text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/11
 Решение на Съда (първи състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Pаul Chevassus-Marche/Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minerales d'Evian SA (SAEME)
 (Дело C-19/07) (1)
 (Сближаване на законодателствата - Директива 86/653/ЕИО - Самостоятелно заети търговски представители - Право на комисиона на представител, натоварен с определена географска област - Сделки, сключени без намесата на принципала)
 (2008/C 64/16)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Pаul Chevassus-Marche
 Ответник: Groupe Danone, Société Kro beer brands SA (BKSA), Société Evian eaux minerales d'Evian SA (SAEME)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на член 7, параграф 2 от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите-членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители (OВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176) — Прекратяване на договора за представителство — Дължима комисиона на търговския представител, който е натоварен с определена географска област или група от клиенти — Съществуване на право на тази комисиона при липсата на пряк или непряк контрол, упражняван от доверителя, върху сделките, сключени между трето лице и клиент, принадлежащ към географската област, поверена на представителя
 Диспозитив
 Член 7, параграф 2, първо тире от Директива 86/653/ЕИО на Съвета от 18 декември 1986 г. относно координирането на правото на държавите-членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, трябва да се тълкува в смисъл, че търговският представител, натоварен с определена географска област, няма право на комисиона за сделките, сключени от принадлежащи към тази област клиенти с трето лице при липсата на пряка или непряка намеса на принципала.
 (1) ОВ C 69, 24.3.2007 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/14
 Преюдициално запитване, отправено от Tartu Ringkonnakohus (Естония) на 5 декември 2012 г. — MTÜ Liivimaa Lihaveis/Eesti-Läti programmi 2007—2013 г. Seirekomitee
 (Дело C-562/12)
 2013/C 38/18
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Tartu Ringkonnakohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: MTÜ Liivimaa Lihaveis
 Ответник: Eesti-Läti programmi 2007–2013 Seirekomitee (Комитет за наблюдение за програмата между Естония и Латвия за периода 2007–2013 г.)
 Встъпила страна: Eesti Vabariigi Siseministeerium (Министерство на вътрешните работи на Република Естония)
 Преюдициални въпроси
 а)
 Съвместим ли е правилник за дейността на съставен съвместно от две държави членки комитет за наблюдение — какъвто е Наръчникът, издаден от Комитета за наблюдение за програмата между Естония и Латвия за периода 2007—2013 г., който предвижда, че взетите от Комитета за наблюдение решения не могат да бъдат оспорвани пред съд (съгласно точка 6.6, параграф 4 от Наръчника за програмата: „The decisions of the Monitoring Committee are not appealable at any place of jurisdiction“) — с член 63, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1083/2006 (1) на Съвета във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз?
 б)
 При отрицателен отговор на въпроса по буква а), следва ли член 267, първа алинея, буква б) от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че точка 6.6, параграф 4 от издадения от Комитета за наблюдение Наръчник за програмата между Естония и Латвия за периода 2007–2013 г. представлява акт на институция, орган, служба или агенция на Съюза, който акт следва да бъде обявен за невалиден?
 в)
 При отрицателен отговор на въпроса по буква а), следва ли член 263, първа алинея, второ изречение във връзка с член 256, параграф 1 и член 274 от Договора за функционирането на Европейския съюз да се тълкува в смисъл, че компетентен да се произнесе по жалби срещу решенията на Комитета за наблюдение на Програмата между Естония и Латвия за периода 2007–2013 г. е Общият съд на Европейския съюз или съответният съд, компетентен съгласно разпоредбите на националното право?
 (1) Регламент (ЕО) No 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 година за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1260/1999 (ОВ L 210, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 2, стр. 64).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/9
 Решение на Съда (четвърти състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal d'instance d'Orléans — Франция) — CA Consumer Finance/Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, с предбрачно фамилно име Savary, Florian Bonato
 (Дело C-449/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Защита на потребителите - Потребителски кредит - Директива 2008/48/ЕО - Задължение за предоставяне на преддоговорна информация - Задължение за проверка на кредитоспособността на заемателя - Тежест на доказване - Начини на доказване))
 (2015/C 065/13)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal d'instance d'Orléans
 Страни в главното производство
 Ищец: CA Consumer Finance
 Ответници: Ingrid Bakkaus, Charline Bonato, с предбрачно фамилно име Savary, Florian Bonato
 Диспозитив
 1)
 Разпоредбите на Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета трябва да се тълкуват в смисъл, че:
 —
 от една страна, те не допускат национална правна уредба, съгласно която доказателствената тежест за неизпълнението на предвидените в членове 5 и 8 от Директива 2008/48 задължения се носи от потребителя, и
 —
 от друга страна, те не допускат задължение за съда да приеме въз основа на типова клауза, че потребителят е потвърдил пълното и точно изпълнение на преддоговорните задължения на заемодателя, тъй като така тази клауза води до разместване на доказателствената тежест за изпълнението на посочените задължения, което може да осуети ефективното упражняване на признатите с Директива 2008/48 права.
 2)
 Член 8, параграф 1 от Директива 2008/48 трябва да се тълкува в смисъл, от една страна, че допуска оценката на кредитоспособността на потребителя да се извършва само въз основа на предоставената от него информация, при условие че тя е в достатъчен обем и че обикновените изявления на потребителя са придружени от доказателства, и от друга страна, че не изисква от заемодателя да извършва систематична проверка на предоставената от потребителя информация.
 3)
 Член 5, параграф 6 от Директива 2008/48 трябва да се тълкува в смисъл, че макар да допуска възможността заемодателят да предостави подходящи разяснения на потребителя, преди да е извършил оценка на неговото финансово положение и на потребностите му, може да се окаже, че оценката на кредитоспособността на потребителя налага промяна в предоставените разяснения, които трябва да бъдат съобщени на потребителя своевременно, преди подписването на договора за кредит, без обаче това да предполага изготвянето на специфичен документ.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 22.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/6
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 25 април 2013 г. — K Oy
 (Дело C-219/13)
 2013/C 178/12
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: K Oy
 Заинтересовани страни: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, Valtiovarainministeriö
 Преюдициални въпроси
 При съобразяване на принципа на данъчен неутралитет член 98, параграф 2, първа алинея от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета относно общата система на данъка върху добавената стойност и точка 6 от приложение III към тази директива в редакцията ѝ съгласно Директива 2009/47/ЕО (2) допускат ли национална правна уредба, съгласно която за печатните книги се прилага намалена ставка на ДДС, а за книгите, записани на други физически носители, например на дискове от типа CD и CD-ROM или на USB устройства, се прилага стандартната ставка?
 Има ли значение за отговора на предходния въпрос:
 —
 дали книгата е предназначена за четене или за слушане (аудиокнига),
 —
 дали наред с книгата или аудиокнигата, записана на диск от типа CD или CD-ROM, на USB устройство или на друг подобен физически носител, е налице и печатна книга със същото съдържание,
 —
 че при книгите, които са записани на различен от хартията физически носител, е възможно да се използват някои технически характеристики на този носител, например функцията за търсене?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
 (2) Директива 2009/47/ЕО на Съвета от 5 май 2009 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО по отношение на намалените ставки на данъка върху добавената стойност (ОВ L 116, стр. 18).


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/39
 Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 13 юли 2015 г. — Cepsa Quimica, S.A./Administración del Estado
 (Дело C-371/15)
 (2015/C 311/43)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Cepsa Quimica, S.A.
 Друга страна: Administración del Estado
 Преюдициални въпроси
 1)
 Противоречи ли Решение 2013/448/ЕС (1) на разпоредбите на член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 41 от Хартата на основните права (2), доколкото определянето на коефициента за корекция е извършено по механизъм, който в нарушение на задължението за мотивиране не позволява на собствениците на засегнати инсталации да се запознаят с данните, изчисленията и критериите, които са взети предвид при приемането му.
 2)
 По начина, по който в Решение 2013/448/ЕС се уточнява и определя максималният праг на емисиите на промишлеността и коефициентът за междусекторна корекция, предвидени в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕС (3) и член 15 от Решение 2011/278/ЕС (4), нарушава ли се член 10а, параграф 1 и член 23, параграф 3 от посочената директива от 2003 г., след като Решение 2013/448/ЕС не е било изготвено в съответствие с процедурата по регулиране с контрол, предвидена в Решение 1999/468/ЕО (5).
 3)
 Като се има предвид, че Решение 2013/448/ЕС и/или член 15 от Решение 2011/278/ЕС създават асиметрия между:
 —
 основата за изчисляване, установена в член 10а, параграф 5, букви а) и б) от [Директива 2003/87/ЕО] [...], като в посочената основа не са включени емисиите, отделени при производството на електрическа енергия във връзка с изгарянето на отпадни газове и при комбинираното производство на топлоенергия в инсталации, включени в приложение I към посочената директива, и
 —
 критериите, въведени с член 10а, параграфи 1 и 4 от посочената директива за безплатно разпределяне на квоти за емисии, където този вид емисии е включен:
 а)
 Решение 2013/448/ЕС и/или член 15 от Решение 2011/278/ЕС нарушават ли член 10а, параграф 5 във връзка с член 3, буква ф) и посочения член 10а, параграф 1, трета алинея in fine от Директива 2003/87/ЕС, след като в тях се приема, че отделените емисии при изгаряне на отпадни газове или при производство на топлоенергия в произвеждащи електричество инсталации, включени в приложение I към посочената директива, при всички случаи са емисии от „генератори на електроенергия“ за целите на определянето на максималния праг на емисиите за промишлеността, и съответно е трябвало да бъдат изключени от това изчисляване?
 б)
 При отрицателен отговор на предходния въпрос, Решение 2013/448/ЕС и/или член 15 от Решение 2011/278/ЕС нарушават ли член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕС и/или целите на тази директива, доколкото изключват от основата за изчисляване на максималния праг на промишлените емисии, който се урежда в тази разпоредба, емисиите, отделени при производството на електричество от отпадни газове и при комбинираното производство на топлоенергия в инсталации, включени в приложение I към посочената директива, на които обаче безплатно могат да се разпределят квоти за емисии в съответствие с член 10а, параграфи 1 — 4 от същата директива?
 4)
 Решение 2013/448/ЕС на Комисията и евентуално прилаганото чрез него Решение 2011/278/ЕС противоречат


