text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/11
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 24 юли 2013 г. — Art & Allposters International BV, друга страна в производството: Stichting Pictoright
 (Дело C-419/13)
 2013/C 325/18
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Art & Allposters International BV
 Ответник: Stichting Pictoright
 Преюдициални въпроси
 1.
 Урежда ли член 4 от Директива 2001/29 (1) отговора на въпроса дали притежаваното от титуляря на авторските права право на разпространение на репродукция на закриляно с авторски права произведение, което е било продадено и доставено в ЕИО от титуляря на правата или с негово съгласие, може бъде приложено, ако впоследствие формата на тази репродукция е била изменена и репродукцията отново е пусната в продажба в изменената си форма?
 2.
 а)
 При положителен отговор на първия въпрос, в този случай обстоятелството, че е налице изменение по смисъла на първия въпрос, от значение ли е за отговора на въпроса дали се препятства или прекъсва изчерпването по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2001/29?
 б)
 При положителен отговор на буква а) от втория въпрос, какви критерии трябва да се заложат в този случай, за да може да се твърди, че е налице изменение на формата на репродукцията, което изменение не препятства или не прекъсва изчерпването по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 2001/29?
 в)
 Тези критерии допускат ли съществуването на установения в нидерландското национално право критерий, според който не може да се твърди, че е налице изчерпване само поради обстоятелството, че препродаващото лице е изменило форма на репродукциите и ги е разпространило публично под тази форма (Решение на Hoge Raad от 19 януари 1979 г. по дело Poortvliet, NJ 1979/412)?
 (1) Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (ОB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230).


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/8
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 4 декември 2008 г. — X Holding BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-538/08)
 (2009/C 55/12)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: X Holding BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 11, параграф 4 от Втора директива (1) и член 17, параграф 6 от Шеста директива (2) да се тълкуват в смисъл, че държава-членка, която иска да се ползва от предоставената от тези членове възможност (запазването) за изключване на приспадането по отношение на определени видове разходи, описани като „Предоставяне на възможности за частен транспорт“, следва да отговаря на условието да посочва даден вид достатъчно добре определени стоки и услуги?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: Съвместима ли е с член 6, параграф 2 и с член 17, параграфи 2 и 6 от Шеста директива национална разпоредба като разглежданата, приета преди влизането в сила на директивата и съгласно която данъчно задължено лице не може да приспадне напълно заплатения данък върху добавената стойност при придобиването на определени стоки и при предоставянето на определени услуги, използвани отчасти за стопански, отчасти за частни цели, а именно само доколкото данъкът добавена стойност може да се причисли към използването за стопански цели?
 (1) Втора директива 67/228/ЕИО на Съвета от 11 април 1967 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — Структура и начини на прилагане на общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ 71, стp. 1303).
 (2) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 133/29
 Жалба, подадена на 2 януари 2012 г. — ZZ/Европейска сметна палата
 (Дело F-1/12)
 2012/C 133/57
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Rodrigues, A. Blot, A. Tymen, lawyers)
 Ответник: Европейска сметна палата
 Предмет и описание на производството
 Отмяна на решението на Сметната палата, с което се отхвърля искането за обезщетение за претърпени загуби.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 21 януари 2011 г., с което се отхвърля неговото искане за обезщетение за претърпени загуби поради пенсионирането му с пенсия за инвалидност,
 —
 при необходимост да се отмени решението от 22 септември 2011 г., с което се отхвърля жалбата му от 1 март 2011 г.,
 —
 да се присъди обезщетение за претърпените загуби,
 —
 да се осъди Сметната палата да заплати съдебните разноски.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/50
 Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Donati/ЕЦБ
 (Дело F-63/09)
 2009/C 205/93
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paola Donati (Франкфурт на Майн, Германия) (представители: L. Levi, M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ЕЦБ да остави без последствие твърденията за претърпян от жалбоподателката психически тормоз, както и обезщетение за претърпени неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Изпълнителния съвет от 16 декември 2008 г., доколкото то съдържа заплаха и опит за сплашване на жалбоподателката,
 —
 да се отмени решението на Изпълнителния съвет от 16 декември 2008 г., доколкото то не съдържа решение относно изхода от административното разследване и не дава отговор на оплакването на жалбоподателката; при условията на евентуалност да се отмени решението от 16 декември 2008 г., доколкото съдържа „имплицитно“ решение да остави без последствие оплакването на жалбоподателката и да не приема последващи мерки и по-специално да не започва дисциплинарно производство,
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, решението от 16 декември 2008 г., с което се отхвърля специалната жалба на жалбоподателката,
 —
 да се осъди ответника да заплати обезщетение за претърпените неимуществени вреди, оценени ex aequo et bono на 10 000 евро.
 —
 да се осъди Европейска централна банка да заплати съдебните разноски.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/36
 Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — Polo Club/СХВП — Lifestyle Equities („POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN“)
 (Дело T-67/15)
 (2015/C 118/46)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Polo Club (Gassin, Франция) (представител: D. Masson, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lifestyle Equities CV (Амстердам, Нидерландия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN“ — Заявка за регистрация No 10 525 137
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 21 ноември 2014 г. по преписка R 1882/2013-5
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да регистрира заявената марка изцяло,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на членове 8, параграф 1, буква б) иd 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/23
 Жалба, подадена на 25 януари 2011 г. от Michel Nolin срещу решението, постановено на 1 декември 2010 г. от Съда на публичната служба по дело F-82/09, Nolin/Комисия
 (Дело T-58/11 P)
 2011/C 89/46
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Michel Nolin (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба (трети състав) от 1 декември 2010 г. по дело F-82/09 (Michel Nolin/Комисия) и
 —
 да постанови друго решение, с което
 —
 да отмени решението от 19 декември 2008 г. на генералния директор на генерална дирекция „Персонал и администрация“ на Европейската комисия за заличаване на всички точки за заслуги и предимство на жалбоподателя поради повишаването му в степен AD 3 на основание член 29, параграф 1, буква а), iii) от Правилника
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по двете производства.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания:
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на принципите на законност и правна сигурност, тъй като СПС допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че въпреки липсата на правно основание Комисията можела да основе обжалваното решение върху общата структура на общите разпоредби за прилагане на член 45, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, тъй като СПС допуснал грешка при прилагане на правото: i) като приел, че генералният директор на генерална дирекция „Персонал и администрация“ разполага с остатъчна компетентност, каквато не му била възложена с решение на органа по назначаване в съответствие с член 2 от Правилника, и ii) като приел, че длъжностните лица, повишени на основание членове 29 и 45 от Правилника, след назначаването или повишението си са в едно и също правно положение, въпреки че то се различава, както с оглед на процедурата, така и на функциите и отговорностите.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/8
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Craiova (Румъния), постъпило на 14 март 2016 г. — Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA
 (Дело C-150/16)
 (2016/C 200/13)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Craiova
 Страни в главното производство
 Въззивник-жалбоподател: Fondul Proprietatea SA
 Въззивник-ответник: Complexul Energetic Oltenia SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съставлява ли държавна помощ по смисъла на член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз, съответно (i) съставлява ли мярка, финансирана от държавата или чрез ресурси на държавата, (ii) има ли селективен характер, и (iii) може ли да засегне търговията между държавите членки решението на Общото събрание на акционерите, с което се приема погасяването на задължение на SC ELECTROCENTRALE GRUP SA на стойност 28 709 475,13 RON към COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA чрез даване вместо изпълнение, чийто предмет са имоти, вписани в поземления регистър под No 70301 на населеното място Кишкани, окръг Браила, и същевременно се взема решение да се заплати на SC ELECTROCENTRALE GRUP SA разликата между пазарната стойност на актива и стойността на вземането на COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA, решение, прието с гласа на румънската държава, представлявана от Министерството на икономиката — дирекция „Енергетика“, в качеството ѝ на акционер, притежаващ 77,17 % от дружествения капитал на COMPLEXUL ENERGETIC OLTENIA SA?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, прилага ли се по отношение на тази държавна помощ задължението за информиране, предвидено в член 108, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз?


