text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/32
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 януари 2013 г. — Wahlström/Frontex
 (Дело F-87/11) (1)
 (Публична служба - Срочно нает служител - Неподновяване на срочен договор - Член 8 от УРДС - Производство - Съществено процесуално нарушение - Компетентност)
 2013/C 147/57
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kari Wahlström (Alimos, Гърция) (представител: адв. S. Pappas, avocat)
 Ответник: Европейска агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз (Frontex), (представители: г-н S. Vuorensola и г-н H. Caniard, подпомагани от адв. D. Waelbroeck и адв. A. Duron, avocats)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението да не се подновява договорът на жалбоподателя като срочно нает служител
 Диспозитив на решението
 1.
 Отменя решението на изпълнителния директор на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз от 10 декември 2010 г. да не подновява договора на г-н Wahlström като срочно нает служител.
 2.
 Осъжда Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите членки на Европейския съюз да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати разноските на г-н Wahlström.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г., стр. 45


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/27
 Определение на Първоинстанционния съд от 24 септември 2008 г. — Van Neyghem/Комисия
 (Дело T-105/08 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Отхвърляне на жалбата в първоинстанционното производство - Наемане на работа - Общ конкурс - Недопускане до устен изпит - Явно неоснователна жалба)
 (2008/C 327/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Kris Van Neyghem (Vissenaken, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и B. Eggers)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 13 декември 2007 г. по дело Van Neyghem/Комисия (F-73/06, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това съдебно решение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Kris Van Neyghem понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Комисията по настоящото производство.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/7
 Решение на Съда (осми състав) от 14 февруари 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-58/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/110/ЕО - Помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух - Липса на транспониране в определения срок)
 (2008/C 79/11)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: г-н Condou-Durande и г-н A. Alcover San Pedro)
 Ответник: Кралство Испания (представител: г-н Muñoz Pérez)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не са приети в предвидения срок необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2003/110/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух (ОВ L 321, стр. 26)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2003/110/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 година относно помощ в случаите на транзит за целите на извеждане от територията по въздух, Кралство Испания не е изпълнило задълженията, произтичащи за него по силата на тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 24.3.2006 г.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/38
 Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Marquis Energy/Съвет
 (Дело T-277/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Пряко засягане - Допустимост - Антидъмпингово мито за цялата страна - Индивидуално третиране - Представителна извадка))
 (2016/C 270/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Marquis Energy LLC (Hennepin, Илиной, САЩ) (представители: първоначално P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от B. Byrne, solicitor, и G. Berrisch, адвокат, впоследствие от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche) и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, стр. 10), доколкото се отнася до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Marquis Energy LLC.
 2)
 Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Marquis Energy.
 3)
 Европейската комисия иt ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/24
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 17 октомври 2013 г. — Василев/Комисия
 (Дело F-77/12) (1)
 (Публична служба - Конкурс на общо основание - Обявление за конкурс EPSO/AD/208/11 - Невъзможност по време на предварителния изпит кандидатът да използва клавиатура, с която е свикнал - Отказ за допускане до изпитите за оценяване - Равно третиране)
 2013/C 352/46
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател: Васил Василев (Сандански, България) (представител: адв. Р. Недин)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Eggers и Н. Николова)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението жалбоподателят да не бъде допуснат до изпитите по модела „Център за оценяване“ на конкурс EPSO/AD/208/11.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Василев понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 319, 20.10.2012 г., стр. 18.


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/6
 Преюдициално запитване от Budapesti XX., XXI. És XXIII. Kerületi Bíróság (Унгария), постъпило на 28 юли 2014 г. — Herrenknecht AG/Hév-Sugár Kft.
 (Дело C-366/14)
 2014/C 351/07
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Budapesti XX., XXI. és XXIII. Kerületi Bíróság
 Страни в главното производство
 Ищец: Herrenknecht AG
 Ответник: Hév-Sugár Kft.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Как трябва да се тълкува член 23, параграф 1 от Регламент No 44/2001/ЕО на Съвета (1) във връзка с въпроса коя юрисдикция има изключителна компетентност, когато в общите условия на договор договарящите се страни са предоставили на няколко различни юрисдикции компетентността да разгледат спорове, породени от договора: има ли право ищецът да избере свободно между юрисдикцията с изключителна компетентност и юрисдикцията, чиято компетентност е алтернативна, и може ли да се направи извод, че запитващата юрисдикция има изключителна компетентност да разгледа спора?
 2)
 Как трябва да се тълкува член 3, параграф 1 от Римската конвенция за приложимото право към договорните задължения (2) във връзка с въпроса кое е националното право, чиито материалноправни норми се прилагат при разглеждането на договор, когато в общите условия на договора договарящите се страни са посочили като приложимо право националното право на различни държави членки?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).
 (2) Римската конвенция от 19 юни 1980 година за приложимото право към договорните задължения (ОВ L 266, 1980 г., стр. 1).


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/34
 Определение на Първоинстанционния съд от 26 ноември 2008 г. — Makhteshim-Agan Holding и др./Комисия
 (Дело T-393/06) (1)
 (Жалба за отмяна - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Директива 91/414/ЕИО - Продукти за растителна защита - Активно вещество азинфос-метил - Включване в приложение I към Директива 91/414/ЕИО - Липса на ново предложение на Комисията след противопоставянето от страна на Съвета - Член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕИО - Неподлежащ на обжалване акт - Липса на покана за действие - Недопустимост)
 (2009/C 32/65)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Makhteshim-Agan Holding BV (Амстердам, Нидерландия); Makhteshim-Agan Italia Srl (Бергамо, Италия); и Magan Italia Srl (Бергамо, Италия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)
 Страна, встъпила в подкрепа на ищците: European Crop Protection Association (ECPA) (Брюксел, Белгия) (представители: D. Waelbroeck и N. Rampal, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията, което се съдържало в писмо от 12 октомври 2006 г., да не представя предложение с оглед на включването на активното вещество азинфос-метил в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (ОВ L 230, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 10, стр. 30) или, при условията на евентуалност, искане да се установи неправомерно бездействие от страна на Комисията, тъй като последната неправомерно не е представила подобно предложение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата и искът като недопустими.
 2)
 Makhteshim-Agan Holding BV, Makhteshim-Agan Italia Srl и Magan Italia Srl понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Комисията.
 3)
 European Crop Protection Association понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 20, 27.1.2007 г.


text:
 7.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/60
 Определение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Schumacher Packaging/Комисия
 (Дело T-265/14) (1)
 ((Държавни помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 294/73)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schumacher Packaging GmbH (Шварценберг, Германия) (представители: H. Janssen и G.-R. Engel, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Schumacher Packaging GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия.
 4)
 Надзорният орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/55
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 юли 2016 г. — Possanzini/Frontex
 (Дело F-68/15) (1)
 ((Публична служба - Персонал на Frontex - Срочно нает служител - Неподновяване на договора, основано на атестационния доклад на жалбоподателя за 2009 г. - Доказателство за връчването на доклада - Липса - Отмяна от Съда на публичната служба - Изпълнение на съдебното решение - Връчване на атестационния доклад - Закъснение при изготвянето и съобщаването на доклада))
 (2016/C 364/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Daniele Possanzini (Пиза, Италия) (представител: S. Pappas, адвокат)
 Ответник: Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (представители: H. Caniard и V. Peres de Almeida, както и D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на атестационния доклад на жалбоподателя за 2009 г. и за обезщетяване на неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно неоснователна.
 2)
 Осъжда Daniele Possanzini да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 245, 27.7.2015 г., стр. 49.


