15 март 2011 г. — Since Hardware (Guangzhou)/Съвет
 (Дело T-156/11)
 2011/C 120/40
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd (Guangzhou, Китайска народна република) (представители: V. Akritidis и Y. Melin, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1243/2010 на Съвета от 20 декември 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на дъски за гладене с произход от Китайската народна република, произведени от Since Hardware (Guangzhou) Co., Ltd. (1);
 —
 да нареди на Съвета да понесе всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от факта, че първоначално разследване, започнато по силата на член 5 от базовия регламент (2), не би могло да бъде насочено срещу отделно дружество, а трябва да е насочено срещу една или повече страни и всички намиращи се в тях производители. В това отношение жалбоподателят изтъква, че:
 —
 обжалваният регламент е в разрез с член 5 от базовия регламент и по-специално с параграф 9 от него, тълкуван във връзка с член 17 от същия регламент и в съответствие с правото на СТО, доколкото този член не позволява започване на нова антидъмпингова процедура срещу едно-единствено дружество;
 —
 обжалваният регламент нарушава член 9, параграфи 4—6 от базовия регламент, тълкувани в съответствие с правото на СТО, доколкото този член не позволява налагането на антидъмпингови мита на едно-единствено дружество, а изисква тези мита да бъдат наложени на всички дружества, намиращи се в една или повече страни;
 —
 обжалваният регламент нарушава член 9, параграф 3 от базовия регламент, по силата на който митото с нулева ставка, приложено към дружество, което е предмет на антидъмпингова процедура, може да се преразгледа единствено в съответствие с процедура за преразглеждане, започната по силата на член 11, параграф 3 от базовия регламент; при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че Комисията на практика е извършила преразглеждане на приложеното спрямо него мито с нулева ставка в разрез с член 9, параграф 3 от базовия регламент, тълкуван в съответствие с доклад на Апелативния орган на СТО.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 3 от базовия регламент и в частност на параграфи 2, 3 и 5 от него, доколкото антидъмпинговите мита са били наложени, без да е доказано, че през периода на разследване промишлеността на Съюза е претърпяла вреди.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на Съюза, доколкото на жалбоподателя не е бил предоставен статута на дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика. В това отношение жалбоподателят изтъква, че:
 —
 решението да не му се предостави статута на дружество, функциониращо в условията на пазарна икономика, е било взето в зависимост от данните, с които е разполагала Европейската комисия, относно последиците от подобен отказ върху дъмпинговия марж на жалбоподателя, в нарушение на член 2, параграф 7, буква в), последна алинея от базовия регламент, както той


text:
е тълкуван в практиката на Общия съд;
 —
 доказателствената тежест, която Комисията е наложила на жалбоподателя, за да установи, че той функционира в условията на пазарна икономика, е прекомерна и нарушава общите принципи на правото на Съюза, по-конкретно принципа на добра администрация.
 (1) ОВ L 338, стр. 22
 (2) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51; Поправки в ОВ L 7, 12.1.2010 г., стр. 22 и в ОВ L 36, 10.2.2011 г., стр. 20)


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/4
 Решение на Съда (пети състав) от 19 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-392/10) (1)
 (Регламент (ЕО) No 800/1999 - Член 15, параграфи 1 и 3 - Селскостопански продукти - Режим на възстановяванията при износ - Диференцирано възстановяване при износ - Условия за предоставяне - Внос на продукта в третата държава на местоназначение - Заплащане на вносни мита)
 2012/C 73/05
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Suiker Unie GmbH — Zuckerfabrik Anklam
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Предмет
 Преюдициално запитване — Finanzgericht Hamburg — Тълкуване на член 15, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) No 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 102, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 187) и на член 24 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Стока, изнесена от държава членка в трета страна, за да претърпи съществена обработка при режим на активно усъвършенстване, без да се събират вносни мита — Износ в друга трета страна на стоката, получена при тази обработка — Условия за предоставяне на диференцирано възстановяване при износ — Необходимост стоката да бъде пусната в свободно обращение в третата страна на местоназначение, като бъдат платени вносни мита?
 Диспозитив
 Член 15, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) No 800/1999 на Комисията от 15 април 1999 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) No 444/2003 на Комисията от 11 март 2003 г., трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба условие за получаване на диференцирано възстановяване, а именно да са изпълнени митническите формалности по вноса, не е изпълнено, когато след като в третата страна по местоназначение е оформен под режим на активно усъвършенстване, без да се събират вносни мита, продуктът е претърпял „съществена обработка или преработка“ по смисъла на член 24 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността и полученият от тази обработка или преработка продукт е изнесен в трета страна.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/32
 Жалба, подадена на 28 май 2015 г. от Tuula Rajala срещу решението, постановено на 18 март 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-24/14, Rajala/СХВП
 (Дело T-271/15 P)
 (2015/C 262/43)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tuula Rajala (El Campello, Испания) (представител: H. Tettenborn, адвокат)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба от 18 март 2015 г. по дело F-24/14;
 —
 да отмени атестационния доклад за жалбоподателя за периода 1 октомври 2011 г. — 31 декември 2012 г.;
 —
 да разпореди на СХВП да заплати подходящо обезщетение по преценка на Съда — но не и под 500 EUR — на жалбоподателя за неимуществените вреди, които той е понесъл вследствие на този атестационен доклад;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски в производството пред Съда на публичната служба и пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото основание е изведено от изопачаване на важни факти от Съда на публичната служба и от обстоятелството, че той основава своето решение на изопачените факти. Жалбоподателят посочва следните случаи на изопачаване на фактите:
 —
 изопачаване на обстоятелството, че сроковете не били спазени поради здравословни проблеми на жалбоподателката;
 —
 изопачаване, свързано с обстоятелството, че върху сроковете е дало отрицателно отражение това, че тя е била единствената екзаминаторка, работила на фински език през част от атестационния период и една от двамата фински екзаминатори за останалата част на атестационния период;
 —
 изопачаване, свързано с обстоятелството, че жалбоподателката е третирала необичайно висок брой особено сложни и обемисти преписки;
 —
 изопачаване на фактите, свързани с отрицателните последици, които прилагането на Решение IP Translator е породило за производителността на жалбоподателя и за сроковете на нейните решения;
 —
 изопачаване на фактите, свързани със статистическите данни относно спазването на сроковете от жалбоподателката в сравнение с тези на останалите екзаминатори.
 2.
 С второто основание се твърди, че Съдът на публичната служба е допуснал грешка в прилагане на правото, като е приел че от констатацията, според която от седем оценявани компетентности пет са били оценени като съответстващи на нивото, изисквано за заемане на съответния пост, не може да се изведе явна грешка в общата преценка на работата на жалбоподателката.
 3.
 Третото основание е изведено от грешка в прилагане на правото, допусната от Съда на публичната служба с това, че той отхвърля твърдението за злоупотреба с доверие от страна на СХВП.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от грешка в прилагане на правото, допусната от Съда на публичната служба с това, че той отхвърля основанието, свързано с нарушение на оправданите правни очаквания от СХВП.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/9
 Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 16 март 2016 г. — Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt/Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras — Cifog, Association ATM ponte — CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine
 (Дело C-155/16)
 (2016/C 200/14)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay, Patrick Legras de Grandcourt
 Ответници: Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras — Cifog, Association ATM ponte — CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale porcine
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 1 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (1) да се тълкува в смисъл, че частноправни сдружения, създадени от съответните браншови организации за сключването на договори за изпълнение на услуги по екарисаж, чието финансиране се поема от членовете на тези организации, заплащащи вноски за тази цел, трябва да бъдат квалифицирани като публичноправни организации с оглед на критерия, съгласно който такива организации трябва да бъдат създавани, за да задоволяват конкретно нужди от общ интерес с характер, различен от промишления или търговския?
 2)
 Трябва ли член 1 от горепосочената Директива 2004/18/ЕО да се тълкува в смисъл, че така описаните сдружения отговарят — що се отнася по-специално до онези от тях, които събират задължителни вноски — на критерия за квалифицирането им като публичноправни организации, свързан с наличието на контрол върху управлението им от страна на публичните органи, при положение че този икономически и финансов контрол на държавата представлява външен контрол върху икономическата дейност и финансовото управление на попадащите в неговия обхват предприятия и организации, и има за цел да се анализират рисковете и да се оценят резултатите на тези предприятия и организации, като се следи за имуществените интереси на държавата, и че за изпълнението на задачата си отговарящият за упражняването на контрола служител има всички правомощия да извършва разследване по документи и на място, а контролираното предприятие или организация има задължението да му предостави всяка необходима за изпълнението на задачата му информация, в това число тази относно включените в обхвата на неговото обединение дъщерни дружества; че при необходимост може да поиска всякаква допълнителна информация; че може да участва със съвещателен глас в заседанията на управителния или надзорния съвет или на съответния орган за вземане на решения, и на комитетите и комисиите, които той може да създава; че може да участва в заседанията на комитетите, комисиите и всички съществуващи в предприятието или организацията консултативни органи, както и на общите събрания, и че при същите условия като техните