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/60
 Жалба, подадена на 15 ноември 2012 г. — Ryanair/Комисия
 (Дело T-500/12)
 2013/C 26/120
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: B. Kennelly, Barrister, E. Vahida и I. Metaxas-Maragkidis, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1 от Решение на Комисията от 25 юли 2012 г. относно държавна помощ SA.29064 (2011/C ex 2011/NN), с което се установява, че диференцираните ставки на ирландския данък върху въздушните пътувания („air travel tax“, наричан по-нататък „ATT“), прилагани между 30 март 2009 г. и 1 март 2011 г., съставляват неправомерна държавна помощ, несъвместима с член 107, параграф 1 ДФЕС,
 —
 да отмени членове 4, 5 и 6 от това решение, и
 —
 да осъди ответника да заплати разноските по настоящото производство, включително разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 По първото правно основание той твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагането на правото, като е установила, че ставката на ATT от 10 EUR е „нормалната“, или легитимната „стандартна“ ставка, въпреки че всъщност във всички меродавни периоди тази по-висока ставка е била незаконна от гледна точка на правото на Европейския съюз.
 2.
 По второто правно основание твърди, че Комисията е допуснала явни грешки при преценката на предимството, предоставено с режима на ATT, като е установила, че Ryanair и Aer Arann са се намирали в еднакво положение, що се отнася до осигуряваното от режима на ATT икономическо и конкурентно предимство, а същевременно изобщо не е съобразила особените конкурентни последици на ATT за отношенията между Ryanair и Aer Lingus, и поради това неправилно е преценила твърдяното предимство, което Ryanair е получила спрямо други, неирландски превозвачи, и не е взела предвид вредите, понесени от Ryanair поради благоприятните последици от ATT за конкурентите на Ryanair.
 3.
 По третото правно основание твърди, че с решението си да изиска възстановяване на помощта Комисията е допуснала явни грешки в преценката, като е отнела дискреционното правомощие на Ирландия да прецени в каква степен държавната помощ нарушава конкуренцията и съответно да възстанови предишното положение, като не е анализирала значението на възможността на заинтересованите авиокомпании да отразят данъка в заплащаната от клиентите им цена и като не е съобразила вредите за конкуренцията, които ще настъпят в резултат от комбинацията между решението за възстановяване на помощта и правото на „облагодетелствалите се“ според нея авиокомпании да им бъде върнат събраният данък съгласно правото на Съюза и ирландското право.
 4.
 По четвъртото правно основание твърди, че Комисията не е уведомила Ryanair за решението за възстановяване на помощта, което обаче е била длъжна да направи съгласно член 6 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (1) и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 5.
 По петото правно основание твърди, че Комисията не е изпълнила задължението да мотивира решенията си, тъй като не е посочила причините, поради които в отклонение от постоянната практика е квалифицирала ставката от 10 EUR като незаконна от гледна точка


text:
на правото на Съюза и същевременно като „нормална“ и „легитимна“ референтна ставка, и тъй като не е анализирала икономическите и конкурентните последици от разглежданата мярка.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/32
 Жалба, подадена на 15 юли 2013 г. — ZZ/ЕАОС
 (Дело F-71/13)
 2013/C 274/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, J.-N. Louis, D. Abreu Caldas, avocats)
 Ответник: Европейска агенция за околната среда (ЕАОС)
 Предмет на производството
 Отмяна на отказа във връзка с искането на жалбоподателя за образуване на административно разследване за установяване или изясняване на случай на тормоз
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението на органа, оправомощен да сключва договори (наричан по-нататък „ООСД“) от 20 септември 2012 г., с което се отхвърля искането му за образуване на административно разследване за установяване или изясняване на случай на тормоз,
 —
 да се осъди ЕАОС да заплати съдебните разноски.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/58
 Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. — Remolcadores Nosa Terra и Hospital Povisa/Комисия
 (Дело T-432/14)
 2014/C 253/78
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Remolcadores Nosa Terra, SA (Виго, Испания) и Hospital Povisa, SA (Виго) (представител: J. Otero Novas, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то се отнася до възстановяването на преимуществата, които според текста на това решение жалбоподателите са получили като участници в различни обединения по икономически интереси (ОИИ), и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като по дело T — 515/13, Комисия/Испания.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат следните фактически съображения:
 1.
 Испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ) представлява съвкупност, в която различните мерки, сами по себе си законосъобразни или незаконосъобразни според критериите на Комисията, са абсолютно необходими елементи, за да се стигне до сключването на договори за корабостроене с испански корабостроителници.
 2.
 Макар преките предимства, които Комисията определя като незаконосъобразни, да са предоставени на участниците в ОИИ, цялата система е замислена и се прилага, за да се прехвърлят тези предимства на всички участници в нея: корабостроителниците, ОИИ, собствениците на кораби, организиращите банки и дружествата, посредници в различни операции.
 3.
 В своето решение Комисията установява задължението на държавата да възстанови предоставените незаконосъобразни помощи, но само по отношение на ОИИ, като изключва от задължението за възстановяване останалите участници в системата.
 4.
 Няма мотиви защо по тази преписка се използва възможността за възстановяване, както и защо тежестта на възстановяването пада изключително върху ОИИ.
 5.
 Решението тежестта на възстановяването да се понесе изключително от ОИИ, е взето за други цели, различни от тези, поради които Комисията има право да изисква възстановяване.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/1
 (2008/C 285/01)
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 272, 25.10.2008 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 260, 11.10.2008 г.
 ОВ C 247, 27.9.2008 г.
 ОВ C 236, 13.9.2008 г.
 ОВ C 223, 30.8.2008 г.
 ОВ C 209, 15.8.2008 г.
 ОВ C 197, 2.8.2008 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/19
 Иск, предявен на 11 април 2014 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-180/14)
 2014/C 184/23
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Patakia и M. van Beek)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като не е предвидила и/или приложила максимална продължителност на седмичното работно време 48 часа и като не е гарантирала минимална продължителност на междудневната и междуседмичната почивка и период на компенсационна почивка непосредствено след положения труд, който се предполага, че подлежи на компенсация, Република Гърция не е изпълнила задълженията си съгласно членове 3, 5 и 6 от Директива 2003/88/ЕО (1);
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 Директива 2003/88 определя общи минимални стандарти за организацията на работното време с цел защита на здравето и безопасността на работниците, като предвижда максимална продължителност на средното седмично работно време (член 6) и минимална продължителност на междудневната и междуседмичната почивка (членове 3, 5 и 6 от Директивата).
 2.
 С Декрет на президента на Републиката No 88/1999 Гърция въвежда Директивата във вътрешното си право, включително по отношение на лекарите, назначени в обществените здравни заведения. Впоследствие Директивата е въведена с Декрет на президента на Републиката No 76/2005 по отношение на обучаващите се лекари.
 3.
 Впоследствие обаче Гърция приема редица законодателни мерки, с които се спира прилагането на транспониращите норми по отношение на лекарите, назначени по трудов договор и обучаващите се лекари в обществените здравни заведения.
 4.
 Освен това от жалбите, подадени до Комисията от десет различни федерации на гръцките лекари, е видно, че на основание националното законодателство и на практика тези работници са задължени да престират работната си сила средно между 60 и 72 часа седмично (лекарите на трудов договор) и между 71 и 93 часа (обучаващите се лекари). Те също така редовно били принуждавани да работят без прекъсване до 32 часа на работното си място.
 5.
 Впоследствие е сключен колективен трудов договор и са приети Закони No 3754/2009 и No 3868/2010, в които са възпроизведени разпоредбите на посочения колективен трудов договор. Националното законодателство продължава да не предвижда ефективно ограничение на максималната продължителност на работното време, през което посочените служители са длъжни да престират работната си сила, доколкото като се изключи редовната смяна, се предвижда, че „болничните лекари от националната здравна система, университетските лекари и лекарите в процес на специализация осъществяват необходимите дежурства за нормалното функциониране на болниците и здравните центрове“.
 6.
 Освен това, за да могат на практика да се прилагат тези разпоредби, не се гарантира минимална продължителност на междудневната и междуседмичната почивка, тъй като, от една страна, не всички видове дежурства се признават за работно време, а от друга страна не са въведени равностойни периоди на компенсационна почивка, ползвани непосредствено след положения извънреден труд, който се предполага, че подлежи на компенсация.
 7.
 Посочените по-горе законодателство и практика сериозно се отклоняват от минималните изисквания, наложени с Директивата и представляват нарушение на членове 3, 5 и 6 Директива 2003/88.
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета