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/18
 Определение на Общия съд от 26 юни 2017 г. — L’Oréal/EUIPO — Guinot (MASTER SHAPE)
 (Дело T-180/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MASTER SHAPE“ - По-ранна национална фигуративна марка „MASTERS COLORS PARIS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Член 126 от Процедурния правилник))
 (2017/C 269/25)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: L’Oréal (Париж, Франция) (представители: T. de Haan и P. Péters, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Hanf)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Guinot (Париж) (представител: A. Sion, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2016 г. (преписка R 2907/2014-5) относно производство по възражение между Guinot и L’Oréal
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда L’Oréal да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 222, 20.6.2016 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 18 април 2007 г. — House of Donuts International/СХВП — Panrico (House of donuts)
 (Съединени дела T-333/04 и 334/04) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративни марки на Общността House of donuts - По-ранни национални словни марки DONUT и по-ранни фигуративни марки donuts - Относително основание за отказ - Вероятности от объркване)
 (2007/C 96/68)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: House of Donuts International (George Town, Grand Cayman) (представител: N. Decker, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: S. Laitinen и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Panrico, SA (Барселона, Испания) (представител: D. Pellisé Urquiza, адвокат)
 Предмет
 Два иска срещу решенията на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 май 2004 г. (дела R 1034/2001-4 и R 1036/2001-4) относно производствата по възражение между Panrico, SA и House of Donuts International.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Ищецът се осъжда да заплати разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) и на встъпилата страна.
 (1) ОВ C 300, 4.10.2004 г.


text:
 13.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/2
 Решение на Съда (трети състав) от 25 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid — Испания) — Ecologistas en Acción-CODA/Ayuntamiento de Madrid
 (Дело C-142/07) (1)
 (Директиви 85/337/ЕИО и 97/11/ЕО - Оценка на въздействието на проекти върху околната среда - Строителни работи за реконструкция и модернизация на градски пътища - Предмет на оценка)
 (2008/C 236/03)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ecologistas en Acción-CODA
 Ответник: Ayuntamiento de Madrid
 Предмет
 Преюдициално запитване — Juzgado Contencioso-Administrativo de Madrid — тълкуване на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174) — Проекти за строителни работи във връзка с градски пътища в райони с голяма гъстота на населението или които засягат ландшафти с историческо, културно или археологическо значение — Прилагане на процедура за оценка поради характера и обхвата и поради последиците от тях — Приложимост на критериите, установени в Решението на Съда по дело C-332/04 Комисия/Испания
 Диспозитив
 Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година, трябва да се тълкува в смисъл, че предвижда оценка на въздействието върху околната среда на проектите за реконструкция и модернизация на градски пътища, когато става дума или за проекти, посочени в приложение I, точка 7, буква б) или в) от тази директива, или за проекти, посочени в приложение II, точка 10, буква д) или точка 13, първо тире от посочената директива, които биха могли да окажат съществено въздействие върху околната среда поради своя характер, мащаби или местоположение или евентуално предвид своето взаимодействие с други проекти.
 (1) ОВ C 129, 9.6.2007 г.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/18
 Определение на председателя на Общия съд от 11 март 2013 г. — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет
 (Дело T-110/12 R)
 (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
 2013/C 147/33
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: P. Plaza García и V. Piessevaux)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), както и на Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) в частта им, отнасяща се до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/33
 Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Axis/СХВП — Etra Investigación y Desarrollo (ETRAX)
 (Дело T-70/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „ETRAX“ - По-ранни национални фигуративни марки, съдържащи словните елементи „ETRA I+D“ - Относително основание за отказ - Допустимост на жалбата пред апелативния състав - Правило 49, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95 и член 59 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 60 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2010/C 288/62)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Axis AB (Lund, Швеция) (представител: J. Norderyd, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Etra Investigación y Desarrollo, SA (Валенсия, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 27 ноември 2007 г. (преписка R 334/2007-2) относно производство по възражение между Etra Investigación y Desarrollo, SA и Axis AB
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) (марки, дизайни и модели) от 27 ноември 2007 г. (преписка R 334/2007-2) относно производство по възражение между Etra Investigación y Desarrollo, SA и Axis AB.
 2.
 Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези, направени от Axis.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 11.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/43
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 26 март 2015 г. — Coedo Suárez/Съвет
 (Дело F-38/14) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Освобождаване от длъжност с намаляване на обезщетението за инвалидност - Пропорционалност на санкцията - Явна грешка в преценката - Понятие за поведение на длъжностното лице през цялата му кариера - Спазване на работното време))
 (2015/C 155/62)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ángel Coedo Suárez (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. Bisch)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението, с което генералният секретар на Съвета налага наказание освобождаване от длъжност заедно с намаляване на обезщетението за инвалидност с 15 % до навършването на възрастта за пенсиониране.
 Диспозитив на решението
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Coedo Suárez понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съвета на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 212, 7.7.2014 г., стр. 45.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/25
 Иск, предявен на 14 юни 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-289/07)
 (2007/C 183/44)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и D. Kukovec)
 Ответник: Португалска република
 Искания
 —
 да се установи главно, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (1), Португалската република не е изпълнила задължението си по член 71, параграф 1 от посочената директива,
 —
 при условията на евентуалност, да се установи, че във всички случаи като не е уведомила Комисията за тези мерки, Португалската република не е изпълнила задължението си по посочената разпоредба.
 —
 да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 31 януари 2006 г.
 (1) ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3.


text:
 15.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/14
 Жалба, подадена на 20 януари 2014 г. — Sales & Solutions/СХВП — Wattline (WATTLINE)
 (Дело T-46/14)
 2014/C 78/29
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Sales & Solutions GmbH (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: K. Gründig-Schnelle, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Wattline GmbH (Рудертинг, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 ноември 2013 г., постановено по преписка R 1668/2012-4, като уважи изцяло възражението и отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността,
 —
 да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, както и разноските по производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Wattline GmbH
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „WATTLINE“ за услуги от класове 35, 36 и 42 – заявка за регистрация на марка на Общността No 8 908 345
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна и фигуративна марка и словна и фигуративна марка на Общността „Watt“ за услуги от класове 35, 39 и 42.
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009 и нарушение на правило 20, параграф 7, буква в) и правило 50 от Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/47
 Определение на Общия съд от 11 март 2016 г. — Amrita и др./Комисия
 (Дело T-439/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Селско стопанство - Защита срещу вредителите по растенията - Мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението в Европейския съюз на бактерията Xylella fastidiosa - Подзаконов акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Недопустимост))
 (2016/C 156/63)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Италия) и останалите 28 жалбоподатели, чиито имена фигурират в приложение към определението (представители: L. Paccione и V. Stamerra, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и I. Galindo Martín)
 Предмет
 Отмяна на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/789 на Комисията от 18 май 2015 година относно мерки за предотвратяване на въвеждането и разпространението на Xylella fastidiosa (Well e Raju) в Съюза)“ (OВ L 125, стp. 36), ако е необходимо след предварително неприлагане на Директива 2000/29/EО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (OВ L 169, стp. 1; Специално издание на български език, глава 3, том 33, стр. 68)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Soc. coop. Amrita arl и останалите 28 жалбоподатели, чиито имена фигурират в приложението, да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 328, 5.10.2015 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/56
 Жалба, подадена на 26 май 2017 г. — Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO — M. J. Dairies (BBQLOUMI)
 (Дело T-328/17)
 (2017/C 239/69)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Никозия, Кипър) (представители: S. Malynicz, QC и V. Marsland, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: M. J. Dairies EOOD (София, България)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „BBQLOUMI“ — заявка за регистрация No 13 069 034
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 март 2017 г. по преписка R 497/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/13
 Решение на Съда (десети състав) от 25 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL/AMJ Meatproducts NV, Halalsupply NV
 (Дело C-147/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 9, параграф 1, буква б) - Последици - Права, предоставени от марката на Общността - Идентични или сходни знаци - Забрана за използване - Вероятност от объркване - Преценка - Отчитане на употребата на език, който не е официален език на Европейския съюз))
 (2015/C 279/15)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Loutfi Management Propriété Intellectuelle SARL
 Ответник: AMJ Meatproducts NV, Halalsupply NV
 Диспозитив
 Член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността трябва да се тълкува в смисъл, че за да се прецени вероятността от объркване, която може да съществува между марка на Общността и знак — когато те обхващат идентични или сходни стоки и съдържат доминираща арабска дума, изписана с латински и арабски букви, като тези думи са сходни във визуално отношение и съответните потребители на разглежданите марка на Общността и знак имат основни познания по писмен арабски език — трябва да се вземат предвид значението и произнасянето на тези думи.
 (1) ОВ C 194, 24.6.2014 г.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/12
 Решение на Съда (първи състав) от 21 юни 2007 г. (преюдициално запитване от College van Beroep voor het bedrijfsleven — Нидерландия) — Stichting ROM-projecten/Staatssecretaris van Economische Zaken
 (Дело C-158/06) (1)
 (Структурни фондове - Връщане на предоставена от Общността помощ в случай на нередност - Липса на публикуване и на съобщаване на условията за отпускане на помощта - Незнание на бенефициера - Добросъвестност - Правна сигурност - Ефективност - Член 10 ЕО)
 (2007/C 183/20)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Ищец: Stichting ROM-projecten
 Ответник: Staatssecretaris van Economische Zaken
 Предмет
 Преюдициално запитване — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Тълкуване на член 6 от Решение C(95) 1753 на Комисията от 16 октомври 1995 г. относно отпускане на помощ от Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) и от Европейски социален фонд (ЕСФ) за оперативна програма в рамките на инициативата на общността за МСП [малки и средни предприятия] в полза на зоните от Нидерландия, които отговарят на критериите по цели 1 и 2 — Безусловна и ясна разпоредба, която поражда преки правни последици и е противопоставима на крайния бенефициер — Тълкуване на член 38, параграф 1, буква з) от Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1) — Липса на връщане поради нередност по отношение на бенефициер, който не е бил информиран за решението на Комисията
 Диспозитив
 Когато условията за отпускане на финансова помощ, предоставена от Общността на държава-членка, са изложени в решението за отпускане, но не са били нито публикувани, нито съобщени от тази държава-членка на крайния бенефициер на помощта, общностното право не изключва прилагането на принципа на правната сигурност, с цел да не се допусне връщането от този бенефициер на недължимо платени суми, ако се установи, че той е бил добросъвестен. В такъв случай, с оглед на ефективното осъществяване на правото на Общността да получи обратно отпуснатата помощ, от съответната държава-членка може да се търси финансова отговорност за невъзстановените суми.
 (1) ОВ C 60, 11.3.2006 г.


