text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/47
 Иск, предявен на 28 юли 2016 г. — Acquafarm/Комисия
 (Дело T-458/16)
 (2016/C 419/63)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Acquafarm, SL (Уелва, Испания) (представител: A. Pérez Moreno, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Ищецът иска от Общия съд да му присъди обезщетение за претърпените вреди поради липсата на координация в административните процедури, засягащи разположеното в Хибралеон (Уелва) съоръжение за производство на аквакултури, която довела до сериозно увреждане на формираните у ищеца оправдани правни очаквания, тъй като му били отпуснати помощи за изпълнението на проект за аквакултура, който Европейският съюз успоредно с това лишил от смисъл, забранявайки износа на вида, за чието отглеждане било изградено съоръжението.
 Основания и основни доводи
 Ищецът в настоящото производство е предприятие, което извършва дейност по изследване, рационализиране и промишлено разработване на аквакултури, и което е създадено през 2004 г. за изпълнението на проект за изграждане на съоръжение за производство на аквакултури, предназначено за отглеждане и търговия с ракообразни „Cherax Cuadricarinatus“ (австралийска лангуста, обитаваща сладководни водни басейни). Проектът получава съответната помощ от Европейския съюз в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) No 498/2007 на Комисията от 26 март 2007 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1198/2006 на Съвета относно Европейския фонд за рибарство (ОВ L 120, 2007 г., стр. 1).
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава на член 340 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и — поради съдържащата се в тази разпоредба препратка — на разпоредбите от испанското право относно административната отговорност съгласно член 106 от Конституцията и членове 139 и сл. от Ley 30/92, de 26 de noviembre, de Régimen Jurídico de las Administraciones Públicas y del Procedimiento Administrativo Común (Закон No 30/1992 от 26 ноември 1992 г. за публичната администрация и общото административно производство).
 В това отношение ищецът прави следните уточнения:
 —
 Получените помощи са били предназначени за изграждане на съоръжение за производство на аквакултури, като никога не е имало пречки нито за изпълнението на проекта, реализиран с посочените помощи, нито за извършените инвестиции.
 —
 В крайната фаза на изпълнение на проекта предприятието получава съобщение от Австралия, че вносът на посочения вид в Европейския съюз е невъзможен съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1251/2008 на Комисията от 12 декември 2008 година за прилагане на Директива 2006/88/ЕО на Съвета по отношение на условията и изискванията за сертифициране при пускането на пазара и вноса в Общността на аквакултури и продукти от тях и за установяване на списък с векторни видове (ОВ L 333, 2008 г., стр. 41).
 —
 При това положение, видно от представените доказателства, на предприятието са нанесени вреди от най-различно естество, възлизащи общо на пет милиона евро.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/32
 Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — Nitrogénművek Vegyipari/Комисия
 (Дело T-387/11)
 2011/C 282/65
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Nitrogénművek Vegyipari Zrt. (Pétfürdő, Република Унгария) (представители: Z. Tamás и M. Le Berre, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени оспорваното Решение на Комисията от 27 октомври 2010 г. относно държавна помощ C14/09 (ex NN 17/09), предоставена от Унгария на Péti Nitrogénművek Zrt. (нотифицирано под номер C(2010) 7274); и
 —
 да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага шест правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че:
 —
 Комисията не е приложила принципа на пазарна сделка,
 2.
 С второто правно основание се твърди, че:
 —
 Оспорваното решение е прието в нарушение на член 107, параграф 1от ДФЕС,
 3.
 С третото правно основание се твърди, че:
 —
 Оспорваното решение е прието в нарушение на член 41, параграф 2, буква в) от Хартата на основаните права на Европейския съюз и на член 296 от ДФЕС,
 4.
 С четвъртото правно основание се твърди, че:
 —
 Оспорваното решение е прието в нарушение на член 41, параграф 1 от Хартата на основаните права на Европейския съюз,
 5.
 С петото правно основание се твърди, че:
 —
 Оспорваното решение е прието в нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания,
 6.
 С шестото правно основание (при условията на евентуалност спрямо първото и второто правно основание) се твърди, че:
 —
 Оспорваното решение е прието в нарушение на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/11
 Жалба, подадена на 15 юли 2013 г. от Simone Gbagbo срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 25 април 2013 г. по дело T-119/11, Gbagbo/Съвет
 (Дело C-397/13 P)
 2013/C 274/19
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Simone Gbagbo (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Република Кот д’Ивоар
 Искания
 —
 Жалбата на г-жа Simone Gbagbo да бъде обявена за допустима и основателна,
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да се отменят Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета (1), Регламент (ЕC) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 (2), Решение 2011/221/ОВППС на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (3) и Регламент (ЕС) No 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (4), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателката,
 —
 Съветът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателката посочва две основания за обжалване.
 На първо място, жалбоподателката възразява срещу решението на Общия съд да отхвърли твърдението ѝ за неизпълнение на задължението за мотивиране. Всъщност тя се оплаква, че Общият съд е постановил, че Съветът е дал достатъчно информация, въпреки че спорното решение било мотивирано единствено с оглед на качеството на г-жа Gbagbo, а именно „председател на групата на Народния фронт на Кот д’Ивоар (FPI) в Народното събрание“.
 На второ място, жалбоподателката смята, че Общият съд е допуснал явна грешка в преценката на фактите. Тя счита, че фактическите констатации за възпрепятстване на мирния процес и процеса на помирение и за открито подбуждане към омраза и насилие са неточни и не са подкрепени с доказателства.
 (1) ОВ L 11, стр. 36.
 (2) ОВ L 11, стр. 1.
 (3) ОВ L 93, стр. 20.
 (4) ОВ L 93, стр. 10.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/25
 Решение на Общия съд от 2 октомври 2012 г. — ELE.SI.A/Комисия
 (Дело T-312/10) (1)
 (Арбитражна клауза - Шестата рамкова програма на Европейската общност за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за научни изследвания и иновации (2002—2006 г.) - Договор относно проекта «I-Way, Intelligent, co-operative system in cars for road safety» - Разваляне на договора - Искане за връщане на предоставената финансова помощ - Обезщетение за вреди - Иск, насочен към получаване на цялата поискана финансова помощ и към оспорване на искането за връщане - Насрещен иск)
 2012/C 355/54
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA (Guidonia Montecelio, Италия) (представители: P. Tomassi, S. Baratti и P. Caprile, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Aresu и A. Sauka)
 Предмет
 Иск за плащане на финансовата помощ, която жалбоподателят твърди, че има право да получи съгласно договор No 27195, сключен на 13 декември 2005 г. между Комисията и жалбоподателя относно проект, озаглавен „I-Way, Intelligent, co-operative system in cars for road safety“, както и насрещен иск за връщане на част от изплатената финансова помощ и за плащане на обезщетение за вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска на Elettronica e sistemi per automazione (ELE.SI.A) SpA.
 2.
 Осъжда ELE.SI.A да заплати на Европейската комисия сумата от 184 129,74 EUR, ведно с лихвите, считано от 18 май 2010 г., както и сумата от 7 344,46 EUR, ведно с лихвите, считано от 18 юни 2010 г.
 3.
 Осъжда ELE.SI.A да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 25.9.2010 г.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/2
 Определяне на състава, на който се възлагат делата, посочени в член 104б от Процедурния правилник на Съда на Европейските общности
 (2008/C 116/02)
 На своето събрание, проведено на 12 февруари 2008 г., Съдът на Европейските общности определи за периода от 1 март до 6 октомври 2008 г. третия състав на Съда за състав, на който в съответствие с член 9, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на Европейските общности се възлагат делата, посочени в член 104б от Правилника.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/7
 Определение на Съда (шести състав) от 24 април 2007 г. — Castellblanch, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Champagne Louis Roederer SA
 (Дело C-131/06 Р) (1)
 (Обжалване - Фигуративна марка CRISTAL CASTELLBLANCH - Отказ на регистрация)
 (2007/C 235/11)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Castellblanch, SA (представители: F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse и D. Moreau, avocats]
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: I. de Medrano Caballero), Champagne Louis Roederer SA (представител: P. Cousin, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 8 декември 2005 г. по дело T-29/04, Castellblanch SA/СХВП, с което Първоинстанционният съд отхвърля иск за отмяна, подаден от заявителя на фигуративната марка„CRISTAL CASTELLBLANCH“ за стоки, класирани в клас 33, срещу решение R 0037/2000-2 на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 17 ноември 2003 г., с което се отхвърля жалбата, внесена срещу решението на отдела по споровете за отказ за регистриране на въпросната марка в рамките на възражението, направено от притежателя на националните и международните словни марки, съдържащи думата „CRISTAL“, за стоки от клас 33
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля.