text:
ли на член 10а, параграф 12 от директивата, след като обхватът на коефициента за междусекторна корекция се разширява по отношение на отрасли, определени в Решение 2010/2/ЕС (6) (понастоящем Решение 2014/746/ЕС) (7) на Комисията като изложени на съществен риск от изтичане на въглерод, със съответното намаляване на разпределените безплатни квоти за емисии.
 5)
 Решение [2013/448/ЕС] нарушава ли член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕС, доколкото, за да определи проверените емисии, отделени в периода 2005 — 2007 г., посочен в букви а) и б) от посочения параграф, Европейската комисия
 а)
 не взема предвид емисиите, които не са включени в Независимия регистър на транзакциите на Общността, макар това да са емисии, чието регистриране не е било задължително в разглеждания период.
 б)
 доколкото е възможно, екстраполира релевантните стойности за емисии от проверените емисии в годините след 2008 г., прилагайки коефициент от 1,74 % в обратна посока.
 в)
 изключва всички емисии, отделени от закрити инсталации преди 30 юни 2011 г.
 (1) Решение 2013/448/ЕС на Комисията от 5 септември 2013 година относно националните мерки за изпълнение за преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии на парникови газове в съответствие с член 11, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 240, стр. 27).
 (2) ОВ C 364, 2000 г., стр. 1.
 (3) Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
 (4) Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 130, стр. 1).
 (5) Решение 1999/468/ЕС на Съвета от 28 юни 1999 година за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (ОВ L 184, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 159).
 (6) Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 година за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които сe смята, че са изложени на съществен риск от изтичане на въглерод (ОВ L 1, 2010 г., стр. 10).
 (7) ОВ L 308, стр. 114.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/41
 Жалба, подадена на 1 декември 2016 г. — Deichmann/EUIPO — Vans (V)
 (Дело T-848/16)
 (2017/C 038/55)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deichmann SE (Есен, Германия) (представител: C. Onken, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Vans, Inc. (Сайпръс, Калифорния, Съединени американски щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз (Изображение „V“) — заявка за регистрация No 10 345 403
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 20 септември 2016 г. по преписка R 2129/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 151, параграф 2 от Регламента относно марката на Европейския съюз във връзка с правило 19, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 2868/95,
 —
 нарушение на правило 19, параграф 2, буква а), подточка ii) и параграф 3, както и на правило 20, параграф 1 от Регламент No 2868/95,
 —
 нарушение на принципите на правна сигурност, на добра администрация, на равно третиране, както и на забрана за обратно действие.


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/33
 Жалба, подадена на 11 август 2015 г. — Othman/Съвет
 (Дело T-464/15)
 (2015/C 337/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Razan Othman (Дамаск, Сирия) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата му за допустима и основателна,
 —
 съответно да отмени Решение (ОВППС) 2015/837 от 28 май 2015 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три основания за обжалване, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, стр. 13.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/12
 Жалба, подадена на 22 ноември 2013 г. от Galp Energia España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-462/07: Galp Energia España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA/Европейска комисия
 (Дело C-603/13 P)
 2014/C 24/23
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Galp Energia España, SA, Petróleos de Portugal (Petrogal), SA, Galp Energia, SGPS, SA (представител: M. Slotboom, advocaat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени посоченото съдебно решение в съответствие с изтъкнатите в настоящата жалба основания и/или да отмени членове 1, 2 и 3 от решението на Комисията в частта, в която се отнасят до жалбоподателите, и/или да отмени член 2 от решението на Комисията, доколкото с него е наложена глоба на жалбоподателите или да намали глобата, наложена на жалбоподателите в член 2 от решението на Комисията,
 —
 да отмени съдебното решение и да върне преписката на Общия съд за произнасяне по същество в светлината на указанията на Съда,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски за настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите твърдят, че обжалваното съдебно решение следва да се отмени поради следните основания:
 Общият съд приложил неправилно член 81, параграф 1 ЕО, изопачил доказателства, нарушил процесуалните правила относно преценката на доказателствата, нарушил общия принцип на презумпцията за невиновност, гарантиран от член 48 от Хартата на основните права установявайки, че Комисията не е действала незаконосъобразно като е приела, че страните са участвали в координиране на цените „до 2002 г.“. Освен това Общият съд не представил достатъчно мотиви за това установяване.
 Общият съд приложил неправилно член 81, параграф 1 ЕО, изопачил доказателства, нарушил процесуалните правила относно преценката на доказателствата, включително нарушил принципа „ne ultra petita“, нарушил правото а справедлив процес и правото на защита (правото на изслушване) установявайки, че страните носят отговорност с оглед на системата за надзор и механизъма за компенсиране и че поради това не се налага изменение на началния размер на глобата.
 Общият съд нарушил основното право на страните делото им да бъде разгледано и решено в разумен срок.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/53
 Иск, предявен на 9 март 2007 г. — Icuna.Com/Европейски парламент
 (Дело T-71/07)
 (2007/C 95/107)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Белгия) (представители: J. Windey и P.de Bandt, адвокати)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на Европейския парламент от 31 януари 2007 г. за отмяна на процедурата по покана за участие в търг EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 по отношение на лот 2,
 —
 да се установи извъндоговорната отговорност на Общността и да се осъди Европейския парламент да заплати обезщетение на ищеца за всички вреди, претърпени от него по причина на оспорваното решение и да се определи експерт за тяхната оценка,
 —
 във всеки случай да се осъди Европейския парламент да заплати разноските по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 С решение от 1 декември 2006 г. Европейският парламент отхвърля офертата на ищеца, подадена в рамките на покана за участие в търг EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, лот 2: съдържание на емисиите, с оглед на създаването на уеб базиран телевизионен канал на Европейския парламент (1), и сключва договор с друг оферент. Това решение е било предмет на иск за отмяна, предявен от ищеца пред Съда [Първоинстанционния съд] на 19 декември 2006 г. (2) В рамките на обезпечителното производство, Председателят на Съда е постановил спиране на изпълнението на договора, като временна мярка и доколкото Парламентът е сключил договора в съответствие с решението от 1 декември 2006 г. След проведеното в рамките на обезпечителното производство заседание, Парламентът приема оспорваното решение на 31 януари 2007 г., с което отменя въпросното производство по поканата за участие в търг по отношение на лот 2.
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква два правни довода. Първият произтича от незаконността на оспорваното решение поради некомпетентност на издалия го орган и поради нарушение на член 101 от Финансовия регламент. (3) Ищецът твърди, че няма общностна правна разпоредба, която да овластява възложителя да отмени възлагането на една [обществена] поръчка след подписването на договора със спечелилия кандидат. Освен това, той изтъква, че дори ако се предположи, че ответната страна е компетентна да приеме оспорваното решение на основание на член 101 от Финансовия регламент, тази разпоредба не ѝ позволява да пристъпи към частична отмяна на поканата за участие в търг.
 В рамките на втория си правен довод ищецът изтъква, че оспорваното решение е засегнато от порок в мотивите поради това, че не позволява да бъдат разбрани мотивите, които са довели ответника до приемането на тази мярка, нито основанието за това, нито причината, поради която поканата за участие в търг е отменена само частично, т. е. само за лот 2.
 Освен отмяната на решението от 31 януари 2007 г., ищецът иска обезщетение за всички вреди, които е претърпял в резултат на това решение.
 (1) Обявление за обществена поръчка „Уеб базиран телевизионен канал на Европейския парламент “(ОВ 2006 S 87-91412).
 (2) Дело T-383/06, Icuna.Com/Парламент, ОВ 2007 C 20, стр. 31.
 (3) Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/21
 Жалба, подадена на 5 март 2012 г. — USFSPEI и Loescher/Съвет
 (Дело T-119/12)
 2012/C 165/37
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Брюксел, Белгия) и Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgique) (представители: A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)
 Ответник Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (2011/866/ЕС) на Съвета от 19 декември 2011 г. относно предложението на Комисията за регламент на Съвета за адаптиране, считано от 1 юли 2011 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях;
 —
 да осъди Съвета да заплати на жалбоподателя Loescher, както и на другите длъжностни лица и служители на Европейския съюз, неизплатените части от възнагражденията и пенсиите, на които те имат право считано от 1 юли 2011 г., ведно с мораторните лихви, изчислени от датата на падежа на задължението за изплащане дължимите неизплатени части, въз основа на лихвения процент на Европейската централна банка, определен за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта;
 —
 да осъди Съвета да заплати на USF и на жалбоподателя символично обезщетение в размер на 1 евро поради претърпените неимуществени вреди, причинени от служебното нарушение, допуснато с приемането на Решение (2011/866/ЕС) на Съвета от 19 декември 2011 г.;
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат правни основания, изведени от:
 —
 една страна, от нарушение на членове 64, 65 и 65а Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, на членове 1 и 3 от приложение XI към него, на принципите на лоялно сътрудничество и за съгласуваност, произтичащи от член 4, параграф 3 от ДЕС, както и на принципите на оправданите правни очаквания и на задължението, произтичащо от правилото „patere legem quam ipse fecisti“ и
 —
 от друга страна, от нарушение на решението на Съвета от 23 юни 1981 г. за въвеждане на процедура по тристранно консултиране, като не се е уверил, че становищата на персонала и на административните органи действително са били доведени до знанието на представителите на държавите членки преди приемането на спорното решение.