text:
 8.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 439/17
 Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 8 септември 2014 г. — WebMindLicences Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
 (Дело C-419/14)
 (2014/C 439/25)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: WebMindLicences Kft.
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vám Főigazgatóság
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато следва да се установи кой е доставчикът на услугите за целите на облагане с ДДС по повод на проверката дали сделката има фиктивен характер, дали ѝ липсва действително икономическо и търговско съдържание и дали е осъществена с единствената цел да се получи данъчно предимство, релевантно за тълкуването съгласно член 2, параграф 1, буква в), член 24, параграф 1 и член 43 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (наричана по-нататък „Директивата за ДДС“) ли е обстоятелството, че в главното производство управителят на дружеството лицензодател и негов едноличен собственик е физическото лице, което е създало прехвърленото с посочения договор за лицензия ноу-хау?
 2)
 При утвърдителен отговор на въпрос No 1, релевантно при прилагането на член 2, параграф 1, буква в), член 24, параграф 1 и член 43 от Директивата за ДДС и при преценката дали е налице злоупотреба ли е обстоятелството, че това физическо лице оказва или може да окаже неформално влияние върху начина, по който лицензополучателят използва прехвърлената лицензия, както и върху решенията на това предприятие? В този контекст може ли да има значение за тълкуването обстоятелството, че създателят на разглежданото ноу-хау участва или може да участва пряко или непряко чрез дейността си на консултант или чрез съвети относно развитието или използването на това ноу-хау в търговските решения, свързани с предоставянето на основаващата се на посоченото ноу-хау услуга?
 3)
 За да се установи кой е доставчикът на услугите за целите на облагането с ДДС при обстоятелства като разглежданите в главното производство и като се има предвид изложеното във въпрос No 2, има ли значение дали, в допълнение към анализа на стоящия в основата на сделката договор, създателят на разглежданото ноу-хау в качеството му на физическо лице оказва влияние и по-специално решаващо влияние или контрол върху реда и начина, по който се предоставя основаващата се на това ноу-хау услуга?
 4)
 При утвърдителен отговор на въпрос No 3: какви обстоятелства или по-специално какви критерии могат да се вземат предвид при определянето на обхвата на влияние или контрол, за да се установи, че е налице решаващо влияние върху предоставянето на услугата и че е намерило приложение действителното икономическо съдържание на стоящата в основата сделка в полза на предприятието лицензодател?
 5)
 В хипотеза като разглежданата в главното производство при анализа на въпроса дали е получено данъчно предимство, за да се преценят отношенията между участващите в сделката лица и икономически оператори, релевантно ли е обстоятелството, че данъчнозадължените лица, участници в сделката, за която се твърди, че е насочена към избягване на данъци, са юридически лица, докато националната данъчна администрация приписва на


text:
физическо лице вземането на стратегическите и оперативни решения, свързани с използването [на разглежданото ноу-хау] и ако да, трябва ли да се вземе предвид в коя държава членка въпросното физическо лице е взело тези решения? При обстоятелства като разглежданите в настоящото производство ако се окаже, че договорният статут на страните не е определящ, от значение за тълкуването ли е фактът, че управлението на финансовите операции, на персонала и на техническите средства, необходими за предоставянето на осъществяваща се чрез интернет услуга, за която става въпрос по делото, е възложено на подизпълнители?
 6)
 Ако се установи, че клаузите на лицензионния договор не отразяват действително икономическо съдържание, преквалифицирането на договорните клаузи и възстановяването на положението, което би съществувало, ако не се беше осъществила сделката, в която се изразява злоупотребата, означават ли, че данъчната администрация на държавата членка може да определи по друг начин държавата членка на мястото на извършване на доставката и следователно мястото на възникване на данъчното задължение, включително когато лицензополучателят е изпълнил своите данъчни задължения в държавата членка, в която се намира седалището му, в съответствие с условията, предвидени в законодателството на посочената държава членка?
 7)
 Следва ли членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че на тях противоречи и може да се квалифицира като злоупотреба със свободата на установяване и със свободното предоставяне на услуги, договорна конфигурация като разглежданата в главното производство, при която предприятие, данъчнозадължено лице в една държава членка, прехвърля чрез лицензионен договор на друго предприятие, данъчнозадължено лице в друга държава членка, посоченото ноу-хау и правото за използването му за предоставянето на услуги, свързани с предлагане на съдържание за възрастни, посредством базирана в интернет интерактивна комуникационна технология, в хипотеза, при която облагането с ДДС на така прехвърлената услуга е по-благоприятно в държавата, в която се намира седалището на лицензополучателя?
 8)
 При обстоятелства като разглежданите в настоящото дело какво значение следва да се придаде на съображенията от търговски характер, които в допълнение към перспективата да се получи данъчно предимство, са били водещи за предприятието лицензодател, и по-специално в този контекст има ли значение за тълкуването фактът, че управителят и едноличният собственик на лицензодателя е физическото лице, което първоначално е създало въпросното ноу-хау?
 9)
 При анализа на съставляващото злоупотреба поведение може ли да се вземат предвид и, ако да, какво е тяхното значение, обстоятелства, сходни с разглежданите в главното производство, като техническите аспекти и инфраструктурата, които са необходими за въвеждането и извършването на услугата, предмет на спорната сделка, както и компетентността и персоналът, с който разполага лицензодателят, за да предоставя въпросната услуга?
 10)
 При разглежданите в настоящото дело обстоятелства следва ли член 2, параграф 1, буква в), член 24, параграф 1 и членове 43 и 273 от Директивата за ДДС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС и член 325 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че за да се гарантира ефективното изпълнение на задължението на държавите членки да събират ефективно и в срок целия ДДС и да предотвратяват бюджетните загуби, свързани с трансграничната данъчна измама и трансграничното избягване на данъци, за да може да установи