 2)
 Castellblanch SA се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 108, 6.5.2006 г.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/37
 Решение на Първоинстанционния съд от 11 юли 2007 г. — Alrosa/Комисия
 (Дело T-170/06) (1)
 („Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Световен пазар на производството и доставката на необработени диаманти - Решение за превръщане в задължителни на ангажиментите, предложени от предприятието в господстващо положение - Член 9 от Регламент (ЕО) No 1/2003 - Принцип на пропорционалност - Свобода на договаряне - Право на изслушване“)
 (2007/C 199/70)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Alrosa Company Ltd (Мирни, Русия) (представители: R. Subiotto, S. Mobley и K. Jones, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre, A. Whelan и R. Sauer, agents)
 Предмет
 Отмяна на Решение 2006/520/ЕО на Комисията от 22 февруари 2006 г. относно производство по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/B-2/38.381 — De Beers) (ОВ L 205, стр. 24) за превръщане в задължителни на ангажиментите, поети от De Beers, да спре да закупува необработени диаманти от Alrosa считано от 2009 г., след фаза на прогресивно намаляване на обемите си на закупуване от 2006 г. до 2008 г. и за прекратяване на производството, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 [ЕО] и 82 [ЕО] (ОВ 2003 г., L 1, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Решение 2006/520/ЕО на Комисията от 22 февруари 2006 г. във връзка с производство по прилагане на член 82 [ЕО] и член 54 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/B-2/38.381 — De Beers), се отменя.
 2)
 Комисията понася направените от нея разноски и тези, направени от Alrosa Company Ltd.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/5
 Решение на Съда (осми състав) от 17 януари 2013 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Woningstichting Maasdriel/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-543/11) (1)
 (Данък върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 135, параграф 1, буква к) във връзка с член 12, параграфи 1 и 3 - Незастроена земя - Земя за строеж - Понятия - Работи по разрушаване с цел бъдещо застрояване - Освобождаване от ДДС)
 2013/C 63/07
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Woningstichting Maasdriel
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на член 135, параграф 1, буква к) във връзка с член 12, параграфи 1 и 3 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Предвидени в директивата освободени доставки — Доставка на незастроена земя
 Диспозитив
 Член 135, параграф 1, буква к) във връзка с член 12, параграфи 1 и 3 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че предвиденото в първата разпоредба освобождаване от ДДС не обхваща сделка, като разглежданата по главното производство, за доставка на незастроена земя след разрушаване на намиращата се върху нея сграда, дори когато към датата на тази доставка не са били извършени други мероприятия за благоустрояване, различни от посоченото разрушаване, при положение че от общата преценка на обстоятелствата, които са свързани с тази сделка и които преобладават към датата на доставката, включително на намерението на страните, когато за него са налице обективни данни, следва, че към тази дата разглежданата земя действително е била предназначена за застрояване, което трябва да бъде установено от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/21
 Преюдициално запитване от Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 6 юли 2015 г. — María Pilar Planes Bresco/Comunidad Autónoma de Aragón
 (Дело C-333/15)
 (2015/C 302/26)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: María Pilar Planes Bresco
 Ответник: Comunidad Autónoma de Aragón
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли членове 43 и 44 от Регламент (ЕО) No 1782/2003 (1) на Съвета от 29 септември 2003 година да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, според която нямат качеството „хектари, даващи право на помощи“, тези площи, декларирани от земеделски стопанин като постоянни пасища, които надвишават площите, взети предвид при определяне на полагащите му се обичайни права, а за включването на посочените площи и съответно — за замяната на обработваеми земи с постоянни пасища, е необходимо лицето, което иска да получи плащане, реално да използва съответните площи за отглеждане на добитък през конкретната селскостопанска година?
 При отрицателен отговор на горния въпрос,
 2)
 Следва ли член 29 от Регламент (ЕО) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година, с който се изключват плащания по схемите за подпомагане в полза на тези бенефициенти, „за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане“, да се тълкува в смисъл, че не допуска държавите членки да приемат разпоредби, с които да намалят броя на „хектарите, даващи право на помощи“ (на постоянните пасища), предвиждайки общи положения, при които се счита, че земеделски стопанин е създал изкуствени условия за плащане, без конкретно да се доказват действията и поведението на точно този земеделски стопанин?
 (1) Регламент (EO) No 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) No 2019/93, (EО) No 1452/2001, (EО) No 1453/2001, (EО) No 1454/2001, (EО) 1868/94, (EО) No 1251/1999, (EО) No 1254/1999, (EО) No 1673/2000, (EИО) No 2358/71 и (EО) No 2529/2001 (ОВ L 270, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).


text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/20
 Жалба, подадена на 2 септември 2014 г. — Infusion Brands/СХВП (DUALTOOLS)
 (Дело T-648/14)
 2014/C 380/27
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Infusion Brands, Inc. (Myer Lake Circle Clearwater, САЩ) (представител: K. Piepenbrink, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 юли 2014 г. по преписка R 398/2014-4,
 —
 да осъди ответника да плати съдебните разноски по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка в бяло, черно и зелено, съдържаща словния елемент „DUALTOOLS“ за стоки и услуги от класове 7, 8 и 35 — заявка за марка на Общността No 1 2 0 27 496
 Решение на проверителя: частично отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в), и член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/36
 Определение на председателя на Съда от 2 април 2009 г. (преюдициално запитване от Raad van State, Нидерландия) — Stichting Greenpeace Nederland (C-359/08—C-361/08), Stichting ter Voorkoming Misbruik Genetische Manipulatie „VoMiGen“ (C-360/08)/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, в присъствието на: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division GmbH
 (Съединени дела C-359/08—C-361/08) (1)
 2009/C 180/64
 Език на производството: нидерландски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 258, 08.11.2008 г.


text:
 18.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/10
 Дело, заведено на 15 юли 2012 г. от DB Schenker срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-8/12)
 2012/C 314/09
 На 15 юли 2012 г. в Съда на ЕАСТ бе заведено дело срещу Надзорния орган на ЕАСТ от Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (заедно DB Schenker), представлявани от Jon Midthjell, адвокат от Advokatfirmaet Midthjell AS, с адрес: Grev Wedels plass 5, N-0151 Oslo, Norway.
 Ищците искат от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да отмени обжалваното решение, съобщено на ищците на 18 май 2012 г., по дело на Надзорния орган на ЕАСТ No 68736 (DB Schenker), с което им се отказва достъп до:
 i)
 пълното изложение на съдържанието по дело на Надзорния орган на ЕАСТ No 34250 (Norway Post/Privpak);
 ii)
 писмо с дата или получено на 13 юли 2010 г. от Norway Post;
 iii)
 протокол от срещи между ответника, включително неговия президент, и Norway Post и/или норвежкото правителство;
 2.
 Да отмени обжалваното решение, съобщено на ищците на 23 май 2012 г., по дело на Надзорния орган на ЕАСТ No 68736 (DB Schenker), с което им се отказва достъп до пълното изложение на съдържанието по същото дело;
 3.
 Да отмени обжалваното решение, съобщено на ищците на 2 юли 2012 г., по дело на Надзорния орган на ЕАСТ No 68736 (DB Schenker), с което им се отказва достъп до:
 а)
 процедурите за администриране на преписките по делата, които включват, но не се ограничават до процедурите за регистриране на входящите/изходящите писма и вътрешните документи; Това на кого е разрешено да открива/закрива номера на дела и да регистрира документи/събития по дела; Това какъв вид информация трябва да се регистрира за всеки документ/събитие в базата данни на ответника;
 б)
 процедурите за управление на исканията за обществен достъп в съответствие с правилата за достъп до документи, установени с Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 407/08/COL от 27 юни 2008 г.;
 в)
 решенията на колегиума на Надзорния орган на ЕАСТ, съдържащи текущото оправомощаване на директора на административната дирекция; на директора на дирекцията за конкуренцията и държавната помощ и на директора на правната и изпълнителната дирекция на ответника.
 4.
 Да разпореди на ответника и на всяка встъпила страна да поемат разноските по делото.
 Правен и фактически контекст и приведени в подкрепа доводи:
 —
 Ищицте Schenker North AB, Schenker Privpak AB и Schenker Privpak AS (наричани заедно „DB Schenker“) са част от международна група за спедиторски и логистични услуги, притежавана от Deutsche Bahn AG. Schenker North AB управлява стопанските дейности на групата за наземен, воден и железопътен транспорт в Норвегия, Швеция и Дания, включително дъщерните фирми Schenker Privpak AS и Schenker Privpak AB.
 —
 На 14 юли 2010 г. Надзорният орган на ЕАСТ прие решение по дело No 34250 (Norway Post/Privpak), в което постанови, че предприятие Norway Post е злоупотребило с господстващото си положение на норвежкия пазар за доставка на колети от търговци към потребители в периода 2000—2006 г. Решението бе потвърдено от Съда на ЕАСТ в решението си по дело E-15/10 Posten Norge AS срещу


text:
Надзорния орган на ЕАСТ. Ищците са предявили иск за обезщетение срещу Norway Post за понесени загуби вследствие на нарушението и искат да се преразгледа начинът, по който ответникът е провел разследването и административна процедура. На 3 август 2010 г. ищците подадоха искане за достъп до документите по дело на Надзорния орган на ЕАСТ No 34250 по силата на Правилата за достъп до документи, установени с Решение No 407/08/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 27 юни 2008 г.