text:
 13.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/14
 Жалба, подадена на 14 юли 2008 г. — X Technology Swiss/СХВП — Ipko-Amcor (First-On-Skin)
 (Дело T-273/08)
 (2008/C 236/24)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Швейцария) (представител: A. Herbertz, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ipko-Amcor BV (Zoetermeer, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация от 15 май 2008 г. по преписка R 281/2007-4 да се промени така, че да се отхвърли възражението.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „First-On-Skin“ за стоки от класове 18, 23 и 25 (Заявка No 4 019 981).
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Ipko-Amcor BV.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „FIRST“ да стоки от клас 25 (Регистрация в държавите от Benelux No 401 666), като възражението е направено по отношение на регистрацията за стоки от клас 25.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете.
 Изложени правни основания: Не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/35
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH, от името на AMB Generali Aktien Euroland/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-347/11)
 2011/C 269/73
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Montreuil
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Generali Investments Deutschland Kapitalanlagegesellschaft mbH, от името на AMB Generali Aktien Euroland
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?
 2.
 В такъв случай, при какви условия спорното удържане при източника може да се счита за съответстващо на принципа на свободно движение на капитали?


text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/4
 Преюдициално запитване от Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Словения), постъпило на 22 април 2015 г. — Marjan Kostanjevec/F&S LEASING, G.m.b.H.
 (Дело C-185/15)
 (2015/C 254/05)
 Език на производството: словенски
 Запитваща юрисдикция
 Vrhovno sodišče Republike Slovenije
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marjan Kostanjevec
 Ответник: F&S LEASING, G.m.b.H.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли понятието „насрещен иск“ по смисъла на член 6, точка 3 от Регламент [...] No 44/2001 (1) да се тълкува в смисъл, че включва и иск, предявен като насрещен съгласно националното право, след като в ревизионно производство е отменено окончателно и подлежащо на изпълнение съдебно решение в производство по главния иск на ответника и същото дело е върнато на първоинстанционния съд за ново разглеждане, но в насрещен иск, предявен на основание неоснователно обогатяване, ищецът иска връщане на сумата, която е бил длъжен да плати въз основа на отмененото съдебно решение, постановено в производството по главния иск на ответника.
 2)
 Следва ли понятието „дела във връзка с потребителски договори“, посочено в член 15, параграф 1 от Регламент [...] No 44/2001, да се тълкува в смисъл, че включва и положение, при което потребителят предявява иск, с който претендира неоснователно обогатяване, като насрещен иск съгласно националното право, свързан с главния иск, който обаче се отнася до дело, свързано с потребителски договор в съответствие с посочената по-горе разпоредба на Регламент [...] No 44/2001, и с който ищецът потребител иска връщане на сумата, която е бил длъжен да плати по отменено (впоследствие) съдебно решение, постановено в производство по главния иск на ответника, а следователно връщане на сумата в резултат на дело във връзка с потребителски договори.
 3)
 Ако в посочения по-горе случай не е възможно компетентността да се основе нито на правилата за компетентност при насрещен иск, нито на правилата за компетентност при потребителски договори:
 а)
 следва ли понятието „дела във връзка с договори“ по член 5, точка 1) от Регламент [...] No 44/2001 да се тълкува в смисъл, че включва и иск, с който ищецът претендира неоснователно обогатяване, който обаче е предявен като насрещен съгласно националното право, свързан е с главния иск на ответника, който се отнася до договорното правоотношение между страните, когато предметът на иска, предявен на основание неоснователно обогатяване, е връщане на сумата, която ищецът е бил длъжен да плати по отменено (впоследствие) съдебно решение, постановено в производство по главния иск на ответника, а следователно връщане на сумата в резултат на дело във връзка с договор;
 ако на предходния въпрос може да се отговори утвърдително:
 б)
 следва ли в посочения по-горе случай компетентността по местоизпълнение по смисъла на член 5, точка 1) от Регламент [...] No 44/2001 да се разглежда въз основа на правилата, които уреждат изпълнението на задълженията, произтичащи от искове, предявени на основание неоснователно обогатяване.
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 16.1.2001 г., стр. 1;Специално издание 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/27
 Жалба, подадена на 10 януари 2014 г. — ZZ/Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ)
 (Дело F-3/14)
 2014/C 85/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck, A. Guillerme, lawyers)
 Ответник: Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на ЕААБ за подновяване на договора на жалбоподателя само за една, вместо за пет години, в нарушение на член 39 от Регламент (ЕО) 216/2008/ЕО.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Управителния съвет от 12 март 2013 г. за продължаване на договора на жалбоподателя само за една година;
 —
 в резултат на това, да се отмени допълнително споразумение No 2 към трудовия му договор, с което договорът се подновява за период от една година;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/32
 Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Deltafina/Комисия
 (Дело T-12/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Освобождаване от глоби - Сътрудничество - Глоби - Пропорционалност - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
 2011/C 311/53
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Deltafina SpA (Orvieto, Италия) (представители: R. Jacchia, A. Terranova, I. Van Bael, J.-F. Bellis и F. Di Gianni)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално: A. Whelan и F. Amato, впоследствие A. Whelan и V. Di Bucci, и накрая É. Gippini Fournier и L. Malferrari)
 Предмет
 Искане за отмяна или, при условията на евентуалност, за намаляване на размера на глобата, наложена на Deltafina с член 2 от Решение C(2005) 4012 окончателен на Комисията от 20 октомври 2005 г. относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (Дело COMP/C.38.281/B.2 — Суров тютюн — Италия).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Deltafina SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 60, 11.3.2006 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/12
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Hamburg (Германия) на 26 април 2010 г. — Vion Trading GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-202/10)
 ()
 2010/C 209/19
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Vion Trading GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Преюдициални въпроси
 1.
 Намира ли се в противоречие с признатия от общностното право принцип на правна сигурност прилагането по аналогия на правилото за давностен срок, което се съдържа в член 195 от BGB [Германския граждански кодекс] в редакцията му, намираща се в сила до края на 2001 г., към право на връщане на неправомерно платено възстановяване при износ?
 2.
 Намира ли се в противоречие с признатия от общностното право принцип на пропорционалност прилагането на предвидения в член 195 от BGB тридесетгодишен давностен срок към искане за връщане на неправомерно платено възстановяване при износ?
 3.
 При утвърдителен отговор на втория въпрос: намира ли се в противоречие с признатия от общностното право принцип на правна сигурност прилагането на по-дълъг национален давностен срок по смисъла на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (1) — срок, който даден съдебен орган е определил посредством развитие на правото от съда в изолиран случай въз основа на предполагаема извънредна компетентност?
 (1) ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/42
 Жалба, подадена на 24 март 2009 г. — Whirlpool Europe/Комисия
 (Дело T-116/09)
 2009/C 113/85
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Whirlpool Europe BV (Breda, Нидерландия) (представител: F. Tuytschaever, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени обжалваното решение в неговата цялост поради това, че едно или няколко от (кумулативните) условия съгласно Насоките на Общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение не са удовлетворени, или поради това, че при всяко положение Комисията не установява в съответствие с изискуемия правен стандарт, че всяко едно от тези условия е удовлетворено,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението в неговата цялост поради неизпълнение на задължението за мотивиране, закрепено в член 253 ЕО,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на Решение С(2008) 5995 окончателен на Комисията от 21 октомври 2008 година за обявяване на съвместимостта с общия пазар на помощта за преструктуриране, която френските власти ще изплатят на дружеството FagorBrandt след изпълнението на някои условия (С 44/2007 (предишен No 460/2007). Жалбоподателят е конкурент на получателя на помощта и взема участие в процедурата по разследване, в резултат от която се приема обжалваното решение.
 Правните основания и основните доводи, на които се позовава жалбоподателят, са идентични или подобни на тези, на които е направено позоваване по дело Electrolux/Комисия (Т-115/09).