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/32
 Решение на Общия съд от 14 юли 2014 г. — BSH/СХВП (Wash & Coffee)
 (Дело T-5/12) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Wash & Coffee“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 2072009 - Служебна проверка на фактите - Член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009))
 2014/C 292/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 ноември 2011 г. (преписка R 992/2011-4), постановено по заявка за регистрация на словния знак „Wash & Coffee“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/64
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 7 октомври 2009 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-122/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Искане за извършване на разследване - Отказ на институция да преведе решение на избрания от жалбоподателя език - Явна недопустимост - Жалба, явно необоснована от правна страна)
 2009/C 282/121
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Отмяна на решението на Комисията да не уважи искането на жалбоподателя за извършване на разследване на определени събития, случили се в периода, в който той е бил назначен в делегацията на Комисията в Ангола — Искане за съобщаване на резултатите от разследването — Отмяна на решението да не се преведе докладна записка на избрания от жалбоподателя език — Искане за обезщетение за вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Marcuccio отчасти като явно недопустима и отчасти като явно лишена от всякакво правно основание.
 2.
 Осъжда г-н Marcucciода заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 64 от 8.3.2008 г., стр.65.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/6
 Решение на Съда (втори състав) от 26 април 2012 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Wolfgang Hofmann/Freistaat Bayern
 (Дело C-419/10) (1)
 (Директива 2006/126/ЕО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Отказ на държава членка да признае валидността на свидетелство за управление, издадено от друга държава членка на лице, чието свидетелство за управление е отнето на територията на първата държава членка)
 2012/C 174/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wolfgang Hofmann
 Ответник: Freistaat Bayern
 Предмет
 Преюдициалното запитване — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване на член 2, параграф 1 и член 11, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства[та] за управление на [моторни] превозни средства (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216) — Отказ на държава членка да признае валидността на свидетелство за управление, издадено от друга държава членка, на лице, чието свидетелство за управление е било отнето на нейна територия.
 Диспозитив
 Член 2, параграф 1 и член 11, параграф 4, втора алинея от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства[та] за управление на [моторни] превозни средства трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат държава членка да откаже — след изтичане на срока на забрана да се иска издаване на ново свидетелство за управление, наложена на притежателя на свидетелство за управление, издадено от друга държава членка, дори и да е спазено изискването за обичайно пребиваване на територията на последната държава членка — да признае валидността на това свидетелство за управление, когато спрямо посочения притежател е била наложена мярка за отнемане на предишно свидетелство за управление на територията на първата държава членка.
 (1) ОВ C 301, 06.11.2010 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/25
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 14 юли 2011 г. — Praskevicius/Парламент
 (Дело F-81/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Член 45 от Правилника - Явна грешка в преценката - Точки за заслуги - Съпоставяне на заслугите - Мотивиране)
 2012/C 138/49
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Vidas Praskevicius (Люксембург, Люксембург) (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: V. Montebello-Demogeot и N. B. Rasmussen)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на ответника да не включи жалбоподателя в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AD6 в процедурата за повишаване за 2009 г. и искане за поправяне на претърпените неимуществени вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г., стр. 66.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/18
 Жалба, подадена на 29 март 2016 г. от Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 4 февруари 2016 г. по дело T-247/14, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост
 (Дело C-182/16 P)
 (2016/C 296/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (представител: S. Labesius, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Salumificio Fratelli Beretta SpA
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение частично и да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост, доколкото в останалата част жалбата пред Общия съд е била отхвърлена, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд и
 —
 да осъди ответника и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски в производството пред Общия съд, а ответника — и тези в производството пред Съда.
 Основания и основни доводи
 Жалбата е основана на допуснато от Общия съд нарушение на правото на Съюза, доколкото в решението си от 4 февруари 2016 г. той е нарушил член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009 (1) на Съвета относно марката на Общността и член 296, параграф 2 ДФЕС.
 Накратко, Общият съд е допуснал грешка при преценката на вероятността от объркване въз основа на степента на отличителност на по-ранната марка „MINI WINI“ и сходството на знаците и стоките по заявка за регистрация на марка на Европейския съюз „Stick MiniMINI ...“, както и с оглед на самостоятелната отличителна роля на елемента „MiniMINI“ в заявката. В допълнение, Общият съд не е съобразил, че слабите по своята същност елементи на марката допринасят също за вероятността от объркване, както и специфичните обстоятелства, свързани с дистрибуцията на стоките, влияещи на степента на внимание на съответните потребители и тенденцията им да съкращават марката до един слаб, но визуално доминиращ елемент.
 Освен това Общият съд е допуснал грешка в правото, тъй като дори да трябва да се приеме, че даден словен елемент има чисто описателен характер, това не е пречка този елемент да се признае за доминиращ за целите на преценката на сходството на знаците. Също така, решението на Общия съд е основано на изопачаване на фактите във връзка с преценката на доминиращия елемент с оглед на техния размер и разположение в знака по оспорената заявка за регистрация на марка на Европейския съюз. В допълнение, Общият съд е допуснал грешка в правото, приемайки, че визуалното сходство следва да се преценява в зависимост от степента на отличителност на визуалните елементи в оспорената заявка за регистрация на марка на Европейския съюз. Накрая, обжалваното съдебно решение не е било надлежно мотивирано, доколкото Общият съд е пропуснал да изложи мотиви относно степента на внимание на съответните потребители що се отнася до конкретните спорни стоки.
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/17
 Преюдициално запитване, отправено от Сour administrative d'appel de Versailles (Франция) на 25 март 2013 г. — Le Rayon d'Or SARL/Ministre de l'Économie et des Finances
 (Дело C-151/13)
 2013/C 171/35
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative d'appel de Versailles [Апелативен административен съд, Версай]
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Le Rayon d'Or SARL
 Ответник: Ministre de l'Économie et des Finances [Министър на икономиката и финансите]
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 11, А, параграф 1, буква а) от Шеста директива (1), възпроизведен в член 73 от Директива 2006/112/ЕО (2), да се тълкува в смисъл, че „общата сума за помощ“, изплащана от здравноосигурителните каси на заведенията за настаняване на зависими възрастни хора в съответствие с разпоредбите на член L. 174-7 от Code de la sécurité sociale [Кодекс за социално осигуряване], и освободена от данък върху добавената стойност в приложение на разпоредбите на член 261, параграф 4, точка 1б) от Code général des impôts [Общ данъчен кодекс], представлява субсидия, свързана пряко с цената на услугите за помощ, оказвани на настанените лица, която поради това попада в приложното поле на данъка върху добавената стойност?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
 (2) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7; поправки ОВ L 74, 2011 г., стр. 3 и ОВ L 249, 2012 г., стр. 15).