 —
 На 8 март 2012 г. ищците връчиха на ответника досъдебно известие в съответствие с член 37, параграф 2 от Споразумението за надзор и съд, въз основа на това, че ответникът не е взел окончателно решение по тяхното искане за достъп, подадено на 3 август 2010 г. В отделен иск по дело E-7/12 ищците твърдят, че ответникът не е взел решение по тяхното искане за достъп след изтичането на постановения срок, предхождащ съдебния процес, и не е третирал искането им за достъп по законосъобразен начин, като по този начин им е причинил загуби.
 —
 По текущия иск ищците заявяват, че са подали до ответника две допълнителни искания за достъп до документи на 12 март 2012 г. и на 11 април 2012 г., чрез които искат достъп до пълното изложение на съдържанието по собственото си дело за достъп, регистрирано като дело на Съда на ЕАСТ No 68736, както и до вътрешната(ите) процедура/инструкции, по които ответникът обработва преписките си и третира исканията за обществен достъп.
 —
 На 18 май 2012 г., 23 май 2012 г. и 2 юли 2012 г. ответникът уведоми ищците, че е взел решения, свързани съответно с тяхното първо искане за достъп, подадено на 3 август 2010 г.; с второто им искане на достъп от 12 март 2012 г. и с третото им искане на достъп от 11 април 2012 г. С този иск ищците искат тези решения да се отменят изцяло или частично.
 Ищците твърдят, че Надзорният орган на ЕАСТ:
 —
 по отношение на първото решение от 18 май 2012 г. е нарушил член 2, параграф 1 от Правилата за достъп до документи и член 16 от Споразумението за надзор и съд,
 —
 по отношение на второто решение от 23 май 2012 г. е злоупотребил с правомощията си, като е нарушил член 2, параграф 1 от Правилата за достъп до документи и член 16 от Споразумението за надзор и съд, както и
 —
 по отношение на третото решение от 2 юли 2012 г. е нарушил член 2, параграф 1 от Правилата за достъп до документи и член 16 от Споразумението за надзор и съд.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/8
 Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 7 ноември 2011 г. — SIA „Kurcums Metal“/Valsts ieņēmumu dienests
 (Дело C-558/11)
 2012/C 13/16
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SIA „Kurcums Metal“
 Ответник: Valsts ieņēmumu dienests
 Преюдициални въпроси
 1.
 Включени ли са въжетата, състоящи се от полипропилен и от стоманена нишка — като разглежданите в настоящото дело въжета, — в подпозиция 5607 49 11 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета (1) от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?
 2.
 Необходимо ли е с оглед класирането на въжета като разглежданите в настоящото дело да се прилага правило 3, буква б) от Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, съдържаща се в Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?
 3.
 Ако комбинираните въжета, които се състоят от полипропилен и стоманена нишка и чийто максимален размер на напречното сечение надвишава 3 mm — като разглежданите в настоящото дело въжета, — са включени обаче в подпозиция 7312 90 98 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, попадат ли посочените въжета и в приложното поле на член 1 от Регламент (ЕО) No 1601/2001 на Съвета (2) от 2 август 2001 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното антидъмпингово мито, наложено върху вноса върху определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Чешката република, Русия, Тайланд и Турция?
 4.
 Включени ли са извитите скоби със заоблени краища, съединени посредством щифт, в подпозиция 7317 00 90 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа?
 (1) ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3.
 (2) ОВ L 211, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 24, стр. 114.


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/48
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 18 ноември 2014 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело F-59/09 RENV) (1)
 (Публична служба - Препращане на Общия съд след отмяна - Персонал на ЕИБ - Годишно оценяване - Вътрешен правилник - Производство по обжалване - Право на изслушване - Нарушаване от страна на комитета по жалбите - Незаконосъобразност на решението на комисията по жалбите - Психически тормоз - Непроизнасяне по исканията за обезщетение)
 (2015/C 016/71)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, адвокат)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: MM. T. Gilliams и G. Nuvoli, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 От една страна, отмяна на решенията за повишения от 29 април 2008 г., в които не е включено името на жалбоподателя, както и на оценката на жалбоподателя за 2007 г. От друга страна, решението на апелативния комитет да продължи да разглежда жалбата въпреки направено искане за отвод. И накрая, установяване на обстоятелството, че жалбоподателят е жертва на психически тормоз, както и осъждане на ответника да преустанови тормоза и да поправи неимуществените и имуществените вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на комисията по жалбите на Европейската инвестиционна банка от 14 ноември 2008 г.
 2)
 Не се произнася по искането за поправяне на твърдените вреди от психическия тормоз.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 4)
 Европейската инвестиционна банка понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да запрати съдебните разноски, направени от г-н De Nicola в производствата по дела F-59/09, T-264/11 P и F-59/09 RENV.
 (1) ОВ C 205, 29.8.2009 г., стр. 49


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/17
 Решение на Общия съд от 18 ноември 2015 г. — Synergy Hellas/Комисия
 (Дело T-106/13) (1)
 ((Арбитражна клауза - Шеста и Седма рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Предсрочно прекратяване на договорите - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност - Добросъвестност - Извъндоговорна отговорност - Преквалифициране на иска - Съвместяване на искания за обезщетение на договорно и на извъндоговорно основание - Система за ранно предупреждение (СРП) - Достатъчно съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти - Причинно-следствена връзка))
 (2016/C 007/23)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis (Атина, Гърция) (представители: M. Angelopoulos и K. Damis, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и A. Sauka, подпомагани от L. Athanassiou и G. Gerapetritis, адвокати)
 Предмет
 Искания за обезщетение на договорно и на извъндоговорно основание, предявени във връзка с изпълнението на няколко договора, които Комисията сключва с ищеца по линия на Шестата и Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасящи за създаването на европейско пространство за изследвания и иновации
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда d.d. Synergy Hellas Anonymi Emporiki Etaireia Parochis Ypiresion Pliroforikis да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 141, 18.5.2013 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/21
 Определение на Съда (шести състав) от 9 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Corte d'appello di Milano — Италия) — Cassina S.p.A./Alivar Srl, Galliani Host Arredamenti Srl
 (Дело C-198/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Индустриална и търговска собственост - Директива 98/71/ЕО - Правна защита на индустриални дизайни - Член 17 - Задължение за кумулиране на защитата на индустриални дизайни със защитата на авторско право - Национално законодателство, което изключва защитата чрез авторско право на индустриалните дизайни, които попадат в публичния сектор преди влизането в сила на това законодателство)
 (2012/C 25/35)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte d'appello di Milano
 Страни в главното производство
 Ищец: Cassina S.p.A.
 Ответник: Alivar Srl, Galliani Host Arredamenti Srl
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte d'Appello di Milano — Тълкуване на член 17 и член 19 от Директива 98/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 година относно правната защита на индустриални дизайни — Национално законодателство, с което се транспонира директивата като се въвежда защита чрез авторско право на индустриалните дизайни— Възможност държава членка да разшири условията, за да предостави посочената защита
 Диспозитив
 Член 17 от Директива 98/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 година относно правната защита на индустриални дизайни трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска законодателство на държава членка, което изключва изцяло или в границите на преждеползването защитата от авторското право на тази държава членка на индустриалните дизайни, които попадат в публичния сектор преди влизането в сила на това законодателство, по отношение на всяко трето лице, което вече е произвело и/или пуснало на пазара на националната територия продукти, реализирани съгласно тези индустриални дизайни преди тази дата.
 (1) ОВ C 179, 03.07.2010 г.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/29
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Benelli Q. J./СХВП — Demharter (MOTO B)
 (Дело T-169/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „MOTO B“ - Нерегистрирани по-ранни национални фигуративни марки „MOTOBI“ - Относително основание за отказ - Доказване на известността на нерегистрираните по-ранни марки - Член 8, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 6 първо от Парижката конвенция - Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок - Невземане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства - Член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009 - Правила 19 и 20 от Регламент (ЕО) No 2868/95 - Правило 50, параграф 1, трета алинея от Регламент No 2868/95 - Член 75, първо изречение от Регламент No 207/2009 - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 098/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Benelli Q. J. Srl (Пезаро, Италия) (представители: P. Lukácsi и B. Bozóki, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Demharter GmbH (Дилинген, Германия) (представител: A. Kohn, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 януари 2013 г. (преписка R 95/2012-2), постановено в производство по възражение със страни Benelli Q. J. Srl и Demharter GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Benelli Q. J. Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 147, 25.5.2013 г.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/7
 Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. от Argo Group International Holdings Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 20 май 2014 г. по дело T-247/12, Argo Group International Holdings Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-370/14 P)
 (2015/C 127/10)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Argo Group International Holdings Ltd (представители: F. Petillion, avocat, J. Janssen, Barrister)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Arisa Assurances SA
 С определение от 12 февруари 2015 г. Съдът (девети състав) отхвърля жалбата и разпорежда Argo Group International Holdings Ltd да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/12
 Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 17 януари 2012 г. — Mohamad Zakaria
 (Дело C-23/12)
 2012/C 80/18
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Mohamad Zakaria
 Преюдициални въпроси
 1.