text:
кой е доставчикът на услугите в случай на сделка, свързана с предоставяне на услуги, данъчната администрация на държава членка има право с цел да се изясни фактическата обстановка да допуска в доказателствената фаза на данъчното производство (с административен характер) данни, информация и доказателствени средства, като например протоколи от подслушване — получени без знанието на данъчнозадълженото лице от разследващата служба на данъчната администрация в рамките на наказателно производство, както и да ги използва и да обосновава с тях своята преценка на данъчноправните последици и че от своя страна административната юрисдикция, контролираща постановеното от данъчната администрация на държавата членка решение, има право да разглежда тези елементи като доказателства при проверката на тяхната законосъобразност?
 11)
 При разглежданите в настоящото дело обстоятелства следва ли член 2, параграф 1, буква в), член 24, параграф 1 и членове 43 и 273 от Директивата за ДДС във връзка с член 4, параграф 3 ДЕС и член 325 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че за да се гарантира ефективното изпълнение на задължението на държавите членки да събират ефективно и в срок целия ДДС и изпълнението на задължението на държавите членки да осигурят спазването на задълженията, наложени на данъчнозадължените лица, предоставената на държавите членки свобода на действие за използването на средствата, с които разполага националната данъчна администрация, включва правото на последната да използва доказателствени средства, които първоначално са получени за целите на наказателно производство за борба с избягването на данъци, включително когато само по себе си националното право не позволява събирането на данни без знанието на заинтересованото лице в рамките на административното производство с цел борба срещу избягването на данъци или когато националното право подчинява събирането на данни без знанието на заинтересованото лице, извършено в рамките на наказателното производство, на условието да са налице гаранции, които не са предвидени в административното данъчно производство, признавайки същевременно правото на данъчната администрация да действа в съответствие с принципа на свобода на доказване?
 12)
 Допуска ли член 8, параграф 2 от ЕКПЧ във връзка с член 52, параграф 2 от Хартата споменатата във въпроси No 10 и No 11 компетентност да се признае на данъчната администрация на държава членка или с оглед на разглежданите в настоящото дело обстоятелства може да се приеме, че използването с цел борба срещу избягването на данъци в рамките на административното данъчно производство на резултатите от извършено без знанието на заинтересованото лице събиране на данни е обосновано с оглед на ефективното събиране на данъка и в интерес на „икономическото благосъстояние на страната“?
 13)
 Ако от отговорите на въпроси No 10, No 11 и No 12 следва, че в рамките на административното производство данъчната администрация на държавата членка може да използва такива доказателствени средства, съществува ли в тежест на националната данъчна администрация абсолютно задължение — с цел да се гарантира ефективността на правото на защита и на правото на добра администрация в съответствие с членове 7, 8, 41 и 48 от Хартата във връзка с член 51, параграф 1 от нея — да изслуша данъчнозадълженото лице в хода на административното производство, да му осигури достъп до резултатите от извършеното


text:
без негово знание събиране на информация, както и да се съобрази с целта, с оглед на която са събрани съдържащите се в тези доказателствени средства данни, или в този контекст обстоятелството, че събраната без знанието на заинтересованото лице информация е предназначена единствено за целите на наказателното разследване, поначало изключва използването на такива доказателствени средства?
 14)
 В случай, че доказателствените средства са събрани или са използвани в нарушение на членове 7, 8, 41 и 48 от Хартата във връзка с член 47 от нея, следва ли да се приеме, че националната правна уредба отговаря на изискванията, свързани с правото на ефективни правни средства за защита, когато съгласно посочената правна уредба подадената по съдебен ред поради незаконосъобразност на процедурата жалба срещу решенията по данъчни дела може да бъде уважена и да доведе до отмяна на решението само когато с оглед на конкретния случай съществува възможност оспорваното решение да има друго съдържание, ако нямаше процесуално нарушение, и когато освен това посоченото нарушение е засегнало материалноправното положение на жалбоподателя, или допуснатите по този начин процесуални нарушения трябва да се вземат предвид в по-широк контекст, независимо от влиянието, което процесуалното нарушение в противоречие с Хартата оказва върху изхода на производството?
 15)
 Ефективността на член 47 от Хартата изисква ли в процесуалноправно положение като разглежданото да е налице възможност за административната юрисдикция, която осъществява съдебен контрол върху решението на данъчната администрация на държавата членка, да контролира законосъобразността на получаване на доказателствени средства, събрани с наказателноправна цел и без знанието на заинтересованото лице в рамките на наказателно производство, по-специално когато данъчнозадълженото лице, срещу което паралелно се провежда наказателно производство, не е могло да се запознае с тези документи, нито да оспори тяхната законосъобразност пред съд?
 16)
 Като се има предвид и въпрос No 6 следва ли Регламент (ЕС) No 904/2010 (2) на Съвета от 7 октомври 2010 година относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност — и по-специално с оглед на съображение 7 от него, според което държавите членки следва да си сътрудничат с цел събиране на дължимия данък, за да гарантират правилното определяне на ДДС и следователно те трябва не само да извършват мониторинг върху правилното облагане с дължимия данък на своята територия, но следва също така да предоставят съдействие на други държави членки за гарантиране на правилното облагане с данъка, който е свързан с дейност, която се извършва на тяхната територия, но който е дължим в друга държава членка — да се тълкува в смисъл, че при наличието на обстоятелства като разглежданите в настоящото дело данъчната администрация, която открива, че съществува данъчно задължение, трябва да отправи искане до данъчната администрация на държавата членка, в която данъчнозадълженото лице — обект на данъчна проверка, вече е изпълнило своето задължение за плащане на данъка?
 17)
 Ако отговорът на въпрос No 16 е утвърдителен, взетите от данъчната администрация на държавата членка решения са оспорени по съдебен ред и се установи тяхната процесуална незаконосъобразност поради това, че не е получена информация и не е направено искане до компетентните органи, какви действия трябва да


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/1
 2010/C 134/01
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 113, 1.5.2010 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 100, 17.4.2010 г.
 ОВ C 80, 27.3.2010 г.
 ОВ C 63, 13.3.2010 г.
 ОВ C 51, 27.2.2010 г.
 ОВ C 37, 13.2.2010 г.
 ОВ C 24, 30.1.2010 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/2
 Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht Innsbruck (Австрия) на 14 юни 2010 г. — Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
 (Дело C-293/10)
 ()
 2010/C 274/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht Innsbruck
 Страни в главното производство
 Ищец: Gebhard Stark
 Ответник: D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 4, параграф 1 от Директива 87/344/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че не са в съответствие с него член 158k, параграф 2 от Versicherungsvertragsgesetz (Закон за застрахователните договори) и основаваща се на този закон клауза, съдържаща се в общите застрахователни условия, прилагани от застраховател на съдебните разноски, според които застрахованото лице може да избере да бъде представлявано само от, оправомощени да представляват страните професионално лица, чиито кантори се намират по местонахождението на съда или административния орган, пред който следва да се проведе първоинстанционното производство?
 (1) Директива 87/344/ЕИО на Съвета от 22 юни 1987 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно застраховките за съдебни разноски (ОВ L 185, стp. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 186).


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/16
 Решение на Общия съд от 12 юли 2012 г. — Winzer Pharma/СХВП — Alcon (BAÑOFTAL)
 (Дело T-346/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BAÑOFTAL“ - По-ранни национални словни марки „KAN-OPHTAL“ и „PAN-OPHTAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 258/27
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Берлин, Германия) (представител: адв. S. Schneller)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alcon Inc. (Hünenberg, Швейцария) (представител: адв. M. Vidal-Quadras Trias de Bes)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 май 2009 г. (преписка R 795/2008-1) относно производство по възражение между Dr. Robert Winzer Pharma GmbH и Alcon Inc.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 май 2009 г. по преписка R 795/2008-1.
 2.
 Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Dr. Robert Winzer Pharma GmbH.
 3.
 Alcon Inc. понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/22
 Жалба, подадена на 21 август 2013 г. — Bora Creations/СХВП — Beauté Prestige International (essence)
 (Дело T-448/13)
 2013/C 304/38
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bora Creations, SL (Ceuta, Испания) (представители: R. Lange, G. Hild и C.Pape, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Beauté Prestige International SA (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение от 6 юни 2013 г. на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), постановено по дело R 1085/2012-5,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските по делото.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „essence“ за стоки от класове 3, 4, 8, 14, 16, 21, 25 и 26 — регистрация на марка на Общността No 6 816 144.
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Основание на искането за обявяване на недействителност: абсолютни основания съгласно член 52, параграф 1 от Регламент на Съвета (ЕО) No 207/2009 от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (Регламент относно марката на Общността) (1), а именно, че марката на Общността е регистрирана в нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността.
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и обявява марката на Общността за частично недействителна.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламента относно марката на Общността.
 (1) ОВ L 78, стр. 1