text:
 17.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/30
 Жалба, подадена на 20 май 2010 г. — Nike International Ltd/СХВП — Intermar Simanto Nahmias (JUMPMAN)
 (Дело T-233/10)
 2010/C 195/47
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Nike International Ltd (Beaverton, САЩ) (представител: M. De Justo Bailey, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Intermar Simanto Nahmias (Individual Company) (Истанбул, Турция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 март 2010 г. по преписка R 738/2009-1, доколкото потвърждава решението по възражението No B 1326299 за всички спорни стоки,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски; и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, в случай че тя встъпи в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „JUMPMAN“ за стоки от клас 25
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „JUMP“, регистрирана в Испания под No 2657489 за стоки от клас 25; регистрация на марка на Общността No 2752145 на словната марка „JUMP“ за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението по отношение на всички спорни стоки и отхвърля изцяло заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като апелативният състав неправилно преценява, че съществува вероятност от объркване между съответните марки.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/33
 Решение на Общия съд от 4 февруари 2016 г. — ПРИМА/Комисия
 (Дело T-722/14) (1)
 ((Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Подкрепа за представителството на Комисията в България за организиране на публични мероприятия - Отхвърляне на офертата на даден оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Критерии за възлагане - Задължение за мотивиране - Понятие за относителни предимства на спечелилата оферта - Прозрачност))
 (2016/C 106/37)
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател:„ПРИМА — Продуцентска, рекламна, информационна и медийна агенция“ АД (София, България) (представител: Я. Русков, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Di Paolo, П. Михайлова и Д. Русанов)
 Предмет
 Искане за отмяна, първо, на решението на Комисията от 12 август 2014 г., с което тя отхвърля офертата на жалбоподателя в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка PO/2013-13/SOF относно подкрепа за представителството на Комисията в България за организиране на публични мероприятия и възлага поръчката на друг оферент, и второ, на „последващите решения“, включително решението от 12 септември 2014 г. за сключването на договора за изпълнението на поръчката
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда „ПРИМА — Продуцентска, рекламна, информационна и медийна агенция“ АД да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/4
 Решение на Съда (четвърти състав) от 26 април 2017 г. (преюдициално запитване от l’Înalta Curte de Casație şi Justiție — Румъния) — Costin Popescu/Guvernul României и др.
 (Дело C-632/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Транспорт - Автомобилен транспорт - Свидетелство за управление на моторно превозно средство - Директива 2006/126/ЕО - Член 13, параграф 2 - Понятие за „право за управление на моторно превозно средство, дадено преди 19 януари 2013 г.“ - Национална правна уредба за транспониране на тази директива - Задължение на лицата, на които преди влизане в сила на тази правна уредба е било разрешено да управляват мотопед без свидетелство, да получат свидетелство за управление))
 (2017/C 195/04)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Înalta Curte de Casație şi Justiție
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Costin Popescu
 Ответници: Guvernul României, Ministerul Afacerilor Interne, Direcția Regim Permise de Conducere si înmatriculare a Vehiculelor, Direcția Rutieră, Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere și înmatriculare a vehiculelor
 Диспозитив
 Разпоредбите на Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства, по-конкретно член 13, параграф 2 от нея, трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национална правна уредба, приета за транспониране на тази директива във вътрешното право, с която се преустановява разрешението за управление на мотопеди без свидетелство за управление, като условие за издаването на последното е успешното полагане на изпити или преминаването на проверки, сходни с изискваните за управлението на други моторни превозни средства.
 (1) ОВ C 68, 22.2.2016 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/27
 Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Legris Industries/Комисия на Европейските общности
 (Дело T-376/06)
 (2007/C 42/48)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Legris Industries (Rennes, Франция) [представители: A. Wachsmann и C. Pommiès, адвокати]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението [C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. по дело COMP/F-1/38.121 — Съединители], както и мотивите, които обосновават диспозитива му, доколкото с това решение се налага глоба на холдинга Legris Industries, предвид отговорността му за спорните практики на Comap;
 —
 да се приемат като подадени от холдинга Legris Industries исканията, писмените материали и заключенията на Comap срещу решението;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищецът иска частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО (COMP/F-1/38.121 — Съединители), отнасящо се до множество от съглашения и съгласувани практики на пазара на медните съединители и на съединителите от медни примеси, имащи за предмет определянето на цени, въвеждането на ценови листи и размер на намаления и отстъпки, установяването на механизми за координация на увеличенията на цените, разпределянето на национални пазари и на клиенти, както и обмяна на друга търговска информация, доколкото с това решение се налага глоба на холдинга Legris Industries, предвид вменяването на същия на отговорност за спорните практики на неговото предишно дъщерно дружество Comap.
 В подкрепа на своя иск, ищецът изтъква следните основания.
 Най-напред, той твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО, вменявайки му спорните нарушения, извършени от неговото дъщерно дружество Comap и считайки го следователно за солидарно отговорен за посочените нарушения. Той поддържа, че Комисията е нарушила принципа за юридическата и търговска самостоятелност на дъщерното дружество и принципа за лична отговорност в областта на нарушенията на конкурентното право, като е възприела, че обстоятелството, че ищецът притежава 100 % от капитала на своето дъщерно дружество е достатъчно, за да се докаже упражняването на решаващо влияние върху последното. Също така ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото, фактически грешки, както и явни грешки при преценката, тъй като не е доказала, че холдинга Legris Industries е упражнил ефективни управленски правомощия върху Comap.
 Освен това ищецът изтъква, че Комисията е допуснала грешки при прилагането на правото, тъй като не е успяла да обори приведените от него доказателства, свидетелстващи за независимостта на Comap, особено що се отнася до определянето и ръководството на търговската политика на последното. Ищецът претендира, че е доказал, че не е давал инструкции на Comap по отношение на неговото поведение на пазара, че по отношение на своите дъщерни дружества е имал единствено финансова надзорна функция, без упражняване на власт в бюджетната област и че Comap е имало достъп до собствени източници на финансиране. Ищецът следователно счита, че само доказателството за наличие на капиталова връзка между него и неговото дъщерно дружество и преките последици, произтичащи от тази връзка, възприети, по негово мнение, от Комисията като


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/19
 Определение на председателя на Общия съд от 11 март 2013 г. — North Drilling/Съвет
 (Дело T-552/12 R)
 (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран - Замразяване на средства и икономически ресурси - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
 2013/C 141/33
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: North Drilling Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. De Elera)
 Предмет
 Искане за спиране на изпълнението, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39) и, от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (JO L 282, стр. 16), доколкото този регламент се отнася до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2.
 Общият съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/24
 Жалба, подадена на 5 септември 2016 г. — Gollnisch/Парламент
 (Дело T-624/16)
 (2016/C 383/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Франция) (представител: N. Fakiroff, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на генералния секретар на Европейския парламент от 1 юли 2016 г., нотифицирано на 6 юли 2016 г., в което се посочва, че „сумата от 275 984,23 EUR е недължимо платена в полза на г-н M. Bruno GOLLNISCH“ и се разпорежда на отговорния разпоредител с бюджетни кредити и на счетоводителя на институцията да възстановят тази сума,
 —
 да отмени също нотификацията и мерките за изпълнение на посоченото решение, съдържащи се в писмата на генералния финансов директор от 6 юли 2016 г., референтен номер D 201920,
 —
 да отмени изцяло дебитното известие No 2016-914, подписано от същия генерален финансов директор на 5 юли 2016 г.,
 —
 да присъди на жалбоподателя сумата от 40 000 EUR като обезщетение за неимуществените вреди, произтичащи едновременно от неоснователните обвинения, повдигнати преди приключването на разследването, от засягането на доброто му име и от значителните смущения, които е предизвикало обжалваното решение в неговия личен живот и политическа дейност,
 —
 да му присъди и сумата от 24 500 EUR за разходите, направени за заплащане на възнаграждения на неговите съветници, за подготовката на настоящата жалба, за стойността на направените копия и за подаването на посочената жалба и на приложените към нея документи,
 —
 да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски,
 —
 при условията на евентуалност, в случай че Общият съд не счете за напълно убедителни по своята относимост и точност правните и фактическите основания, изтъкнати от жалбоподателя, с оглед на доброто правораздаване и несъмнената връзка между твърдените факти, на които се основава обжалваното решение, и тези, които са предмет на наказателното разследване, инициирано от председателя на Европейския парламент:
 —
 да спре производството до окончателното постановяване на решение със сила на присъдено нещо от съответния френски съд в рамките на инициираното от председателя на Европейския парламент наказателно преследване,
 —
 въз основа на това да разпореди спиране на изпълнението на обжалваното решение до приключване на производството.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага единадесет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от липсата на компетентност на генералния секретар да приеме обжалваните актове. За разлика от това вземането на решения във финансовата област, отнасящи се до членовете на Парламента и до техните групи, е от компетентността на Бюрото на Европейския парламент.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на общите принципи на правото, както и на изискванията, свързани с добрата администрация, тъй като преди да приеме обжалваните актове администрацията на Парламента е трябвало да изчака резултатите от разследването и от инициираните от нея процедури.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение на правото на защита на жалбоподателя. Обжалваните актове нарушават презумпцията за невиновност на жалбоподателя, правото му на защита по съдебен ред, възможността му да изрази становище по всеки документ, който администрацията възнамерява да използва срещу него, и


