text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/29
 Иск, предявен на 3 март 2015 г. — Европейска комисия/Румъния
 (Дело C-104/15)
 (2015/C 146/35)
 Език на производството: румънски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Nicolae, D. Loma-Osorio Lerena)
 Ответник: Румъния
 Искания на ищеца
 —
 да установи, че като не е взела мерките, необходими за предотвратяване на замърсяването с прахови частици от басейна Бошняг — разширение, прилежащо към медодобивно-цинковите мини Moldomin от Moldova Nouă, Румъния не е изпълнила задълженията си, произтичащи от разпоредбите на член 4 и на член 13, параграф 2 от Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1);
 —
 да осъди Румъния да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Искът, предявен от Европейската комисия срещу Румъния, има за предмет обстоятелството, че румънските власти не са взели мерки за предотвратяване на замърсяването с прахови частици от един от седиментните басейни на медодобивна мина.
 Комисията поддържа, че невземането на необходимите мерки, за да се избегне дисперсията на праховите частици от повърхността на седиментния басейн Boșneag — разширение, което засяга здравето на човека и околната среда, Румъния не се е съобразила с разпоредбите на член 4 и член 13, параграф 2 от Директива 2006/21/ЕО. Комисията счита, че Румъния трябва да гарантира опазването на здравето на човека и околната среда от каквито и да било негативни последици, макар и да се ползва с определена степен на гъвкавост при определянето на конкретните мерки, които следва да се приемат при спазване на изискванията, определени в член 4 от директивата. Също така Комисията счита, че член 13, параграф 2, от директивата налага конкретно задължение на компетентните органи, а именно да вземат адекватни мерки за предотвратяването или намаляването на праха.
 Комисията се основава в този случай на докладите на компетентните румънски власти в областта на опазването на околната среда, на информации от печата и на отговорите, дадени от Румъния в досъдебното производство, въз основа на които поддържа, че в района на Moldova Nouă е налице значително замърсяване с произход от седиментния басейн Бошняг — дисперсия, настъпваща най-вече в периодите на силни ветрове, които имат вредоносни последици за здравето на жителите и за околната среда.
 Също така Комисията счита, че Румъния не може да се позове на чисто вътрешни положения като например приватизацията на Moldomin и поемането в бъдеще на задълженията във връзка с околната среда от определен купувач, за да оправдае неизпълнението на произтичащите от директивата задължения.
 (1) ОВ L 102, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 3.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/37
 Жалба, подадена на 4 декември 2007 г. — Sergio и др./Комисия
 (Дело F-137/07)
 (2008/C 79/72)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giovanni Sergio (Брюксел, Белгия) и други, (представител: M. Lucas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните съюзи и сдружения на служителите (СПССС)“ и Генерална дирекция „Персонал и администрация (ГД ADMIN)“, както и на решенията на органа по назначаването (ОН), потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г., и на решението от 14 ноември 2006 г. — Искане за обезщетение под формата на едно символично евро.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните съюзи и сдружения на служителите (СПССС) и ГД ADMIN относно отпускането на средства за представителство на персонала за 2006 г.“, изпратен на секретаря на Alliance, както и на председателите на Union Syndicale Fédérale (USF) и на Fédération de la fonction publique européenne (FFPE) с паметна записка от 19 декември 2006 г. на генералния директор на Генерална дирекция „Персонал и администрация“,
 —
 да се отменят индивидуалните решения за освобождаване от длъжност, приети в полза на представителите на „Alliance“ и/или на „FFPE“ въз основа на този протокол или на изчислението от 26 май 2006 г. на представителността на СПССС въз основа на резултатите от изборите от м. май 2006 г. на местната секция в Брюксел и потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г.,
 —
 да се отмени решението от 14 ноември 2006 г. на генералния директор на ГД „Персонал и администрация“, с което се прекратява командировката на половин работен ден на г-н Marquez-Garcia и той се възстановява на работа на пълно работно време в своя отдел,
 —
 да се осъди Комисията да плати на всеки от жалбоподателите по едно символично евро като обезщетение за неимуществените и политическите им вреди, като представители на Union Syndicale, и за неимуществените им вреди и вредите, причинени на кариерата им, като длъжностни лица или служители,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/16
 Иск, предявен на 21 декември 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-624/10)
 2011/C 72/28
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: M. Afonso)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като предвижда в дял IV от административна инструкция No 105 от 23 юни 2006 г. (3 A-9-06) административно облекчение, което е изключение от режима на обратно начисляване на ДДС и включва наред с други изисквания това за посочване на данъчен представител от установения извън територията на Франция продавач или доставчик на услуга, Френската република не изпълнява задълженията, които има по силата на Директивата за ДДС и по-конкретно на членове 168, 171, 193, 194, 204 и 214 от нея,
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В исковата си молба Комисията изтъква, че френската правна уредба, въвеждаща изключение от режима за обратно начисляване на ДДС, противоречи на правото на Европейския съюз по няколко причини.
 На първо място данъчно задължените лица, които искат да се ползват от въведената с дял IV от административна инструкция 3 A-9-06 система са длъжни да посочат данъчен представител, което противоречи на член 204 от Директивата за ДДС. Този член допуска държавите членки да налагат такова задължение единствено в случай че със страната на установяване на данъчно задълженото лице не е подписан никакъв правен инструмент за взаимопомощ в областта на непреките данъци, сходна с предвидената в рамките на Съюза.
 На второ място, административното облекчение е поставено в зависимост и от задължението за продавача да се регистрира по ДДС във Франция, което противоречи на член 214, параграф 1 от Директивата за ДДС. От тази разпоредба се установява, че задължението за регистрация по ДДС не се отнася до данъчно задължените лица, които извършват в държава членка, в която не са установени, доставки на стоки или на услуги, за които се прилага режимът на обратно начисляване от клиента, по-конкретно въз основа на член 194 от Директивата за ДДС.
 На трето и последно място системата предвижда ДДС, който се приспада от продавача или доставчика на услугата да се начисли върху ДДС, събиран от един или няколко от неговите клиенти. Това противоречи на разпоредбите на членове 168 и 171 от Директивата за ДДС, по силата на които компенсацията между подлежащ на приспадане ДДС и събран ДДС трябва да се осъществява по отношение на всяко данъчно задължено лице. Това изключение от общия режим не може да се основава и на член 11 от същата директива.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/6
 Решение на Съда (трети състав) от 12 септември 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“/Melitta Josefa Boedeker
 (Дело C-64/12) (1)
 (Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Трудов договор - Член 6, параграф 2 - Приложимо право при липса на избор - Право на страната, в която работникът или служителят „извършва обичайно своята работа“ - Договор, който е в по-тясна връзка с друга държава членка)
 2013/C 325/09
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Anton Schlecker, действащ под търговското наименование „Firma Anton Schlecker“
 Ответник: Melitta Josefa Boedeker
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г. (ОВ L 266, стр. 1, текстът на български език е публикуван в ОВ L 347, 2007 г., стр. 1) — Приложимо право при липса на избор — Трудов договор — Право на държавата на обичайното осъществяване на работата — Работник или служител, който трайно и непрекъснато извършва работа в една държава членка — Трудов договор, който с оглед на всички останали обстоятелства на правния спор е в много тясна връзка с друга държава членка
 Диспозитив
 Член 6, параграф 2 от Конвенцията за приложимото право към договорните задължения, открита за подписване в Рим на 19 юни 1980 г., трябва да се тълкува в смисъл, че дори в хипотезата, при която работник или служител осъществява работата, предмет на трудовия договор, обичайно, трайно и непрекъснато в една и съща държава, националният съд може да не вземе предвид, в приложение на последната част на изречението на тази разпоредба, правото на държавата на обичайното осъществяване на работата, ако от обстоятелствата като цяло е видно, че посоченият договор е в по-тясна връзка с друга държава.
 (1) ОВ C 126, 28.4.2012 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 22 юни 2011 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — Marie Landtová/Česká správa socialního zabezpečení
 (Дело C-399/09) (1)
 (Свободно движение на работници - Социална сигурност - Конвенция в областта на социалната сигурност, сключена между две държави членки преди тяхното присъединяване към Европейския съюз - Държава членка, компетентна да направи оценка на завършените осигурителни периоди - Пенсия за старост - Допълнително обезщетение, отпуснато единствено на гражданите на държава членка, пребиваващи в нея)
 2011/C 232/09
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Marie Landtová
 Ответник: Česká správa socialního zabezpečení
 Предмет
 Преюдициално запитване — Nejvyšší správní soud — Тълкуване на член 12 ЕО, на член 3, параграф 1, на член 7, параграф 2, буква в), член 10 и член 46, както и на точка 6 от част А от приложение III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Пенсия за старост — Определяне на държавата членка, компетентна да направи оценка на завършените осигурителни периоди — Влияние на общностната правна уредба върху сключеното между две държави членки преди присъединяването им към Европейския съюз споразумение в областта на социалната сигурност
 Диспозитив
 1.