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/6
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство) на 14 декември 2010 г. — Littlewoods Retail Ltd и др./Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
 (Дело C-591/10)
 2011/C 89/12
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Ищец: Littlewoods Retail Ltd и др.
 Ответник: Her Majesty's Commissioners of Revenue and Customs
 Преюдициални въпроси
 1.
 При надвнасяне от данъчнозадължено лице на ДДС, удържан от държава членка в противоречие с изискванията на правото на Съюза относно ДДС, съобразено ли е с правото на Съюза предоставеното от тази държава членка правно средство за защита, ако това средство позволява да бъдат възстановени на това лице единствено a) надвнесената главница и б) простата лихва върху тази главница съгласно националното законодателство, подобно на член 78 от Закона за данъка върху добавената стойност от 1994 г. (Value Added Tax Act 1994)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, съществува ли изискване в правото на Съюза предоставеното от държава членка правно средство за защита да позволява a) възстановяване на надвнесената главница и б) изплащане на сложна лихва, отразяваща извлечената от държавата членка полезна стойност на надвнесените суми при и/или претърпяната от данъкоплатеца загуба на полезната стойност на паричните средства?
 3.
 При отрицателен отговор на първия и втория въпрос, освен възстановяването на надвнесената главница какво трябва да включва средството за правна защита, което държавата членка е длъжна да предостави съгласно правото на Съюза, по отношение на полезната стойност на надвнесената сума и/или лихвата върху нея?
 4.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, дали установеният в правото на Съюза принцип на ефективност изисква държава членка да не прилага предвидени в националната правна уредба ограничения (като тези в членове 78 и 80 от Закона за данъка върху добавената стойност от 1994 г.) спрямо всички вътрешноправни искове или средства за защита, от които в противен случай данъчнозадълженото лице би могло да се ползва, за да защити предоставеното от правовия ред на Съюза право, изведено от отговора на Съда на първите три преюдициални въпроса, или е достатъчно националната юрисдикция да не приложи тези ограничения само по отношение на един от тези вътрешноправни искове или средства за защита?
 От какви други принципи трябва да се ръководи националната юрисдикция в изпълнение на това предоставено от правовия ред на Съюза право, за да се съобрази с посочения принцип на ефективност?


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/31
 Жалба, подадена на 18 април 2014 г. — Warenhandelszentrum/СХВП — Baumarkt Max Bahr (NEW MAX)
 (Дело T-254/14)
 2014/C 194/40
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Warenhandelszentrum Ltd. (Ной-Улм, Германия) (представител: F. Hirschel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 януари 2014 г., постановено по преписка R 2035/2012-1 и да допусне заявената от жалбоподателя марка,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „NEW MAX“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 37 — заявка за регистрация на марка на Общността No 1 0 1 06 474
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Baumarkt Max Bahr GmbH & Co. KG
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „MAX“ за услуги от клас 35
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло заявената марка.
 Изложени правни основания: липса на вероятност от объркване между конфликтните марки.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/8
 Определение на Съда (пети състав) от 8 април 2011 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova — Румъния) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Victor Vinel Ijac
 (Дело C-336/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Налагане на такса за замърсяване при първата регистрация на моторни превозни средства)
 2011/C 211/13
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Craiova
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Ответник: Victor Vinel Ijac
 Предмет
 Преюдициално запитване — Curtea de Apel Craiova — Регистрация на употребявани превозни средства, регистрирани по-рано в други държави членки — Екологичен данък върху моторните превозни средства при първата им регистрация в определена държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въвежда такса за замърсяване за моторни превозни средства при първата им регистрация в тази държава членка, ако тази данъчна мярка е организирана по такъв начин, че възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче да възпира покупката на употребявани превозни средства на същата възраст и със същото овехтяване на националния пазар.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/18
 Жалба, подадена на 31 юли 2016 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
 (Дело T-411/16)
 (2016/C 364/15)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата му за допустима и основателна,
 —
 съответно да отмени Решение (ОВППС) 2016/850 от 27 май 2016 г., както и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушаване на правото на защита и на правото на ефективни правни средства за защита, предвидени в членове 6 и 13 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (наричана по-нататък „ЕКПЧ“) и в член 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“), както и в членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушаване на задължението за мотивиране, доколкото изложените от Съвета мотиви не отговарят на задължението, наложено на институциите на Европейския съюз с член 6 от ЕКПЧ, с член 296 ДФЕС, както и с член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 3.
 Третото основание е изведено от явна грешка в преценката, която Съветът е допуснал по отношение на участието на жалбоподателя във финансирането на сирийския режим.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от факта, че оспорваните мерки ограничават необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателя и по-специално правото му на собственост, предвидено в член 1 от първия допълнителен протокол към ЕКПЧ и в член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и правото на зачитане на доброто му име, предвидено в член 8 и член 10, параграф 2 от ЕКПЧ.
 5.
 Петото основание е изведено от нарушаване на Насоките на Съвета от 2 декември 2005 г. относно прилагането и оценяването на ограничителните мерки (санкции) в рамките на общата външна политика и политика на сигурност на Европейския съюз (документ 15114/05 на Съвета от 2 декември 2005 г.).


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/26
 Решение на Общия съд от 7 юни 2017 г. — Mediterranean Premium Spirits/EUIPO — G-Star Raw (GINRAW)
 (Дело T-258/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „GINRAW“ - По-ранни словни марки на Европейския съюз „RAW“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Доказателства, представени за първи път пред Общия съд - Задължение за мотивиране))
 (2017/C 249/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mediterranean Premium Spirits, SL (Барселона, Испания) (представители: J. A. Mora Granell и J. Romaní Lluch, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Folliard-Monguiral и K. Sidat Humphreys)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: G-Star Raw CV (Амстердам, Нидерландия) (представители: L. Dijkman и J. van Manen, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 14 март 2016 г. (преписка R 1583/2015-4), постановено в производство по възражение със страни G-Star Raw и Mediterranean Premium Spirits
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Mediterranean Premium Spirits, SL понася направените от него съдебни разноски и съдебните разноски на EUIPO и G-Star Raw CV.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/26
 Жалба, подадена на 6 февруари 2012 г. — Western Digital и Western Digital Ireland/Комисия
 (Дело T-60/12)
 2012/C 98/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Western Digital Corp. (Dover, Delaware, Съединени щати) и Western Digital Ireland, Ltd (Гранд Кайман, Кайманови острови) (представители: F. González Díaz, lawyer, R. Patel, Solicitor и P. Stuart, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да разпореди на ответника да представи въпросниците, които е изпратил на трети лица по време на първия и втория етап от разследването му на предложеното придобиване на свързаната с твърди дискове дейност на Samsung Electronics Co. Ltd. от Seagate,
 —
 да разпореди на ответника да предостави достъп до преписката си относно операцията Seagate/Samsung преди и след нотификацията, включително по-специално достъп до неповерителния вариант на кореспонденцията и данните за осъществените контакти между Seagate, Samsung и Комисията до момента на нотификацията, и обменената в рамките на Комисията информация — както по дело Seagate/Samsung, така и по дело Western Digital Ireland/Viviti Technologies — за отдаването на предимство на двете операции,
 —
 да отмени членове 2 и 3 от решението на Европейската комисия от 23 ноември 2011 г. по дело COMP/M.6203 — Western Digital Ireland/Viviti Technologies във връзка с производство по Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1) и, ако е необходимо, да отмени член 1 от това решение, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.
 1.
 В рамките на първото правно основание жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение е опорочено поради установяването и/или прилагането на така нареченото „правило за отдаване на предимство“, тъй като:
 —
 Комисията няма правомощие да приема правило за отдаване на предимство въз основа на момента на нотификацията,
 —
 принципът за предимство е незаконосъобразен и в противоречие с общите принципи на справедливост и добра администрация,
 —
 Комисията е нарушила оправданите им правни очаквания, че операцията ще бъде преценена като концентрация „5—4“,
 —
 преди нотификацията Комисията е изискала прекалено много информация в нарушение на принципите на добра администрация, справедливост и недопускане на дискриминация, като по този начин в действителност е лишила жалбоподателите от възможността да нотифицират първи операцията.
 2.
 В рамките на второто правно основание жалбоподателите твърдят, че обжалваното решение е опорочено поради обстоятелството, че те са били възпрепятствани да упражнят правото си на защита, тъй като:
 —
 не им е и била предоставена възможност да оборят доводите, твърденията и презумпциите, посочени в обжалваното решение, но не и в изложението на възраженията,
 —
 не им е и била предоставена възможност да анализират релевантните данни и информация, с които разполага Комисията.
 3.
 В рамките на третото правно основание жалбоподателите твърдят, че в обжалваното решение ответникът е допуснал грешки при прилагане на правото и се е основал на доказателства, които не отговарят на фактите, не са достоверни, не обосновават направените от тях изводи и произтичат от грешки при прилагане на правото.
 4.
 В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че с обжалваното решение