 Предвижда ли член 13, параграф 3 от Регламент No 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година (1) за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) правото да се обжалва не само отказа за влизане в страната, но и нарушенията, извършени в хода на производството по приемане на решението, с което е разрешено влизането?
 2.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, дали с оглед на предвиденото в съображение 20 и в член 6, параграф 1 от Регламент No 562/2006, както и в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, посочената правна норма налага на държавите членки задължението да гарантират ефективно право на обжалване пред съдебен орган?
 3.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос и отрицателен отговор на втория въпрос, дали с оглед на предвиденото в съображение 20 и в член 6, параграф 1 от Регламент No 562/2006, и в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз член 13, параграф 3 от същия регламент налага на държавите членки задължението да гарантират право на ефективно обжалване пред административен орган, който от институционална и функционална гледна точка предоставя същите гаранции, като тези на съдебен орган?
 (1) ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5 и Поправка в ОВ L 275, 20.10.2010 г., стр. 11.


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/18
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale ordinario di Roma (Италия) на 4 юни 2007 г. — Caffaro Srl/Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C
 (Дело C-265/07)
 (2007/C 199/29)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale ordinario di Roma
 Страни в главното производство
 Ищец: Caffaro Srl
 Ответник: Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на Директива No 2000/35/ЕО (1) и в частност на член 5 от същата, член 14 от Декрета-закон No 669/96, изменен с член 147 от Закон No 388/2000, доколкото предвижда срок от 120 дни, считано от връчването на изпълнителния лист, в който кредиторът не може да иска принудително изпълнение, когато принудителното изпълнение е насочено срещу публичната администрация?
 (1) ОВ L 200, 8.8.2000 г., стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 226.


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/29
 Определение на председателя на Съда от 18 май 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Cour d'appel de Versailles — Франция) — Green Yellow Canet en Roussillon SNC (C-583/16), Green Yellow Hyères Sup SNC (C-584/16)/Enedis, SA, в присъствието на: Axa Corporate Solutions Assurances SA
 (Съединени дела C-583/16 и С-584/16) (1)
 (2017/C 283/42)
 Език на производството: френски
 Председателят на Съда разпореди делата да бъдат заличени от регистъра.
 (1) ОВ C 38, 6.2.2017 г.


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/6
 Определение на Съда (осми състав) от 10 юли 2012 г. — Rügen Fisch AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Schwaaner Fischwaren GmbH
 (Дело C-582/11 P) (1)
 (Обжалване - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграфи 1 и 2 - Марка на Общността - Словна марка „SCOMBER MIX“ - Абсолютно основание за недействителност - Описателен характер)
 2012/C 303/11
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rügen Fisch AG (представители: O. Spuhler и M. Geitz, Rechtsanwält)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Schwaaner Fischwaren GmbH (представители: A. Jaeger-Lenz и T. Bösling, Rechtsanwälte)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 21 септември 2011 г. по дело Rügen Fisch/СХВП (T-201/09), с което Общият съд е отхвърлил жалбата, подадена от жалбоподателя срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 март 2009 г. (преписка R 230/2007-4) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Rügen Fisch AG и Schwaaner Fischwaren GmbH — Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1) — Отличителен характер на словния знак „SCOMBER MIX“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Rügen Fisch AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/24
 Преюдициално запитване от Tribunal da Relação do Porto (Португалия), постъпило на 13 март 2017 г. — Hélder José Cunha Martins/Fundo de Garantia Automóvel
 (Дело C-131/17)
 (2017/C 168/32)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal da Relação do Porto
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hélder José Cunha Martins, [в предишното производство длъжник]
 Ответник: Fundo de Garantia Automóvel, [в предишното производство взискател]
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли солидарното осъждане на една от страните от по-горна инстанция по повод обжалване в рамките на иск за ангажиране на гражданската отговорност, възникнала вследствие на пътно транспортно произшествие, без страната да се е възползвала от принципа на непосредственост и без да е получила възможност да използва всички правни средства за защита да се приеме като форма на справедлив съдебен процес съгласно разпоредбата на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз?
 2)
 Противоречи ли на разпоредбата на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз запорирането и възбраната на вещи в хода на изпълнителното производство, без преди това да е постановено решение по регресния иск?


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/36
 Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Zeta Europe/СХВП (Superleggera)
 (Дело T-464/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността Superleggera - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Служебна проверка на фактите - Член 74 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 76 от Регламент No 207/2009) - Задължение за мотивиране - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009)
 2010/C 179/62
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Zeta Europe BV (Arnhem, Нидерландия) (представители: V. Bilardo, C. Bacchini и M. Mazzitelli, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: A. Sempio и O. Montalto)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 юли 2008 г. (преписка R 666/2008-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак Superleggera като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Zeta Europe BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/8
 Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Германия) — Land Hessen/Florence Feyerbacher
 (Дело C-62/11) (1)
 (Протокол за Устава на Европейската система на централните банки и на ЕЦБ - Член 36 - Протокол за привилегиите и имунитетите на Европейските общности - Членове 13, 15 и 23 - Споразумението за седалището на ЕЦБ - Член 15 - Приложимост по отношение на служителите на ЕЦБ на разпоредбите на германското осигурително право, предвиждащи обезщетение за отглеждане на дете)
 2012/C 295/13
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Land Hessen
 Ответник: Florence Feyerbacher
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Тълкуване на член 15 от сключеното между правителството на Федерална република Германия и Европейската централна банка Споразумение от 18 септември 1998 година за седалището на тази институция, във връзка с член 36 от Протокола за Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка — Право на служителите на Европейската централна банка с германско гражданство да получават предвиденото в германското законодателство обезщетение за отглеждане на дете — Квалифициране на Споразумението за седалището на Европейската централна банка като част от правото на Съюза или като международен договор — Приложимост спрямо служителите на Европейската централна банка на разпоредбите на германското осигурително право, предвиждащи обезщетения за отглеждане на дете
 Диспозитив
 Член 15 от сключеното между правителството на Федерална република Германия и Европейската централна банка Споразумение от 18 септември 1998 година за седалището на тази институция, тълкуван във връзка с член 36 от Протокола за Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка в редакцията му, приложена към Договора за ЕО, не изключва възможността на Федерална република Германия да отпуска обезщетение като разглежданото в главното производство.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/16
 Жалба, подадена на 8 юни 2011 г. от Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 24 март 2011 г. по съединени дела Т-443/08 и T-455/08, Freistaat Sachsen и др./Европейска комисия
 (Дело C-288/11 P)
 2011/C 252/30
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Mitteldeutsche Flughafen AG, Flughafen Leipzig/Halle GmbH (представители: M. Núñez-Müller и J. Dammann, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Freistaat Sachsen, Land Sachsen-Anhalt, Федерална република Германия, Arbeitsgemeinschaft Deutscher Verkehrsflughäfen e.V. (ADV), Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат:
 —
 да се отмени точка 4 от диспозитива на обжалваното съдебно решение, с която частично се отхвърля жалбата по дело T-455/08, и да се отмени съответното решение по съдебните разноски в точка 6 от диспозитива,
 —
 да се постанови окончателно решение по делото, като жалбата по дело T-455/08 се уважи в частта, в която се иска отмяна на обжалваното решение на Комисията, доколкото с него се установява, че приетите от Германия мерки за предоставяне на капитал за строителството на нова южна писта с прилежащата инфраструктура на летище Лайпциг/Хале представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС (по-рано член 87, параграф 1 ЕО),
 —
 Европейската комисия да бъде осъдена да заплати както съдебните разноски в производството по обжалване, така и — в допълнение към точка 7 от диспозитива на обжалваното съдебно решение — разноските по първоинстанционното производство по дело T-455/08.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалва се решението, с което Общият съд частично отхвърля исканията на жалбоподателите за частична отмяна на Решение 2008/948/ЕО на Комисията от 23 юли 2008 г. относно държавна помощ, отпусната от Германия на DHL и летище Лайпциг/Хале.
 Решението на Общия съд е частично обжалвано. Жалбата не се отнася до точка 3 от диспозитива, в която Общият съд частично отменя оспорваното решение на Комисията, а единствено до точка 4, в която Общият съд отхвърля жалбата „в останалата ѝ част“. В този смисъл жалбоподателите не оспорват втората част от изречението на член 1 от оспорваното решение на Комисията, тоест даденото от нея разрешение по член 107, параграф 3 ДФЕС, а оспорват единствено квалифицирането на спорните финансови мерки като помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 Жалбоподателите излагат следните правни основания:
 Обжалваното съдебно решение е постановено в нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС. Противно на приетото от Общия съд, във връзка със спорните инфраструктурни проекти и тяхното финансиране дружеството Flughafen Leipzig/Halle GmbH не представлява предприятие по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Изграждането на регионална летищна инфраструктура не съставлява икономическа дейност. Съответно разпоредбите относно държавните помощи не се прилагат към настоящия случай.