text:
не зачитат правото му на изслушване при условията на състезателност.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от незаконосъобразно разместване на тежестта на доказване, тъй като администрацията на Парламента е поискала a posteriori от жалбоподателя да представи доказателства за работата, извършена от неговия сътрудник, и за изплатените му възнаграждения.
 5.
 Петото основание е изведено от непълнотата на мотивите на обжалваните актове, от които е видно, че имат напълно произволен характер.
 6.
 Шестото основание е изведено от накърняване на принципите на правна сигурност и на защита на оправданите правни очаквания, както и от прилагането на несъществуващи норми или на норми с обратно действие.
 7.
 Седмото основание е изведено от засягане на политическите права на парламентарните сътрудници.
 8.
 Осмото основание е изведено от дискриминационния характер на обжалваните актове и от злоупотреба с власт, довела до тяхното приемане.
 9.
 Деветото основание е изведено от засягане на независимостта на членовете на Парламента и незачитане на ролята на местните парламентарни сътрудници.
 10.
 Десетото основание е изведено от неоснователността по същество на оплакванията на администрацията на Парламента.
 11.
 Единадесетото основание, изтъкнато при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/37
 Решение на Общия съд от 30 септември 2015 г. — Ecolab USA/СХВП („GREASECUTTER“)
 (Дело T-610/13) (1)
 ((Марка на Общността - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Словна марка „GREASECUTTER“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) Noo207/2009))
 (2015/C 389/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ecolab USA, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, САЩ) (представители: G. Hasselblatt и V. Töbelmann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 септември 2013 г. (преписка R 1704/2012-2) относно международна регистрация, посочваща Европейската общност, на словната марка „GREASECUTTER“
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Ecolab USA, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/21
 Иск, предявен на 3 юли 2007 г. — Meierhofer/Комисия на Европейските общности
 (Дело F-74/07)
 (2007/C 223/37)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Stefan Meierhofer (Мюнхен, Германия) [представител: H.-G. Schiessl, Rechtsanwalt]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решение на ответника относно ищеца от 10 май 2007 г.;
 —
 да се отмени решение на ответника по оплакване от 19 юни 2007 г.;
 —
 да се задължи ответникът да направи нова оценка на положения от ищеца устен изпит на 29 март 2007 г., като държи сметка за действащите критерии за изпитване;
 —
 да се задължи ответникът да постанови ново решение относно включването на ищеца в списъка с резервите по процедура на Общността за подбор на персонал AD/26/05, като се държи сметка за новия резултат от изпита;
 —
 да се задължи ответникът да мотивира новите решения, които ще постанови и
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът е участвал в процедура на Общността за подбор на персонал AD/26/05 (длъжностни лица AD5). След провеждане на изпитите конкурсната комисия информира ищеца, че не е включен в списъка с резервите поради недостатъчния брой на получените точки.
 Искът е насочен срещу липсата на мотивирано решение на Комисията за невключване на ищеца в списъка с резервите, както и срещу допуснатите процесуални нарушения в хода на устния изпит.


text:
 26.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/13
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 15 февруари 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-81/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Обезщетение за инвалидност - Грешка в изчислението - Изплащане на дължимите вземания - Дължими мораторни лихви - Приложим лихвен процент - Годишна капитализация - Имуществени и неимуществени вреди)
 2011/C 95/20
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението, с което Комисията отхвърля частично искането на жалбоподателя за изплащане на лихвите за забава върху предоставеното му обезщетение за инвалидност
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Европейската комисия понася освен направените от нея съдебни разноски и една четвърт от съдебните разноски на г-н Marcuccio.
 3.
 Г-н Marcuccio понася три четвърти от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г., стр. 44.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/21
 Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 21 декември 2015 г. — Security Service Srl/Ministero dell’Interno и др.
 (Дело C-692/15)
 (2016/C 106/22)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Security Service Srl
 Ответници: Ministero dell’Interno, Questura di Napoli, Questura di Roma
 Преюдициални въпроси
 1)
 [Изключва ли решението на Съда на Европейския съюз Комисия/Италия, C-465/2005, EU:C:2007:781, с което се] обявява, че Италианската държава е нарушила принципите, заложени в членове 43 и 49 от Договора за ЕО (свободата на установяване и на предоставяне на услуги), като разпорежда, че:
 (a)
 дейността на специален охранител може да се упражнява единствено след предварителното полагане на клетва за вярност към Италианската република;
 (б)
 частната охранителна дейност може да се упражнява от доставчици на услуги, установени в друга държава членка единствено след издаване на разрешение с териториален обхват от префекта, без да се вземат предвид изискванията, на които посочените доставчици вече са били подложени в тяхната държава членка на произход;
 (в)
 посоченото разрешение е с ограничена териториална валидност и неговото издаване зависи от отчитането на броя и значението на частните охранителни предприятия, вече действащи на въпросната територия;
 (г)
 частните охранителни предприятия трябва да имат място на дейност във всяка провинция, в която упражняват своята дейност;
 (д)
 лужителите на предприятията трябва да имат индивидуално разрешение за упражняване на частна охранителна дейност, без да се отчитат вече извършените в държавата членка на произход контрол и проверки;
 (е)
 частните охранителни предприятия трябва да разполагат с минимален и/или максимален наличен състав, за да получат разрешение;
 (ж)
 същите предприятия трябва да представят гаранция пред местната каса за влогове и депозити;
 (з)
 цените на частните охранителни услуги се определят в разрешението на префекта спрямо предварително установени граници[,]
 само по себе си правомощието на органа по обществена сигурност на провинцията (началникът на полицейското управление) да определя служебни предписания от рода на обжалваните[, които] налагат изискването за минимален брой служители (двама) в операциите, свързани с определени услуги;
 2)
 Въпреки че се касае за нов въпрос, посоченото решение показва ли признаци на аналогия, такива че да водят до същото решение, с оглед на цитираните членове 43 и 49 от Договора за ЕО.