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/2
 Решение на Съда (голям състав) от 7 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Hof van beroep te Brussel — Белгия) — Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“ VZW/Raad voor de Mededinging, Minister van Economie
 (Дело C-439/08) (1)
 (Политика в областта на конкуренцията - Национално производство - Участие на националните органи по конкуренция в съдебните производства - Национален орган по конкуренция със смесен, съдебен и административен характер - Жалба срещу решението на подобен орган - Регламент (ЕО) No 1/2003)
 2011/C 55/03
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers „VEBIC“ VZW
 Ответници: Raad voor de Mededinging, Minister van Economie
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Brussel — Тълкуване на членове 2 и 5, член 15, параграф 1 и член 35, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167) — Излагане от националните органи по конкуренция на писмени възражения, както и на фактически и правни основания в рамките на процедура по обжалване на тяхното решение — Множество органи в държава членка
 Диспозитив
 Член 35 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която не предвижда възможност национален орган по конкуренция да участва като ответник в съдебно производство по обжалване на издаденото от този орган решение. Националните органи по конкуренция следва да преценят необходимостта и ползата от участието си с оглед на ефективното прилагане на конкурентното право на Съюза. Все пак систематичното неявяване на националния орган по конкуренция в подобни съдебни производства възпрепятства полезното действие на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС.
 В съответствие с принципа на процесуална автономия, при липсата на правна уредба на Съюза държавите членки запазват компетентността си да определят органа или органите от състава на националния орган по конкуренция, разполагащ(и) с възможността да участва(т) като ответник в производство пред национална юрисдикция по обжалване на издаденото от този орган решение, като същевременно държавите членки гарантират зачитането на основните права и пълната ефективност на конкурентното право на Съюза.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/37
 Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 12 февруари 2015 г. — BP Europa SE/Hauptzollamt Hamburg-Stadt
 (Дело C-64/15)
 (2015/C 138/50)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: BP Europa SE
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Stadt
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 10, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че предвидените в него условия са изпълнени само когато цялото количество стоки, движещи се под режим на отложено плащане на акциз, не е пристигнало на мястото на получаване или, като се има предвид член 10, параграф 6 от Директива 2008/118/ЕО, правилото може да се прилага и по отношение на случаи, в които само част от количеството акцизни стоки, движещи се под режим на отложено плащане на акциз, не пристига на мястото на получаване?
 2)
 Следва ли член 20, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО да се тълкува в смисъл, че движението на акцизни стоки под режим на отложено плащане на акциз приключва едва когато получателят изцяло е разтоварил пристигналото при него транспортно средство, поради което установяването на липси по време на операцията на разтоварване се осъществява все още по време на движението?
 3)
 Допуска ли член 10, параграф 2 във връзка с член 7, параграф 2, буква а) от Директива 2008/118/ЕО национална разпоредба, която поставя компетентността за събиране на данъка на държавата членка на получаване (наред с изключването на случаите, уредени в член 7, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО) единствено в зависимост от установяването на допусната нередовност и от невъзможността да се определи къде е допусната нередовността, или е необходимо допълнително да се установи, че в резултат на извеждането им от режим на отложено плащане на акциз акцизните стоки са освободени за потребление?
 4)
 Следва ли член 7, параграф 2, буква а) от Директива 2008/118/ЕО да се тълкува в смисъл, че при установяването на нередовност в съответствие с член 10, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО трябва да се приеме, че акцизните стоки, които се движат под режим на отложено плащане на акциз и не са пристигнали на мястото на получаване, се освобождават за потребление във всички случаи, в които не може да бъде представено предвиденото в член 7, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО доказателство за пълното унищожаване или безвъзвратната загуба на установените липси?
 (1) Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 година относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12/ЕИО) (ОВ L 9, 2009 г., стр. 12).


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/5
 Преюдициално запитване, отправено от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия) на 27 юни 2013 г. — B. Martens/Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
 (Дело C-359/13)
 2013/C 274/10
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: B. Martens
 Ответник: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
 Преюдициални въпроси
 1A.
 Следва ли правото на Съюза и по-специално член 45 ДФЕС и член 7, параграф 2 от Регламент No 1612/68 (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат Нидерландия като държава — членка на ЕС, да откаже правото на финансова помощ за висше образование за обучение извън ЕС на пълнолетно дете, което има право на издръжка от страна на пограничен работник с нидерландско гражданство с местожителство в Белгия, работещ през една част от времето в Нидерландия и през друга — в Белгия, от момента, в който пограничната дейност е прекратена и пограничният работник работи единствено в Белгия, тъй като детето не отговаря на условието да е живяло в Нидерландия най-малко три от шестте години преди записването му в съответното учебно заведение?
 1Б.
 Ако отговорът на въпрос 1А е утвърдителен: при условие, че останалите предпоставки за финансовата помощ за висше образование са изпълнени, недопустимо ли е съгласно правото на Съюза тя да бъде отпусната за период, който е по-кратък от срока на обучението, за което се отпуска?
 Ако при отговора на въпроси 1А и 1Б Съдът стигне до заключението, че правните разпоредби относно правото на свободно движение на работници допускат на г-жа Martens да не се отпуска финансова помощ за висше образование за периода ноември 2008 г. — юни 2011 г. или за част от него:
 2.
 Следва ли членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС да се тълкуват в смисъл, че не допускат Нидерландия като държава — членка на ЕС, да не удължава финансовата помощ за висше образование за обучение в учебно заведение в отвъдморските страни и територии (ОСТ) (Кюрасао) — правото на която е налице на основание, че бащата на заинтересованото лице е работил като пограничен работник в Нидерландия — тъй като заинтересованото лице не изпълнява приложимата за всички граждани на Съюза, включително за собствените граждани, предпоставка да е живяло в Нидерландия най-малко три от шестте години преди да се запише за това обучение?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ. L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11).


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/10
 Преюдициално запитване от Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Белгия), постъпило на 7 декември 2016 г. — Dyson Ltd, Dyson BV/BSH Home Appliances NV
 (Дело C-632/16)
 (2017/C 078/14)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van koophandel te Antwerpen
 Страни в главното производство
 Ищец: Dyson Ltd, Dyson BV
 Ответник: BSH Home Appliances NV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли точното спазване на Регламента за прахосмукачките (1) (без определения в приложение II към него етикет да бъде допълван с информация относно условията на изпитване, довели до класифицирането в определен клас на енергийна ефективност съгласно приложение I) да се разглежда като заблуждаващо бездействие по смисъла на член 7 от Директивата за нелоялни търговски практики (2)?
 2)
 Допуска ли регламентът за прахосмукачките към етикета да се добавят и други символи, съобщаващи същата информация?
 (1) Делегиран регламент (ЕС) No 665/2013 на Комисията от 3 май 2013 година за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на прахосмукачки (ОВ L 192, 2013 г., стр. 1).
 (2) Директива 2005/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).