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/6
 Решение на Съда (първи състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Oldenburg, Германия) — Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts/Freerk Heidinga
 (Дело C-434/08) (1)
 (Обща селскостопанска политика - Интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи - Регламент (ЕО) No 1782/2003 - Схема на единно плащане - Прехвърляне на права на плащане - Окончателно прехвърляне)
 2010/C 179/09
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Oldenburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Arnold und Johann Harms als Gesellschaft bürgerlichen Rechts
 Ответник: Freerk Heidinga
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Oldenburg — Тълкуване на член 46, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) No 2019/93, (ЕО) No 1452/2001, (ЕО) No 1453/2001, (ЕО) No 1454/2001, (ЕО) No 1868/94, (ЕО) No 1251/1999, (ЕО) No 1254/1999, (ЕО) No 1673/2000, (ЕИО) No 2358/71 и (ЕО) No 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177) — Договорна клауза, включена в споразумение с предмет привидното осъществяване на пълно и окончателно прехвърляне на права на плащане, според която приобретателят в качеството му на формален притежател на правата на плащане трябва да активира тези права чрез използване на съответните площи, но е длъжен да изплати на прехвърлителя част от предоставените плащания
 Диспозитив
 Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (ЕИО) No 2019/93, (ЕО) No 1452/2001, (ЕО) No 1453/2001, (ЕО) No 1454/2001, (ЕО) No 1868/94, (ЕО) No 1251/1999, (ЕО) No 1254/1999, (ЕО) No 1673/2000, (ЕИО) No 2358/71 и (ЕО) No 2529/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска споразумение като разглежданото в главното производство с предмет окончателно прехвърляне на права на плащане, според което приобретателят в качеството му на носител на правата на плащане е длъжен да активира посочените права и да превежда на прехвърлителя без никакво ограничение във времето всички или част от плащанията, които е получил на това основание, при условие че целта на споразумението не е да позволи на прехвърлителя да си запази част от правата на плащане, които формално е прехвърлил, а да определи въз основа на стойността на тази част от правата на плащане цената, уговорена за прехвърлянето на всички права на плащане.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/12
 Преюдициално запитване от Raad van State (Нидерландия), постъпило на 7 април 2017 г. — X, Y/Staatsscretaris van Veiligheid en Justitie
 (Дело C-180/17)
 (2017/C 202/18)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: X, Y
 Ответник: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 13 от Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, 2008 г., стр. 98, наричана по-нататък „Директивата за връщането“) във връзка с членове 4, 18, член 19, параграф 2 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато националното право предвижда възможност за въззивно оспорване по съдебен ред на индивидуален административен акт, съдържащ решение за връщане по смисъла на член 3, параграф 4 от Директива 2008/115/ЕО, подадената въззивна жалба по съдебен ред трябва съгласно правото на Съюза да поражда автоматично суспензивно действие, в случай че гражданинът на третата страна твърди, че изпълнението на решението за връщане би довело до сериозен риск от нарушаване на принципа на забраната за връщане? С други думи, следва ли връщането на съответния гражданин на трета страна в подобен случай да бъде спряно, докато тече срокът за въззивно оспорване по съдебен ред — или когато е подадена въззивна жалба по съдебен ред — до постановяване на съдебното решение по подадената въззивна жалба, без да е необходимо засегнатият гражданин на третата държава изрично да е поискал това?
 2)
 Следва ли член 46 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г. стр. 60) във връзка с членове 4, 18, член 19, параграф 2 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че когато националното право предвижда възможност за въззивно оспорване по съдебен ред на индивидуален административен акт, с който се отхвърля молба за предоставяне на международна закрила, подаването на такава въззивна жалба по съдебен ред следва да поражда автоматично суспензивно действие? С други думи, следва ли връщането на молителя в подобен случай да бъде спряно, докато тече срокът за въззивно оспорване по съдебен ред — или когато е подадена въззивна жалба по съдебен ред — до постановяване на съдебното решение по подадената въззивна жалба, без да е необходимо засегнатият молител изрично да е поискал това?
 3)
 За да се породи автоматично суспензивно действие в посочения смисъл, от значение ли е обстоятелството дали молбата за предоставяне на международна закрила, с оглед на която е подадена жалбата по съдебен ред, а впоследствие и въззивната жалба по съдебен ред, е отхвърлена на някое от посочените в член 46, параграф 6 от Директива 2013/32/ЕС основания? Или това изискване е в сила за всички посочени в тези директива категории индивидуални административни актове по въпросите на убежището?


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/18
 Жалба, подадена на 15 септември 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети разширен състав) от 1 юли 2008 г. по дело T-266/02, Deutsche Post AG, подкрепено от Федерална република Германия срещу Комисия на Европейските общности, подкрепена от Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste e.V. (BIEK) и UPS Europe NV/SA (факс от 12 септември 2008 г.)
 (Дело C-399/08 P)
 (2008/C 301/33)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: V. Kreuschitz, J. Flett, B. Martenczuk)
 Други страни в производството: Bundesverband Internationaler Express- und Kurierdienste eV, UPS Europe NV/SA, Deutsche Post AG, Федерална република Германия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени изцяло обжалваното решение,
 —
 Да се установи съгласно член 61 от Статута на Съда, че жалбоподателят в първоинстанционното производство не е доказал, че решението нарушава член 87, параграф 1 ЕО, и съответно жалбата да се отхвърли. При условията на евентуалност, Комисията иска делото да се върне за ново разглеждане на Първоинстанционния съд,
 —
 Да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ответник по жалбата е Deutsche Post AG (DPAG) — голямо предприятие, извършващо дейност в международен аспект в областта на пощенските услуги, което е получило значителни компенсационни плащания от държавни средства. В отделно решение по член 82 ЕО от 2002 г., което не било обжалвано, Комисията била установила, че DPAG е злоупотребила с господстващото си положение на пазара на колетни пратки посредством цени, които не покриват разходите. Тъй като в съответния период DPAG повсеместно било реализирало загуби, тази агресивна ценова политика могла да бъде финансирана само със средства, които предприятието получило като финансова компенсация.
 В настоящата жалба централно място заема въпросът, кой метод за анализ е можела да използва Комисията при особените обстоятелства на конкретния случай, за да установи наличието на незаконна държавна помощ, предоставена на DPAG.
 Според предпочетения в обжалваното решение от Първоинстанционния съд метод би трябвало всички приходи и разходи, свързани със задължението за обществена услуга, да се проверят във връзка с това дали предприятието е получило завишена финансова компенсация от страна на държавата. От наличието на подобна свръхкомпенсация би могло да се заключи, че тези средства са били използвани и за финансирането на нелоялната ценова политика в съседния пазар на колетните пратки „от врата до врата“.
 Според използвания в решението метод, са били изследвани породените от нелоялната ценова политика дефицити в съседния пазар и се е установи, дали тези дефицити са компенсирани с държавни средства. Установяла ли се такава компенсация и липсвал ли е друг източник на средства (във формата на собствени средства на предприятието), би трябвало да се заключи, че са били използвани държавни средства за финансиране на нелоялната ценова политика в съседния пазар на колетните пратки „от врата до врата“.
 Комисията счита за законосъобразен метода, използван от нея в решението. С негова помощ, въз основа на поредица от взаимосвързани логични аргументи, които включват и предположението, че в крайна сметка парите би трябвало да дойдат от някъде, можело да се