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/34
 Преюдициално запитване от Tribunalul Neamț (Румъния), постъпило на 2 юни 2014 г. — Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD) и други/Ministerul Finanțelor Publice чрез Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Neamț
 (Дело C-262/14)
 2014/C 315/56
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Neamț
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Sindicatul Cadrelor Militare Disponibilizate în rezervă și în retragere (SCMD), Constantin Budiș, Vasile Murariu, Vasile Ursache, Ioan Zăpor, Petrea Simionel
 Ответник: Ministerul Finanțelor Publice чрез Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Neamț
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 2, параграф 2 от Директива 2000/78 (1) да се тълкува в смисъл, че понятието за дискриминация, за което се отнася тази разпоредба, включва и създаването на положение на неравно третиране по критерия за качеството на пенсионер на наето или желаещо да бъде наето лице?
 2)
 Следва ли член 3, параграф 1 от Директива 2000/78 да бъде тълкуван в смисъл, че понятията „условия за достъп до заетост“, „критерии за подбор“, „условия за уволнение“, включват сред условията и критериите и понятието „пенсионер“?
 3)
 Следва ли член 6 от Директива 2000/78 да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка, която е транспонирала тази разпоредба във вътрешното си право, да извършва в рамките на правораздавателната дейност проверка за неправилно/непълно транспониране на европейските директиви в националното законодателство преценявайки дали прилагането на диференцирано третиране е „обективно и обосновано оправдавано“ и дали при приемането на нормативния акт, включващ диференцирано третиране, законодателят е преследвал „законосъобразна цел“?
 (1) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/15
 Решение на Съда (седми състав) от 18 декември 2014 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-639/13) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/112/ЕО - ДДС - Намалена ставка - Стоки за противопожарна защита))
 (2015/C 065/21)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Lozano Palacios и M. Owsiany-Hornung)
 Ответник: Република Полша (представител: B. Majczyna)
 Диспозитив
 1)
 Като прилага намалена ставка на данъка върху добавената стойност за доставките на стоки за противопожарна защита, посочени в приложение No 3 към Закона от 11 март 2004 г. за данъка върху стоките и услугите, Република Полша не изпълнява задълженията си по членове 96 — 98 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност във връзка с приложение III към нея.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/24
 Решение на Общия съд от 10 ноември 2010 г. — СХВП/Simões Dos Santos
 (Дело T-260/09 P) (1)
 (Обжалване - Насрещна жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2003 - Зануляване и ново изчисляване на броя на събраните точки за заслуги - Изпълнение на решение на Общия съд - Сила на пресъдено нещо - Нормативна основа - Забрана за прилагане с обратна сила - Оправдани правни очаквания - Имуществени вреди - Пропусната възможност за повишаване - Неимуществена вреда)
 2011/C 13/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: I. de Medrano Caballero, подпомаган от D. Waelbroeck, avocat)
 Друга страна в производството: Manuel Simões Dos Santos (Аликанте, Испания) (представител: A. Creus Carreras, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 5 май 2009 г. по дело Simões Dos Santos/СХВП (F-27/08, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на посоченото решение.
 Диспозитив
 1.
 Отменя точки 2—5 от диспозитива на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 5 май 2009 г. по дело Simões Dos Santos/СХВП (F-27/08, все още непубликувано в Сборника).
 2.
 Отхвърля жалбата и насрещната жалба в останалата им част.
 3.
 Връща делото за ново разглеждане от Съда на публичната служба.
 4.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/41
 Жалба, подадена на 23 октомври 2014 г. — Sberbank of Russia/Съвет
 (Дело T-732/14)
 (2015/C 016/65)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sberbank of Russia OAO (Москва, Русия) (представители: D. Rose, QC, M. Lester, Barrister, P. Crowther и J. Fearns, Solicitors)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2014/512/ОВППС на Съвета от 31 юли 2014 година, Регламент на Съвета (ЕС) No 833/2014 от 31 юли 2014 година, Решение 2014/659/ОВППС на Съвета от 8 септември 2014 година и Регламент на Съвета (ЕС) No 960/2014 от 8 септември 2014 година в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да обяви за неправомерни разпоредбите, посочени в точка 52 от жалбата,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че Съветът е допуснал явна грешка в преценката, като е приел, че жалбоподателят отговаря на всички критерии за включване в списъците с лица, образувания и органи, спрямо които се прилагат ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна. Жалбоподателят твърди, че не отговаря на критериите за включване в списъците и че следователно, като го е включил в тях, Съветът е превишил правомощията си.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил задължението си за мотивиране, тъй като не е мотивирал надлежно или достатъчно решението си за включване на жалбоподателя в обжалваните актове.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че Съветът е нарушил правото на защита и правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя, тъй като не го е уведомил за включването му в обжалваните актове и не е представил доказателства в подкрепа на това му включване.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от твърдението, че включването на жалбоподателя в обжалваните актове представлява необосновано и несъразмерно ограничаване на основните му права, сред които правото на защита на стопанската инициатива и на доброто име.