text:
 21.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 429/16
 Решение на Общия съд от 29 октомври 2015 г. — Литва/Комисия
 (Дело T-110/13) (1)
 ((Общностна програма за подпомагане на някои предприсъединителни мерки в полза на земеделието и развитието на селските райони в страните кандидати от Централна и Източна Европа (САПАРД) - Финансиране от страна на Съюза на някои разходи, направени от Литва - Решение на Комисията, с което от Литва се изисква да възстанови част от изплатената сума - Член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1268/1999 - Препращане към принципите, установени в Регламент (ЕО) No 1258/1999 - Обхват на многогодишното споразумение за финансиране по програма САПАРД - Лоялно сътрудничество))
 (2015/C 429/21)
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė, D. Skara и V. Čepaitė)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher, A. Steiblytė и G. von Rintelen)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение FK/fa/D(2012)1707818 на Комисията от 10 декември 2012 г., доколкото приложеното към него дебитно известие No 3241213460 се отнася до проекти, изпълнителите по които са в производство по несъстоятелност, и до проект P27010010
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Република Литва понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 129, 4.5.2013 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/19
 Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Comap/Комисия
 (Дело T-377/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължителност на участието в нарушението - Глоби - Определяне на началния размер на глобата - Пропорционалност)
 2011/C 145/28
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Comap SA (Париж, Франция) (представители: първоначално A. Wachsmann и C. Pommiès, впоследствие A. Wachsmann и D. Nourissier, и накрая A. Wachsmann и S. de Guigné, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от N. Coutrelis, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 4180 на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F-1/38.121 — Фитинги), както и искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателя с посоченото решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Comap SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/16
 Определение на Съда (шести състав) от 11 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu — Португалия)— Agrocaramulo — Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
 (Дело C-70/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) No 3846/87 - Селско стопанство - Обща организация на пазарите - Възстановявания при износ - Птиче месо - „Изведени от производство кокошки носачки“ - Номенклатура за възстановяванията при износ на селскостопанските продукти - Класиране))
 (2015/C 065/23)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Agrocaramulo — Empreendimentos Agro-Pecuários do Caramulo SA
 Ответник: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP (IFAP)
 Диспозитив
 Приложение I към Регламент (ЕИО) No 3846/87 на Комисията от 17 декември 1987 година за въвеждане на номенклатура на селскостопанските продукти, подлежащи на възстановявания при износ, последно изменен с Регламент (ЕО) No 2091/2005 на Комисията от 15 декември 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че кокошките носачки, които се умъртвяват в края на периода им на носене, към който момент техният скелет е напълно вкостенен, наречени „изведени от производство кокошки носачки“, не се включват в отбелязването на стоки „други“ с кодове на продукта 0207 12 10 9900 и 0207 12 90 9190, посочени в това приложение.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 30.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/7
 Решение на Съда (четвърти състав) от 22 януари 2015 г. (преюдициално запитване от Handelsgericht Wien — Австрия) — Pez Hejduk/EnergieAgentur.NRW GmbH
 (Дело C-441/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Член 5, точка 3 - Специална компетентност в областта на деликтната или квазиделиктната отговорност - Авторско право - Съдържание, което не е на материален носител - Публикуване в интернет - Определяне на мястото на вредоносното събитие - Критерии))
 (2015/C 107/08)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Handelsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: Pez Hejduk
 Ответник: EnergieAgentur.NRW GmbH
 Диспозитив
 Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че при твърдяно нарушение на авторското право и сродните му права, гарантирани от държавата членка на сезирания съд, последният е компетентен с оглед на мястото на настъпване на вредата да разгледа иск за обезщетение за нарушаване на тези права чрез публикуване на защитени с тях фотографии на уебсайт, достъпен в неговия съдебен район. Този съд е компетентен да се произнесе само за вредата, причинена на територията на държавата членка, към която принадлежи.
 (1) ОВ C 313, 26.10.2013 г.


text:
 3.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 364/15
 Жалба, подадена на 22 юли 2016 г. — Grupo Osborne/EUIPO — Ostermann („DONTORO dog friendship“)
 (Дело T-390/16)
 (2016/C 364/11)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Grupo Osborne, SA (Ел Пуерто де Санта Мария, Испания) (представител: J. Iglesias Monravá, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Daniel Ostermann (Лайпциг, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка със словните елементи „DONTORO dog friendship“ — заявка за регистрация на марка на Европейския съюз No 11 112 381
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 28 април 2016 г. по преписка R 2002/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, с което се регистрира марка на Европейския съюз No 11 112 381„DONTORO dog friendship“ (фигуративна) от класове 18, 20 и 35;
 —
 да откаже регистрацията на марка на Европейския съюз No 11 112 381 „DONTORO dog friendship“ (фигуративна) за клас 35 относно „търговия на едро и дребно, включително и по интернет, облекла, обувки и текстилни продукти“ и поради това да откаже регистрация за класове 25 и 35 относно посочените услуги;
 —
 да осъди всеки, който оспорва настоящата жалба да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/16
 Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2016 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-220/15) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на стоки - Директива 2007/23/ЕО - Пускане на пазара на пиротехнически изделия - Член 6 - Свободно движение на пиротехнически изделия, които са в съответствие с изискванията на директивата - Национално законодателство, което обуславя пускането на пазара на пиротехнически изделия от допълнителни изисквания - Задължение за предварително нотифициране пред национален орган, който има право да контролира и изменя инструкциите за употреба на пиротехническите изделия))
 (2017/C 006/19)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: D. Kukovec и C. Becker, подпомагани от B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: T. Henze, J. Möller и K. Petersen)
 Диспозитив
 1)
 Като е предвидила, надхвърляйки изискванията по Директива 2007/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 май 2007 година относно пускането на пазара на пиротехнически изделия и въпреки предварителното оценяване на съответствието на пиротехническите изделия, от една страна, че преди тези изделия да бъдат пуснати на пазара, трябва да се проведе процедура по член 6, параграф 4 от Erste Verordnung zum Sprengstoffgesetz (Първа наредба към Закона за взривните вещества), изменена със закон от 25 юли 2013 г., а от друга страна, че Bundesanstalt für Materialforschung und -prüfung (Федералната агенция по изследване и контрол на материалите, Германия) има правомощието съгласно тази разпоредба да проверява и евентуално да изменя инструкциите им за употреба, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 6, параграф 1 от тази директива.
 2)
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 228, 13.7.2015 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/52
 Жалба, подадена на 5 юли 2011 г. — Segovia Bonet/СХВП — IES (IES)
 (Дело T-355/11)
 2011/C 269/115
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jorge Segovia Bonet (Мадрид, Испания) (представители: M.E. López Camba и J.L. Rivas Zurdo, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: IES Insurance Engineering Services Srl (Милано, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 март 2011 г. по дело R 749/2010-2; и
 —
 да осъди СХВП и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „IES“ за услуги от класове 35, 36, 41, 42 и 45 — заявка за регистрация на марка на Общността No 6787345
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: британската фигуративна марка „IES“ No 2358802, регистрирана за услуги от клас 41
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата и потвърждава решението на отдела по споровете.
 Изложени правни основания: нарушаване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е заключил погрешно, че не съществува вероятност от объркване между по-ранната марка и марката на Общността, чиято регистрация се иска, тъй като i) сравняваните знаци са сходни до степен, която поражда объркване, по-специално от фонетична гледна точка; и ii) предоставяните в съответствие с по-ранната регистрация услуги са допълващи спрямо тези, които са предмет на спорната марка, чиято регистрация се иска.


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/22
 Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. — Mustang/СХВП — Dubek (20 CLASS A FILTER CIGARETTES Mustang)
 (Дело T-606/13)
 2014/C 39/39
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mustang — Bekleidungswerke GmbH & Co. KG (Кюнцелсау, Германия) (представител: S. Völker, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Dubek Ltd (Петах Тиква, Израел)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 септември 2013 г., постановено по преписка R 416/2012-4 относно процедурата по възражение срещу заявка за регистрация на марка на Общността No 6 065 098,
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Dubek Ltd
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „20 CLASS A FILTER CIGARETTES Mustang“ за стоки от клас 34 — регистрация на марка на Общността No 6 065 098.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна и фигуративна марка „MUSTANG“ за стоки от класове 9, 14, 18 и 25.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/34
 Жалба, подадена на 28 октомври 2016 г. — Andreassons Åkeri и др./Комисия
 (Дело T-746/16)
 (2017/C 038/47)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Жалбоподатели: Andreassons Åkeri i Veddige AB (Veddige, Швеция), Luke Transport AB (Laholm, Швеция), Zimit Transportförmedling AB i konkurs (Veddige) (представители: A. Broch и C.M. von Quitzow)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията (Ares (2016) 4309876 от 10 август 2016 г. да приключи „EU-Pilot“ 7504/15/EMPL
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири основания.
 1.
 Първо основание: жалбоподателите са наели чрез гражданскоправни договори полски самостоятелно заети лица, регистрирани в Полша, които впоследствие предоставят услуги на жалбоподателите. След изпълнението на възложените задачи тези самостоятелно заети лица се връщат в Полша, където пребивават по смисъла на социалноосигурителното право. Впоследствие, след извършена специална оценка (данъчна проверка), Skatteverket (шведската данъчна служба) изисква от жалбоподателите да платят социалноосигурителни вноски, плащани от работодателите, по отношение на полските самостоятелно заети работници и налага на жалбоподателите специални финансови санкции. Това противоречи на Регламент (ЕИО) No 574/72, понастоящем заменен с Регламент (ЕО) No 987/2009 на Съвета.
 2.
 Второ основание: на основание член 4 от Регламент No 574/72, който е бил приложим при присъединяването на Швеция към ЕС, шведското правителство уведомява, че Försäkringskassan (Социалноосигурителен фонд) е органът, компетентен за Швеция по въпросите в областта на социалното осигуряване, що се отнася до транспонирането на съответните правни норми на ЕС. Съгласно шведското национално право обаче, плащаните от работодателите социалноосигурителни вноски се събират от Skatteverket.
 3.
 Трето основание: социалноосигурителните вноски са събрани два пъти, а целта на тези регламенти е да се избегне именно това положение.
 4.
 Четвърто основание: от частните субекти се изисква да се регистрират към Swedish Försäkringskassan, за да могат да се събират плащаните от шведските работодатели социалноосигурителни вноски по отношение на полските самостоятелно заети лица. Skatteverket не е проверила дали в случая това е изпълнено. Обстоятелството, че предвид горното, социалноосигурителните вноски са събрани, без да са предназначени за конкретни лица, както е в повечето държави членки, трябва да се счита за противоречащо на правото на ЕС.