 Разпоредбите на точка 6 от част А от приложение III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, изменен и актуализиран с Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година, изменен с Регламент (ЕО) No 629/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 г., във връзка с член 7, параграф 2, буква в) от него, допускат национална правна норма като разглежданата по главното производство, която предвижда плащането на допълнително обезщетение за старост, когато размерът на същото, отпуснат в приложение на член 20 от двустранното споразумение между Чешката република и Словашката република, сключено на 29 октомври 1992 г. на основание мерките, предназначени да уредят положението след разделянето на 31 декември 1992 г на Чехословашката федерална република, е по-нисък от този, който би бил получен, ако пенсията за осигурителен стаж беше изчислена в приложение на нормите на правото на Чешката република.
 2.
 Разпоредбите на член 3, параграф 1 във връзка с член 10 от Регламент No 1408/71, изменен и актуализиран с Регламент No 118/1997, изменен с Регламент No 629/2006, не допускат национална норма като разглежданата по главното производство, която позволява плащането на допълнително обезщетение за старост единствено на чешките граждани, пребиваващи на територията на Чешката република, което от гледна точка на правото на Съюза не води непременно до лишаване от това допълнително обезщетение на


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/19
 Решение на Общия съд от 24 януари 2017 г. — Nausicaa Anadyomène и Banque d’escompte/ЕЦБ
 (Дело T-749/15) (1)
 ((Извъндоговорна отговорност - Икономическа и парична политика - ЕЦБ - Национални централни банки - Преструктуриране на гръцкия публичен дълг - Програма за покупка на ценни книжа - Споразумение за обмен на ценни книжа в полза само на централните банки на Евросистемата - Участие на частния сектор - Клаузи за колективно действие - Подобрение на обезпечения под формата на схема за обратно изкупуване за укрепване на качеството на ценните книжа като гаранции - Частни кредитори - Търговски банки - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Оправдани правни очаквания - Равно третиране))
 (2017/C 070/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Nausicaa Anadyomène SAS (Париж, Франция) и Banque d’escompte (Париж) (представители: S. Rodrigues и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: O. Heinz, G. Varhelyi и F. von Lindeiner, подпомагани от H.-G. Kamann, avocat)
 Предмет
 Искане на основание член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, които ищците твърдят, че са претърпели вследствие по-конкретно на приемането на Решение 2012/153/ЕС на ЕЦБ от 5 март 2012 година относно допустимостта на търгуеми дългови инструменти, емитирани или изцяло гарантирани от Република Гърция в контекста на предложението на Република Гърция за обмен на дълг (ЕЦБ/2012/3) (ОВ L 77, 2012 г., стp. 19), както и вследствие на други мерки на ЕЦБ, свързани с преструктурирането на гръцкия публичен дълг
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда Nausicaa Anadyomène SAS и Banque d’escompte да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 68, 22.2.2016 г.


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/20
 Решение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Alpha Calcit/EUIPO — Materis Paints Italia (CALCILITE)
 (Дело T-742/14) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Европейския съюз „CALCILITE“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „Calcilit“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Съответни потребители - Общи потребители на разглежданите стоки))
 (2016/C 314/27)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbh (Кьолн, Германия) (представител: F. Hauck, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Materis Paints Italia SpA (Новате Миланезе, Италия) (представители: P. L. Roncaglia, F. Rossi и N. Parrotta, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 септември 2014 г. (преписка R 753/2013-4) относно производство за обявяване на недействителност между Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft и Materis Paints Italia
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 4 септември 2014 г. (преписка R 753/2013-4) в частта, в която се отнася до „боите, лаковете, политурите; антикорозионните вещества и веществата, предпазващи дървения материал от повреждане; оцветителите; байцовете“, обозначени със спорната марка.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Alpha Calcit Füllstoffgesellschaft mbh, EUIPO и Materis Paints Italia SpA понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/41
 Иск, предявен на 24 декември 2008 г. — Syndicat des thoniers méditerranéens и др./Комисия
 (Дело T-574/08)
 (2009/C 69/94)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Syndicat des thoniers méditerranéens (Марсилия, Франция), Jean-Luc Buono, Gérard Buono, Marc Carreno, Roger Louis Paul Del Ponte (Balaruc les Bains, Франция), Serge Antoine Di Rocco (Frontignan, Франция), Jean Louis Donnarel, Jean-François Flores, Jean Louis Etienne Jalabert (Sigean, Франция), Jean Gérald Lubrano (Марсилия, Франция), Gérald Jean Lubrano (Balaruc les Bains, Франция), Jean Lubrano, Jean Lucien Lubrano, Fabrice Marin, Robert Marin, Hervé Marin, Nicolas Marin, Sébastien Marin, Jean-Marc Penniello, Serge Antoine José Perez (Sorède, Франция) (представител: C. Bonnefoi, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 да се установи отговорността на Европейската комисия във връзка с последиците от прилагането на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море,
 —
 да се присъди обезщетение, съответно на последиците от установяването на отговорността; обезщетението се изчислява въз основа на приложените доказателства и подлежи на окончателно определяне; стойността му в евро е както следва:
 —
 Buono Jean-Luc и Buono Gérard 323 053 или 564 956 (според положението преди или след облагане),
 —
 Carreno Marc 1 EUR, символично,
 —
 Del Ponte Roger 518 707 или 703 707 (според положението преди или след облагане),
 —
 Di Rocco Serge 388 047 или 634 207 (според положението преди или след облагане),
 —
 Donnarel Jean-Louis 351 685,
 —
 Flores Jean-François 1 EUR, символично,
 —
 Jalabert Jean Louis Etienne 144 643,
 —
 Lubrano Jean и Lubrano Jean Lucien 212 358,
 —
 Lubrano Jean-Gérald 237 160 или 474 320 (според положението преди или след облагане),
 —
 Lubrano Gérald 213 588,
 —
 Marin Fabrice и Marin Robert 466 665 или 610 820 (според положението преди или след облагане),
 —
 Marin Hervé, Marin Nicolas, Marin Robert, Marin Sébastien 1 EUR, символично,
 —
 Penniello Jean-Marc 624 000,
 —
 Perez Serge Antoine 54 645,
 —
 да се присъди обезщетение за неимуществени вреди на STM, съответно на последиците от установяването на отговорността, тоест твърда сума от 30 000 EUR, предназначена за информиране на членовете относно общностното право в областта на рибарството,
 —
 да се възстановят разходите за адвокат, за производството и за връчването на съдебни книжа, пощенските разходи, разходите за материали и фотокопия, свързани с настоящото производство, за които разходи ще бъдат представени съответните документи.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците, моряци-рибари, както и техният синдикат, искат обезщетение за вредите, които твърдят, че са претърпели в резултат от приемането на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията (1), с който в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море се забранява риболовът на червен тон с кораби с мрежи гъргър, които плават под гръцки, френски, италиански, кипърски, малтийски или испански флаг или са регистрирани в някоя от тези държави-членки.
 В подкрепа на иска си ищците излагат


text:
редица правни основания и доводи, съответно изведени от:
 —
 нарушение на принципите на Кодекса за добро поведение, приложен към Процедурния правилник на Комисията, доколкото, макар че обещала, Комисията не провела среща със Syndicat des thoniers méditerranéens,
 —
 липса на обезщетение за ищците, на които е забранено да извършват риболовна дейност, въпреки че тяхната квота все още не е изчерпана,
 —
 факта, че взетите от Комисията мерки не създават присъщ за отрасъла на дейност обикновен риск, който ищците следва да понесат, без да бъдат обезщетени,
 —
 липса на доказателства относно необходимостта на взетите мерки, доколкото същите били взети на основата на математически екстраполации, които нямат характер на доказателства,
 —
 факта, че разглежданите мерки не са резултат от наличието на сериозна заплаха,
 —
 нарушение на принципа на правната сигурност, доколкото разглежданият регламент, с който се преустановява риболовът на червен тон, бил приет в много кратки срокове и отменил разпоредби, съгласно които току-що бил открит риболовният период,
 —
 нарушение на основните права, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз (2), и по-специално правото на труд и правото на собственост.
 (1) Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9).
 (2) ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/49
 Жалба, подадена на 7 януари 2014 г. — Aluminios Cortizo и Cortizo Cartera/Комисия
 (Дело T-1/14)
 2014/C 52/94
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Aluminios Cortizo, SAU (Extramundi, Испания) и Cortizo Cartera, SL (Extramundi, Испания) (представител: A. Beiras Cal, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени правния акт в неговата цялост,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени разпореждането за възстановяване на помощите, и
 —
 при условията на субсидиарност да разпореди изчисляването на техния размер според действителната нетна печалба на инвеститора.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T-515/13, Испания/Комисия (ОВ C 336, стр. 29)
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат шест правни основания.