text:
 10.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/8
 Дело, заведено на 29 август 2011 г. от Кралство Норвегия срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-11/11)
 2011/C 325/04
 На 29 август 2011 г. пред Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Кралство Норвегия, представлявано от Ketil BØE MOEN, адвокат от Главна прокуратура, и Beate GABRIELSEN, съветник от Правния отдел към Министерството на външните работи, в качеството им на агенти на Кралство Норвегия.
 Ищецът изисква от Съда на ЕАСТ:
 1.
 да анулира Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 205/11/COL от 29 юни 2011 г.; както и
 2.
 да нареди на Надзорния орган на ЕАСТ да поеме разходите по съдебното производство.
 Правен и фактологичен контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 С Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 205/11/COL от 29 юни 2011 г. беше постановено, че трите мерки, предвидени в допълнителното споразумение, подписано от норвежките органи и Hurtigruten през 2009 г., представляват държавна помощ, която е несъвместима с функционирането на Споразумението за ЕИП по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, доколкото представляват форма на свръхкомпенсация за обществена услуга.
 —
 Ищецът изисква анулирането на оспорваното решение.
 —
 Ищецът твърди между другото, че Надзорният орган на ЕАСТ:
 —
 е извършил явни грешки от законов характер и/или свързани с оценката, като е приел, че въпросните мерки представляват държавна помощ по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП,
 —
 е извършил явни грешки при прилагане на правото и/или грешки в преценката съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП,
 —
 е нарушил принципа за правна сигурност, когато е приел оспорваното решение, и
 —
 не е предоставил подходящо изложение на мотивите съгласно член 16 от СНС, когато е приел оспорваното решение.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/38
 Жалба, подадена на 16 септември 2015 г. — LG Electronics/СХВП — Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
 (Дело T-534/15)
 (2015/C 371/39)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Viewty GT — Заявка за марка на Общността No 9 017 237
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 12 юни 2015 г. по съединени преписки R 1937/2014-2 и R 1564/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/26
 Жалба, подадена на 26 декември 2012 г. — ZZ/ECDC
 (Дело F-159/12)
 2013/C 63/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: V. Kolias, lawyer)
 Ответник: Европейски център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за уволнение на жалбоподателя и разпореждане същият да бъде възстановен на работа и да му бъде изплатена разликата между сбора от възнагражденията, които той е щял да получи от момента на влизане в сила на обжалваното решение, и полученото от него парично обезщетение
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение на ECDC от 24 февруари 2012 г. за уволнение на жалбоподателя, така че за да се съобрази със съдебното решение ECDC да бъде задължен съгласно член 266 ДФЕС да го възстанови на работа и да му изплати всички възнаграждения, които той е щял да получи от момента на влизане в сила на обжалваното решение, ведно с лихва за забава по лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка относно нейните основни операции по рефинансиране през съответния период, увеличен с два процентни пункта, минус полученото от жалбоподателя парично обезщетение и обезщетението за безработица, което той ще получава до момента на възстановяването му на работа;
 —
 да се отмени писмото от 18 септември 2012 г. на началника на отдел OCS (Office of the Chief Scientist) на ECDC, с което се отхвърля жалбата по административен ред, подадена от жалбоподателя срещу споменатото по-горе решение, доколкото това писмо може да има самостоятелни правни последици;
 —
 да се осъди ECDC да заплати съдебните разноски.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/19
 Решение на Съда (седми състав) от 10 ноември 2011 г. — LG Electronics, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-88/11 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Словен знак „KOMPRESSOR PLUS“ - Отказ да се регистрира марката - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1,буква в) - Описателен характер - Разглеждане на ново доказателство от Общия съд - Изопачаване на факти и доказателства)
 (2012/C 25/32)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (представител: J. Blanchard, avocat)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 16 декември 2010 г. по дело LG Electronics/СХВП (T-497/09), с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 септември 2009 г. (преписка R 397/2009-1) относно заявката за регистрация на словния знак „KOMPRESSOR PLUS“ като марка на Общността — Описателен характер на марката — Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Разглеждане на нови факти от Общия съд — Изопачаване на доказателства
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда LG Electronics Inc. да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 120, 16.4.2011 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/18
 Решение на Съда (трети състав) от 21 февруари 2013 г. (преюдициално запитване от Ankenævnet for Uddannelsesstøtten — Дания) — LN/Styrelsen for Videregående Uddannelser og Uddannelsesstøtte
 (Дело C-46/12) (1)
 (Гражданство на Съюза - Свободно движение на работници - Принцип на равно третиране - Член 45, параграф 2 ДФЕС - Регламент (ЕИО) No 1612/68 - Член 7, параграф 2 - Директива 2004/38/ЕО - Член 24, параграфи 1 и 2 - Дерогиране на принципа на равно третиране във връзка с помощите за издръжка за обучение под формата на безвъзмездна помощ или студентски заеми - Гражданин на Съюза, студент в приемаща държава членка - Заетост като работник преди и след започването на обучението - Основна цел на лицето при идването му на територията на приемащата държава членка - Въздействие върху квалификацията му като работник и върху правото му на стипендия за обучение)
 2013/C 114/26
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Ankenævnet for Uddannelsesstøtten
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: LN
 Ответник: Styrelsen for Videregående Uddannelser og Uddannelsesstøtte
 Предмет
 Преюдициално запитване — Ankenævnet for Uddannelsesstøtten — Тълкуване на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 24, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56) — Равно третиране на гражданите на Съюза — Законодателство на държава членка, което предвижда възможност за гражданите на Съюза да получават помощ за обучение като работници с възнаграждение или самонаети лица в тази държава членка — Отхвърляне на искане за помощ за обучение, подадено от гражданин на Съюза, който получава възнаграждение в приемащата държава членка, като влизането му в тази държава е било с основна цел да премине там курс на обучение
 Диспозитив
 Член 7, параграф 1, буква в) и член 24, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО трябва да се тълкуват в смисъл, че на гражданин на Съюза, който се обучава в приемаща държава членка и същевременно извършва в нея съществуваща и ефективна дейност срещу заплащане, която е от естество да му предостави качеството „работник“ по смисъла на член 45 ДФЕС, не може да бъде отказана помощ за издръжка за обучение, предоставяна на гражданите на тази държава членка. Запитващата юрисдикция следва да извърши необходимите фактически проверки, за да прецени дали осъществяваната от жалбоподателя в главното производство дейност срещу възнаграждение е достатъчна да му предостави


text:
това качество. Обстоятелството, че заинтересованото лице е влязло на територията на приемащата държава членка с основно намерение да продължи там обучението си, не е от значение за определянето доколко той притежава качеството „работник“ по смисъла на член 45 ДФЕС и следователно дали има право на тази помощ при същите условия, които са валидни за гражданите на приемащата държава членка в съответствие с член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността.
 (1) ОВ C 109, 14.4.2012 г.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/33
 Решение на Общия съд от 15 март 2016 г. — Nezi/СХВП — Etam (E)
 (Дело T-645/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „E“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „E“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Репутация - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 156/43)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Evcharis Nezi (Миконос, Гърция) (представител: A. Salkitzoglou, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Geroulakos и D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Etam SAS (Клиши, Франция) (представители: G. Barbaut и A. Champanhet, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 октомври 2013 г. (преписка R 329/2013-4) относно производство по възражение между Etam SAS и г-жа Evcharis Nezi
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Отхвърля насрещната жалба.
 3)
 Осъжда г-жа Evcharis Nezi и Etam SAS да понесат всеки от тях половината от съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), както и всеки от тях да понесе направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 61, 1.3.2014 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/5
 Иск, предявен на 1 март 2012 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-114/12)
 2012/C 138/09
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, J. Samnadda)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени Решение на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно участието на Европейския съюз и неговите държави членки в преговори за Конвенция на Съвета на Европа относно защитата на правата на излъчващите организации;
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Първо правно основание: Нарушение на член 2, параграф 2 и член 3, параграф 2 ДФЕС, тъй като Съветът е приел, че въпросът е от областта на споделената компетентност, и е разрешил на държави членки или институция, различна от Комисията, да договаря споразумението в област на изключителна компетентност. Бъдещата конвенция на Съвета на Европа може да засегне или да промени обхвата на директивите на ЕС, посветени на правата на излъчващите организации, както и обхвата на директивите на ЕС относно правото на интелектуална собственост като цяло. Бъдещата конвенция ще се основава на съществуващите достижения на правото на ЕС и неизбежно ще доведе до изменението на директивите на ЕС, ако в рамките на Съвета на Европа на излъчващите организации се предостави по-висока степен на защита.
 Второ правно основание: Нарушение на процедурата и условията за разрешаване на преговори относно сключването на международни споразумения от Съюза. Само Съветът (а не Съветът съвместно с държави членки) е компетентен да разрешава воденето на преговори от Съюза.
 Трето правно основание: Нарушение на правилата за гласуване в Съвета. При приемането на оспорваното решение Съветът е нарушил член 218, параграф 8, съгласно който Съветът действа с квалифицирано мнозинство.
 Четвърто правно основание: Нарушение на целите на Договорите и на принципа на лоялно сътрудничество. Като действа съвместно с държавите членки, Съветът подкопава репутацията на Съюза и отслабва институционалната рамка на Съюза.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/22
 Преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien (Австрия) на 30 юли 2012 г. — Michael Timmel/Aviso Zeta AG
 (Дело C-359/12)
 2012/C 366/39
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Handelsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: Michael Timmel
 Встъпила страна, подпомагаща ищеца: Lore Tinhofer
 Ответник: Aviso Zeta AG
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 809/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на информацията, съдържаща се в проспектите, както и формата, включването чрез препратка и публикуването на подобни проспекти и разпространяването на реклами („Регламент No 809/2004“) (1) да се тълкува в смисъл, че информацията, която по принцип представлява задължително изискуемото съдържание на основния проспект и към момента на неговото одобряване все още не е известна, но станала известна към момента на публикуването на притурка към проспекта, следва да се посочи в тази притурка?
 2.
 Изключението, предвидено в член 22, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 809/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на информацията, съдържаща се в проспектите, както и формата, включването чрез препратка и публикуването на подобни проспекти и разпространяването на реклами („Регламент No 809/2004“), според което изключение единиците информация по смисъла на член 22, параграф 1, трето изречение могат да не бъдат посочвани, намира ли приложение и в случай че тази (задължително изискуема) информация е станала известна преди датата на емисията, но след публикуването на основния проспект, в който не се съдържа тази информация?
 3.
 Може ли да се приеме, че е извършено надлежно публикуване, когато е публикуван единствено основен проспект, без да е посочена задължително изискуемата информация съгласно член 22, параграф 1, трето изречение от Регламент (ЕО) No 809/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на информацията, съдържаща се в проспектите, както и формата, включването чрез препратка и публикуването на подобни проспекти и разпространяването на реклами („Регламент No 809/2004“), и по-специално (по отношение на ценните книжа с номинал, по-малък от 50 000 EUR) информацията съгласно приложение 5 от посочения регламент и впоследствие не са публикувани окончателните условия?
 4.
 Изпълнено ли е изискването, установено в член 29, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕО) No 809/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на информацията, съдържаща се в проспектите, както и формата, включването чрез препратка и публикуването на подобни проспекти и разпространяването на реклами („Регламент No 809/2004“), според което изискване проспектът или основният проспект трябва да са леснодостъпни при влизане в уебсайта, чрез който е предоставен на разположение, ако:
 а)
 за отварянето, изтеглянето и разпечатването на проспекта е необходима регистрация в уебсайта, от който впоследствие може да се отвори съответният документ, като обаче за завършването на регистрацията е необходимо да се приеме клауза за ограничаване или изключване на отговорността