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/51
 Решение на Общия съд от 11 декември 2015 г. — Hikari Miso/СХВП — Nishimoto Trading („Hikari“)
 (Дело T-751/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Hikari“ - По-ранна национална словна марка „HIKARI“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) Noo207/2009))
 (2016/C 038/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hikari Miso Co. Ltd (Шимосува-мачи, Япония) (представител: D. McFarland, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Nishimoto Trading Co. Ltd (Санта Фе Спрингс, Калифорния, САЩ) (представител: G. Pritchard, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 септември 2014 г. (преписка R 2394/2013-4) относно производство по възражение между Nishimoto Trading Co. Ltd и Hikari Miso Co. Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Hikari Miso Co. Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/20
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgericht Münster (Германия) на 1 август 2011 г. — Наказателно производство срещу Thomas Karl-Heinz Kerkhoff
 (Дело C-408/11)
 2011/C 311/34
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Münster
 Страни в главното производство
 Thomas Karl-Heinz Kerkhoff
 Staatsanwaltschaft Münster
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 11, параграф 4 от Директива 2006/126/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че държавата членка има право трайно да не признава издаденото в друга държава членка свидетелство за управление на моторно превозно средство, ако преди това в първата държава на съответното лице е било отнето издаденото от тази държава свидетелство за управление на моторно превозно средство, като не е наложена забрана да му се издава ново свидетелство за управление или срокът на наложената забрана междувременно е изтекъл?
 (1) Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства (преработена) (ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216).


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/19
 Определение на Общия съд от 7 март 2013 г. — UOP/Комисия
 (Дело T-198/09) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2013/C 129/39
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: UOP Ltd (Guildford, Обединено кралство) (представители: адв. B. Hartnett и адв. O. Geiss)
 Ответник: Европейска комисия (представители: K. Talabér-Ritz и T. Scharf)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: IFP (Rueil-Malmaison, Франция) (представители: адв. E. Morgan de Rivery и адв. A. Noël-Baron)
 Предмет
 Частичната отмяна на Решение 2009/157/ЕО на Комисията от 16 юли 2008 година относно помощта, приведена в действие от Франция в полза на групата ФИП (C 51/05 (ex NN 84/05)) (ОВ L 53, 2009 г, стр. 13).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 UOP Ltd понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Европейската комисия и IFP.
 (1) ОВ C 167, 18.7.2009 г.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/29
 Жалба, подадена на 9 декември 2008 г. — Rewe-Zentral/СХВП — Kodi Diskontläden (inéa)
 (Дело T-538/08)
 (2009/C 55/55)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: REWE-Zentral AG (Кьолн, Германия) (представители: M. Kinkeldey и A. Bognár, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kodi Diskontläden GmbH (Oberhausen, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 6 октомври 2008 г. — жалба No R 744/2008-4 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка„inéa“ в синьо, розово и бяло за стоки от класове 3, 5 и 16 (Заявка No 4 462 826)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Kodi Diskontläden GmbH
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: „MINEA“ (Марка No 303 61 428.5) за стоки от класове 8, 9 и 16, като възражението е насочено срещу регистрацията за стоки от класове 16.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване на конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 4.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/5
 Определение на Съда (седми състав) от 22 март 2012 г. — Maurice Emram/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Guccio Gucci SpA
 (Дело C-354/11 Р) (1)
 (Обжалване - Член 119 от Процедурния правилник - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Заявка за регистрация на фигуративната марка „G“ - Марки)
 2012/C 235/07
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Maurice Emram (представител: адв. M. Benavï)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral), Guccio Gucci SpA (представител: F. Jacobacci, avvocato)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Общия съд (втори състав) от 10 май 2011 г. по дело Emram/СХВП (T-187/10), с което той отхвърля жалбата срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г. (преписка R 1281/2008-1) относно производство по възражение между Guccio Gucci SpA и г-н Emram — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Заявка за фигуративна марка на Общността „G“ — Вероятност от объркване — Изопачаване на доказателства — Погрешна преценка на отличителния характер — Нарушение на принципа за равно третиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Emram да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/17
 Решение на Общия съд от 18 юни 2012 г. — Biofrescos/Комисия
 (Дело T-159/09) (1)
 (Митнически съюз - Замразени скариди с произход от Индонезия - Невалидни сертификати за произход - Последващо събиране на вносни мита - Молба за опрощаване на вносни мита - Член 220, параграф 2,буква б) и член 239 от Регламент (ЕИО) No 2913/92)
 2012/C 227/23
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Португалия) (представител: адв. A. de Magalhães Menezes)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, P. Guerra e Andrade и L. Bouyon)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 72 окончателен на Комисията от 16 януари 2009 година, с което се установява, че е оправдано да се пристъпи към последващото отчитане на вносните мита и че не е обосновано да се пристъпи към опрощаването на тези мита в конкретен случай
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 153, 4.7.2009 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/23
 Решение на Общия съд от 21 юли 2016 г. — Hassan/Съвет
 (Дело T-790/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Забрана за влизане или транзитно преминаване - Отмяна на по-ранните актове с решение на Общия съд - Нови актове, с които името на жалбоподателя е включено в списъците - Явна грешка в преценката - Право на собственост - Пропорционалност - Презумпция за невиновност - Извъндоговорна отговорност))
 (2016/C 326/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец/Жалбоподател: Samir Hassan (Дамаск, Сирия) (представител: L. Pettiti, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou и G. Étienne)
 Предмет
 От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/678/ОВППС на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 283, 2014 г., стр. 59), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1013/2014 на Съвета от 26 септември 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 283, 2014 г., стр. 9), на Решение (ОВППС) 2015/837 на Съвета от 28 май 2015 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 132, 2015 г., стр. 82) и на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/828 на Съвета от 28 май 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 132, 2015 г., стр. 3), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя, и от друга страна, искане на основание член 268 ДФЕС за поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял поради тези актове.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г н Samir Hassan да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 34, 2.2.2015 г.