 1.
 Първо правно основание — нарушение на член 107 ДФЕС, основаващо се на липсата на селективност и на изкривяване на държавната помощ за инвеститора.
 2.
 Второ правно основание — нарушение на член 296, втора алинея ДФЕС, основаващо се на пълната липса на мотиви за изключването на собственика на кораби и/или корабостроителницата като получател на основната част на помощта.
 3.
 Трето правно основание — нарушение на принципа на пропорционалност във връзка с този за отпадането на ползите, тъй като от инвеститора се изисква връщането на помощ, прехвърлена на трето лице.
 4.
 Четвърто правно основание — нарушение на принципа на оправданите правни очаквания, тъй като с писма от комисаря и посредством бездействието си Комисията е породила оправдано правно очакване за законност на „SEAF“.
 5.
 Пето правно основание — нарушение на принципа на правна сигурност, тъй като налагането на задължение за връщане на неполучена/прехвърлена от инвеститора помощ представлява конфискация без каквото и да е правно основание.
 6.
 Шесто правно основание — нарушение на принципа на равно третиране, тъй като обявените за несъвместими мерки са били допуснати в предходни случаи.


text:
 6.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 294/8
 Дело, заведено на 21 юли 2011 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Норвегия
 (Дело E-9/11)
 2011/C 294/08
 На 21 юли 2011 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Норвегия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Xavier Lewis, Florence Simonetti и Gjermund Mathisen, в качеството им на агенти на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ да постанови, че:
 1.
 С прилагането на такива ограничения на правата на лица и предприятия, установени в държавите от ЕИП, да имат дялови участия и да упражняват право на глас в регулираните пазари в Норвегия, както е предвидено в раздели 35, точки 1, 2 и 3 и член 36 от Закон No 74 от 29 юни 2007 г. относно регулираните пазари (Законът за фондовата борса) и раздели 5—3, точки 1, 2 и 3, както и раздели 5—4 от Закона от 5 юли 2002 г. относно регистрацията на финансови инструменти (Законът за депозитари на ценни книжа), Кралство Норвегия не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 31 и член 40 от ЕИП.
 2.
 Кралство Норвегия поема разноските по съдебното производство.
 Правна и фактическа предистория и правни аргументи, приведени в подкрепа:
 —
 Норвежкото законодателство ограничава собствеността и правото на глас в институциите за финансови услуги. Като основно правило Законът за фондовата борса забранява притежаването на повече от 20 % от акциите на фондовите борси, както и упражняването на право на глас за повече от 20 % от дяловия капитал с право на глас или 30 % от гласовете, представени на общото събрание. Съответните правила по отношение на депозитарите на ценни книжа са определени в Закона за депозитари на ценни книжа.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че оспорваното законодателство е несъвместимо както със свободата на установяване съгласно член 31 от ЕИП, така и със свободата на движение на капитал съгласно член 40 от ЕИП.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди по-специално, че оспорваното законодателство не е необходимо за насърчаване на доброто функциониране и ефективността на финансовите пазари и за изграждане на доверие в независимостта и безпристрастността на институциите сред операторите на пазара. Той твърди, че съществуват алтернативни и по-малко ограничителни мерки, които биха били достатъчно ефективни.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/7
 Решение на Съда (осми състав) от 8 февруари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Словашка република
 (Дело C-114/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 96/48/ЕО - Трансевропейски мрежи - Оперативна съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове - Липса на транспониране)
 (2007/C 82/12)
 Език на производството: словашки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: G. Zavvos и T. Kukal]
 Ответник: Словашка република [представител: R. Procházka]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Липса на транспониране, в предвидения за тази цел срок, на Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (ОВ L 235, стр. 6)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобрази с Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове, Словашката република не е изпълнила задълженията, които са ѝ възложени по силата на тази директива.
 2)
 Словашката република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 96, 22.4.2006 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/17
 Решение на Общия съд от 30 януари 2014 г. — Streng/СХВП — Gismondi (PARAMETRICA)
 (Дело T-495/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PARAMETRICA“ - По-ранна национална словна марка „parameta“ - Относително основание за отказ - Непредставяне на доказателства на езика на производството по възражението - Правило 19, параграфи 2 и 3, и правило 98, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 (2014/C 71/28)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Michael Streng (Erding, Германия) (представител: A. Pappert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Fulvio Gismondi (Рим Италия) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, G. Petrocchi, M. Bucarelli и F. Bellan, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 19 юли 2011 г. (преписка R 1348/2010-4) относно производство по възражение между г-н Michael Streng и г-н Fulvio Gismondi.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Michael Streng да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/17
 Преюдициално запитване, отправено от Kammergerichts Berlin (Германия) на 18 март 2010 г. — Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts/JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch
 (Дело C-144/10)
 2010/C 148/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Kammergericht Berlin
 Страни в главното производство
 Ищци: Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts
 Ответник: JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch
 Преюдициални въпроси
 1.
 Попадат ли в приложното поле на член 22, точка 2 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) също и спорове, по които дадено дружество или юридическо лице противопоставя на иск, предявен срещу него във връзка с действителността на правна сделка, че решенията на неговите органи, довели до сключването ѝ, са недействителни поради нарушение на разпоредбите на устава му?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос: приложим ли е член 22, точка 2 от Регламент No 44/2001 и по отношение на публичноправни юридически лица, ако действителността на решенията на неговите органи трябва да се провери от гражданскоправни юрисдикции?
 3.
 При положителен отговор на втория въпрос: юрисдикцията на държава членка, която последна е била сезирана по спор на основание на член 27 от Регламент No 44/2001, трябва ли да спре производството, когато по отношение на дадено споразумение относно компетентността се твърди, че не поражда правно действие поради недействителност, съгласно устава на една от страните, на решението на органите ѝ?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/26
 Решение на Първоинстанционния съд от 9 октомври 2008 г. — Miguelez Herreras/Комисия
 (Дело T-407/04) (1)
 (Жалба за отмяна - Иск за обезщетение - Публична служба - Повишаване - Предоставяне на точки за предимство)
 (2008/C 313/45)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Benedicta Miguelez Herreras (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално M. van der Woude и V. Landes, впоследствие M. van der Woude, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Tserepa-Lacombe и V. Joris, впоследствие V. Joris и G. Berscheid, подпомагани от D. Waelbroeck, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна:
 —
 на решението на генералния директор на правната служба на Комисията за предоставяне на жалбоподателя на 2 точки за предимство от генералната дирекция в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., съобщено на 2 юли 2003 г. и потвърдено с решение на органа по назначаването, което е нотифицирано на 16 декември 2003 г.;
 —
 на следните решения: решението на органа по назначаването да предостави на жалбоподателя общо 23 точки в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.; списъка за заслуги на длъжностните лица от степен C 2 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives [административни известия] No 71-2003 от 25 ноември 2003 г.; списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives No 76-2003 от 3 декември 2003 г.; във всички случаи, на решението да не бъде вписано името на жалбоподателя в посочените списъци;
 —
 доколкото това е необходимо, на решението на органа по назначаването от 17 юни 2004 г., с което се отхвърля жалбата, подадена на 24 февруари 2004 г. от жалбоподателя;
 —
 на решението на органа по назначаване от 17 април 2007 г. да не предостави на жалбоподателя нито една допълнителна точка за предимство в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.;
 с което се цели обявяване за несъществуващи на всички решения, приети в хода на процедурата за повишаване за 2003 г., които са оспорени в рамките на настоящата жалба и не са били заместени с други през 2007 г., и по-конкретно списъка за заслуги на длъжностните лица от степен C 2 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives No 71-2003 от 25 ноември 2003 г. и списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., публикуван в Informations administratives No 76-2003 от 3 декември 2003 г., както и получаване на обезщетение в размер на 5 000 EUR.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решенията на Комисията, с които на жалбоподателя се определят общо 23 точки за повишаване и му се отказва да бъде вписан в списъка на длъжностните лица, повишени в степен C 1 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3)
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 300, 4.12.2004 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/7
 Решение на Съда (първи състав) от 7 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Република Полша) — Kronospan Mielec sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie
 (Дело C-222/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 9, параграф 2, букви в) и д) - Научноизследователски и развойни дейности, извършвани от инженери - Определяне на мястото на доставка на услуги)
 2010/C 328/10
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kronospan Mielec sp. z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Rzeszowie
 Предмет
 Преюдициално запитване — Naczelny Sąd Administracyjny — Тълкуване на член 9, параграф 2, буква в), първо тире и на буква д), трето тире от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1), както и на член 52, буква a) и на член член 56, параграф 1, буква в) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Определяне на мястото на данъчно привързване — Научноизследователски и развойни услуги, предоставени на данъчнозадължено лице, установено в Европейската общност, но извън държавата членка, в която услугите се извършват физически — Класиране на тези услуги било като „научноизследователски дейности“, било като „услуги, извършвани от инженери“
 Диспозитив
 Доставки на услуги, които се състоят в извършването на научноизследователски и развойни дейности в областта на околната среда и технологиите от инженери, установени в една държава членка, по поръчка и в полза на получател, установен в друга държава членка, трябва да бъдат квалифицирани като „услуги, извършвани от [...] инженери“ по смисъла на член 9, параграф 2, буква д) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/40
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 юни 2011 г. — AS/Комисия
 (Дело F-55/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Обявление за свободна длъжност - Отхвърляне на кандидатура - Правен интерес - Длъжностно лице с призната инвалидност - Неделимост на решението за отхвърляне на кандидатура и на решението за назначаване - Липса - Разграничение между длъжностни лица от една и съща функционална група, с една и съща степен и с различно кариерно развитие - Съответствие между степента и длъжността)
 2011/C 232/70
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AS (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението, с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателката за длъжността помощник-библиотекар, и за осъждане на Комисията да заплати на жалбоподателката обезщетение за имуществените и неимуществените вреди.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отменя решението от 30 септември 2009 г., с което Европейската комисия отхвърля кандидатурата на AS.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати на AS сума в размер на 3 000 EUR.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Европейската комисия понася наред с направените от нея съдебни разноски и три четвърти от тези на AS.