text:
и следва да се посочи конкретен имейл адрес, или
 б)
 ако за това следва да се заплати определена такса, или
 в)
 ако безплатният достъп до частите от проспекта е ограничен до два документа на месец, но за да се получи цялата задължително изискуема информация по член 22, параграф 1, трето изречение от Регламент (ЕО) No 809/2004 на Комисията от 29 април 2004 година относно прилагането на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на информацията, съдържаща се в проспектите, както и формата, включването чрез препратка и публикуването на подобни проспекти и разпространяването на реклами („Регламент No 809/2004“), е необходимо да се свалят поне три документа?
 5.
 Следва ли разпоредбата на член 14, параграф 2, буква б) от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО („Директива 2003/71/ЕО“) (2) да се тълкува в смисъл, че основният проспект трябва да се предостави в седалището на емитента и в офисите на финансовите посредници?
 (1) ОВ L 149, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 60.
 (2) ОВ L 345, стр. 64; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 7, стр. 23.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 10 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Supremo Tribunal Administrativo — Португалия) — Fazenda Pública/Banco Mais SA
 (Дело C-183/13) (1)
 ((Данъчни въпроси - ДДС - Директива 77/388/ЕИО - Член 17, параграф 5, трета алинея, буква в) - Член 19 - Приспадане на данъка, платен за получена доставка - Сделки за финансов лизинг - Стоки или услуги със смесено предназначение - Правило за определяне на подлежащата на приспадане част от ДДС - Дерогационен режим - Условия))
 2014/C 315/18
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Supremo Tribunal Administrativo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Fazenda Pública
 Ответник: Banco Mais SA
 Диспозитив
 Член 17, параграф 5, трета алинея, буква в) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство той допуска възможността държава членка да задължи банка, която упражнява по-специално дейност по финансов лизинг, да включи в числителя и в знаменателя на дроб, която служи за определяне на една и съща подлежаща на приспадане част за всички свои стоки и услуги със смесено предназначение, само частта от плащанията, извършвани от клиентите по техните договори за финансов лизинг, която съответства на лихвите, когато използването на тези стоки и услуги се налага преди всичко в резултат на финансирането и управлението на тези договори, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 189, 29.6.2013 г.


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/4
 Решение на Съда (четвърти състав) от 15 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Hof van Cassatie van België, Белгия) — Jan Voogsgeerd/Navimer SA
 (Дело C-384/10) (1)
 (Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Трудов договор - Избор на страните - Повелителни разпоредби на приложимото право при липса на избор - Определяне на това право - Работник или служител, който извършва своята работа в повече от една договаряща държава)
 2012/C 39/06
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Cassatie van België
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jan Voogsgeerd
 Ответник: Navimer SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Cassatie van België — Тълкуване на член 6, параграф 2, буква б) от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г. (ОВ L 266, стр. 1; публикувана на български език в ОВ L 347, 2007 г., стр. 3) — Приложимо право при липса на избор — Трудов договор — Работник, който не извършва обичайно работата си само в една държава — Главен механик във флота
 Диспозитив
 1.
 Член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., трябва да се тълкува в смисъл, че сезираният национален съд трябва първо да установи дали при изпълнението на договора работникът или служителят осъществява обичайно своята работа в една и съща държава, която е държавата, в която или от която работникът изпълнява основната част от задълженията си към своя работодател предвид всички обстоятелства, които характеризират тази дейност.
 2.
 В случай че запитващата юрисдикция прецени, че не може да реши отнесения до нея спор въз основа на член 6, параграф 2, буква a) от тази конвенция, член 6, параграф 2, буква б) от Римската конвенция трябва да се тълкува, както следва:
 —
 понятието „мястото на дейност на работодателя, който (...) е наел“ работника или служителя, трябва да се разбира като отнасящо се единствено до мястото на дейност, чрез което работникът или служителят е бил нает, а не до мястото на дейност, с което той е свързан предвид действителната си работа,
 —
 притежаването на правосубектност не е сред изискванията, на които трябва да отговаря мястото на дейност на работодателя по смисъла на тази разпоредба,
 —
 мястото на дейност на друго предприятие, което е различно от формално посоченото за работодател предприятие, но е свързано с него, може да се квалифицира като „място на дейност“ по смисъла на член 6, параграф 2, буква б) от Конвенцията, ако са налице обективни обстоятелства, които сочат, че действителното положение е различно от това, което следва от текста на договора, и то въпреки че ръководните правомощия не са изрично прехвърлени на другото предприятие.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/17
 Жалба, подадена на 31 октомври 2007 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-398/07)
 (2008/C 8/32)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: г-жа. N. Díaz Abad)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на Комисията от 4 юли 2007 година във връзка с производство по член 82 ЕО (преписка COMP/38.784 — Wanadoo España срещу Telefónica) и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу Решение на Комисията от 4 юли 2007 година във връзка с производство по член 82 ЕО (преписка COMP/38.784 — Wanadoo España срещу Telefónica), с което Комисията е наложила на Telefónica, S.A., при условия на солидарна отговорност с Telefónica de España S.A.U., глоба в размер на 151 875 000 евро за нарушение на член 82 ЕО. Според Комисията от м. септември 2001 г. до м. декември 2006 г. тези две дружества са прилагали несправедливи тарифи при предоставянето на широколентови услуги на едро и дребно.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага следните доводи:
 —
 Нарушение на задължението за сътрудничество, предвидено в член 10 ЕО и в член 7, параграф 2 от Директива 2002/21/ЕО (1), доколкото Комисията не е предоставила на испанската Autoridad Nacional de Reglamentación възможността да сътрудничи с нея с цел да се изследват начините, които биха позволили да се намери възможно най-ефикасното разрешение за предполагаемото извършено нарушение.
 —
 Нарушение на член 82 ЕО поради явни грешки в преценката във връзка с абсолютно необходимия характер на продуктите на едро, с изчисляването на цените и с последиците от поведението на Telefónica върху конкурентите и потребителите.
 —
 Прилагане ultra vires на член 82 ЕО, тъй като обжалваното решение се отразява върху действащата в Испания регулаторна рамка за електронните съобщения, като нарушава равновесието между регулиране ex ante и нормативно регулиране на конкуренцията. Освен това несъответствие на постигнатите от Комисията резултати с международния опит и с реалното положение на испанския пазар, възпрепятстване на испанската Autoridad Nacional de Reglamentación да постигне определените от посочената регулаторна рамка цели и несъобразяване с принципа на специфичност.
 —
 Нарушение на принципа за правна сигурност, доколкото обжалваното решение предполага концептуална промяна ex post на регулаторната рамка, определена ex ante.
 —
 Нарушение на принципа на оправданите правни очаквания по отношение на санкционирания оператор и по отношение на останалите оператори на този пазар с факта, че не се съблюдава регулаторната рамка в област, която е била регулирана от Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones.
 (1) Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195).