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/16
 Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 30 май 2016 г. — Solar Electric Martinique/Ministre des finances et des comptes publics
 (Дело C-303/16)
 (2016/C 287/19)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Solar Electric Martinique
 Ответник: Ministre des finances et des comptes publics
 Преюдициалeн въпрос
 От Съда на Европейския съюз се иска да се произнесе по въпроса дали продажбата и монтирането на фотоволтаични панели и слънчеви бойлери върху сгради или с цел захранване на сгради с електричество и топла вода са единна доставка, представляваща по естеството си извършване на строителни работи по смисъла на член 5, параграф 5 и член 6, параграф 1 от Шеста директива от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1), понастоящем член 14, параграф 3 и член 24, параграф 1 от Директивата от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (2).
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
 (2) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/15
 Решение на Съда (осми състав) от 29 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-22/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Енергийна политика - Спестяване на енергия - Директива 2002/91/ЕО - Енергийни характеристики на сградите - Липса на транспониране в предписания срок)
 2010/C 63/23
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Schima и L. de Schietere de Lophem)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург (представител: C. Schiстр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, сltz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане или несъобщаване в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите (ОВ L 1, стр. 65; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 44)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело в предписания срок всички необходими законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/91/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно енергийните характеристики на сградите, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 15, параграф 1 от тази директива.
 2.
 Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 10.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/2
 Решение на Съда (голям състав) от 24 януари 2012 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Maribel Dominguez/Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre
 (Дело C-282/10) (1)
 (Социална политика - Директива 2003/88/ЕО - Член 7 - Право на платен годишен отпуск - Условие за възникване на правото, наложено от национална правна уредба - Отсъствие на работника - Право на отпуск с продължителност в зависимост от вида на отсъствието - Национална правна уредба, която противоречи на Директива 2003/88 - Роля на националния съд)
 2012/C 73/03
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Maribel Dominguez
 Ответници: Centre informatique du Centre Ouest Atlantique, Préfet de la région Centre
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Франция) — Тълкуване на член 7 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3) — Платен годишен отпуск на работниците — Възникване на правото на отпуск независимо от вида и продължителността на отсъствието на работника — Национална правна уредба, която обуславя предоставянето на този отпуск от действително полагане на труд не по-малко от десет дни през референтната година — Задължение на националната юрисдикция да не приложи национални разпоредби, които противоречат на правото на Съюза
 Диспозитив
 1.
 Член 7, параграф 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национални разпоредби или практики, които предвиждат, че правото на платен годишен отпуск е обусловено от наличието на период на действително полагане на труд не по-малко от десет дни или от един месец през референтния период.
 2.
 Запитващата юрисдикция трябва да провери, като вземе предвид цялото вътрешно право, по-специално член L. 223-4 от Code du travail, и като приложи признатите от последното методи за тълкуване, за да гарантира пълната ефективност на член 7 от Директива 2003/88 и да стигне до разрешение, което съответства на преследваната от нея цел, дали може да тълкува това право така, че отсъствието на работника поради злополука по пътя към или от работното място да може да се приравни на някоя от хипотезите, посочени в този член от Code du travail.
 Ако такова тълкуване не е възможно, националната юрисдикция трябва да провери дали предвид правното естество на ответниците в главното производство срещу тях може да бъде изтъкнато непосредственото действие на член 7, параграф 1 от Директива 2003/88.
 Ако националната юрисдикция не постигне предвидения в член 7 от Директива 2003/88 резултат, увредената от несъответствието на националното право с правото на Съюза страна все пак ще може да се позове на Решение от 19 ноември 1991 г. по дело Francovich и др. (C-6/90 и C-9/90), за да получи евентуално обезщетение за претърпяната вреда.
 3.
 Член 7, параграф 1 от Директива


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/7
 Решение на Съда (голям състав) от 19 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Rahmanian Koushkaki/Федерална република Германия
 (Дело C-84/12) (1)
 (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Регламент (ЕО) No 810/2009 - Член 21, параграф 1, член 32, параграф 1 и член 35, параграф 6 - Условия и ред за издаване на единни визи - Задължение за издаване на виза - Преценка на риска за незаконна имиграция - Намерение на кандидата да напусне територията на държавите членки преди изтичане на визата, за която кандидатства - Основателно съмнение - Свобода на преценка на компетентните органи)
 2014/C 52/11
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Rahmanian Koushkaki
 Ответник: Bundesrepublik Deutschland
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Berlin — Тълкуване на Регламент (ЕО) No 810/2009 на Европейския Парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година за създаване на Визов кодекс на Общността (ОВ L 243, стр. 1), и по-специално на член 21, параграф 1 и на член 32, параграф 1 — Процедура и условия за издаването на виза — Право на кандидат за виза, изпълняващ условията за влизане, да получи заявената виза — Преценка на риска за незаконна имиграция — Свобода на преценка на засегнатите държави членки
 Диспозитив
 1.
 Член 23, параграф 4, член 32, параграф 1 и член 35, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) следва да бъдат тълкувани в смисъл, че след като преустановят разглеждането на заявление за издаване на единна виза, компетентните органи на дадена държава членка могат да откажат издаването на такава виза на кандидат единствено в случай че на него може да бъде противопоставено някое от изброените в тези разпоредби основания за отказ. При разглеждането на това заявление, за да установят дали някое от тези основания за отказ може да бъде противопоставено на кандидата за виза, тези органи разполагат с широка свобода на преценка, що се отнася до условията за прилагане на тези разпоредби и до оценката на релевантните факти.
 2.
 Член 32, параграф 1 от Регламент No 810/2009 във връзка с член 21, параграф 1 от същия следва да бъде тълкуван в смисъл, че задължението на компетентните органи на дадена държава членка да издадат единна виза, се предпоставя от изпълнение на условието да не са налице основателни съмнения относно намерението на кандидата да напусне територията на държавите членки преди изтичането на визата, като се взема предвид общото положение на държавата по местоживеене на кандидата и неговите индивидуални характеристики, установени въз основа на предоставената от последния информация.
 3.
 Регламент No 810/2009 следва да бъде тълкуван в смисъл, че допуска разпоредба от законодателството на държава членка като разглежданата в главното производство, която предвижда, че при изпълнение на предвидените в този регламент условия за издаване на визи компетентните органи разполагат с правомощие да издадат единна виза на кандидата, независимо че не е изрично уточнено, че те са длъжни


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/14
 Жалба, подадена на 18 юли 2014 г. — The Cookware Company/СХВП — Fissler (VITA+VERDE)
 (Дело T-535/14)
 2014/C 351/16
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Cookware Company Ltd (Хонг Конг, Китай) (представител: K. Manhaeve, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Fissler GmbH (Idar-Oberstein, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 15 април 2014 г., постановено по преписка R 1082/2013-2.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната цветна марка, съдържаща словните елементи „VITA+VERDE“ за стоки от клас 21 — заявка за марка на Общността No 10 073 054
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: по-ранната марка на Общността No 1 013 787 за думата „vitavit“
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло
 Решение на апелативния състав: отменя обжалваното решение и уважава възражението
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/41
 Жалба, подадена на 16 май 2017 г. — Transdev и др./Комисия
 (Дело T-291/17)
 (2017/C 231/50)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Transdev (Issy-les-Moulineaux, Франция), Transdev Ile de France (Issy-les-Moulineaux), Transports rapides automobiles (TRA) (Villepinte, Франция) (представител: F. Salat-Baroux, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 като главно искане, да отмени частично решение на Европейската комисия от 2 февруари 2017 г. относно схеми за помощи SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) приложени от Франция в ползва на предприятията за автобусни превози в областта Île-de-France, в частта, в която в член 1 от него се приема, че регионалната схема за помощи е приложена „незаконно“, при положение че ставало въпрос за съществуваща схема за помощи,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени частично решение на Европейската комисия от 2 февруари 2017 г. относно схеми за помощи, SA.26763 2014/C (ex 2012/NN) приложени от Франция в ползва на предприятията за автобусни превози в областта Île-de-France, в частта, в която в член 1 от него се приема, че регионалната схема за помощи е приложена „незаконно“ за периода преди 25 ноември 1998 г.,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото основание, повдигнато като главно, е изведено от факта че въпросната регионална схема за помощи не била приложена незаконно, тъй като задължението за предварително уведомяване не се отнасяло за нея. Всъщност регионалната схема за помощи била съществуваща схема по смисъла на член 108, параграф 1 ДФЕС и на разпоредбите на член 1, буква б) от глава VI от Регламент (ЕС) на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9) (наричан по-нататък „Регламентът No 2015/1589“). Според приложимите за съществуващите схеми за помощи норми, прилагането не било незаконно, а Комисията могла само да предпише евентуално полезни мерки, насочени към тяхното изменение или премахване в бъдеще.
 2.
 Второто основание, повдигнато при условията на евентуалност, е изведено от факта, че регионалната схема за помощи не представлявала съществуваща схема за помощи. Според жалбоподателите Комисията опорочила обжалваното решение и то било незаконосъобразно, тъй като приела, че десетгодишният давностен срок е бил прекъснат с жалба, подадена през 2004 г. до националния съд от Syndicat autonome des transporteurs de voyageurs (Независим синдикат на предприятията за превоз на пътници“ (наричан по-нататък „SATV“). Всъщност член 17 от Регламент No 2015/1589 предвиждал, че десетгодишният давностен срок се прекъсвал само от действие, предприето от Комисията или от държава членка, която действа по искане на Комисията. Жалбоподателите твърдят, че подаването на жалба до националния съд от SATV не представлява действие, прекъсващо давностния срок по смисъла на тази разпоредба.