text:
направи заключение за наличие на неправомерна държавна помощ. В обжалваното съдебно решение не са били поставени под въпрос нито поредицата от взаимосвързани аргументи, нито стоящите в основата ѝ факти. Въпреки това, без по-нататъшни обяснения в обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд изхождал от позицията, че само първият метод можел да се вземе предвид.
 Комисията се позовава на следните правни основания: Налице е нарушение на член 87, първа алинея и член 86, втора алинея ЕО, доколкото в обжалваното съдебно решение тези разпоредби са изтълкувани погрешно в смисъл, че изключвали приложението на метод, който иначе не се оспорва в обжалваното съдебно решение, който метод давал възможност да се заключи наличието на несъвместима с общия пазар държавна помощ въз основа на логични и убедителни аргументи. Освен това Комисията се позовава на това, че Първоинстанционният съд не е компетентен, както и на нарушение на член 230 ЕО, доколкото Първоинстанционният съд е надхвърлил правомощията си и е излязъл извън предвиденото в член 230 ЕО правомощие за извършване на проверка, както и на член 36 от Статута на Съда, доколкото Първоинстанционният съд е пропуснал да обоснове незаконосъобразността на използвания в решението метод.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/32
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 30 май 2016 г. — Kozuba Premium Selection sp. z o.o. със седалище Варшава/Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie
 (Дело C-308/16)
 (2016/C 335/43)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kozuba Premium Selection sp. z o.o. със седалище Варшава
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Warszawie [директор на Данъчна дирекция Варшава]
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 135, параграф 1, буква й) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба (член 43, параграф 1, точка 10 от Закона от 11 март 2004 г. за данък върху стоките и услугите [Ustawa o podatku od towarów i usług], Dz. U. бр. 54, позиция 535, изменен, наричан по-нататък „ЗДСУ“), съгласно която от ДДС се освобождава доставката на сгради, строежи или части от тях, освен когато:
 a)
 доставката е извършена в рамките на първото обитаване или преди това;
 б)
 между първото обитаване и доставката на сградата, строежа или на част от тях е изтекъл срок, по-кратък от 2 години, доколкото член 2, точка 14 ЗДСУ определя, че първото обитаване е отдаването за ползване при изпълнение на облагаеми доставки, на първоначалния приобретател или ползвател на сградата, строежа или част от тях, след тяхното:
 a)
 завършване, или
 б)
 подобряване, ако разходите за подобренията по смисъла на разпоредбите относно подоходното облагане представляват не по-малко от 30 % от първоначалната стойност?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/54
 Жалба, подадена на 2 юли 2014 г. — Torrevisa/Комисия
 (Дело T-502/14)
 2014/C 282/71
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Torrevisa, SA (Торевиеха, Испания) (представител: J. De Juan Casadevall, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 при условията на евентуалност и в случай, че испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ) се приеме за незаконосъобразна държавна помощ, да разпореди възстановяване само до датата на публикуване в Официален вестник на Европейския съюз на решението за откриване на официалната процедура по разследване, а именно 21 септември 2011 г., и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като вече изложените по дело T-500/14, Derivados del Flúor/Комисия.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/12
 Решение на Съда (седми състав) от 3 март 2016 г. — Кралство Испания/Европейска комисия
 (Дело C-26/15 P) (1)
 ((Обжалване - Регламент (ЕО) No 1234/2007 - Обща организация на селскостопанските пазари - Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 - Приложение I, част Б 2, точка VI, Г, пето тире - Сектори на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци - Цитрусови плодове - Стандарти за търговия - Разпоредби относно маркировката - Посочване на консервантите или на други химични вещества, използвани при третиране след прибиране на реколтата))
 (2016/C 156/16)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Schima, I. Galindo Martín и K. Skelly)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/5
 Решение на Съда (голям състав) от 15 декември 2009 г. — Европейска комисия/Кралство Дания
 (Дело C-461/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Безмитен внос на военна екипировка)
 2010/C 51/07
 Език на производството: датски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou и H. Støvlbæk)
 Ответник: Кралство Дания (представители: J. Molde, J. Bering Liisberg и B. Weis Fogh)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Република Гърция (представители: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou и K. Boskovits), Португалска република (представители: C. Guerra Santos, L. Inez Fernandes и J. Gomes), Република Финландия (представители: E. Bygglin и A. Guimaraes-Purokoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 2, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите (ОВ L 155, стр. 1) и, за периода след 31 май 2000 г., от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Безмитен внос на военни материали
 Диспозитив
 1.
 Като отказва да изчисли и да плати на Комисията на Европейските общности собствените ресурси, които не е събрало през периода 1 януари 1998 г.—31 декември 2002 г. във връзка с освобождаването от мита на внос на военно оборудване, както и като отказва да заплати лихвите за забава, свързани с неплащането на Комисията на Европейските общности посочените собствени ресурси, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си съответно по членове 2 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствените ресурси на Общностите, изменен с Регламент (Евратом, ЕО) No 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година до 31 май 2000 г., както и, считано от тази дата, по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.
 2.
 Осъжда Кралство Дания да заплати съдебните разноски.
 3.
 Република Гърция, Португалската република и Република Финландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 48, 25.2.2006 г.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/16
 Жалба, подадена на 6 декември 2012 г. от El Corte Inglés, SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-39/10, El Corte Inglés, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-578/12 P)
 2013/C 46/30
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (представители: E. Seijo Veiguela, abogada, J.L. Rivas Zurdo, abogado)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Emilio Pucci International BV
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени изцяло Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. по дело T-39/10,
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските на El Corte Inglés, SA,
 —
 да осъди Emiliо Pucci International BV да заплати разноските на El Corte Inglés, SA.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква, че съществува вероятност от объркване (член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността (1)) между по-ранните марки „EMIDIO TUCCI“ и „E. TUCCI“, от една страна, и оспорваната заявка за марка на Общността „PUCCI“, от друга страна, по отношение на всичките обозначени продукти от класове 3, 9, 14, 18, 25 и 28, тъй като той е доказал реално използване на всичките си испански марки и има една марка (заявка за марка на Общността No 3679528), спрямо която не се прилага това задължение, и знаците, предмет на спора, са толкова сходни, че могат да породят объркване. Освен това условията за прилагане на член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността от 2009 г. също са изпълнени в настоящия случай, тъй като по-ранните регистрации се ползват с репутация в Испания по отношение на модните стоки и използването на сходен знак от трето лице би увредило и би извлякло неоснователно полза от тази репутация.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/11
 Определение на Съда (пети състав) от 16 май 2011 г. — X Technology Swiss GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-429/10 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Знак, който се изразява в частично оцветяване на продукта - Оцветяване в оранжево на предната част на чорап - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1, буква б)
 2011/C 252/20
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: X Technology Swiss GmbH (представители: A. Herbertz и R. Jung, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 15 юни 2010 г. по дело X Technology Swiss/СХВП (T-547/08), с което Общият съд отхвърля жалбата срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2008 г. за отхвърляне на жалбата срещу отказа на проверителя да регистрира като марка на Общността за стоки от клас 25 знак, който се изразява в оцветяване в оранжево на предната част на чорап — Отличителен характер на знак, който се изразява в частично оцветяване на продукта.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда X Technology Swiss GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/8
 Решение на Съда (първи състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln — Германия) — cp-Pharma Handels GmbH/Федерална република Германия
 (Дело C-448/06) (1)
 (Преюдициално запитване - Действителност на Регламент (ЕО) No 1873/2003 - Ветеринарномедицински продукти - Регламент (ЕИО) No 2377/90 - Максимално допустими граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход - Прогестерон - Ограничение на употребата - Директива 96/22/ЕО)
 (2008/C 223/11)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Köln
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: cp-Pharma Handels GmbH
 Ответник: Федерална република Германия
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Köln — Действителност на Регламент (ЕО) No 1873/2003 на Комисията от 24 октомври 2003 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (ОВ L 275, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 50, стр. 63), доколкото като ограничава условията за употребата на прогестерона като активна съставка на ветеринарномедицинските продукти до предписване само по вътрешновагинален път, той изключва възможността за предписване на тази субстанция чрез интрамускулно инжектиране — Наличие или не на компетентност на Комисията за това ограничаване, предвид член 1 буква а) и член 3 от Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета от 26 юни 1990 г. относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход (ОВ L 224, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 8, стр. 26), във връзка с член 4, точка 1 от Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забрана на употребата на определени субстанции с хормонално или тиреостатично действие и на бета-агонисти в животновъдството и за отмяна на Директиви 81/602/ЕИО, 88/146/ЕИО и 88/299/ЕИО (ОВ L 125, стр. 3, Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 18, стр. 242)
 Диспозитив
 При разглеждането на поставения въпрос не е установен нито един факт, който е от естество да засегне действителността на Регламент (ЕО) No 1873/2003 на Комисията от 24 октомври 2003 г. за изменение на приложение II към Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета относно установяване на процедура на Общността за определяне на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от ветеринарномедицински продукти в храните от животински произход.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/40
 Жалба, подадена на 6 юни 2014 г. — FCC Aqualia/СХВП– Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY)
 (Дело T-402/14)
 2014/C 261/66
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: FCC Aqualia, SA (Мадрид, Испания) (представители): J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa и N. González-Alberto Rodríguez, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени частично решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 март 2014 г. по преписка R 1209/2013-1, и да откаже регистрацията на марката на Общността No 1 0 1 22 976„AQUALOGY“ за услугите от класове 35, 37, 39, 40 и 42 въз основа на относителното основание за възражение, предвидено в член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009;
 —
 при условията на евентуалност, ако не бъде уважено изцяло предходното искане, да отмени частично въз основа на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 обжалваното решение, доколкото с него се потвърждава отхвърлянето на възражението на марката на Общността No 1 0 1 22 976„AQUALOGY“ за услуги от класове 35, 37, 39, 40 и 42, и да върне делото на апелативния състав за повторно пълно преразглеждане на преписката с оглед на основанията за отказ, предвидени в посочения член;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка със словния елемент „AQUALOGY“ за продукти и услуги от класове 1, 4, 5, 6, 7, 9, 11, 12, 17, 19, 27, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44 и 45 — Заявка за марка на Общността No 1 0 1 22 976
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „AQUALIA“ и национална фигуративна марка със словния елемент „AQUALIA“ за продукти и услуги от класове 7, 9, 32, 35, 36, 37, 39, 40 и 42
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/21
 Иск, предявен на 7 юли 2014 г. — Европейска комисия/Република Финландия
 (Дело C-329/14)
 2014/C 292/26
 Език на производството: фински
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, K. Herrmann и I. Koskinen)
 Ответник: Република Финландия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска,
 —
 да бъде установено, че като по отношение на континенталната част от територията си и по отношение на област Åland Република Финландия не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за транспонирането във вътрешното ѝ право на член 2, точка 2 и член 9, параграф 1 от Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 2010 година относно енергийните характеристики на сградите (1), или най-малкото като не е уведомила Комисията за това, тази държава членка не е изпълнила задълженията си по член 28, параграф 1 от тази директива,
 —
 на основание на член 260, параграф 3 ДФЕС на Република Финландия да бъде наложена периодична имуществена санкция в размер на 19 178,25 EUR дневно, считано от датата на съобщаване на съдебното решение на Съда на Европейския съюз, платима по сметка „собствени ресурси на Европейския съюз“, тъй като тази държава членка е нарушила задължението си да съобщи мерките за транспониране на директива, приета в съответствие с определена законодателна процедура,
 —
 Република Финландия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 9 юли 2012 г.
 (1) ОВ L 153, стр. 13.