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/17
 Жалба, подадена на 7 август 2017 г. — OCU и др./ЕСП
 (Дело T-512/17)
 (2017/C 338/18)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Мадрид, Испания) и 37 други жалбоподатели
 Ответник: Единен съвет за преструктуриране
 Искания
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да установи незаконосъобразността и неприложимостта на членове 18 и 29 от Регламент (ЕС) No 806/2014, и
 —
 да осъди Единния съвет за преструктуриране да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С настоящата жалба се обжалва Решение SRB/EES/2017/08 на Единния съвет за преструктуриране от 7 юни 2017 г. за одобряване на плана за преструктуриране на Banco Popular Español S.A.
 Основанията и основните доводи са сходни с изложените по дела T-478/17, Mutualidad de la Abogacía и Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Единен съвет за преструктуриране, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán el Bueno и SFL/Единен съвет за преструктуриране, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-483/17, García Suárez и др./Комисия и Единен съвет за преструктуриране, T-484/17, Fidesban и др./Единен съвет за преструктуриране, T-497/17, Sánchez del Valle и Calatrava Real State 2015/Комисия и Единен съвет за преструктуриране, и T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Комисия и Единен съвет за преструктуриране.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/4
 Решение на Съда (трети състав) от 20 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — The Competition Authority/Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
 (Дело C-209/07) (1)
 (Конкуренция - Член 81, параграф 1 ЕО - Понятие за споразумение, което има за цел ограничаване на конкуренцията - Споразумение за намаляване на производствения капацитет - Говеждо и телешко месо)
 (2009/C 6/07)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 Supreme Court
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: The Competition Authority
 Ответници: Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd
 Предмет
 Преюдициално запитване — Supreme Court — Тълкуване на член 81, параграф 1 ЕО — Мерки, които ограничават или контролират производството — Включване на споразумение, което води до конкретно намаляване на структурния капацитет
 Диспозитив
 Споразумение, което има характеристики като тези на типовото споразумение, сключено между десетте основни преработватели на говеждо и телешко месо в Ирландия, членове на Beef Industry Development Society Ltd, и което предвижда по-специално намаляване на капацитета на преработване с около 25 %, има за цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията по смисъла на член 81, параграф 1 ЕО.
 (1) ОВ C 140, 23.6.2007 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/11
 Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana — Италия) — Teresa Cicala/Regione Siciliana
 (Дело C-482/10) (1)
 (Национално административно производство - Административни актове - Задължение за мотивиране - Възможност за мотивиране на административния акт за първи път в съдебното производство по обжалването му - Тълкуване на член 296, втора алинея ДФЕС и член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз - Липса на компетентност на Съда)
 2012/C 49/16
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte dei Conti — Sezione Giurisdizionale per la Regione Siciliana
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Teresa Cicala
 Ответник: Regione Siciliana
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte dei Conti — Sezione Giuridizionale per la Regione Siciliana — Тълкуване на член 296 ДФЕС и на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основните права на Европейския съюз — Съвместимост на национална правна уредба, която при определени условия допуска публичната администрация да не мотивира своите актове или да ги мотивира едва в съдебните производства, образувани във връзка с тях
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз не е компетентен да отговори на въпросите, поставени от Corte dei conti, sezione giurisdizionale per la Regione Siciliana (Италия) с акт от 20 септември 2010 г.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Regeringsrätten — Швеция) — Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp/Skatteverket
 (Дело C-540/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Член 13, Б, буква г), точка 5 - Случаи на освобождаване - Гаранция за записване при първично предлагане („underwriting guarantee“), предоставена срещу заплащането на комисиона от кредитните институции на дружествата емитенти в рамките на емитирането на акции на капиталовия пазар - Сделки с ценни книжа)
 2011/C 139/12
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Regeringsrätten
 Страни в главното производство
 Ищец: Skandinaviska Enskilda Banken AB Momsgrupp
 Ответник: Skatteverket
 Предмет
 Преюдициално запитване — Högsta förvaltningsdomstolen (по-рано Regeringsrätten) — Тълкуване на член 13, Б от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Случаи на освобождаване — Гаранция за записване при първично предлагане, предоставена от банка на дружество емитент на нови акции срещу заплащането на комисиона — Сделка, състояща се в задължаването на банката да придобие част от акциите на дружеството емитент, в случай че броят на записаните акциите в срока за записване не е достатъчен, за да се гарантира на дружеството емитент финансирането, което се цели с емитирането (underwriting)
 Диспозитив
 Член 13, Б, буква г), точка 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в тази разпоредба освобождаване от облагане с данък върху добавената стойност включва услугите, предоставяни възмездно от дадена кредитна институция на дружество, на което предстои да емитира акции, под формата на гаранция за записване при първично предлагане, по силата на която тази кредитна институция поема задължение да придобие всички акции, които не са записани в срока за записване.
 (1) ОВ C 51 от 27.02.2010 г.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/24
 Иск, предявен на 15 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-86/07)
 (2007/C 82/45)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande и E. De Persio)
 Ответник: Италианска република
 Искания
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 2003/110/CE (1) на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух, или във всеки случай като не е съобщила тези разпоредби на Комисията, Италианската република не е изпълнила задълженията си съгласно посочената директива.
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2003/110/CE е изтекъл на 5 декември 2005 г.
 (1) ОВ L 321, стp. 26.


text:
 30.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 130/3
 Решение на Съда (първи състав) от 3 март 2011 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, по-рано известно като K. Fragkopoulos kai SIA O.E./Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
 (Дело C-161/09) (1)
 (Свободно движение на стоки - Мерки с равностоен на количествени ограничения ефект - Коринтски стафид - Национална правна уредба, която има за цел да защити качеството на продукта - Ограничения за пускането на пазара в зависимост от различните области на производство - Обосноваване - Пропорционалност)
 2011/C 130/05
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kakavetsos-Fragkopoulos AE Epexergasias kai Emporias Stafidas, anciennement K. Fragkopoulos kai SIA O.E.
 Ответник: Nomarchiaki Aftodioikisi Korinthias
 в присъствието на: Ypourgos Georgias, Enosis Agrotikon Synaiterismon Aigialeias tou Nomou Achaïas
 Предмет
 Преюдициално запитване — Symvoulio tis Epikrateias — Свободно движение на стоки — Количествени ограничения на износа — Мерки с равностоен ефект — Национална правна уредба, която прави разграничение между районите за производство на стафиди според качеството на последните — Забрана за внасяне, обработка и търговия със стафиди от район B, с по-ниско качество, в район A, с по-високо качество — Забрана за внасяне, обработване и търговия в район A на стафиди от най-високо качество с произход от обособена част от същия район — Съвместимост с членове 29 и 30 ЕО
 Диспозитив
 Член 29 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че той не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда абсолютна забрана за внасяне, складиране, преработване и опаковане с цел износ на стафиди, както между двете подзони на зона А, така и между втората подзона на зона А и зона Б, доколкото тя не позволява да се постигнат последователно преследваните законни цели и излиза от рамките на необходимото за гарантиране на тяхното осъществяване.
 (1) ОВ C 153, 4.7.2009 г.


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/16
 Иск, предявен на 2 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-239/08)
 (2008/C 183/33)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-жа C. Huvelin)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/100/ЕО на Съвета за адаптиране на някои директиви в областта на свободното движение на хора поради присъединяването на България и Румъния (1) и във всеки случай, като не ги е съобщило на Комисията, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си член 2 от тази директива,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2006/100/ЕО е изтекъл на датата на присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз или на 1 януари 2007 г. Към датата на предявяване на иска не е била взета или съобщена на Комисията никаква мярка за транспониране от страна на ответника.
 (1) ОВ L 363, стр. 141; Специално издание на български език, 2007 г, глава 6, том 10, стр. 194.