 5.
 AS понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г., стр. 43


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/45
 Жалба, подадена на 12 май 2016 г. от José Luis Ruiz Molina срещу решението, постановено на 2 март 2016 г. от Съда на публичната служба по дело F-60/15, Ruiz Molina/СХВП
 (Дело T-233/16 P)
 (2016/C 243/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: José Luis Ruiz Molina (Сан Хуан Аликанте, Испания) (представители: N. Lhoëst и S. Michiels, avocats)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз от 2 март 2016 г. по дело F-60/15,
 —
 да осъди ответника в производството по обжалване да заплати всички направени в производствата и пред двете инстанции съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири основания за жалбата си.
 1.
 Първото основание е нарушение на член 8, първа алинея от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз.
 2.
 Второто основание е нарушение на силата на присъдено нещо на решението от 15 септември 2011 г. по дело Bennett и др./СХВП, F-102/09, EU:F:2011:138.
 3.
 Третото основание е нарушение на Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ, L 175, 1999 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129), с която се въвежда в действие рамковото споразумение за срочните договори, сключено на 18 март 1999 г. между общите междуотраслови организации, както и за нарушение на установените принципи и стандарти съгласно международното социално право относно стабилността на заетостта.
 4.
 Четвъртото основание е липса на мотиви на обжалваното решение.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/12
 Преюдициално запитване, отправено от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединеното кралство) на 27 август 2010 г. — Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago/Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 (Дело C-422/10)
 ()
 2010/C 301/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Georgetown University, University of Rochester, Loyola University of Chicago
 Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Преюдициални въпроси
 1.
 Позволява ли Регламентът за СДЗ [Регламент относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти], и по-специално член 3, точка б) от него, предоставянето на сертификат за допълнителна закрила за една активна съставка или за комбинация от активни съставки когато:
 а)
 една активна съставка или комбинация от активни съставки са защитени с основен патент, който е в сила, по смисъла на член 3, буква а) от Регламента за СДЗ и
 б)
 лекарствен продукт, който съдържа една активна съставка или комбинация от активни съставки, заедно с една или повече други активни съставки, е предмет на валидно разрешение, издадено в съответствие с Директива 2001/83/ЕО (1) или с Директива 2001/82/ЕО (2), представляващо първото разрешение за пускане на пазара, с което са пуснати на пазара активната съставка или комбинацията от активни съставки?
 (1) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).
 (2) Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (ОВ L 311, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 31, стр. 200).


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/30
 Иск, предявен на 29 юни 2010 г. — Европейска комисия/Република Кипър
 (Дело C-340/10)
 ()
 2010/C 246/51
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: Georgios Zavvos и Donatella Recchia)
 Ответник: Република Кипър
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да обяви, че като не е включила областта на езерото Paralimni в националния списък на предложените територии от значение за Общността (наричани по-нататък „ПТЗО“), Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,
 —
 да обяви, че като е разрешавала дейности, които сериозно застрашават екологичните характеристики на езерото Paralimni, и не е приела мерките за опазване, необходими за съхраняването на популацията на вида Natrix natrix cypriaca, който представлява екологичния интерес на езерото Paralimni и на язовир Xyliatos, Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна, съгласно тълкуването, дадено ѝ от Съда в Решения по дело C-117/03 и по дело C-244/05,
 —
 да обяви, че като не е приела необходимите мерки за установяването на строга система за опазване на Natrix natrix cypriaca, Република Кипър е нарушила задълженията си по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна,
 —
 да осъди Република Кипър да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията поддържа, че Република Кипър, като не е включила, до декември 2009 г., цялата област на езерото Paralimni в националния списък на ПТЗО, е нарушила задълженията си по смисъла на член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна. Република Кипър не оспорва необходимостта езерото Paralimni да се включи сред ПТЗО. Независимо от това, езерото не е било включено в националния списък на ПТЗО преди изтичането на крайния срок, определен в мотивираното становище. На 24 ноември 2009 г. Република Кипър уведомява Комисията, че езерото Paralimni е официално включено в мрежата „Натура 2000“, но големият северен бряг на езерото е пропуснат от ПТЗО. На 24 април 2009 г. в Официален вестник на Република Кипър е публикувано изменението на устройствения план на Paralimni, с което северният бряг на езерото се трансформира в зона за застрояване. Комисията твърди, че каквото и да е ограничение на размера на местообитанието е необосновано и че Република Кипър, като не е включила цялата област на езерото Paralimni в националния списък на ПТЗО, е нарушила член 4, параграф 1 от Директива 92/43/ЕИО.
 По-нататък, Комисията намира, че определени вредни дейности, развивани в областта на езерото Paralimni (в частност незаконното изпомпване на вода, застрояването, организирането на състезания по мотоциклетизъм и наличието на стрелкови полигон) увреждат и унищожават местообитанието на вида и че следователно Република Кипър, като не е приела необходимите мерки за опазването на популацията на вида Natrix natrix cyprica, е нарушила задълженията си по Директива 92/43/ЕИО, както е тълкувана в практиката на Съда (Решения, постановени


text:
по дело C-117/03 и по дело C-244/05).
 Освен това, Комисията приема, че дейности като застрояването на областта и обособяването на парцели за строителство на северния бряг на езерото Paralimni имат за последица увреждането на местообитанието на ендемичния вид и неговата популация. Следователно Република Кипър, като не е приела необходимите мерки за въвеждане и прилагане на строга система за опазване на водната змия Natrix natrix cypriaca, посредством прилагането на „кохерентни и координирани превантивни мерки“, нарушава задълженията си по член 12, параграф 1, букви a) и б) от Директива 92/43/ЕИО за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/4
 Решение на Съда (шести състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-43/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 85/384/ЕИО - Архитекти - Взаимно признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация - Необходимост от полагане на приемен изпит в съюза на архитектите)
 (2007/C 155/06)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и P. Guerra e Andrade, agents)
 Ответник: Португалска република (представител: L. Fernandes, agent)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 2 и на член 10 от Директива 85/384/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги (ОВ L 223, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 117) — Изискване за упражняване на професията архитект — приемен изпит в съюза на архитектите в приемащата държава за архитекти от други държави-членки, които не са вписани в съответния национален съюз
 Диспозитив
 1)
 Като изисква от притежателите на придобити в други държави-членки квалификации в областта на архитектурата да се явяват на приемен изпит в португалския съюз на архитектите, ако не са вписани в съюз на архитектите на друга държава-членка, Португалската република не е изпълнила задълженията си, произтичащи по силата на член 2 и член 10 от Директива 85/384/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 година относно взаимното признаване на дипломи, удостоверения и други официални документи за професионална квалификация в областта на архитектурата и за мерките за улесняване на ефективното упражняване на правото на установяване и свободното предоставяне на услуги, изменена с Директива 2001/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2001 година.