text:
 10.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 413/10
 Дело, заведено на 3 август 2016 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-10/16)
 (2016/C 413/09)
 На 3 август 2016 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler, Øyvind Bø и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: 35 Rue Belliard, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че Исландия не е изпълнила задълженията си по акта, посочен в точка 6a и точка 6д от глава VIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2014/68/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на съоръжения под налягане), адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него, и по член 7 от Споразумението, като не е приела мерките, необходими за транспонирането на член 13 в предвидения срок, или във всеки случай като не е уведомила Надзорния орган на ЕАСТ за тях.
 2.
 Да осъди Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 13 март 2016 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 13 януари 2016 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2014/68/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на съоръжения под налягане, посочена в точка 6а и точка 6д от глава VIII на приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него („актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/6
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Испания) на 10 септември 2013 г. — Caixabank SA/Alberto Galán Luna и Domingo Galán Luna
 (Дело C-487/13)
 2013/C 352/11
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena
 Страни в главното производство
 Взискател: Caixabank SA
 Ответници: Alberto Galán Luna и Domingo Galán Luna
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съгласно Директива 93/13/ЕИО на Съвета (1) от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално съгласно член 6, параграф 1 от нея и с оглед на гарантиране на защитата на потребителите и ползвателите в съответствие с принципите на еквивалентност и ефективност, когато национална юрисдикция установи наличието на неравноправна клауза относно лихви за забава в договор за ипотечен кредит трябва ли да обяви клаузата за нищожна и необвързваща страните или вместо това трябва да смекчи условията на тази клауза, като даде възможност на взискателя или кредитодателя да преизчисли лихвите?
 2.
 Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г. не съставлява ли явно ограничение на защитата на интересите на потребителя, доколкото задължава имплицитно юрисдикциите да смекчат условията на клауза относно лихви за забава, която може да бъде квалифицирана като неравноправна, като преизчислят уговорените лихви и запазят в сила тази клауза, която е имала неравноправен характер, вместо да обявят, че тя е нищожна и не обвързва потребителя?
 3.
 Втората преходна разпоредба на Закон 1/2013 от 14 май противоречи ли на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и по-специално на член 6, параграф 1 от посочената директива, като възпрепятства прилагането на принципите на еквивалентност и ефективност в областта на защитата на потребителите и води до избягване на санкцията, изразяваща се в нищожност и липса на обвързващ характер на неравноправните клаузи относно лихви за забава в договори за ипотечен кредит, сключени преди влизане в сила на Закон 1/2013 от 14 май 2013 г.?
 (1) ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/29
 Жалба, подадена на 26 април 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-60/13)
 2013/C 274/46
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: F. Frabetti, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на мълчалив отказ по искане, подадено от жалбоподателя на основание член 90, параграф 1 от Правилника, за коригиране на вписаните в приложението SysPer2 дни на отсъствията му по болест
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени мълчаливият отказ по заявление No D/299/12, подадено от жалбоподателя на 13 април 2012 г. за коригиране на вписаните в SysPer2 дни на отсъствията му по болест, като се вземат предвид само работните дни, считано от 13 април 2009 г. до датата на подаване на заявлението;
 —
 да се отмени изричният отказ по заявление No D/299/12, подадено от жалбоподателя на 13 април 2012 г. относно 5-те дни, които са приспаднати от правото му на отпуск за 2012 г.;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/45
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 2 декември 2014 г. —Erik Simpson/Съвет
 (Дело F-142/11 DEP) (1)
 ((Публична служба - Производство - Определяне на съдебните разноски))
 (2015/C 026/58)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Erik Simpson (Брюксел, Белгия) (представител: M. Velardo, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и A. F. Jensen)
 Предмет
 Публична служба — Искане за отмяна на решението да не се повиши жалбоподателят в степен AD9 след успешно издържан конкурс EPSO/AD/113/07 „Началници на отдели (AD9) с чешки, естонски, унгарски, литовски, латвийски, малтийски, полски, словашки и словенски език в областта на писмените преводи“ и искане за обезщетение.
 Диспозитив
 Определя съдебните разноски, подлежащи на възстановяване от Съвета на Европейския съюз на г-н Simpson по дело F-142/11, в общ размер от 8 600 EUR, увеличен с евентуално дължимия върху тази сума данък върху добавената стойност.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г., стр. 26.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/48
 Жалба, подадена на 11 септември 2008 г. — Elliniki Nafpigokataskevastiki и др./Комисия на Европейските общности
 (Дело T-384/08)
 (2008/C 301/82)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Elliniki Nafpigokataskevastiki (Scaramangas, Гърция) Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Kiel, Германия) и ThyssenKrupp Marine Systems AG (Хамбург, Германия) (представител: U. Soltész, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да бъде отменен член 16 от Решение на Комисията от 2 юли 2008 г. относно мерки No С16/2004 (предишни номера 29/2004, CP 71/2002 и CP 133/2005), приведени в действие от Гърция в полза на Hellenic Shipyards и
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати направените от жалбоподателите съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателите искат частична отмяна на Решение на Комисията C (2008) 3118 окончателен, oт 2 юли 2008 г., относно шестнадесет мерки, приведени в действие от Гръцката държава в полза на Hellenic Shipyards SA („HSY“), а именно отмяна на член 16 от посоченото решение, според който Комисията приема, че гаранцията за обезщетение, предоставена от бившия собственик на HSY — Hellenic Bank of Industrial Development („ETVA“) — на консорциума (1), приобретател на HSY (Howaldtswerke-Deutsche Werft (2) and Ferrostaal) въз основа на договор за продажба на дялово участие, в случай на възстановяване на държавна помощ от страна на HSY, представлява неправомерна държавна помощ и следва да бъде прекратена незабавно.
 Жалбоподателите твърдят, че Комисията неправилно приема, че гаранцията за обезщетение в приватизационния договор е предоставена в момент, когато ETVA е била контролирана от държавата. Според жалбоподателите гаранцията за обезщетение е била валидно договорена едва след приватизацията на ETVA и следователно представлявала мярка, договорена между частноправни субекти, която не можела да бъде вменена на гръцката държава и следователно не могло тя да се определя като държавна помощ.
 Жалбоподателите изтъкват освен това, че твърдението на Комисията, според което двете отделни клаузи в приложението към договора за продажба на дялово участие представлявали един общ механизъм, чрез който HSY щяло да извлече полза, е неправилно. Всъщност жалбоподателите изтъкват, че двете гаранции са предоставени независимо една от друга. В допълнение, жалбоподателите поддържат, че Комисията неправилно приема, че HSY се е възползвало от гаранцията за обезщетение, при положение че с оглед на фактите по делото, можело да се приеме, че само Piraeus Bank се е възползвала от нея.
 Жалбоподателите поддържат, че неправилно Комисията приема, че на HSY е предоставена имотна облага чрез гаранцията за обезщетение, която i) е стандартна клауза в частното право, ii) е била предоставена след надлежно направена оценка и iii) отговаря на поведението, което би имал частен продавач.
 По-нататък се излага, че Комисията е приложила неправилно член 88, параграф 2 ЕО и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 като задължава Elliniki Nafpigokataskevastiki, което не се е възползвало от помощта, да прекрати гаранцията за обезщетение.
 Жалбоподателите твърдят също, че доводите на Комисията, според които имало заобикаляне на полезния ефект от възстановяването на помощта, неправилно се основават на твърдението, че заобикалянето се състои в самия факт на предоставянето на гаранция за обезщетение.
 Накрая жалбоподателите твърдят, че


text:
Комисията не е приложила правилно член 296 ЕО, като не е разрешила на HSY да продължи в известна степен да извършва граждански дейности със спомагателен характер за да поддържа функционирането на цялата корабостроителница.
 (1) Този консорциум е създал Elliniki Nafpigokataskevastiki за да участва чрез него в капитала на HSY.
 (2) HDW се притежава изцяло от ТhyssenKrupp Marine Systems, което през 2005 г. е придобило и дяловете на Ferrostaal от Еlliniki Nafpigokataskevastiki.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/14
 Решение на Съда (втори състав) от 19 април 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Dioikitiko Protodikeio Athinon — Гърция) — Aikaterini Stamatelaki/NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
 (Дело C-444/05) (1)
 (Ограничения на свободното предоставяне на услуги - Възстановяване на разходите за болнично лечение в частните лечебни заведения - Обоснованост и пропорционалност на изключението)
 (2007/C 96/22)
 Език на производството: гръцки
 Препращаща юрисдикция
 Dioikitiko Protodikeio Athinon
 Страни в главното производство
 Ищец: Aikaterini Stamatelaki
 Ответник: NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epagelmation (OAEE)
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Dioikitiko Protodikeio Athinon — Тълкуване на членове 49 и 50 ЕО — Условия за възстановяване на медицинските разходи, направени в друга държава-членка — Национална правна уредба, предвиждаща възстановяването на медицинските разходи, направени в частно болнично заведение в друга държава-членка само за лечението на малолетни лица под 14 години, като поставя такова възстановяване под единственото условие да бъде получено предварително разрешение, когато лечението се осъществява в обществено болнично заведение
 Диспозитив
 Член 49 ЕО не допуска законодателство на държава-членка, като разглежданото по главното производство, което изключва всяко възстановяване от национална социалноосигурителна институция на разходите, възникнали при болничното лечение на осигурени в нея лица в частни лечебни заведения, намиращи се в друга държава-членка, с изключение на тези относно лечението на деца на възраст под 14 години.
 (1) ОВ C 60, 11.3.2006 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/37
 Решение на Общия съд от 16 септември 2015 г. — EMA/Drakeford
 (Дело T-231/14 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Договор за определен срок - Решение да не бъде подновяван - Член 8, първа алинея от УРДС - Преобразуване на договор за определен срок в договор за неопределено време - Пълен съдебен контрол))
 (2015/C 363/45)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński и N. Rampal Olmedo, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, avocats)
 Друга страна в производството: David Drakeford (Дъблин, Ирландия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Европейската комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara); Европейската агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä и E. Maurage); Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (Frontex) (представители: H. Caniard и V. Peres de Almeida); Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (представители: D. Detken, S. Gabbi и C. Pintado) и Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) (представители: J. Mannheim и A. Daume)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 5 февруари 2014 г., Drakeford/EMA (F-29/13, СбПС, EU:F:2014:10), с която се иска отмяната на това решение.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 5 февруари 2014 г., Drakeford/EMA (F-29/13, EU:F:2014:10), в частта, в която Съдът на публичната служба упражнява правомощието си за пълен съдебен контрол по финансовите въпроси по отношение на периода след обявяването на това решение.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Връща делото на Съда на публичната служба.
 4)
 Не се произнася по съдебните разноски на г-н David Drakeford и на Европейската агенция по лекарствата (EMA).
 5)
 Европейската комисия, Европейската агенция по химикали (ECHA), Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите — членки на Европейския съюз (Frontex), Европейският орган за безопасност на храните (ЕОБХ) и Европейският център за профилактика и контрол върху заболяванията (ECDC) понасят направените от тях съдебни разноски в настоящото производство.
 (1) ОВ C 202, 30.6.2014 г.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/21
 Жалба, подадена на 23 септември 2015 г. от Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 15 юли 2015 г. по съединени дела T-389/10 и T-419/10
 (Дело C-505/15 P)
 (2015/C 406/22)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM) (представители: G. Belotti, P. Ziotti, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се намали глобата, наложена на SLM, както при условията на лична, така и на солидарна отговорност, като за тази цел се вземат предвид основно (i) изводите, направени в първоинстанционното производство, (ii) Насоките относно метода за определяне на размера на глобите в сила към момента на разглежданите факти, (iii) незначителната роля на жалбоподателя в картела и краткото му участие в него, което за SLM започва от края на 1999 г., единствената дата, за която са налице непротиворечиви доказателства в преписката, които я подкрепят безспорно,
 —
 да се присъди справедливо обезщетение за забавянето, с което се характеризира третирането от страна на Комисията на искането за освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер, въпрос, който е пренебрегнат напълно от Общия съд,
 —
 да се предостави исканото освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер за своевременните изявления на жалбоподателя,
 —
 да се присъди справедливо обезщетение за забавянето на съдебното производство,
 —
 във всички случаи да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по делото.
 Основания и основни доводи
 ORI формулира по същество [шест] основания за обжалване, насочени към доказването на това, че Общият съд:
 —
 е намалил в недостатъчна степен наложената на жалбоподателя глоба, по начин, който не съответства на изводите, направени в първоинстанционното производство, и така е нарушил член 49, параграф 3 от Хартата на основните права, както и установените принципи на правото на Съюза, а именно принципа на пропорционалност на санкциите в областта на конкуренцията и задължението за мотивиране,
 —
 е нарушил правото на Европейския съюз относно забраната за прилагане на по-неблагоприятния наказателен закон с обратна сила, и по-специално член 49, параграф 1 от Хартата на основните права, като не е приложил Насоките относно метода за определяне на размера на глобите в сила към момента на разглежданите факти,
 —
 не е упражнил пълен съдебен контрол, като по този начин е нарушил и член 48 от Хартата на основните права, при очевидно неправилна преценка на противоречивите изводи, направени в първоинстанционното производство, пристрастност и липса на мотиви,
 —
 не е взел отношение по твърдяното лошо администриране на преписката от страна на Комисията, дължащо се на забавянето да се разгледа искането за освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер, по което Комисията се е произнесла едва шест години след отправянето му,
 —
 не е взел предвид отличителните особености на искането на жалбоподателя за освобождаване от глоба или намаляване на нейния размер, като е стигнал до парадоксалния и явно несправедлив извод, че само създателите на картел могат да се ползват от намаляване на санкцията за оказаното сътрудничество, тъй като разполагат с доказателства с добавена стойност, каквито не могат