 По-нататък, обжалваното съдебно решение е постановено в нарушение на забраната за прилагане с обратна сила, както и в нарушение на принципа на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания. С оспорваното решение Комисията прилага с обратна сила към приключилите още на 4 ноември 2004 г. инфраструктурни проекти публикуваните на 9 декември 2005 г. Насоки на Общността за финансирането на летища и за предоставянето на държавни


text:
първоначални помощи за авиокомпании, опериращи на регионални летища. Общият съд приема, че въпросните насоки от 2005 г. не са приложени с обратна сила, и по този начин потвърждава приетото от Комисията противоречиво и незаконосъобразно решение, издадено в нарушение на гореупоменатите принципи. Този съд не съобразява и продължаващото действие на Известието от 1994 г. относно въздушния транспорт, съгласно което държавното финансиране на летищна инфраструктура се разглежда като обща мярка и не подлежи на контрол от гледна точка на разпоредбите за държавните помощи.
 Освен това обжалваното съдебно решение е постановено в нарушение на член 1, буква б), подточка v), съответно членове 17 и 18 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1), тъй като Общият съд не прилага разпоредбите на този регламент относно съществуващите помощи към предоставените на 4 ноември 2004 г. капиталови вноски, които квалифицира като помощи.
 Обжалваното съдебно решение също така е постановено в нарушение на разпоредбите на ДФЕС относно разпределението на правомощията. С тълкуването си на понятието за предприятие по член 107, параграф 1 ДФЕС Общият съд нарушава първичното право, доколкото прилага към мерките на държавата членка разпоредбите относно контрола върху държавните помощи, въпреки че тези мерки всъщност не попадат в обхвата на посочените разпоредби.
 Накрая жалбоподателите твърдят, че обжалваното съдебно решение е постановено и в нарушение на член 81 от Процедурния правилник на Общия съд поради непълнота на мотивите.
 (1) ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/11
 Решение на Съда (шести състав) от 6 ноември 2014 г. — Кралство Нидерландия/Европейска комисия
 (Дело C-610/13 P) (1)
 ((Обжалване - ФЕОГА, ЕФГЗ и ЕЗФРСР - Разходи, изключени от финансиране от страна на Европейския съюз - Разходи, направени от Нидерландия))
 (2015/C 007/14)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: M. Bulterman и M. de Ree)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: A. Bouquet и H. Kranenborg)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 31, 1.2.2014 г.


text:
 25.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 186/25
 Решение на Общия съд от 10 май 2011 г. — Emram/СХВП — Guccio Gucci (G)
 (Дело T-187/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „G“ - По-ранни национална и общностна фигуративни марки „G“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 186/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Maurice Emram (Марсилия, Франция) (представител: M. Benavï, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Guccio Gucci SpA (Флоренция, Италия) (представител: F. Jacobacci, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г. (преписка R 1281/2008-1) относно производство по възражение между Guccio Gucci SpA и г-н Maurice Emram
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Maurice Emram да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/65
 Жалба, подадена на 10 юни 2009 г. — Pascual García/Комисия
 (Дело F-58/09)
 2009/C 180/122
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: César Pascual García (Мадрид, Испания) (представители: B. Cortese и C. Cortese, avvocati)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията за назначаване на жалбоподателя на длъжност технически асистент, считано от 10 март 2009 година, нает на степен AST3/стъпка 2, доколкото в него не се предоставят необходимите права и възнаграждение, за правилното изпълнение на решението, постановено от Съда на публичната служба на 22 май 2008 година по дело F-145/06, Pascual García/Комисия.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията за назначаване на жалбоподателя, считано от 10 март 2009 година, нает на степен AST3/стъпка 2, на длъжност технически асистент, доколкото в него не се предоставят необходимите права и възнаграждение, за правилното изпълнение на решението, постановено от Съда на публичната служба на 22 май 2008 година по дело F-145/06, Pascual García/Комисия, и по-конкретно:
 а)
 в частта, в която не се предвижда, че трудовият стаж на жалбоподателя ще се изчислява такъв, какъвто той е бил на 1 април 2006 година, за повишаването в степен, за изчисляване на пенсионните права и за всички полезни цели;
 б)
 в частта, в която отрича, предвиденото в член 4, алинея първа от Приложение VII от Правилника на длъжностните лица право на жалбоподателя на надбавка за експатриране;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, решението от 10 март 2009 година за отхвърляне на подадената от жалбоподателя на същата дата жалба, с която той иска да му бъдат предоставени необходимите права и възнаграждение за правилното изпълнение на постановеното от Съда на публичната служба решение на 22 май 2008 година по дело F-145/06, Pascual García/Комисия, включително неизплатените суми и различните обезщетения, заедно с лихви за забава;
 —
 при условията на евентуалност, да задължи Комисията да обезщети вредата, причинена от непредоставянето на надбавката за експартриране;
 —
 да задължи ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/34
 Определение на председателя на Общия съд от 21 юли 2017 г. — PGNiG Supply & Trading/Комисия
 (Дело T-849/16 R)
 ((Обезпечително производство - Вътрешен пазар на природен газ - Директива 2009/73/ЕО - Искане на Bundesnetzagentur за изменение на условията за изключване на газопровод OPAL от правилата на Съюза - Решение на Комисията за изменение на условията за изключване от правилата на Съюза - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2017/C 293/40)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: PGNiG Supply & Trading GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: M. Jeżewski, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: O. Beynet и K. Herrman)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и R. Kanitz)
 Предмет
 Молба на основание членове 278 ДФЕС и 279 ДФЕС, целяща спиране на изпълнението на Решение C(2016) 6950 окончателен на Комисията от 28 октомври 2016 година за изменение на условията за изключване на газопровода OPAL от обхвата на задължението за прилагане на правилата за достъп на трети лица (TPA) и тарифните регулации съгласно Директива 2003/55/ЕО
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Отменя определението от 23 декември 2016 г., PGNiG Supply& Trading/Комисия (T-849/16 R).
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/14
 Решение на Съда (голям състав) от 6 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van koophandel Brussel — Белгия) — Europese Gemeenschap/Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl
 (Дело C-199/11) (1)
 (Представителство на Европейския съюз пред националните юрисдикции - Членове 282 ЕО и 335 ДФЕС - Искане за обезщетение за вреди, причинени на Съюза от картел - Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз - Право на справедлив съдебен процес - Право на достъп до съд - Равни процесуални възможности - Член 16 от Регламент No 1/2003)
 2013/C 9/20
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van koophandel Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Europese Gemeenschap
 Ответници: Otis NV, General Technic-Otis Sàrl, Kone Belgium NV, Kone Luxembourg Sàrl, Schindler NV, Schindler Sàrl, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV, ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank van koophandel Brussel — Тълкуване на член 282 ЕО (понастоящем член 335 ДФЕС) — Представителство на Европейския съюз пред националните юрисдикции — Иск за обезщетение за вреди — Приложими разпоредби при предявяване на такъв иск от страна на институциите
 Диспозитив
 1.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство допуска Европейската комисия да представлява Европейския съюз пред национална юрисдикция в гражданско производство по иск за поправяне на вредите, причинени на Съюза от забранен(а) от членове 81 ЕО и 101 ДФЕС картел или практика, който/която евентуално е засегнал(а) някои възложени от отделни институции и органи на Съюза обществени поръчки, без да е необходимо да разполага с пълномощно за това от посочените институции и органи.
 2.
 Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз допуска Европейската комисия да предяви пред национална юрисдикция от името на Европейския съюз иск за поправяне на вредите, претърпени от Съюза вследствие на картел или практика, чието противоречие с член 81 ЕО или 101 ДФЕС е установено с решение на тази институция.