 2)
 Португалската република се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 86, 8.04.2006 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/45
 Жалба, подадена на 16 юни 2014 г. — LS Cable & System/Комисия
 (Дело T-439/14)
 2014/C 282/59
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LS Cable & System Ltd (Anyang, Република Корея) (представители: S. Kinsella и S. Spinks, Solicitor)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 11 и член 2, буква у) oт Решение C(2014) 2139 на Комисията от 2 април 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 EИП по преписка AT.39610 — Power Cables (наричано по-нататък „решението“), доколкото то е адресирано до жалбоподателя;
 —
 алтернативно, да намали съществено размера на глобата, наложена на жалбоподателя в точка 2, буква у) oт решението;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати разноските на жалбоподателя в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че решението не изтъква доказателства, годни да установят съобразно изискуемия правен стандарт участието на жалбоподателя в твърдяното едно-единствено продължавано нарушение, тъй като решението почива на неправилни разсъждения и изтъква недостатъчно доказателства за участието на жалбоподателя в нарушението, в противоречие с член 101, параграф 1 ДФЕС, член 2 от Регламент No 1/2003 и принципа на презумпцията за невиновност.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че прилагането на точка 18 от насоките за определяне на глоби в решението нарушава насоките за определяне на глоби и принципите на пропорционалност, равно третиране и защита на оправданите правни очаквания, защото:
 —
 противоречи на насоките за определяне на глоби на Комисията без обективна причина, като третира различно подземните и морските електрически кабели за високо напрежение за целите на определянето на дела на продажбите в ЕИП на жалбоподателя и като не отразява адекватно относителната тежест на жалбоподателя в нарушението;
 —
 предоставя дискриминационно предимство на производителите (включително жалбоподателя), които произвеждат само подземни електрически кабели за високо напрежение; и
 —
 води до непропорционално голям дял на продажбите на жалбоподателя в ЕИП.
 3.
 Третото правно е изведено от твърдението, че решението нарушава член 23 oт Регламент (EО) No 1/2003, точка 20 oт насоките за определяне на глоби и принципа на пропорционалност, тъй като не съобразява надлежно тежестта на нарушението при определянето на размера на глобата за жалбоподателя, като не взима предвид:
 —
 факта, че жалбоподателят произвежда само подземни електрически кабели за високо напрежение;
 —
 липсата на знание у жалбоподателя за дела в нарушението на морските електрически кабели за високо напрежение и на някои ключови елементи от дела на подземните електрически кабели за високо напрежение; и
 —
 конкурентното поведение на жалбоподателя в рамките на ЕИП и територията, на която изнася продукцията си и развалянето от него на картела в частта за подземните електрически кабели за високо напрежение.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от твърдението, че решението нарушава принципите на пропорционалност и на равно третиране, тъй като предоставя на жалбоподателя намаление поради смекчаващи обстоятелства в размер само на 11 %.


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/18
 Решение на Общия съд от 18 октомври 2016 г. — Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft/EUIPO (BRAUWELT)
 (Дело T-56/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „BRAUWELT“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009 - Право на изслушване - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 441/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG (Нюрнберг, Германия) (представител: M. Höfler, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 4 декември 2014 г. (преписка R 1121/2014-4) относно регистрацията на словния знак „BRAUWELT“ като марка на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Raimund Schmitt Verpachtungsgesellschaft mbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 13.4.2015 г.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/37
 Жалба, подадена на 27 март 2017 г. — CeramTec/EUIPO — C5 Medical Werks (Форма на глава на бедрена кост)
 (Дело T-193/17)
 (2017/C 161/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: CeramTec (Плохинген, Германия) (представители: A. Renck и E. Nicolás Gómez, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: C5 Medical Werks (Гранд Джънкшън, Колорадо, Съединени щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: триизмерна марка на Европейския съюз в розово (Форма на глава на бедрена кост) — марка на Европейския съюз No 10 214 179
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 15 февруари 2017 г. по преписка R 929/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника или встъпилата страна, в случай че C5 Medical Werks встъпи в производството, да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на членове 59 и 83 от Регламент No 207/2009.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/34
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Montreuil (Франция) на 4 юли 2011 г. — SICAV KBC Select Immo/Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-342/11)
 2011/C 269/68
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Montreuil
 Страни по главното производство
 Жалбоподател: SICAV KBC Select Immo
 Ответник: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли положението на притежателите на дялове да се отчита наред с това на предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК)?
 2.
 В такъв случай, при какви условия спорното удържане при източника може да се счита за съответстващо на принципа на свободно движение на капитали?


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/14
 Жалба, подадена на 5 април 2012 г. — Microsoft/СХВП — Sky IP (SKYDRIVE)
 (Дело T-153/12)
 2012/C 184/26
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Microsoft Corp. (Redmond, САЩ) (представители: A. Carboni и J. Colbourn, Solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sky IP International Ltd (Isleworth, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 януари 2012 г. по преписка R 2293/2010-1, а заявката за регистрация да се върне на СХВП, която да продължи разглеждането ѝ;
 —
 да осъди СХВП, както и всяка встъпила по тази жалба страна, да понесат направените от тях и от жалбоподателя съдебни разноски в настоящото производство, както и тези в производството по обжалване пред първи апелативен състав по преписка R 2293/2010-1 и в производството по възражение B 1 371 501 пред отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „SKYDRIVE“, за стоки и услуги от класове 9 и 35 — заявка за марка на Общността No 6452411
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: заявка за марка на Общността No 3203411 за словната марка „SKY“, по-специално за стоки и услуги от класове 9, 35, 38 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като преценката на апелативния състав относно вероятността от объркване е неправилна. Освен това, при условията на евентуалност, апелативният състав не е извършил както трябва цялостна оценка на вероятността от объркване.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/22
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2011 г. — Mische/Парламент
 (Дело F-93/05) (1)
 (Публична служба - Назначаване - Назначаване и едновременно прехвърляне в друга институция - Класиране в степен при прилагане на новите, по-неблагоприятни правила - Допустимост на жалбата - Интерес от обжалването - Просрочие)
 2012/C 138/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Harald Mische (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и L. Levi, впоследствие R. Holland, B. Maluch и J. Mische, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: K. Zejdová и L. G. Knudsen)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Arpio Santacruz и I. Šulce)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решението на Парламента, с което в резултат от конкурс, обявлението за който е било публикувано преди влизането в сила на новия правилник, жалбоподателят е класиран в степен A*6 въз основа на по-неблагоприятните за него разпоредби на новия правилник (член 12 от приложение XIII към Регламент (ЕО, Евратом) No 723/2004 за изменение на Правилника за длъжностните лица), и от друга страна, искане за обезщетение за вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 3.
 Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 10.12.2005 г., стр. 15 (делото първоначално е образувано пред Първоинстанционния съд на Европейските общности и е заведено под номер T-365/05, но след това е прехвърлено на Съда на публичната служба на Европейския съюз с определение от 15 декември 2005 г.).


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/3
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 27 юни 2017 г. — Stefano Liberato/Luminita Luisa Grigorescu
 (Дело C-386/17)
 (2017/C 338/03)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Stefano Liberato
 Ответник: Luminita Luisa Grigorescu
 Преюдициални въпроси
 1)
 Има ли нарушаването на правилата за висящ процес, предвидени в член 19, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 (1), отражение само върху определянето на компетентността и следващото от това прилагане на член 24 от Регламент (ЕО) No 2201/2003, или напротив, това нарушение може да представлява пречка от гледна точка на процесуалния обществен ред за признаването в държавата членка, чийто съд е сезиран първи, на решението, постановено в държавата членка, чийто съд е сезиран по-късно, като се има предвид, че член 24 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 се позовава единствено на правилата за определяне на компетентността, предвидени в членове 3—14, но не и в член 19?
 2)
 Противоречи ли тълкуването на член 19 от Регламент (ЕО) No 2201/2003, според което този член е само критерий за определянето на компетентността, на понятието от правото на Съюза за висящ процес, както и на функциите и целта на тази разпоредба да се предвиди съвкупност от императивни норми в областта на процесуалния обществен ред — като гаранция за създаването на общо пространство, основано на доверие и взаимна процесуална лоялност между държавите членки, в което може да има автоматично признаване и свободно движение на решения?
 (1) Регламент (ЕО) No 2201/2003 на Съвета от 27 ноември 2003 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, с който се отменя Регламент (ЕО) No 1347/2000 (ОВ L 338, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 183).