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/12
 Преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris (Франция), постъпило на 9 декември 2014 г. — Genentech Inc./Hoechst GmbH, anciennement Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
 (Дело C-567/14)
 (2015/C 073/18)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Paris
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Genentech Inc.
 Ответник: Hoechst GmbH, по-рано Hoechst AG, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли разпоредбите на член 81 от Договора, понастоящем член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че в случай на отмяна на патенти не допускат да се приведе в действие лицензионен договор, който налага на лицензополучателя задължение да плаща възнаграждения само за това, че използва правата, свързани с лицензираните патенти?


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/40
 Жалба, подадена на 2 февруари 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-17/15)
 (2015/C 127/56)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: D. Fouquet, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на органа по назначаването да не променя годишния доклад на жалбоподателя за 2013 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 31.10.2014 г. (HR.D.2/AS/ac/Ares82014) в отговор на жалбата по административен ред, подадена от ZZ (No R/781/14);
 —
 да бъде задължен ответникът да приеме ново решение по случая, като спази установеното от Съда на публичната служба, и по-конкретно да заличи оспореното изречение от доклада на жалбоподателя;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/22
 Жалба, подадена на 9 декември 2016 г. — RA/Сметна палата
 (Дело T-874/16)
 (2017/C 046/25)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: RA (Люксембург, Люксембург) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Сметна палата на Европейския съюз
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението от 4 март 2016 г., с което жалбоподателят не е повишен в степен AD 11, и
 —
 да осъди Сметната палата да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 В рамките на първото основание жалбоподателят повдига възражение за незаконосъобразност на действащата система за повишаване в Сметната палата на Европейския съюз, въведена с Решение 53-2014 за повишаванията, тъй като системата засягала възможностите на органа по назначаването (ОН) системно да открива различията в начина на оценяване на длъжностните лица, прилаган от различните атестиращи в институцията според собствената им субективна преценка.
 2.
 Второто основание е изведено от допуснато нарушение на член 45 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз в решението от 4 март 2016 г., с което жалбоподателят не е повишен в степен AD 11, тъй като ОН не извършил сравнително съпоставяне на заслугите на жалбоподателя при условията на равнопоставеност и обективност въз основа на сравними източници на информация и данни.
 3.
 Третото основание е изведено от допуснати в обжалваното решение редица явни грешки в преценката, което било видно от изложените мотиви в отговора, с който се отхвърля подадената по административен ред жалба.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/17
 Жалба, подадена на 17 май 2011 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу Решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 март 2011 г. по дело T-589/08, Evropaïki Dynamiki/Комисия
 (Дело C-235/11 P)
 2011/C 211/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, Δικηγόροι)
 Друга страна в производството: Европейската комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 Да отмени решението на Общия съд,
 —
 Да отмени решението на Комисията (ГД „Околна среда“), с което се отхвърлят офертите на жалбоподателя по всеки от трите лота, свързани с открита процедура за възлагане на обществена поръчка DG ENV.C2/FRA/2008/0017 „Рамков договор относно схемата за търговия с квоти за емисии — CITL/CR“ (2008/S 72 096229) и тези поръчки да се възложат на друг оферент
 —
 Да върне делото на Общия съд, който да разгледа останалите въпроси по отношение на двата лота, включително неразгледаното от него искане за обезщетение,
 —
 Да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, в това число в рамките на първоначалното производство, дори при отхвърляне на настоящата жалба, както и разноските, направени в настоящото производство по обжалване, в случай че тя бъде уважена.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на обжалваното решение по следните причини:
 —
 Явна грешка в преценката и недостатъчни мотиви.
 —
 Неправилно тълкуване от Общия съд на член 100, параграф 2 от Финансовия регламент (1), както и на член 149 от Правилата за прилагане (2) при преценката му относно задължението на възлагащия орган за мотивиране.
 —
 Допуснатата от Общия съд грешка при прилагане на правото, тъй като той отхвърля доводите на жалбоподателя относно нарушаването на принципа на равно третиране.
 (1) ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198
 (2) ОВ L 357, стр. 1


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/13
 Иск, предявен на 19 юли 2007 г. — Agrícola del Sureste/Съвет и Комисия
 (Дело T-268/07)
 (2007/C 223/19)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Agricola del Sureste (Мурсия, Испания) (представител: L. Ortiz Blanco, abogado)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се постанови решение, с което да се уважи настоящият иск за обезщетение за вреди, на основание член 288 ЕО, като се установи правото на ищеца на обезщетение от страна на Съвета и Комисията солидарно общо в размер на сто четиридесет и две хиляди петстотин осемдесет и пет еуро (142 585 EUR), и
 —
 да се осъдят институциите ответници да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи вече са изложени по дело T-217/07, Las Palmeras/Съвет и Комисия.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/38
 Иск, предявен на 10 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-548/07)
 (2008/C 22/68)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: М. Patakia и M. van Beek)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 96/34/ЕО на Съвета от 3 юни 1996 година относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП) (1), и по-конкретно, по клауза 1, параграф 2, по клауза 2, параграфи 1 и 3, буква б), по клауза 2, параграф 3, буква д) и е) и по клауза 2, параграфи 4 и 6 от споразумението, съдържащо се в приложение към посочената директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 След като е разгледала съвкупността от актовете на гръцкото законодателство за транспониране в гръцкия правен ред на Директива 96/34/ЕО на Съвета относно рамковото споразумение за родителския отпуск, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (EКП), Комисията е установила, че транспонирането на някои от клаузите на посоченото по-горе рамково споразумение, съдържащо се в посочената директива, е недостатъчно и неправилно по отношение на работниците от търговския флот.
 2.
 По-конкретно разглежданото гръцко законодателство, което утвърждава колективните договори в тази област, има ограничено приложно поле, доколкото то не се прилага по отношение на всички работници от търговските кораби.
 3.
 Освен това, за да се признае правото на родителски отпуск на горепосочените работници, е необходимо, по силата на гръцкото законодателство, да бъдат изпълнени освен условията, предвидени в директивата, и следните условия:
 —
 да имат трудов стаж с продължителност 12 месеца на един и същи кораб;
 —
 екипажът на същия кораб да бъде най-малко от 30 души;
 —
 да се представи доказателство, че и другият родител работи;
 —
 договорът за работа като моряк след завръщането от родителски отпуск да бъде квалифициран като „нов“ и да се изисква отново минимален период на работа от 6 или 7 месеца;
 —
 морякът да поеме разходите за изпращане на негов заместник;
 —
 прилагане на разглежданото национално законодателство единствено по отношение на договорите на моряците, които са започнали работа като такива след влизане в сила на колективните договори;
 —
 квалифициране на търговските задължения като форсмажорно обстоятелство, което може да бъде причина за отказ да бъде предоставен родителски отпуск.
 4.
 И накрая Комисията установява, че в колективните трудови договори, както и в министерските заповеди, които ги утвърждават, не се съдържа каквото и било позоваване на въпроса за закрилата на работниците срещу уволнение поради подаване на молба за ползване или поради ползване на родителски отпуск.
 5.
 В резултат на това Комисията преценява, че Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 96/34/ЕО, и по-конкретно по клауза 1, параграф 2, по