text:
 29.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/26
 Жалба, подадена на 5 септември 2011 г. — Agrucon и др./Комисия
 (Дело T-482/11)
 2011/C 319/54
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Agrupación Española de Fabricantes de Conservas Vegetales (Agrucon) (Мадрид, Испания), Associazione Italiana Industrie Prodotti Alimentari (AIIPA) (Милано, Италия), Associazione Nazionale degli Industriali delle Conserve Alimentari Vegetali (Anicav) (Неапол, Италия), Campil-Agro-Industrial do Campo do Tejo, Lda (Cartaxo, Португалия), Evropaïka Trofima AE (Larissa, Гърция), FIT — Fomento da Indústria do Tomate, SA (Águas de Moura, Португалия), Konservopoiïa Oporokipeftikon Filippos AE (Veria, Гърция), Panellinia Enosi Konsepvopoion (Атина, Гърция), Elliniki Etairia Konservon AE („KYKNOS“) (Nafplio, Гърция), Anonymos Viomichaniki Etaireia Konservon D. Nomikos (Marousi, Гърция), Italagro — Indústria de Transformação de Produtos Alimentares, SA (Castanheira do Ribatejo, Португалия), Kopais Anonymi Viomichaniki Kai Emporiki Etairia Trofimon & Poton (Kopais ABEE) (Maroussi, Гърция), Serraïki Konservopoiïa Oporokipeftikon Serko AE (Serres, Гърция), Sociedade de Industrialização de Produtos Agrícolas — Sopragol, SA (Mora, Португалия), Sugalidal — Indústrias de Alimentação, SA (Benavente, Португалия), Sutol — Indústrias Alimentares, Lda (Alcácer do Sal, Португалия), Zanae Zýmai Artopoiías Níkoglou AE Viomichanía Empório Trofímon (Солун, Гърция) (представители: J. da Cruz Vilaça, S. Estima Martins и S. Carvalho de Sousa, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени разпоредбите на член 50, параграф 3 и член 60, параграф7 от Регламент No 543/2011 на Комисията (1),
 —
 да разпореди съединяване на настоящото дело и дело T-454/2010 за целите на устната фаза на производството или на съдебното решение, което слага край на производството, или най-малкото за целите на устната фаза на производството, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от обстоятелството, че Регламент No 543/2011 на Комисията нарушава Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (ОВ L 299, стр. 1), тъй като:
 —
 незаконосъобразно предвижда, че инвестициите и действията, свързани с преобразуването на плодовете и зеленчуците в преработени плодове и зеленчуци, могат да бъдат приемливи за подпомагане, и
 —
 в стойността на предлаганата на пазара продукция от предназначени за преработка продукти незаконосъобразно включва така наречените „дейности, които не представляват същинска преработка“ (които очевидно обхващат подготвителните дейности и дейностите след преработката), докато Общият регламент за ООП предвижда, че разпоредбите относно организациите на производителите, по-специално във връзка с предоставянето на помощ, се прилагат само за продуктите, обхванати от общата организация на пазара в сектора на плодовете и зеленчуците.
 2.
 Второто правно основание е изведено от обстоятелството, че като предвижда на организациите на производителите да се предоставя помощ, която обхваща производствени дейности във връзка с предназначени за преработка плодове и зеленчуци, извършвани и от частни предприятия, Регламент No 543/2011 на Комисията нарушава принципа на недопускане на дискриминация, който забранява сходни положения да се третират по различен начин, освен ако това третиране не е обективно обосновано.
 3.


text:
Третото правно основание е изведено от обстоятелството, че като предвижда на организациите на производителите да се предоставя помощ, която обхваща производствени дейности във връзка с предназначени за преработка плодове и зеленчуци, извършвани и от частни предприятия, Регламент No 543/2011 на Комисията нарушава принципа на пропорционалност, тъй като надхвърля това, което би било необходимо за постигане на хипотетична цел на Общата селскостопанска политика по отношение на вертикалната интеграция на организации на производители.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 157, стр. 1)


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/48
 Определение на Съда (девети състав) от 18 април 2013 г. (преюдициално запитване от Cour administrative d'appel de Nantes — Франция) — Adiamix/Ministre de l'Économie et des Finances
 (Дело C-368/12) (1)
 (Член 53, параграф 2 от Процедурния правилник - Преюдициално запитване - Държавни помощи - Решение на Комисията, с което схема за помощи е обявена за несъвместима с общия пазар - Възстановяване на помощи - Преценяване на валидността на акт на Съюза - Неуточняване на причините, обуславящи необходимостта да се даде отговор на преюдициалните въпроси - Явна недопустимост)
 2013/C 225/84
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative d'appel de Nantes
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Adiamix
 Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour administrative d'appel de Nantes — Валидност на Решение 2004/343/ЕО на Комисията от 16 декември 2003 година относно схемата за помощи, въведена в действие от Франция във връзка с изкупуването на предприятия в затруднено положение (ОВ L 108, стр. 38)
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Cour administrative d’appel de Nantes (Франция) с акт от 26 юли 2012 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 295, 29.9.2012 г.