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/24
 Жалба, подадена на 29 юли 2016 г. — Sensi Vigne & Vini/EUIPO — El Grifo (CONTADO DEL GRIFO)
 (Дело T-434/16)
 (2016/C 350/30)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Sensi Vigne & Vini Srl (Лампорекио, Италия) (представител: F. Caricato, avvocato)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: El Grifo, SA (Сан Бартоломе, Лансароте, Испания)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „CONTADO DEL GRIFO“ — заявка за регистрация No 12 097 416
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 25 май 2016 г. по преписка R 2218/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени изцяло решението на EUIPO от 25 май 2016г.,
 —
 да уважи настоящата жалба, като постанови по същество регистрацията на марка на ЕС No 012097416, заявена на 28.8.2013 г. за клас 33,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски в производствата пред първата и втората инстанция.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/34
 Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Krka/Комисия
 (Дело T-684/14)
 (2014/C 431/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Ново Место, Словения) (представители: T. Ilešič и M. Kocmut, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2014) 4955 окончателен на Комисията от 9 юли 2014 г. по преписка AT.39612 — Perindopril (Servier), връчено на жалбоподателя на 11 юли 2014 г., доколкото то засяга жалбоподателя, по-специално членове 4, 7, параграф 4, буква a), 8 и 9;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните и други разноски на жалбоподателя във връзка с настоящото производство и
 —
 да постанови други подобни мерки, каквито намери за необходимо.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от липсата на правилен анализ на правния, фактически и икономически контекст на положението на жалбоподателя.
 2.
 Второто правно основание е изведено от погрешния извод на Комисията, че жалбоподателят и Servier са били действителни или потенциални конкуренти съгласно член 101 ДФЕС.
 3.
 Третото правно основание е изведено от факта, че погрешният извод на Комисията, че сключеното между жалбоподателя и Servier патентно споразумение ограничава конкуренцията чрез своята цел по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС, почива на погрешен фактически и правен анализ, както и на неправилно прилагане на установените принципи относно ограниченията поради целта.
 4.
 Четвърто правно основание е изведено от нарушаването на правото на защита на жалбоподателя поради непоследователната преценка на споразумението за цесия и лиценз и погрешния извод, че споразумението за цесия и лиценз представлява ограничаване на конкуренцията поради своята цел, съгласно член 101, параграф 1 ДФЕС.
 5.
 Пето правно основание е изведено от погрешния извод на Комисията, че сключените между жалбоподателя и Servier споразумения ограничават конкуренцията чрез резултата си по смисъла на член 101, параграф 1 ДФЕС.
 6.
 Шесто правно основание, състоящо се в неточна преценка на доводите на жалбоподателя по член 101, параграф 3 ДФЕС.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/3
 Решение на Съда (седми състав) от 19 април 2007 г. — Кралство Испания/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-134/04) (1)
 (Рибарство - Регламент (ЕО) No 2287/2003 относно разпределяне на възможностите за улов на риба между държавите-членки - Акт за присъединяване на Испания - Край на преходния период - Изискване за относителна стабилност - Принцип за забрана на дискриминация - Нови възможности за риболов)
 (2007/C 96/04)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Кралство Испания (представители: M. A. Sampol Pucurull и E. Braquehais Conesa)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Florindo Gijón et G. Ramos Ruano)
 Встъпила страна, подпомагаща ответника: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и S. Pardo Quintillán)
 Предмет
 Частична отмяна на Регламент (ЕО) No 2287/2003 на Съвета от 19 декември 2003 г. за разпределяне на възможностите за улов на риба за 2003 година и свързаните с тях условия за определени риболовни ресурси и групи риболовни ресурси, приложими във води на Общността, спрямо общностни плавателни съдове, във водите, за които се прилагат квоти за улов (ОВ L 344, стp. 1), доколкото не са предоставени нови възможности за улов на риба за Северно и Балтийско море, като се отчитат интересите на Испания, при това въпреки края на преходния период — Дискриминация — Прилагане на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (ОВ L 358, стp. 59)
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.
 3)
 Комисията на Европейските общности следва да заплати собствените си разноски.
 (1) ОВ C 106, 30.4.2004 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/16
 Решение на Съда (пети състав) от 19 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-72/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/9/ЕО - Политика на предоставяне на убежище - Лица, търсещи убежище - Приемане - Минимални стандарти - Нетранспониране в предвидения срок)
 (2007/C 96/26)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: M. Condou-Durande и C. O'Reilly]
 Ответник: Република Гърция [представител: N. Dafniou]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2003/9/EО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (OВ L 31, стр. 18)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/9/EО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище, Република Гърция не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 26 на посочената директива.
 2)
 Република Гърция се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 74, 25.3.2006 г.


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/26
 Жалба, подадена на 31 юли 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и др./Европейска агенция по лекарствата
 (Дело T-441/15)
 (2015/C 328/24)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция), European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: I. Abazis и M. Sfyri, avvocati)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по лекарствата (EMA), съобщено на жалбоподателите с електронно писмо от 4.6.2015 г. от директора по ресурсите в областта на информационните технологии, с което EMA отхвърля двама от кандидатите, предложени от жалбоподателите във връзка с поръчка на услуги No SC001 (Request Form for Services) в рамките на Рамково споразумение EMA/2012/10/TIC,
 —
 да осъди EMA да заплати обезщетение за вреда на жалбоподателите за пропуснатата възможност да сключат индивидуални договори за ръководител на проект (Project Manager) по силата на поръчка за услуга No SC001 (Request Form for Services), вреда, която те определят по справедливост в размер на осем хиляди евро (EUR 8 000,00), заедно с лихвите, считано от обявяването на съдебното решение, или в определен от Общия съд друг размер,
 —
 да осъди EMA да заплати всички разноски, понесени от жалбоподателите.
 Основания и основни доводи
 Според жалбоподателите обжалваното решение трябва да бъде отменено съгласно 263 ДФЕС, тъй като противоречи на принципа на пропорционалност, който урежда обществените поръчки. По-специално, с обжалваното решение са отхвърлени кандидатите на жалбоподателите поради липсата на получен сертификат за метода PRINCE2 — критерий, който нито е подходящ, нито е необходим, и следователно противоречи на принципа на пропорционалност в областта на обществените поръчки.
 Следователно EMA е извършила достатъчно съществено нарушение на конкретна правна норма (член 102, параграф 1 от Финансовия регламент), предоставяща права на частноправните субекти, и е причинила вреда на жалбоподателите, тъй като те са пропуснали възможността да сключат индивидуални договори за ръководител на проект (Project Manager), поради което са налице предпоставките за обезщетяване на претърпяната от тях вреда.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/19
 Преюдициално запитване от Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 3 май 2016 г. — Glencore Grain Hungary Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 (Дело C-254/16)
 (2016/C 296/24)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Glencore Grain Hungary Kft.
 Ответник: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 183 от Директива 2006/112 (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда, че крайният срок за възстановяване на надвзетия ДДС се удължава до деня на предаване на протокола, изготвен след ревизия, когато в рамките на процедурата по данъчна ревизия, започната до 30 дни от получаване на искането за възстановяване, на данъчнозадълженото лице е наложена глоба за неизпълнение?
 2)
 С оглед на принципите на данъчен неутралитет и на пропорционалност, допуска ли член 183 от Директивата за ДДС национална правна уредба, която при забавено плащане на дадена сума изключва плащането на лихви за забава, когато в рамките на ревизията, свързана с плащането на тази сума, данъчнозадълженото лице е било санкционирано от съответния орган във връзка със задължението за сътрудничество, въпреки че продължилата няколко години ревизия се е забавила по причини, които не могат да се вменят основно на данъчнозадълженото лице?
 3)
 Трябва ли член 183 от Директива 2006/112 и принципът на ефективност да се тълкуват в смисъл, че искането за плащането на лихви във връзка с удържани или невъзстановени данъци, в разрез с правото на Съюза, е субективно право, което пряко произтича от самото право на Съюза, така че нарушението на правото на Съюза е достатъчно, за да се предяви пред юрисдикциите и другите органи на държавите членки правото на лихви?
 4)
 Ако запитващата юрисдикция, вземайки предвид отговорите, дадени на предходните въпроси, приеме по делото в главното производство, че националната правна уредба на държавата членка противоречи на член 183 от Директивата за ДДС, ще постъпи ли тя по начин, съответстващ на правото на Съюза, ако счете отказа в решенията на органите на държавите членки за плащане на лихви за забава за противоречащ на член 183 от Директивата за ДДС?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/18
 Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Heijmans/Комисия
 (Дело T-360/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Вменяване на отговорност за противоправно поведение)
 2012/C 355/35
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Heijmans NV (Rosmalen, Нидерландия) (представители: първоначално M. Smeets и A. Van den Oord, впоследствие M. Smeets, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално A. Bouquet и A. Nijenhuis, подпомагани първоначално от F. Wijckmans, F. Tuytschaever и L. Gyselen, впоследствие A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek, подпомагани от F. Wijckmans и F. Tuytschaever, avocats)
 Предмет
 Жалба с главно искане за отмяна на Решение C(2006) 4090, окончателен, на Комисията от 13 септември 2006 година относно процедурата по чл. 81 ЕО [Дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия)], доколкото засяга жалбоподателя и при условията на евентуалност, искане за намаляване размера на глобата, наложена на жалбоподателя с това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Heijmans NV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 20, 27.1.2007 г.