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/22
 Преюдициално запитване от Cour du travail de Bruxelles (Белгия), постъпило на 10 юни 2015 г. — Office national de l'emploi (ONEm), M/M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)
 (Дело C-284/15)
 (2015/C 279/27)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Office national de l'emploi (ONEm), M
 Ответници: M, Office national de l'emploi (ONEm), Caisse Auxiliaire de Paiement des Allocations de Chômage (CAPAC)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 67, параграф 3 от Регламент [(ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността] [...] (1) да се тълкува в смисъл, че не допуска възможността държава членка да откаже да признае сумирането на периодите на заетост, необходим[и] за признаване на правото на обезщетение за безработица за допълване на доходите от работа на непълно работно време, когато въпросната работа не е предшествана от осигурителни периоди или от периоди на заетост в тази държава членка?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос: съвместим ли е член 67, параграф 3 от Регламента за социално осигуряване No 1408/71 по-специално:
 —
 с член 48 ДФЕС, доколкото условието, на което член 67, параграф 3 подчинява сумирането на периодите на заетост, може да ограничи свободното движение на работници и достъпа им до работа на непълно работно време,
 —
 с член 45 ДФЕС, който „налага премахването на всякаква дискриминация, основаваща се на гражданство, между работниците от държавите членки, що се отнася до заетост, възнаграждение и други условия на труд“ и предвижда правото на работниците „да [...] приемат действително направени предложения за наемане на работа“ (включително работа на непълно работно време) в другите държави членки, „да се придвижва[т] свободно на територията на държавите членки за тази цел“ и да пребивават в държава членка „за целите на заетостта, в съответствие с разпоредбите, уреждащи заетостта на гражданите от тази държава, предвидени в законови, подзаконови или административни разпоредби“,
 —
 с член 15, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, който пояснява, че „[в]секи гражданин на Съюза има свободата да търси работа [и] да работи [...] във всички държави членки“?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената и актуализираната му редакция съгласно Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г. (ОВ L 28, 1997 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 35 и поправка в ОВ L 32, 2008 г., стр. 31), изменен с Регламент (ЕО) No 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 г. (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 76, наричан по-нататък „Регламент No 1408/71 за социалното


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/29
 Жалба, подадена на 4 януари 2008 г. — Koinotita Grammatikou/Комисия
 (Дело T-13/08)
 (2008/C 79/57)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Kinotita Grammatikou (Атина, Гърция) (представител: A. Papakonstantinou и M. Khaïntarlis, dikigoroi)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение No C(2004) 5509 на Комисията от 21 декември 2004 г. относно предоставянето на помощ по Кохезионния фонд за проект „Изграждане на депо за отпадъци в инсталацията за обработка и управление на отпадъци в Североизточна Атика в местността Mavro Vouno Grammatikou в Република Гърция“,
 —
 в случай на съмнение, да се разпореди проверка на място, в представляващия предмет на спора район на проекта, и да се изискат независими технически експертизи с оглед потвърждаване на доводите на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С оглед изискването за наличие на правен интерес от подаване на жалбата за отмяна на основание член 230 ЕО жалбоподателят счита че обжалваното решение, насочено към изграждане на депо за отпадъци върху територия, която се намира в границите на община Grammatiko, го засяга пряко и лично, доколкото жалбоподателят представлява публичноправен субект, отговарящ за защитата на общественото здраве и на околната среда в района на финансирания проект.
 Жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение, чието съдържание твърди, че е узнал на 9 ноември 2007 г., нарушава редица разпоредби на първичното общностно право, свързани със защитата на здравето и околната среда, както и разпоредбите на вторичното общностно право, които ги поясняват.
 Жалбоподателят твърди по-конкретно, че финансирането на проекта противоречи на целите за опазване, защита и подобряване качеството на околната среда, за защита на общественото здраве, както и на внимателното и рационално използване на природните ресурси. Освен това според жалбоподателя обжалваното решение на Комисията нарушава преди всичко членове 3, 4 и 6 от Директива 75/442 (1) и членове 3 и 4 от Директива 91/156 (2), които налагат определени задължения в областите на предотвратяване и намаляване на производството на отпадъци и неговото вредно въздействие.
 На последно място, според жалбоподателя е явно, че изграждането на инсталация за управление и преработка на отпадъци в защитен район по никакъв начин не би могло да се счита за проект, за който е допустимо финансиране посредством финансов инструмент като Кохезионният фонд, който по дефиниция финансира само проекти, съобразени с изискванията за защита на околната среда.
 (1) Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ 1975 L 194, стр. 39).
 (2) Директива 91/156ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година за изменение на Директива 75/442/ЕИО относно отпадъците (ОВ 1991 L 78, стр. 32).


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/13
 Определение на Общия съд от 7 януари 2013 г. — Alfastar Benelux/Съвет
 (Дело T-274/12) (1)
 (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Отпадане на предмета на спора - Липса на основание за произнасяне - Иск за обезщетение - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание)
 2013/C 55/24
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Белгия) (представители: N. Keramidas и N. Korogiannakis, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Vitsentzatos и E. Chatziioakeimidou)
 Предмет
 От една страна, се иска да се установи, че Съветът не е изпълнил задълженията си по член 266 ДФЕС, като не е взел необходимите мерки, съдържащи се в Решение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. по дело Alfastar Benelux/Съвет (T-57/09, непубликувано в Сборник), и, от друга страна, искане за обезщетение съгласно член 340 ДФЕС
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по подаденото от Alfastar Benelux SA искане за установяване на неправомерно бездействие.
 2.
 Отхвърля подаденото от Alfastar Benelux искане за обезщетение като явно лишено от всякакво правно основание.
 3.
 Alfastar Benelux понася 50 % от направените от него съдебни разноски, както и 50 % от разноските на Съвета на Европейския съюз. Съветът понася 50 % от своите съдебни разноски, както и 50 % от разноските, направени от Alfastar Benelux.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/14
 Решение на Общия съд от 23 ноември 2011 г. — Pukka Luggage/СХВП — Azpiroz Arruti (PUKKA)
 (Дело T-483/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „PUKKA“ - Възражение от притежателя на фигуративните марка на Общността и национална марка, съдържащи словния елемент „pukas“ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Частичен отказ за регистрация)
 2012/C 13/28
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Pukka Luggage Company Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: K. Gilbert и M. Blair, solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Jesús Miguel Azpiroz Arruti (Сан Себастиан, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 29 юли 2010 г. (преписка R 1175/2008-4) относно производство по възражение между Jesús Miguel Azpiroz Arruti и The Pukka Luggage Company Ltd
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда The Pukka Luggage Company Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/26
 Жалба, подадена на 25 юли 2008 г. — De Smedt и др./Парламент
 (Дело F-66/08)
 (2008/C 247/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Emile De Smedt (Брюксел, Белгия) и други (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на индивидуалните решения на органа по назначаването, с които на жалбоподателите е отказано правото на посочените в член 56а от Правилника за длъжностните лица надбавки за работа на смени съгласно Регламент No 1873/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 300/76 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за работа на смени, и размера и условията за това и на посочените в член 56б от Правилника надбавки съгласно Регламент No 1945/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 495/77 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за редовно изпълнение на задължения за дежурство, както и размера и условията за получаването му.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят индивидуалните решения на органа по назначаването, с които на жалбоподателите е отказано правото на надбавки за работа на смени, посочени в член 56а от Правилника съгласно Регламент No 1873/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 300/76 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за работа на смени, и размера и условията за това,
 —
 да се отменят индивидуалните решения на органа по назначаването, с които се отказва на жалбоподателите е отказано правото на надбавки, посочени в член 56б от Правилника съгласно Регламент No 1945/2006 на Съвета от 11 декември 2006 година за изменение на Регламент No 495/77 за определяне на категориите длъжностни лица, които имат право на надбавки за редовно изпълнение на задължения по дежурство, както и размера и условията за получаването му,
 —
 да се осъди Европейския парламент да заплати съдебните разноски.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 13 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Efrosyni Alexiadou
 (Дело C-436/07 P) (1)
 (Обжалване - Клауза за подсъдност - Договор относно проект за развитие на технология за производство на непромокаеми кожи - Възстановяване на авансово изплатени суми - Лихви)
 (2009/C 6/12)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представител: D. Triantafyllou)
 Друга страна в производството: Efrosyni Alexiadou (представители: Ch. Matellas и E. Alexiadou, dikigoros)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 12 юли 2007 г. по дело Комисия/Alexiadou (T-312/05), с което Първоинстанционният съд отхвърля иск на основание клауза за подсъдност за осъждане на ответника да възстанови сумата, изплатена авансово от Комисията в рамките на договор относно проект за развитие на технология, предназначена за производство на непромокаеми кожи (договор G1ST-CT-2002-50227)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 юли 2007 г. по дело Комисия/Alexiadou (T-312/05).
 2)
 Връща делото на Първоинстанционния съд на Европейските общности.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/71
 Жалба, подадена на 31 май 2017 г. — Mubarak/Съвет
 (Дело T-358/17)
 (2017/C 239/83)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Кайро, Египет) (представители: B. Kennelly, QC, J. Pobjoy, Barrister, G. Martin, M. Rushton и C. Enderby Smith, Solicitors)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2017/496 на Съвета от 21 март 2017 година за изменение на Решение 2011/172/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричано по-нататък „обжалваното решение“; OВ L 76, 2017 г., стp. 22), и Регламента за изпълнение (ЕС) 2017/491 на Съвета от 21 март 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 270/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричан по-нататък „обжалвания регламент“; OВ L 76, 2017 г., стp. 10), доколкото се прилагат спрямо жалбоподателя;
 —
 да обяви, че член 1, параграф 1 от Решение No 2011/172/ОВППС от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричано по-нататък „Решението“; OВ L 76, 2011 г., стp. 63) и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 270/2011 на Съвета от 21 март 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Египет (наричан по-нататък „Регламентът“; OВ L 76, 2011 г., стp. 4) са неприложими, доколкото се отнасят до жалбоподателя, и в резултат на това да отмени Решение (ОВППС) 2016/411, доколкото се прилага към жалбоподателя, и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е незаконосъобразност на член 1, параграф 1 от Решението и на член 2, параграф 1 от Регламента, тъй като: а) нямат правно основание и/или б) нарушават принципа на пропорционалност.
 2.
 Второто основание е нарушение на правата на жалбоподателя по член 6 във връзка с членове 2 и 3 ДЕС и по членове 47 и 48 oт Хартата на основните права на Европейския съюз от преценката на Съвета, че съдебните производства в Египет съблюдават човешките права.
 3.
 Третото основание е грешки в преценката на Съвета, че критерият за вписване на жалбоподателя в член 1, параграф 1 oт Решението и член 2, параграф 1 от Регламента е удовлетворен.
 4.
 Четвъртото основание е нарушение на правото на защита и на правото на добра администрация и ефективно средство за съдебна защита на жалбоподателя. По-специално Съветът не е разгледал щателно и безпристрастно дали съображенията за оправдаване на повторното вписване са достатъчно обосновани с оглед на изявленията на жалбоподателя преди повторното вписване.
 5.
 Петото основание е нарушение от страна на Съвета, неоправдано или непропорционално, на основните права на жалбоподателя, включително на правото му на защита на собствеността и доброто име. Тези последици на обжалваните решение и регламент по отношение на жалбоподателя и на доброто му име в световен мащаб. Съветът не е