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/12
 Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
 (Дело T-482/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на човека - Генетично модифицирани храни и фуражи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2011/C 173/27
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: адв. S. Mabile и адв. J.-P. Mignard)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/432/ЕС на Европейската комисия от 28 юли 2010 година за разрешаване пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица 1507x59122 (DAS-Ø15Ø7-1xDAS-59122-7), в съответствие с Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 202, стр. 11).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 3.
 Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/22
 Жалба, подадена на 17 февруари 2009 г. — Volkswagen/СХВП — Suzuki Motor (SWIFT GTi)
 (Дело T-63/09)
 2009/C 102/35
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Wolfsburg, Германия) (представители: H.-P. Schrammek, C. Drzymalla и S. Risthaus, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Suzuki Motor Corporation
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 декември 2008 г. по преписка R-749/2007-2,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Suzuki Motor Corporation
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SWIFT GTi“ за стоки от клас 12 (заявка No 3 456 084)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германската словна марка „GTI“ (No 39 406 386) и международната словна марка „GTI“ (No 717 592) за стоки от клас 12
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като между конфликтните марки съществува вероятност от объркване.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/29
 Определение на Общия съд от 3 май 2017 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело T-71/16 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Атестиране - Доклад за развитие на кариерата - Процедура за оценяване за 2007 г. - Грешки при прилагане на правото - Явно неоснователна жалба))
 (2017/C 213/39)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: G. Ferabecoli, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: първоначално G. Nuvoli и F. Martin, впоследствие G. Nuvoli и G. Faedo, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (състав от един съдия) от 18 декември 2015 г., De Nicola/ЕИБ (F-82/12, EU:F:2015:166), с която се иска частична отмяна на това решение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Carlo De Nicola понася направените от него, както и от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) съдебни разноски в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 118, 4.4.2016 г.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/22
 Преюдициално запитване от Bundesgerichtshof (Германия), постъпило на 17 юни 2014 г. — д-р Rüdiger Hobohm срещу Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL
 (Дело C-297/14)
 2014/C 303/29
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: д-р Rüdiger Hobohm
 Ответници: Benedikt Kampik Ltd & Co. KG, Benedikt Aloysius Kampik, Mar Mediterraneo Werbe- und Vertriebsgesellschaft für Immobilien SL
 Преюдициален въпрос
 -
 Може ли потребител на основание член 15, параграф 1, буква в), втора хипотеза във връзка с член 16, параграф 1, втора хипотеза от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да заведе дело пред съда по мястото, където има местоживеене, срещу другата страна по договора, която извършва търговска или професионална дейност в друга държава — членка на Европейския съюз, когато макар договорът, от който произтича искът, да не попада пряко в обхвата на подобна дейност на тази друга страна по договора, насочена към държавата членка по местоживеенето на потребителя, с този договор се цели реализирането на икономическия резултат, преследван с друг договор, който е сключен преди това между страните, вече е изпълнен и попада в приложното поле на посочените по-горе разпоредби?
 (1) ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3 стр. 74.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/9
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 януари 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-17/09) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Услуги за обезвреждане на биоразградими и растителни отпадъци - Възлагане без открити процедури за възлагане на обществени поръчки)
 2010/C 179/13
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: B. Schima и C. Zadra)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и B. Klein)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 8 във връзка с дялове III—VI от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50) — Непровеждане на официална европейска процедура за възлагане на обществена поръчка преди сключването на договор за обезвреждането на биоразградими и растителни отпадъци между Община Бон и частноправно дружество
 Диспозитив
 1.
 Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 8 във връзка с дялове III—VI от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, тъй като Община Бон и Müllverwertungsanlage Bonn GmbH са възложили обществена поръчка за услуги за обезвреждането на биологични и зелени отпадъци без провеждане на европейска процедура за възлагане на обществена поръчка с покана за представяне на оферти.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/8
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 9 декември 2010 г. — Staatssecretaris van Financiën, andere partij: G. Frank
 (Дело C-580/10)
 2011/C 72/13
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: G. Frank
 Преюдициални въпроси
 Предвид разпоредбата на член 18 ЕО (понастоящем член 21 ДФЕС) урежда ли общностното право случая, в който държава членка облага с данък пускането в употреба на автомобил по пътната мрежа на нейна територия, при положение че този автомобил е регистриран в друга държава членка и местно лице на другата държава го заема за ползване при частни пътувания на територията на първата държава членка на местно лице на първата държава членка, което е обаче гражданин на другата държава членка?


text:
 11.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/17
 Жалба, подадена на 18 август 2008 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на великденски заек от шоколад)
 (Дело T-336/08)
 (2008/C 260/31)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 11 юни 2008 г. (преписка No R 1332/2005-4),
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка, представляваща великденски заек от шоколад, за стоки от клас 30 (заявка No 3 844 446)
 Решение на проверителя: Отхвърля искането за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като на заявената марка не липсвал нито отличителен характер, нито по отношение на нея съществувала необходимост да бъде оставена за свободно ползване. Освен това заявената марка притежавала отличителен характер въз основа на използване съгласно член 7, параграф 3 от Регламент No 40/94.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/35
 Определение на Първоинстанционния съд от 12 март 2007 г. — Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole и др./Комисия
 (Дело T-418/04) (1)
 (Иск за отмяна - Регламент (ЕО) No 1429/2004 - Земеделие - Обща организация на лозаро-винарския пазар - Режим за използване на наименованията на видовете вина или на техните синоними - Ограничаване на използването във времето - Юридически лица - Лица, които са лично засегнати - Недопустимост)
 (2007/C 96/73)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищци: Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione Friuli-Venezia Giulia Federagricole (Udine, Италия); Friulvini Soc. coop. rl (Zoppola, Италия); Cantina Produttori di Ramuscello e San Vito Soc. coop. rl (Sesto Al Reghena, Италия); Cantina Produttori Cormòns — Vini del Collio e dell'Isonzo Soc. coop. rl (Cormòns, Италия) и Luigi Soini (Cormòns) (представител: F. Capelli, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Visaggio et E. Righini)
 Встъпила страна, подпомагаща ответника: Република Унгария (представител: P. Gottfried)
 Предмет
 Иск за отмяна на разпоредбата, ограничаваща до 31 март 2007 г. правото за използване на наименованието „Tokai friulano“, която разпоредба фигурира под формата на обяснителна бележка в точка 103 на Приложение I на Регламент (ЕО) No 1429/2004 на Комисията от 9 август 2004 година за изменение на Регламент (ЕО) No 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти (ОВ L 263, стр.11).
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля като недопустим
 2)
 Ищците да заплатят собствените си разноски, както и тези на Комисията
 3)
 Република Унгария да заплати собствените си разноски.
 (1) ОВ C 300, 4.12.2004 г.


text:
 22.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 68/27
 Определение на Общия съд от 17 декември 2015 г. Murnauer Markenvertrieb/СХВП — Bach Flower Remedies (MURNAUERS Bachblüten)
 (Дело T-534/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество))
 (2016/C 068/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Егелсбах, Германия) (представители: F. Traub и D. Horst, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bach Flower Remedies Ltd (Уимбълдън, Обединено кралство) (представители: A. Renck и M. Petersen, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 май 2014 г. (преписка R 2041/2012-2), относно производство по възражение между Murnauer Markenvertieb GmbH и Bach Flower Remedies Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Липсват основания за постановяване на съдебно решение по същество.
 2)
 Осъжда Murnauer Markenvertrieb GmbH и Bach Flower Remedies Ltd да заплатят направените от тях разноски, както и всеки от тях да заплати половината от разноските на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.