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/15
 Решение на Общия съд от 22 май 2012 г. — Kraft Foods Global Brands/СХВП — fenaco (SUISSE PREMIUM)
 (Дело T-60/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „SUISSE PREMIUM“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „Premium“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Отхвърляне на възражението - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 200/29
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Kraft Foods Global Brands LLC (Northfield, Illinois, Съединени щати) (представител: адв. M. de Justo Bailey)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Manea)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: fenaco Genossenschaft (Берн, Швейцария) (представител: адв. P. Koch Moreno)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2010 г. (преписка R 522/2010-1) относно производство по възражение между Kraft Foods Global Brands LLC и fenaco Genossenschaft
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Kraft Foods Global Brands LLC понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 103, 2.4.2011 г.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/34
 Жалба, подадена на 13 април 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-44/11)
 2011/C 186/65
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Искане за осъждане на Комисията да заплати на жалбоподателя обезщетение за вредите, които той твърди, че е претърпял поради искането, отправено от медицинското лице на Комисията до лекаря на жалбоподателя, за получаване на определени данни
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за нищожно ex lege, или, при условията на евентуалност, да се отмени решението, както и да е прието, за отхвърляне на искането, съдържащо се в докладната записка на жалбоподателя от 6 март 2010 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се обяви за нищожен ex lege, или, при условията на евентуалност, да се отмени актът, както и да е приет, за отхвърляне от страна на ответника на жалбата от 3 септември 2010 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се установи, че д-р M., по времето, когато е длъжностно лице на Европейската комисия: (a) е поискала от д-р U. да я уведоми дали жалбоподателят „в момента е на психофармакологично лечение (невролептици, антидепресанти) и ако да — какво, или е подложен на друг вид лечение“; (б) е уведомила д-р U., че „съгласно разпоредбите на Правилника, приложими за всички длъжностни лица на Европейската комисия, г-н (ZZ) формално пребивава в Брюксел от 1 април 2002 г., а не в Ангола, както е решено от (неговите) ръководители (...) и както неговият пациент е официално уведомен“,
 —
 доколкото е необходимо, да се установи противоправността на всеки от фактите, причинили разглежданата вреда и a fortiori — на техния кумулативен ефект,
 —
 доколкото е необходимо, да се обяви противоправността на всеки от фактите, причинили разглежданата вреда и a fortiori — на техния кумулативен ефект,
 —
 да се осъди ответникът да заплати незабавно на жалбоподателя сумата от 10 000 EUR, ведно с лихвите върху споменатата сума, в размер на 10 % годишно с годишна капитализация и считано от 5 юли 2010 г. или сума, включваща допълнителните разходи, каквато Съдът на публичната служба определи по справедливост за целите на обезщетяване на жалбоподателя за разглежданите вреди,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/20
 Решение на Съда (първи състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Ministre délégué, chargé du budget/Marlène Pazdziej
 (Дело C-349/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз - Член 12, втора алинея - Данък, който се събира в полза на общините и с който се облагат лица, притежаващи или ползващи жилище там - Пределен размер - Социална мярка - Вземане предвид на заплатите, надниците и възнагражденията, изплащани от Европейския съюз на длъжностните лица и другите му служители))
 (2015/C 236/28)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ministre délégué, chargé du budget
 Ответник: Marlène Pazdziej
 Диспозитив
 Член 12, втора алинея от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договорите за ЕС, за функционирането на ЕС и за ЕОАЕ, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба като разглежданата в случая по главното производство, съгласно която изплатените от Европейския съюз заплати, надници и възнаграждения на длъжностните лица и другите му служители се вземат предвид, когато се определя пределният размер на дължимия данък „жилище“, събиран в полза на административно-териториалните структури, с оглед евентуалното намаление на този данък.
 (1) ОВ C 372, 20.10.2014 г.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/2
 Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)/État belge
 (Дело C-318/10) (1)
 (Свободно предоставяне на услуги - Данъчно законодателство - Приспадане като професионални разходи на разходите, направени за възнаграждението на доставки на услуги - Разходи, направени по отношение на доставчик на услуги, установен в друга държава членка, в която не се облага с данък върху доходите или се облага съгласно значително по-благоприятен данъчен режим - Приспадане, подчинено на задължението за представяне на доказателства за действителното извършване и редовността на доставката, както и на обичайния характер на свързаното с нея възнаграждение - Пречка - Обосноваване - Борба срещу данъчната измама и избягването на данъци - Ефективност на данъчния контрол - Балансирано разпределение на правомощията за данъчно облагане между държавите членки - Пропорционалност)
 2012/C 287/03
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société d’investissement pour l’agriculture tropicale SA (SIAT)
 Ответник: État belge
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 49 ЕО — Данъчно законодателство, което разрешава приспадането на професионални разходи, направени от местно данъчнозадължено лице, но не разрешава приспадането на такива разходи, когато данъчнозадълженото лице пребивава или седалището му се намира в друга държава членка, в която не се облага с данък върху дохода или се облага в нея съгласно данъчен режим, който е значително по-благоприятен — Пречка пред свободното предоставяне на услуги
 Диспозитив
 Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, по силата на която възнагражденията за доставки или услуги, изплатени от местно данъчнозадължено лице на дружество — чуждестранно лице, не се считат за професионални разходи, които могат да се приспаднат, когато последното не се облага с данък върху доходите в държавата членка, в която е установено, или се облага за съответните доходи съгласно данъчен режим, значително по-благоприятен от режима на облагане на тези доходи в първата държава членка, освен ако данъчнозадълженото лице не докаже, че тези възнаграждения съответстват на действително извършени и редовни сделки и че не надхвърлят обичайните граници, докато съгласно общото правило подобни възнаграждения могат да бъдат приспаднати в качеството им на професионални разходи, щом като са необходими за придобиване или запазване на облагаемите доходи и щом като данъчнозадълженото лице докаже действителното извършване и размера им.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/28
 Иск, предявен на 1 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-120/09)
 2009/C 141/50
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е осигурило транспонирането във валонското право на член 2, букви е), й) и к) и на Приложение III, точка 4, буква В) към Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Европейската комисия изтъква две твърдения за нарушения в подкрепа на своя иск.
 От една страна, тя упреква ответната страна, че не е транспонирала в правото на Валонската област понятията за „подземни складове“, „газове от депа“ и „елюат“, предвидени в разпоредбите на член 2, букви е), й) и к) от Директива 1999/31/ЕО относно депонирането на отпадъци. Комисията набляга върху значимостта на тези понятия, които като ключови понятия за прилагането на директивата, са възпроизведени в други разпоредби, приети въз основа и в приложение на същата.
 От друга страна, ищецът разкрива обстоятелството, че валонското право не съдържа никаква разпоредба относно праговите нива, над които може да се счита, че депото за отпадъци има значително неблагоприятно въздействие върху качеството на подземните води. При все това разпоредбата на точка 4, буква В) от Приложение III към директивата, която предвижда изготвянето на подобни разпоредби, имала решаващо значение за осигуряването на ефективен контрол на качеството на подземните води и следователно за гарантиране на опазването на околната среда, което представлява основна цел на директивата.
 (1) ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 5, стр. 94.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/27
 Жалба, подадена на 21 януари 2013 г. — Mäurer & Wirtz/СХВП — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
 (Дело T-25/13)
 2013/C 71/41
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Щолберг, Германия) (представител: T. Schulte-Beckhausen, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sacra Srl (Венеция, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 ноември 2012 г. по преписка R 1601/2011-2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски по настоящото дело и в производството по обжалване пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „4711 Aqua Mirabilis“ за стоки клас 3 — заявка за регистрация на марка на Общността No 8 988 181
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Sacra Srl
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „Aqua Admirabilis“ за стоки от клас 3
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б, както и на член 7, параграфи 1 и 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/20
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 29 февруари 2012 г. — Laboratoires Lyocentre
 (Дело C-109/12)
 2012/C 133/36
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Laboratoires Lyocentre
 Ответник: Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus, Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Преюдициални въпроси
 1.
 Ако даден препарат е класифициран в една държава членка в съответствие с Директива 93/42/ЕИО (1) като медицинско изделие с маркировка „CE“ по смисъла на тази директива, изключва ли се възможността компетентният национален орган на друга държава членка да класифицира същия препарат — въз основа на неговото фармакологично, имунологично или метаболитно действие — като лекарствен продукт по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Директива 2001/83/ЕО (2)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, може ли компетентният национален орган да класифицира препарата като лекарствен продукт, като спазва единствено процедурата по Директива 2001/83/ЕО, или преди да бъде започната процедурата по класифициране на препарата като лекарствен продукт съгласно Директива 2001/83/ЕО, трябва да се проведе защитната процедура съгласно член 8, или да се съобрази разпоредбата на член 18 от Директива 93/42/ЕИО относно неправомерното поставяне на маркировката „СЕ“?