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/16
 Иск, предявен на 25 юли 2007 г. — cApStAn Sprl/Комисия
 (Дело T-287/07)
 (2007/C 223/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: cApStAn Sprl (Брюксел, Белгия) (представител: J. Bublot, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението за отказ на Комисията.
 Правни основания и основни доводи
 С предявения иск ищецът иска отмяна на решение на Комисията от 22 май 2007 година, с което се отхвърля представената от него оферта във връзка с обявена процедура за възлагане на обществена поръчка „Post-editing services PER 2007“ (1) поради липса на доказателства за опит в съответната област.
 В подкрепа на искането си за отмяна на спорното решение ищецът изтъква, че Комисията е допуснала явна грешка при прочита на кандидатурата му, тъй като обществената поръчка се отнася именно до неговото поле на действие, нещо което, ищецът претендира, че е обозначил ясно в офертата си. Той посочва също така, че вече е получил обществена поръчка в тази област от Комисията и че предоставените по този повод услуги никога не са били поставени под въпрос.
 Освен това ищецът изтъква, че обжалваното решение се основава на очевидно погрешни мотиви и че тази грешка се състои в липса на мотивиране.
 (1) ОВ 2007/S 21-023949.


text:
 6.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/14
 Решение на Общия съд от 21 май 2015 г. — Wine in Black/СХВП — Quinta do Noval-Vinhos (Wine in Black)
 (Дело T-420/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Wine in Black“ - По-ранна словна марка на Общността „NOVAL BLACK“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 221/19)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Wine in Black GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Bauer и V. Ahmann, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: M. Vuijst и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Quinta do Noval-Vinhos, SA (Pinhão, Португалия)
 Предмет
 Жалба против решение на първи апелативен състав на СХВП от 6 март 2014 г. (дело R 1601/2013-1) във връзка с производство по възражение между Quinta do Noval-Vinhos, SA и Wine in Black GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 март 2014 г. (дело R 1601/2013-1).
 2)
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/27
 Иск, предявен на 18 май 2007 г. — Far Eastern Textile/Съвет
 (Дело T-167/07)
 (2007/C 170/54)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Тайван) (представител: P. De Baere, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Регламент (ЕО) No 192/2007 на Съвета от 22 февруари 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход, inter alia, от Тайван, в частта му, в която той се отнася до ищеца; и
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, който е тайвански производител и износител на полиетиленов терефталат, иска отмяната на Регламент (ЕО) No 192/2007 на Съвета от 22 февруари 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от Индия, Индонезия, Малайзия, Република Корея, Тайланд и Тайван, изготвено след провеждането на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие на съществуващите мерки и частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 2 и член 11, параграф 3 от Регламент (EО) No 384/96 (1).
 В подкрепа на своя иск ищецът изтъква на първо място, че Съветът е нарушил член 2, параграф 11 от приетия от него основен регламент (2), като е приложил несиметричен метод за изчисление на дъмпинговия марж на ищеца.
 На второ място, ищецът твърди, че Съветът е нарушил член 253 ЕО, като не е изложил съответните мотиви, поради които симетричните методи за сравнение не са отразили пълната степен на дъмпинга.
 На трето място, ищецът твърди, че Съветът е нарушил член 2, параграфи 10, 11 и 12 от основния регламент, като е изчислил дъмпинговия марж на ищеца чрез използването на зануляващи методи, като е занулил всички негативни дъмпингови маржове при изчисляването на среднопретегления дъмпингов марж съгласно член 2, параграф 12.
 И накрая, ищецът твърди, че като не е изложил съответните мотиви за изчисляването на дъмпинговия марж на ищеца чрез зануляващи методи, Съветът е нарушил член 253 ЕО.
 (1) ОВ 2007 г., L 59, стр. 1.
 (2) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 г., L 56, стр. 1).


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/40
 Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — BPCE/ЕЦБ
 (Дело T-745/16)
 (2017/C 006/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: BPCE (Париж, Франция) (представители: A. Gosset-Grainville, C. Renner и P. Kupka, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската централна банка No ECB/SSM/2016-9695005MSXI0YEMGDF46/195 от 24 август 2016 г.,
 —
 да осъди при всяко положение Европейската централна банка да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от липса на компетентност, която опорочавала решението на Европейската централна банка (ЕЦБ) от 24 август 2016 г., с което отхвърля молбата на жалбоподателя да се ползва от изключване на експозициите към Caisse des dépôt et consignations, които произтичат от централизираните средства, събрани в рамките на регламентираното спестяване, при изчисляването на отношението на ливъридж (наричано по-нататък „обжалваното решение“), тъй като ЕЦБ не била компетентна да откаже исканото изключване, след като e установила, че всички условия, поставени в приложимите разпоредби на Съюза, са изпълнени.
 2.
 Второто основание е изведено от няколко грешки при прилагане на правото, които били допуснати от ответника. Жалбоподателят смята, че дори да се предположи, че ЕЦБ е била компетентна да приеме обжалваното решение, то не би било валидно, тъй като било опорочено от няколко грешки при прилагане на правото, с оглед, както на Регламент (ЕС) No 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) No 648/2012 (ОВ L 176, 2013 г., стр. 1; наричан по-нататък „Регламент No 575/2013“), така и на намерението на законодателя на Европейския съюз, поради това, че ЕЦБ тълкува неправилно посочената правна уредба и затова приема решение, което:
 —
 противоречи на целите и задачите на правилата относно отношението на ливъридж, тъй като не е съобразено не само с целта на самата правна уредба относно отношението на ливъридж, но също и с намерението на законодателя, изразено чрез приемането на параграф 14 от член 429 от Регламент No 575/2013,
 —
 изменя основната разпоредба, като взема предвид две нови условия, които не са предмет на посочената разпоредба,
 —
 лишава от полезен ефект член 429, параграф 14 от Регламент No 575/2013.
 3.
 Третото основание е изведено от няколко явни грешки в преценката, допуснати в обжалваното решение, по-конкретно относно естеството на централизираните средства от регламентираното спестяване, относно последствията от вписването на средствата в баланса на банката и относно ефекта на механизма на адаптиране на централизираните суми.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на няколко общи принципа на правото на Съюза, а именно, принципа на пропорционалност, принципа на правна сигурност и принципа на добра администрация, тъй като ЕЦБ нарушила задължението си за полагане на грижа.
 5.
 Петото основание е изведено от липсата на мотиви на обжалваното решение, тъй като изискванията за мотивиране към ЕЦБ са по-строги, а мотивите на посоченото решение са непълни и двусмислени.


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/21
 Жалба, подадена на 23 февруари 2012 г. — Gas/СХВП — Grotto (GAS)
 (Дело T-92/12)
 2012/C 126/41
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: André Pierre Gas (Марсилия, Франция) (представител: адв. L. Levy)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Grotto SpA (Chiuppano, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени изцяло решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 17 ноември 2011 г. по преписка R 600/2009-1 и да върне делото на СХВП, за да се произнесе отново в светлината на предстоящото решение,
 —
 да осъди притежателя на спорната марка на Общността да заплати всички бъдещи съдебни разноски по настоящото производство и да възстанови на жалбоподателя разноските по обжалването, направените от него към днешна дата.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „GAS“ за стоки от класове 9, 18 и 25 — Регистрирана марка на Общността No 882548
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: искането за обявяване на недействителност се основава, от една страна, на прилагането на член 53, параграф 1, букви а) и в), на член 8, параграф 1, буква б), на член 53, параграф 2 и на член 8, параграф 1 от Регламент No 207/2009, и от друга страна, на френските регистрации No 1594704 и No 1627459 на фигуративни марки „GAS- BIJOUX“ и „BIJOUX -GAS-“ за стоки от класове 14 и 25.
 Решение на отдела по отмяна: отменя марката на Общността.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Изложени правни основания:
 Нарушение на член 56, параграф 3 от Регламент No 40/94 (член 57, параграф 3 от новия регламент) и на правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент No 2868/95; нарушение на член 15, параграфи 1 и 2 от Регламент No 40/94 и на член L714, параграф 5, буква б) от френски Кодекс на интелектуалната собственост; нарушение на член 73 от Регламент No 40/94 (член 75 от новия регламент), тъй като апелативният състав е допуснал редица грешки при прилагане на правото и грешки в преценката по отношение на доказването на сериозното използване на по-ранната марка за стоки от клас 25.
 Неправилно прилагане на член 52, параграф 1, буква а) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 и нарушение на член 53 от Регламент No 40/94, както и на разпоредбите на френското право — член 2262 от Гражданския кодекс и член L714, параграф 3 от Кодекс на интелектуалната собственост, тъй като апелативният състав е преценил неправилно опасността от объркване.
 Нарушение на член 62, параграф 1 от Регламент No 40/94, тъй като апелативният състав не е имал право да ограничава анализа си единствено до по-ранното право, произтичащо от