 (1) ОВ C 219, 23.7.2011 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/6
 Решение на Съда (голям състав) от 8 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Köln, Германия) — Winner Wetten GmbH/Bürgermeisterin der Stadt Bergheim
 (Дело C-409/06) (1)
 (Членове 43 ЕО и 49 ЕО - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Организиране на залагания върху резултатите от спортни състезания, предмет на държавен монопол на равнище провинция - Решение на Bundesverfassungsgericht, с което се установява несъвместимостта с германския Основен закон на правната уредба относно този монопол, но последната остава в сила за преходен период, предназначен да позволи съобразяването ѝ с Основния закон - Принцип на предимство на правото на Съюза - Допустимост и евентуални условия на преходен период от подобен вид, когато съответната национална правна уредба нарушава и членове 43 ЕО и 49 ЕО)
 (2010/C 288/10)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Köln
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Winner Wetten GmbH
 Ответник: Bürgermeisterin der Stadt Bergheim
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Köln — Тълкуване на членове 43 и 49 ЕО — Национални правни норми, обуславящи упражняването на дейността по събиране, приемане, регистриране и предаване на залози от получаването на разрешение, обявени за противоконституционни от Bundesverfassungsgericht — Непосредствено действие и предимство на общностното право — Ограничаване на действието на решението във времето
 Диспозитив
 Поради предимството на пряко приложимото право на Съюза национална правна уредба относно държавен монопол в областта на залаганията върху резултатите от спортни състезания, която според направените от национална юрисдикция изводи съдържа ограничения, несъвместими със свободата на установяване и свободното предоставяне на услуги, не може да продължава да се прилага за преходен период, при положение че посочените ограничения не допринасят за последователно и систематично ограничаване на дейностите по залагане.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/44
 Жалба, подадена на 20 април 2015 г. — Costa/Парламент
 (Дело T-197/15)
 (2015/C 198/60)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Paolo Costa (Венеция, Италия) (представители: G. Orsoni и M. Romeo, avvocati)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да обяви решението на председателя на Европейския парламент от 25 февруари 2015 г. и всички предходни, свързани и последващи актове, включително la note de débit [дебитно известие], съобщено на 27 февруари 2015 г., за нищожни съгласно членове 263 и 264 от Договора за функционирането на Европейския съюз;
 —
 Да осъди Европейския парламент да заплати изцяло съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основни доводи са същите като изтъкнатите по дело T-15/15, Costa/Парламент.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/2
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 25 ноември 2011 г. — Steinel Vertrieb GmbH/Hauptzollamt Bielefeld
 (Дело C-595/11)
 2012/C 89/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Steinel Vertrieb GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Bielefeld
 Преюдициални въпроси
 Следва ли
 а)
 Регламент (ЕО) No 1470/2001 (1) на Съвета от 16 юли 2001 година относно налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито върху вноса на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ) с произход от Китайската народна република
 и
 б)
 Регламент (ЕО) No 1205/2007 (2) на Съвета от 15 октомври 2007 година за налагане на антидъмпингови мита върху вноса на интегрирани електронни компактни флуоресцентни лампи (КФЛ-и), с произход от Китайската народна република, след приключване на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 384/96, и за разширяване на действието им за вноса на същия продукт, изпращан от Социалистическа република Виетнам, Ислямска република Пакистан и Република Филипини — да се тълкуват в смисъл, че в приложното поле на тези регламенти попадат и внасяните от жалбоподателя и по-подробно описани в определението компактни флуоресцентни лампи със светлинен превключвател?
 (1) ОВ L 195, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 24, стр. 105, изменен с Регламент (ЕО) No 1322/2006 на Съвета от 1 септември 2006 година (OB L 244, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 48, стр. 187).
 (2) ОВ L 272, стр. 1.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/20
 Жалба, подадена на 28 ноември 2013 г. от Mamoli Robinetteria SpA срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 септември 2013 г. по дело T-376/10, Mamoli Robinetteria/Комисия
 (Дело C-619/13 P)
 2014/C 45/36
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Mamoli Robinetteria SpA (представители: F. Capelli и M. Valcada, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се уважи настоящата жалба и в изменение на Решение от 16 септември 2013 г., постановено от Общия съд по дело T-376/10, Mamoli spa/Европейска комисия:
 —
 да се отмени член 1 от нотифицираното Решение C(2010) 4185 окончателен на Европейската комисия от 23 юни 2010 година относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Оборудване за баня) в частта, в която се установява, че Mamoli Robinetteria spa е нарушило член 101 от ДФЕС, и вследствие на това да се отмени член 2 от същото решение, доколкото с него се налага глоба на Mamoli Robinetteria spa в размер на 10 % от общия оборот за 2009 г., по-късно намалена на 1 041 531 EUR поради специфичното положение на Mamoli,
 —
 по същество, при условията на евентуалност:
 —
 да се измени член 2 от нотифицираното Решение C(2010) 4185 окончателен на Европейската комисия от 23 юни 2010 година относно производство по член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.092 — Оборудване за баня), да се преизчисли и намали глобата до размер от 0,3 % от оборота на Mamoli Robinetteria за 2003 г., или във всеки случай до по-нисък от наложената санкция размер, който според Съда на Европейския съюз е подходящо да се приеме.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на процесуалните принципи, които уреждат формулирането на основанията на жалбата.
 Жалбоподателят поддържа, че Общият съд е допуснал съществена грешка, като е смесил основанията на жалбата и доводите, формулирани в подкрепа на посочените основания на жалбата. Тази грешка е довела до недопустимост на част от претенциите на жалбоподателя.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на правото на защита.
 Жалбоподателят поддържа, че преди приемането на решението останалите страни в производството са имали възможност да изложат доводи в своя защита по отношение на обстоятелства, които не са съобщени на Mamoli. Общият съд не е преценил надлежно този аспект.
 3.
 Третото основание е изведено от нарушение на принципа на законност при приемането на Известията относно програмата за сътрудничество, от гледна точка на нарушението на членове 101—105 от ДФЕС, както и на член 23 от Регламент No 1/2003 (1) на Съвета.
 Цялото производство възниква и се основава на Известията на Комисията, които създават т. нар. Програма за сътрудничество. Жалбоподателят поддържа, че при липсата на акт на европейския законодател Комисията изобщо няма правомощие да предоставя пълен или частичен имунитет на предприятията, както и въз основа на такова известие да започва производство


text:
в областта на картелите, което приключва с налагането на тежки санкции. Общият съд не е отговорил по подходящ начин на възраженията на жалбоподателя, като не е разгледал подробно различни повдигнати правни въпроси.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и на член 2 от Регламент No 1/2003.
 Жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала съществени грешки при разследването. Тя пренебрегнала спецификите на италианския пазар (например неговата структура, характеристиките му, ролята на продавачите на едро) и за положението на този пазар е препратила към положението на германския пазар. Тази грешка опорочила изводите на Комисията за наличието на италианския пазар на картел за определяне на цените. Освен това, според жалбоподателя поради твърдените грешки Комисията не е освободена от тежестта за доказване, която тя носи. Всъщност не е било разгледано значението на ролята на Ideal Standard на италианския пазар. Общият съд напълно е пренебрегнал възраженията и доводите на жалбоподателя.
 5.
 Петото основание е изведено от нарушение на принципите на пропорционалност, равно третиране и индивидуализация на наказанието при налагането на глобата на жалбоподателя Mamoli и при определянето на нейния размер.
 Като налага на жалбоподателя максималния размер на глобата, Комисията е нарушила посочените принципи. Фактическото поведение на жалбоподателя не е било преценено по необходимия начин от Комисията, която определила размера на санкцията за нарушението без да вземе предвид поведението на Mamoli и реалното въздействие на поведението му върху оспорваното нарушение. Комисията допуснала грешка и като не признала на Mamoli никакви смекчаващи обстоятелства. Макар Общият съд да е приел някои от възраженията на Mamoli относно допуснатите от Комисията грешки при определянето на глобата, той не разпорежда намаляването ѝ.
 6.
 Шестото основание е изведено от нарушение на член 23 от Регламент No 1/2003 във връзка с точка 35 от Насоките относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент No 1/2003 (2006/C210/02).
 Жалбоподателят поддържа, че макар Комисията да е била наясно, че Mamoli действително се намира в тежко икономическо положение, което застрашава платежоспособността на това дружество, тя е приела решение, което не е подходящо, за да се постигне определената в него цел. Общият съд не е преценил изложените от Mamoli доводи.
 7.
 Седмото основание е изведено от нарушение на процесуалните норми.
 Общият съд незаконосъобразно е отхвърлил приведените от Mamoli доказателства.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/22
 Преюдициално запитване, отправено от Arbeidshof te Antwerpen — Afdeling Hasselt (Белгия) на 31 март 2010 г. — Dai Cugini NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
 (Дело C-151/10)
 (2010/C 161/31)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeidshof te Antwerpen — Afdeling Hasselt
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dai Cugini NV
 Ответник: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
 Преюдициални въпроси
 1.
 Национални разпоредби, в частност презумпцията по член 22б от Закона от 27 юни 1969 г. за изменение на Декрет-закона от 28 декември 1944 година за социалната сигурност на работниците и член 171 от Програмния закон от 22 декември 1989 г., в изменената си впоследствие редакция, съвместими ли са с разпоредбите на общностното право и с Директива 97/81/ЕО (1) на Съвета от 15 декември 1997 г., и по-конкретно с клауза 5, параграф 1, буква а) от приложението към нея, съгласно която в контекста на принципа на недискриминация между работниците на непълно работно време и тези на пълно работно време държавите членки, след консултации със социалните партньори в съответствие с националното законодателство или практика, трябва да определят и да прегледат пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време и, при необходимост, да ги отстранят?
 2.
 Национални разпоредби, които задължават работодателите да изготвят и съхраняват многобройни ведомости съгласно членове 157—169 от Програмния закон от 22 декември 1989 г., като за неизпълнението на тези задължения се предвиждат наказателноправни санкции, налагане на административни глоби и гражданскоправни санкции, съвместими ли са с разпоредбите на общностното право и с Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 г., и по-конкретно с клауза 5, параграф 1, буква а) от приложението към нея, съгласно която в контекста на принципа на недискриминация между работниците на непълно работно време и тези на пълно работно време държавите членки, след консултации със социалните партньори в съответствие с националното законодателство или практика, трябва да определят и да прегледат пречките от правно или административно естество, които могат да ограничат възможностите за работа при непълно работно време и, при необходимост, да ги отстранят?