 3.
 Директива 2001/83/ЕО, Директива 93/42/ЕИО или останалите актове от правото на Съюза (включително актовете относно опазването на човешкото здраве и живот и относно защитата на потребителите) препятстват ли възможността препарати с едни и същи съставки и идентично действие да бъдат разпространявани на пазара на територията на една и съща държава членка, като едни от тях са разпространявани като лекарствени продукти по смисъла на Директива 2001/83/ЕО, за които следва да бъде издадено разрешение за търговия, а други се разпространяват като медицински изделия по смисъла на Директива 93/42/ЕИО?
 (1) Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 244).
 (2) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (OB L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/60
 Жалба, подадена на 14 януари 2008 г. от Marta Andreasen срещу решение, постановено на 8 ноември 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-40/05, Andersen/Комисия
 (Дело T-17/08 P)
 (2008/C 64/97)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marta Andreasen (Барселона, Испания) (представител: B. Marthoz, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. по дело F-40/05 и да се реши спора като се уважат исканията на жалбоподателката, направени в първоинстанционното производство, включително искането за обезщетение на вредите;
 —
 да се осъди ответникът по жалбата да понесе съдебните разноски;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати всички разходи и съдебни разноски;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на Съда на публичната служба от 8 ноември 2007 г. по дело F-40/05, да препрати делото обратно на Съда на публичната служба и да няма произнасяне по съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Със своята жалба жалбоподателката иска отмяната на решението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля жалба с предмет, от една страна, отмяна на решението от 30 октомври 2004 г., с което Комисията й е определила дисциплинарна санкция освобождаване от длъжност без намаление на пенсионните права и, от друга страна, искане за обезщетение на вредите.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателката посочва пет правни основания.
 Най-напред, тя изтъква, че Съдът на публичната служба нарушил член 10 от приложение IX от Правилника, тъй като не извършил контрол за законосъобразност и за пропорционалност на обжалваното в първоинстанционното производство решение по отношение на приложението на тази разпоредба като се отчитат конкретните обстоятелства и особеното положение на жалбоподателката, свързано с характера на функциите, които тя е упражнявала.
 Второто правно основание е изведено от твърдяното нарушение на принципите за законност на актовете на Общността, за тяхното прилагане във времето и за правната сигурност, доколкото Съдът на публичната служба не изложил мотиви в своето решение по въпросите, свързани с прилагането в дадения случай на правилата от стария и новия Правилник за длъжностните лица.
 Освен това жалбоподателката упреква Съда на публичната служба в изопачаване на фактите, които му били представени за преценка.
 Тя посочва също така грешка в преценката и нарушение от Съда на публичната служба на членове 11, 12, 17 и 21 от Правилника, поради това, че той не мотивирал надлежно своето решение, въпреки че одобрил прилагането на тези разпоредби, така както то било направено с обжалваното пред първа инстанция решение.
 Накрая жалбоподателката твърди, че Съдът на публичната служба нарушил също принципите, признати в член 6, параграф 1 и член 13 от Европейската конвенция за правата на човека и членове 41 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/38
 Жалба, подадена на 22 октомври 2008 г. — Companhia Muller de Bebidas/СХВП — Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA)
 (Дело T-472/08)
 (2009/C 6/75)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Companhia Muller de Bebidas (Pirassununga, Бразилия) (представители G. Da Cunha Ferreira и I. Bairrão, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Missiato Industria e Comercio Lda (Santa Rita do Passa Quatro, Бразилия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 4 юли 2008 г. по преписка R 1687/2007-1, доколкото с него се потвърждава решението, разрешаващо регистрацията на марката на Общността, която е предмет на спора;
 —
 да се обяви за нищожна регистрацията на марката на Общността, която е предмет на спора, за всички защитени стоки, тъй като съществува вероятност от объркване с марките, на които е направено позоваване в подкрепа на възражението;
 —
 да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „61 A NOSSA ALEGRIA“ за стоки от клас 33.
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Португалия под No 273 105 за стоки от клас 33; фигуративна марка„CACHAÇA 51“, регистрирана в Португалия под No 331 952 за стоки от клас 33; фигуративна марка„CACHAÇA 51“, регистрирана в Бенелюкс под No 576 901 за стоки от класове 32 и 33; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Дания под No VR 1998 03649 за стоки от клас 33; поредица фигуративни марки „CACHAÇA 51“, регистрирана в Обединеното кралство под No 2 248 316 за стоки от клас 33; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Испания под No 2 354 943 за стоки от клас 33; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Германия под No 30 071 545; фигуративна марка „CACHAÇA 51“, регистрирана в Австрия под No 161 564 за стоки от клас 33; известна португалска фигуративна марка „CACHAÇA 51“ за стоки от клас 33; известна португалска словна марка „CACHAÇA 51“ за стоки от клас 33.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че не е имало вероятност от объркване между конфликтните марки; нарушение на член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета, доколкото апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че представените от жалбоподателя доказателства не са били достатъчни, за да се установи известността на по-ранната марка в Португалия или най-малкото повишеният и отличителен характер в нейната


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/30
 Решение на Общия съд от 29 април 2015 г. — Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет
 (Съединени дела T-558/12 и T-559/12) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай - Изменение на регламента за налагане на окончателно антидъмпингово мито - Член 2, параграфи 10 и 11 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Изчисляване на дъмпинговия марж - Корекции - Задължение за мотивиране))
 (2015/C 198/40)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Changshu City Standard Parts Factory (Changshu City, Китай); и Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd (Ningbo, Китай) (представители: R. Antonini и E. Monard, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган първоначално от G. Berrich и A. Polcyn, впоследствие от A. Polcyn и накрая от D. Geradin, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche); и European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI) (представители: J. Bourgeois и R. Grasso, avocats)
 Предмет
 Искания за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 924/2012 на Съвета от 4 октомври 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 91/2009 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (OВ L 275, стp. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener Co. Ltd освен своите съдебни разноски да заплатят и разноските, направени от Съвета на Европейския съюз и от European Industrial Fasteners Institute AISBL (EIFI).
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/6
 Решение на Съда (трети състав) от 31 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Административен съд — град Варна — България) — „ЛВК-56“ ЕООД/Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 (Дело C-643/11) (1)
 (Данъчни въпроси - ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Принцип на данъчен неутралитет - Право на приспадане - Отказ - Член 203 - Начисляване на ДДС във фактурата - Изискуемост - Наличие на облагаема сделка - Еднаква преценка по отношение на издателя на фактурата и по отношение на нейния получател - Необходимост)
 2013/C 86/09
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — град Варна
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„ЛВК-56“ ЕООД
 Ответник: Директор на дирекция „Обжалване и управление на изпълнението“ — град Варна при Централно управление на Националната агенция за приходите
 Предмет
 Преюдициално запитване — Административен съд-Варна — Тълкуване на Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7 и поправки в ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15) — Право на приспадане на заплатения по получени доставки ДДС — Доказателства за съществуването на данъчното събитие — Практика на данъчната администрация да отказва правото на приспадане на ДДС да се предостави на получателя на облагаема доставка на стоки поради липсата на документи, удостоверяващи действителната доставка, въпреки констатацията за изискуемост на данъка на равнището на доставчика
 Диспозитив
 1.
 Член 203 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 данък върху добавената стойност се дължи от начислилото го във фактура лице независимо от действителното наличие на облагаема сделка,
 —
 само от факта, че в съставен на издателя на фактурата ревизионен акт данъчната администрация не е извършила корекция на декларирания от него данък върху добавената стойност, не може да се направи изводът, че посочената администрация е признала, че фактурата съответства на действително извършена облагаема сделка.
 2.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че член 167 и член 168, буква а) от Директива 2006/122, както и принципите на данъчен неутралитет, на правна сигурност и на равно третиране допускат на получател на фактура да се откаже право на приспадане на данък върху добавената стойност, платен за получена доставка, по съображение че липсва действително извършена облагаема сделка, независимо че в съставен на издателя на същата фактура ревизионен акт не е направена корекция на декларирания от последния данък върху добавената стойност. Ако все пак поради данъчни измами или нередности, извършени от издателя на фактурата или от доставчиците нагоре по веригата и посочени като основание за правото на приспадане, се приеме, че сделката не е действително извършена, трябва да се установи — въз основа на обективни данни и без да се изисква от получателя на фактурата да извършва проверки, каквито