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/3
 Решение на Съда (пети състав) от 10 юли 2014 г. — Telefónica SA, Telefónica de España SAU/Европейска комисия, France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo), European Competitive Telecommunications Association
 (Дело C-295/12 P) (1)
 ((Член 102 ДФЕС - Злоупотреба с господстващо положение - Испански пазари за широколентов интернет достъп - Свиване на маржовете - Член 263 ДФЕС - Контрол за законосъобразност - Член 261 ДФЕС - Правомощие за пълен съдебен контрол - Член 47 от Хартата - Принцип на ефективната съдебна защита - Пълен съдебен контрол - Размер на глобата - Принцип на пропорционалност - Принцип на недопускане на дискриминация))
 2014/C 315/03
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica SA, Telefónica de España SAU (представители: F. González Díaz и B. Holles, abogados)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier и C. Urraca Caviedes), France Telecom España SA (представители: H. Brokelmann и M. Ganino, abogados), Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) (представители: L. Pineda Salido и I. Cámara Rubio, abogados), European Competitive Telecommunications Association (представители: A. Salerno и B. Cortese, avvocati)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Telefónica SA и Telefónica de España SAU да заплатят съдебните разноски.
 3)
 France Telecom España, SA, Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc Consumo) и European Competitive Telecommunications Association понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г.


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/25
 Определение на председателя на Общия съд от 25 април 2013 г. — InterMune UK и др./ЕМА
 (Дело T-73/13 R)
 (Обезпечителни мерки - Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, намиращи се в EMA, които съдържат сведения, предоставени от предприятие във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствен продукт - Решение за предоставяне на достъп на трето лице до документи - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Fumus boni juris - Претегляне на интереси)
 2013/C 189/52
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: UK Ltd (Лондон, Обединено кралство), InterMune, Inc. (Бризбейн, Калифорния, Съединени американски щати) и InterMune International AG (Мутенц, Швейцария) (представители: I. Dodds-Smith, A. Williams, solicitors, T. de la Mare, QC и F. Campbell, barrister)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jablonski, N. Rampal Olmedo и A. Spina)
 Предмет
 Молба, целяща по същество постановяване спиране на изпълнението на решение EMA/24685/2013 на EMA от 15 януари 2013 година, с което се предоставя достъп на трето лице, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), до някои документи, съдържащи сведения, предоставени във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствения продукт „Esbriet“, доколкото тези сведения все още не попадат в публичната сфера.
 Диспозитив
 1.
 Спира изпълнението на решение EMA/24685/2013 на Агенцията по лекарствата (EMA) от 15 януари 2013 година, с което се предоставя достъп на трето лице, съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, до документите „2.4 Обзор на неклиничните характеристики“, „2.5 Обзор на клиничните характеристики“, „2.6 Обобщение на неклиничните характеристики“ и „2.7 Обобщение на клиничните характеристики“, предоставени във връзка с молба за разрешаване пускането на пазара на лекарствения продукт „Esbriet“, доколкото тези документи съдържат сведения, които все още не са публично достъпни.
 2.
 Задължава EMA да се въздържа от разпространяването на по-подробна версия на визираните в точка 1 от настоящия диспозитив документи, в сравнение с версията на тези документи със заличена информация, която е представена от InterMune UK Ltd, InterMune, Inc. и InterMune International AG на EMA на 8 октомври 2012 г.
 3.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/34
 Жалба, подадена на 31 август 2009 г. — Hearst Communications/СХВП — Vida Estética (COSMOBELLEZA)
 (Дело T-344/09)
 2009/C 256/61
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hearst Communications, Inc. (Ню Йорк, Съединени американски щати) (представител: A. Nordemann, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Vida Estética, S.L. (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 юни 2009 г. по преписка R 770/2007-2; и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „COSMOBELLEZA“, за стоки и услуги от класове 35 и 41
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрирана във Франция марка „COSMOPOLITAN“ за стоки от клас 16; Международна регистрация на марката „COSMO TEST“ за стоки и услуги от класове 25, 38 и 41; Регистрирана в Португалия марка „COSMO“ за услуги от клас 41; Международна регистрация на марката „COSMOPOLITAN TELEVISION“ за стоки и услуги от класове 38 и 41; Международна регистрация на марката „COSMOPOLITAN“ за услуги от класове 35 и 39; Регистрирана в Обединеното кралство марка „COSMOPOLITAN“ за услуги от класове 35 и 39; Регистрирана в Обединеното кралство фигуративна марка „THE COSMOPOLITAN SHOW“ за стоки и услуги от класове 35 и 41; Регистрирана в Обединеното кралство марка „COSMO“ за услуги от класове 35 и 41; Регистрирана в Обединеното кралство марка „COSMOPOLITAN TELEVISION“ за услуги от класове 38 и 41; Регистрирана в Ирландия марка „COSMOPOLITAN TELEVISION“ за услуги от класове 38 и 41; общоизвестни марки „COSMO“ и „COSMOPOLITAN“ във всички държави членки за стоки и услуги от класове 16, 28 и 41; нерегистрирани марки „COSMO“ и „COSMOPOLITAN“, използвани във всички държави членки за стоки и услуги от класове 16, 28 и 41, както и търговските наименования „COSMO“ и „COSMOPOLITAN“, използвани във всички държави членки за стоки и услуги от същите класове.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че разглежданите марки не са сходни че разглежданите стоки и услуги не са сходни, както и че не съществува вероятност от объркване между разглежданите марки.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/33
 Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — DelSolar (Wujiang)/Комисия
 (Дело T-320/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай - Временно антидъмпингово мито - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 026/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Китай) (представители: първоначално L. Catrain González, адвокат, E. Wright и H. Zhu, barristers, впоследствие L. Catrain González и E. Wright)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Регламент (ЕС) No 513/2013 на Комисията от 4 юни 2013 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република и за изменение на Регламент (ЕС) No 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези стоки с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 152, стр. 5) в частта, която се прилага за жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата е отпаднало.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 215, 27.7.2013 г.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/52
 Жалба, подадена на 24 ноември 2016 г. — Чешка република/EUIPO — POCF („Pallas Halloumi“)
 (Дело T-825/16)
 (2017/C 022/70)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Чешка република (представители: S. Malynicz, QC и V. Marsland, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Pancyprian Organisation of Cattle Farmers (POCF) (Latsia, Кипър)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „Pallas Halloumi“ — заявка за регистрация No 11 180 536
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 22 септември 2016 г. по преписка R 2065/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.