 (1) Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време,сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35).


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/47
 Жалба, подадена на 22 декември 2015 г. — Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft и др./Комисия
 (Дело T-750/15)
 (2016/C 059/54)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Цайц, Германия), RWE Power AG (Есен, Германия), Vattenfall Europe Mining AG (Котбус, Германия) (представители: U. Karpenstein, K. Dingemann и M. Kottmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решението на Европейската Комисия C(2014) 5081 окончателен от 23 юли 2014 година, постановено в производството относно държавна помощ SA.38632 (2014/N) (ex 2013/NN) — Germany — Закон за енергията от възобновяеми източници (EEG 2014) — Reform of the Renewable Energy Law — доколкото това решение класифицира уредбата на съществуващите инсталации за самостоятелно снабдяване, съдържаща се в член 61, параграфи 3 и 4 EEG 2014, като държавна помощ и я обявява за съвместима с вътрешния пазар само до 31 декември 2017 г. в точка 5, второ тире (стр. 75),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат две основания.
 1.
 Първо основание: Липса на селективно предимство в полза на определени предприятия
 В първото основание жалбоподателите посочват, че в обжалваното решение правната уредба относно съществуващите инсталации за самостоятелно снабдяване с електроенергия (член 61, параграфи 3 и 4 от EEG 2014) неправилно била класифицирана като селективна мярка и оттам като държавна помощ.
 2.
 Второ основание: Липса на държавни финансови средства
 Във второто основание жалбоподателите посочват, че за финансираното посредством таксата по EEG подпомагане на енергията от възобновяеми източници се използват не държавни, а частни средства. Нито събирането, нито използването на таксата по EEG се намирали под постоянния контрол на държавата, както се изисква в съдебната практика. Освен това разглежданата правна уредба изобщо не натоварвала държавния бюджет, тъй като общият размер на таксата по EEG не бил намален в резултат на освобождаването от такса по EEG на самостоятелното снабдяване от съществуващи инсталации.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/26
 Иск, предявен на 18 април 2007 г. — Toshiba/Комисия
 (Дело T-113/07)
 (2007/C 140/47)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Toshiba Corp. (Токио, Япония) (представители: J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz и J. Borum, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Комисията от 24 януари 2007 г. — Дело COMP/F/38.899 — Комутационна апаратура с газова изолация; или
 —
 да отмени решението на Комисията, доколкото то се отнася до Toshiba; или
 —
 да измени членове 1 и 2 от решението с оглед да се отмени или съществено да се намали наложената на Toshiba глоба; и
 —
 да осъди Комисията да заплати разноските по делото, включително разноските, направените във връзка с банковата гаранция.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът подава иск за отмяна, съгласно член 230 ЕО, на решението на Комисията от 24 януари 2007 г. (Дело COMP/F/38.899 — Комутационна апаратура с газова изолация — C(2006) 6762 окончателен), с което Комисията констатира, че ищецът, наред с други предприятия, е отговорен за нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и също така, от 1 януари 1994 г., на член 53 от Споразумението за ЕИП в сектора за комутационна апаратура с газова изолация (наричан по-нататък „КАГИ“), чрез поредица споразумения и съгласувани практики, състоящи се в: а) разпределяне на пазара, б) разпределяне на квоти и поддържане на съответните пазарни дялове, в) разпределяне на отделни КАГИ проекти (тръжна манипулация) на определени производители и манипулиране на търговете за тези проекти, г) определяне на цени, д) съглашения за прекратяване на лицензионни споразумения с лица, които не са членове на картела и е) размяна на поверителна информация за пазара. Субсидиарно, ищецът иска отмяна или намаление на наложените глоби.
 Според ищеца, Комисията е основала констатациите си за наличие на световен картел въз основа на три споразумения. Дори това да е така, според ищеца Комисията няма компетентност относно действия, които могат да ограничат конкуренцията извън пределите на ЕИП.
 Ищецът поддържа, че Комисията не е доказала в съответствие с необходимите правни изисквания, че той е участвал в каквито и да било споразумения или съгласувани практики да не продава в Европа, или че европейските доставчици на КАГИ компенсират японските компании за това, че те не навлизат в Европа, чрез „запълване“ с европейски проекти на европейската „ККА“ (1) квота. Ищецът поддържа още, че за потвърждение Комисията се осланя на едновременно косвени, съмнителни, непотвърдени факти, състоящи се главно в устни изявления на лицето, което иска освобождаване от глобите или намаляване на размера им и, в допълнение, не е разгледала предоставени доказателства, които опровергават уличаващите изявления.
 Нещо повече, ищецът, без да отрича, че е бил част от „споразумение по ККА“ твърди, че въпросното споразумение от световен мащаб не се отнася до Европа и по отношение на него Комисията няма компетентност. Ищецът твърди, че Комисията, в опитите си да обоснове наличие на компетентност спрямо ищеца, е изместила изцяло фокуса на правната си преценка относно това, дали е имало „общо споразумение“ (за това от японска страна да се въздържат


text:
от навлизане на европейските пазари и европейските дружества съответно да се въздържат от конкуриране в Япония) и дали определени европейски проекти са били системно докладвани на японските дружества или са „запълвали“ европейските „ККА“, като част от това „общо споразумение“. Твърди се, че Комисията не е установила отговорността на ищеца за редица нарушения на европейско равнище и че е допуснала явна грешка в преценката.
 Поддържа се още, че оспорваното решение е опорочено от процедурни нарушения. Във връзка с това ищецът твърди, че като не е предоставила надлежна аргументация и достъп до доказателства и като е изопачила доказателства, Комисията е накърнила правото му на защита.
 Субсидиарно, ищецът твърди, че Комисията, като не е разпределила пропорционално отговорността между европейските и японските дружества, е опорочила използвания метод за определяне на глобите, наложени на адресатите на решението. Ищецът поддържа, че Комисията не е преценила правилно нито тежестта, нито продължителността на нарушението и по този начин несправедливо е дискриминирала ищеца.
 (1) „ККА“ — Квота за комутационна апаратура.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/24
 Иск, предявен на 16 април 2007 г. — P.P.TV/СХВП — Rentrak (PPT)
 (Дело T-118/07)
 (2007/C 155/49)
 Език, на който е изготвен искът: португалски
 Страни
 Ищец: P.P.TV — Publicidade de Portugal e Televisão, SA (Лисабон, Португалия) [представители: I. de Carvalho Simões и J. Conceição Pimenta, advogados]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: RENTRAK Corp.
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение R 1040/2005-1 от 7 февруари 2007 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (съединено дело: Решение 2254/2005 от 27 юни 2005 г. на отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар),
 —
 да се разпореди впоследствие на Службата по хармонизация във вътрешния пазар да откаже регистрация на марка на Общността No 1.758.382 по отношение на всички изброени услуги;
 —
 да се осъди встъпилата страна да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: RENTRAK Corp.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка PPT (услуги по разпространение на видеокасети въз основа на поделени вноски или употреба на квотен принцип; отдаване под наем на видеофилми и DVD; отдаване под наем на видеозаписващи устройства и устройства за възпроизвеждане на DVD; разпространение на видеоленти; отдаване под наем по Интернет на видеофилми, DVD, видеозаписващи устройства и устройства за възпроизвеждане на DVD чрез глобална информационна мрежа; клас 41)
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Ищецът
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Национална португалска марка No 330.375, която се характеризира с наличието на словесния елемент PPTV (услуги по образование, професионално обучение, развлечения, спортни и културни дейности; клас 41).
 Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението и отказ да се регистрира заявената марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: Отмяна на решението на отдела по споровете и отхвърляне на възражението.
 Изложени правни основания:
 Сходство на услугите: Тълкуването, въз основа на което апелативният състав поддържа, че свързаните с въпросната марка услуги, макар и само по разпространение, не са предназначени за едни и същи потребители, поради което нямат връзка с тези, които ищеца престира, е особено стеснително.
 Графична прилика и вероятност от объркване: Първите три букви на двата знака са напълно еднакви. Никоя от марките няма непосредствено значение за португалския потребител, поради което те са възприемат като творчески и следователно, оригинални знаци.
 Вероятността от объркване включва и вероятността от свързване на марките.
 Дори португалските потребители да успеят да разграничат марките, не е изключена възможността да счетат, че марките са с еднакъв произход или да сметнат, че съществуват търговски, икономически или организационни отношения между предприятията, притежатели на марките, което може да предизвика ситуация на нелоялна конкуренция, макар заявителят на въпросната марка да няма такова намерение.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/22
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 14 октомври 2009 г. — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
 (Дело C-397/09)
 2009/C 312/36
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец: Scheuten Solar Technology GmbH
 Ответник: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли член 1, параграф 1 от Директива 2003/49/ЕО на Съвета от 3 юни 2003 година относно общата система на данъчно облагане на плащания на лихви и роялти между свързани дружества от различни държави членки (1) — Европейска директива за плащанията на лихви и роялти (ZLR) — нормативна уредба, съгласно която лихвите по заем, платени от дружество от една държава членка на свързано дружество от друга държава членка, се включват в данъчната ставка на корпоративния данък на първото дружество?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос: следва ли член 1, параграф 10 от ZLR да се тълкува в смисъл, че държава членка може също да не приложи директивата, когато към момента на плащане на лихвите предвидените в член 3, буква б) от ZLR условия за съществуване на свързано дружество не са били изпълнени в продължение на две години непрекъснато?