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/6
 Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich (Австрия) на 20 август 2012 г. — Robert Pfleger и др.
 (Дело C-390/12)
 2012/C 343/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Unabhängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Robert Pfleger, Autoart a.s., Mladen Vucicevic, Maroxx Software GmbH, Hans-Jörg Zehetner
 Преюдициални въпроси
 1.
 Установеният в член 56 ДФЕС и в членове 15—17 от Хартата на основните права принцип на пропорционалност допуска ли съществуването на национална правна уредба като релевантните в главното дело разпоредби на членове 3—5, както и на членове 14 и 21 от Glücksspielgesetz (Закон за хазарта, наричан „GSpG“), които предоставят възможност за организиране на хазартни игри с игрални автомати единствено при условие (чието спазване може да бъде осигурено както посредством налагането на санкция по наказателното право, така и чрез пряко въздействие върху обекта на нарушението), че е издадено и е налично разрешение, при положение че е възможно да съществуват само ограничен брой такива разрешения, независимо от обстоятелството че, както е видно, до този момент в нито едно съдебно или административно производство държавата не е доказала, че свързаната с тази мярка престъпност и/или пристрастяване в действителност представлява(т) съществен проблем, който може да бъде преодолян не чрез контролирано разрастване на дейностите по организиране на хазартни игри, за които да се издават разрешителни на голям брой отделни организатори на хазартни игри, а единствено чрез свързано с умерена реклама контролирано разрастване на дейността на дадено предприятие в монополно положение (съответно на много малък брой предприятия в олигополно положение)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, установеният в член 56 ДФЕС и в членове 15—17 от Хартата на основните права принцип на пропорционалност допуска ли съществуването на национална правна уредба като членове 52—54 от GSpG, член 56a от GSpG и член 168 от Strafgesetzbuch (Наказателен кодекс, наричан „StGB“), с които в резултат на използваните неопределени понятия в закона се обосновава почти във всички случаи наказателна отговорност при извършване на най-различни действия, дори от страна на косвени участници (в зависимост от обстоятелствата установени в други държави — членки на Европейския съюз) с много далечен принос към извършеното деяние (като например лицата, които продават, заемат или отдават под наем игрални автомати за хазартни игри)?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос, демократичните изисквания и изисквания на правовата държава, които очевидно са залегнали в основите на член 16 от Хартата на основните права и/или изискванията за справедливост и ефективност съгласно член 47 от Хартата на основните права и/или задължение за прозрачност съгласно член 56 ДФЕС и/или забраната за повторно съдебно преследване и наказване съгласно член 50 от Хартата на основните права, допускат ли съществуването на национална правна уредба като разпоредбите на членове 52—54 от GSpG, член 56a от GSpG и член 168 от StGB, чието разграничение при липсата на еднозначна законова уредба е трудно предвидимо и предварително установимо за гражданите, като всеки конкретен случай следва да се изяснява след провеждане на формално производство, свързано с голям разход на ресурси, и при положение че с тези


text:
разпоредби се свързват допълнителни различия по отношение на компетентността (на административните органи или съдилищата), правомощията за въздействие, свързаното с това заклеймяване във всеки отделен случай и процесуалното положение на страните (например разместването на тежестта на доказване)?
 4.
 При утвърдителен отговор на първите три въпроса, допуска(т) ли член 56 ДФЕС и/или членове 15—17 от Хартата на основните права и/или член 50 от Хартата на основните права налагането на санкция по наказателното право на лице, което е страна в посочените в член 2, параграф 1 точка 1 и член 2, параграф 2 от GSpG правоотношения, тясно свързани с даден игрален автомат за хазартни игри, и/или изземването, съответно отнемането в полза на държавата на тези уреди и/или принудителното затваряне на цялото предприятие на такова лице?


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/23
 Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Cohausz/СХВП — Izquierdo Faces (acopat)
 (Дело T-409/07)
 (2008/C 8/41)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Prof. Dr.-Ing. Helge B. Cohausz (Дюселдорф, Германия) (представител: I. Friedhoff, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: José Izquierdo Faces (Билбао, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени оспорваният акт (решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 6 септември 2007 г. по преписка R 289/2006-1);
 —
 да се осъди другата страна и/или СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка „acopat“ за услуги по класове 35 и 42 — марка на Общността No 1 643 782
 Притежател на марката на Общността: José Izquierdo Faces
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: национална словна марка „COPAT“ за стоки и услуги по класове 9, 35, 41 и 42
 Решение на отдела по заличаването: обявява за недействителна марката на Общността
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по заличаването и отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Изложени правни основания: Нарушение на член 56, параграфи 2 и 3 от Регламент No 40/94 на Съвета, правило 22, параграф 2 и правило 40, параграф 5 от Регламент No 2868/95 на Комисията, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че националната марка не е използвана в Германия през периода 1996-2001 г.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/39
 Жалба, подадена на 5 май 2016 г. — Massive Bionics/EUIPO — Apple (DriCloud)
 (Дело T-223/16)
 (2016/C 251/45)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Massive Bionics, SL (Мадрид, Испания) (представител: M. Galindo Martens, abogada)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Apple, Inc. (Купертино, Калифорния, Съединени американски щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „DriCloud“ — заявка за регистрация No 11 723 509
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 3 март 2016 г. по преписка R 339/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, и
 —
 да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б от Регламент No 207/2009


text:
 21.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 158/27
 Жалба, подадена на 31 март 2008 г. — Lebedef/Комисия
 (Дело F-39/08)
 (2008/C 158/49)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на няколко решения, свързани с приспадането на 32 дни от отпуска, на който жалбоподателят има право за 2007 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят решенията от 29.5.2007 г., 20.6.2007 г., 28.6.2007 г., 6.7.2007 г., както и двете решения от 26.7.2007 г. и решението от 2.8.2007 г., свързани с приспадането на 32 дни от отпуска, на който жалбоподателят има право за 2007 г.;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/4
 Искане за даване на преюдициално заключение, представено от Trimeles Efeteion Athinon (Гърция) на 21 ноември 2006 г. — Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton/GlaxoSmithKline AEVE
 (Дело C-471/06)
 (2007/C 20/05)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Trimeles Efeteion Athinon (Гърция)
 Страни в главното производство
 Ищец: Farmakemporiki AE Emporias kai Dianomis Farmakeftikon Proïonton
 Ответник: GlaxoSmithKline AEVE
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато отказът на предприятие с господстващо положение да изпълни изцяло заявките на търговци на фармацевтични продукти на едро, е продиктуван от намерението му да ограничи износната им дейност и по такъв начин да намали вредите, нанесени му от паралелната търговия, представлява ли отказът per se злоупотреба по смисъла на член 82 ЕО? Свързан ли е отговорът на този въпрос с факта, че паралелната търговия носи големи печалби за търговците на едро поради ценовите разлики, произтичащи от намесата на държавата, в държавите-членки на Европейския съюз, тоест от факта, че на фармацевтичния пазар не са налице условия на истинска конкуренция, а има силна държавна намеса? На последно място, уместно ли е националният съдия да прилага по един и същи начин общностните конкурентноправни норми както към конкурентно функциониращи пазари, така и към тези, при които конкуренцията е нарушена поради намеса от страна на държавата?
 2)
 Ако Съдът счита, че поради посочените по-горе причини ограничаването на паралелната търговия не съставлява практика на злоупотреба във всеки случай, в който то е наложено от предприятие с господстващо положение, как може да се прецени дали е налице злоупотреба? По-специално:
 2.1)
 Уместно ли е да се използват за критерии процентното надвишаване на обичайното вътрешно потребление и/или загубите, понесени от предприятие с господстващо положение спрямо общия му оборот и общата му печалба? При положителен отговор на този въпрос, по какъв начин трябва да се определят процентният размер на надвишение и този на загубите (последният — определен като процент от оборота и общите печалби), над които въпросното поведение би могло да се квалифицира като злоупотреба?
 2.2)
 Подходящо ли е да се използва подход, основан на преценка на интересите и ако това е така кои са интересите, които подлежат на такава преценка? По-конкретно:
 а)
 свързан ли е отговорът на въпроса с факта, че крайният пациент-потребител получава ограничени финансови ползи от паралелната търговия?
 б)
 трябва ли да се отчита, и до каква степен, интереса на социалноосигурителните органи от по-евтини лекарствени продукти?
 2.3)
 Какви други критерии и подходи е уместно да се прилагат в настоящия случай?