 Могат ли в такъв случай държавите членки да се позовават спрямо извършилото плащанията дружество непосредствено на член 1, параграф 10 от ZLR?
 (1) ОВ L 157, стр. 49; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 75.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/13
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van Beroep te Gent (Белгия) на 9 ноември 2012 г. — Bloomsbury NV/Belgische Staat
 (Дело C-510/12)
 2013/C 46/23
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Beroep te Gent
 Страни в главното производство
 Въззивник: Bloomsbury NV
 Въззиваем: Belgische Staat
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 2, параграфи 3, 4 и 5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО (1) на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, да се тълкува в смисъл, че когато дружество придобива безвъзмездно значителен имуществен актив и затова не може да го отрази в счетоводството си със стойност на придобиване, а това създава невярна представа за имуществото, за финансовото състояние и за резултатите от дейността на дружеството, въпросният безвъзмездно придобит актив все пак трябва да бъде отразен в счетоводството с действителната му стойност?
 (1) ОВ L 222, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 21.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/10
 Решение на Съда (трети състав) от 30 септември 2010 г. (преюдициално запитване от Baranya Megyei Bíróság — Република Унгария) — Uszodaépítő Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály
 (Дело C-392/09) (1)
 (Шеста директива ДДС - Директива 2006/112/ЕО - Право на приспадане на заплатения по получени доставки данък - Нова национална правна уредба - Изисквания за съдържанието на фактурата - Прилагане с обратна сила - Загубване на правото на приспадане)
 2010/C 317/18
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Baranya Megyei Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Uszodaépítő Kft
 Ответник: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály
 Предмет
 Тълкуване на членове 17 и 20 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1), както и на общите принципи на правото на Съюза — Нова национална правна уредба в областта на ДДС, съгласно която на данъчно задължените лица се дава право да изберат прилагането ѝ, дори с обратна сила, за случаи, които са актуални към датата на влизането ѝ в сила — Прилагане с обратна сила на новите разпоредби, свързани с изискванията относно съдържанието на фактурата, при липса на което правото на приспадане би било загубено
 Диспозитив
 Членове 167, 168 и 178 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат прилагането с обратна сила на национално законодателство, което в рамките на режим на самоначисляване подчинява приспадането на данъка върху добавената стойност за строителни работи на условието да се поправят фактурите за тези сделки и да се подаде коригираща допълнителна декларация, въпреки че съответният данъчен орган разполага с цялата необходима информация, за да установи, че данъчнозадълженото лице е платец на данъка върху добавената стойност в качеството му на получател по разглежданите сделки, и за да провери размера на подлежащия на приспадане данък.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/12
 Жалба, подадена на 21 декември 2016 г. — Casual Dreams/EUIPO — López Fernández (Dayaday)
 (Дело T-900/16)
 (2017/C 095/21)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Casual Dreams, SLU (Manresa, Испания) (представител: A. Tarí Lázaro, abogada)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Испания)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител/Притежател на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Dayaday“ — заявка за регистрация No 13 243 563
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2016 г. по преписка R 375/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение на втори апелативен състав на EUIPO от 6 октомври 2016 г. по преписка R 375/2016-2, с което частично се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете на EUIPO No B 2 469 545 от 17 декември 2015 г.,
 —
 да отхвърли заявката за регистрация на марка на Европейския съюз No 13 243 563, подадена от встъпилата страна за всички стоки от клас 9 и част от стоките от класове 16 и 24, за които втори апелативен състав е отхвърлил жалбата,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение на основание член 8, параграф 5 от Регламент за марката на Европейския съюз в частта, в която потвърждава отхвърлянето на възражението и жалбата за стоките, включени в класове 09, 16 и 24 и да върне преписката на втори апелативен състав за ново разглеждане в цялост, що се отнася до относителното основание, съдържащо се в посочения член,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството през втори апелативен състав на EUIPO.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/60
 Жалба, подадена на 25 февруари 2015 — Tubes Radiatori/СХВП — Antrax It (радиатори за отопление)
 (Дело T-98/15)
 (2015/C 138/78)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Tubes Radiatori Srl (Ресана, Италия) (представители: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero, P. Menapace, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Antrax It Srl (Ресана, Италия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят.
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн или модел на Общността за стоки „радиатори за отопление“ — промишлен дизайн на Общността No 000169 370-0002.
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на СХВП от 9 декември 2015 г. по преписка R 1643/2014-3.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и вследствие на това да установи и обяви действителността на промишлен дизайн или модел на Общността No 000169370-0002, притежаван от TUBES RADIATORI s.r.l., тъй като притежава новост и оригиналност,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски съгласно член 87 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд на европейските общности от 2 май 1991 г.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 1г от Регламент (ЕО) No 216/96, на принципа на състезателност и задължението за мотивиране.
 —
 Направено и възражение за наличие на сила на пресъдено нещо.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/22
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2015 г. — Bayer Intellectual Property/СХВП — Interhygiene (INTERFACE)
 (Дело T-227/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „INTERFACE“ - По-ранна словна марка на Общността „Interfog“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Идентичност на стоките - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 127/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bayer Intellectual Property GmbH (Monheim am Rhein, Германия) (представители: E. Armijo Chávarri и A. Sanz Cerralbo, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представители: първоначално A. Schifko, впоследствие D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Interhygiene GmbH (Cuxhaven, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 4 февруари 2013 г. (преписка R 1688/2011-4) относно производство по възражение между Interhygiene GmbH и Bayer Intellectual Property GmbH.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bayer Intellectual Property GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 178, 22.6.2013 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/19
 Решение на Общия съд от 19 март 2013 г. — Yueqing Onesto Electric/СХВП — Ensto (ONESTO)
 (Дело T-624/11) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка ONESTO - По-ранна фигуративна марка на Общността ENSTO - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 129/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Китай) (представител: B. Piepenbrink, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Ensto Oy (Porvoo, Финландия) (представител: F. Teixeira Baptista, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 20 септември 2011 г. (дело R 2535/2010-2) относно процедура по възражение между Ensto Oy и Yueqing Onesto Electric Co. Ltd.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Yueqing Onesto Electric Co. Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/12
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 31 октомври 2016 г. — EP Agrarhandel GmbH/Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
 (Дело C-554/16)
 (2017/C 046/15)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: EP Agrarhandel GmbH
 Ответник: Bundesminister für Land-, Forst-, Umwelt und Wasserwirtschaft
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допуска ли член 2, параграф 4 от Решение 2001/672/ЕО на Комисията от 20 август 2001 година относно специалните правила, приложими при движение на едър рогат добитък, когато е изведен на лятна паша в планински области (1) (наричано по-нататък „Решението на Комисията“), изменено с Решение 2010/300/ЕС на Комисията от 25 май 2010 г. (2), национална разпоредба като член 6, параграф 6 от Verordnung des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Kennzeichnung und Registrierung von Rindern (Наредба на федералния министър на земеделието, горите, околната среда и управлението на водите относно идентификацията и регистрацията на едър рогат добитък, наричана по-нататък „Наредба относно идентификацията от 2008 г.“, BGBl II No 201/2008), според която за спазването на всички обхванати от тази разпоредба срокове — в това число и сроковете за уведомяване за извеждането на лятна паша — определящо значение има получаването на съответното уведомление?
 2)
 Какво е въздействието на член 117, втора алинея от Регламент (ЕО) No 73/2009 (3) на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) No 1290/2005, (EО) No 247/2006, (EО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 върху правото на получаване на премия за едър рогат добитък, чието извеждане на лятна паша е докладвано със закъснение по смисъла на член 2, параграф 4 от Решението на Комисията?
 3)
 Трябва ли да бъдат наложени санкции поради закъснялото уведомление, в случай че неспазването на срока за съобщаване за извеждането на лятна паша съгласно член 117, втора алинея от Регламент No 73/2009 не води до загуба на правото на получаване на премия?
 (1) OВ L 235, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 39, стр. 59.
 (2) OВ L 127, стр. 19.
 (3) ОВ L 30, стр. 16.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/25
 Иск, предявен на 12 април 2013 г. — Европейска комисия/Република Словения
 (Дело C-188/13)
 2013/C 156/41
 Език на производството: словенски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: B. Rous и J. Hottiaux)
 Ответник: Република Словения
 Искания на ищеца
 Комисията моли Съда:
 —
 да обяви, че като не e приела всички законови, подзаконови и административни марки, необходими за транспониране на Директива 2011/18/ЕС на Комисията от 1 март 2011 година за изменение на приложения II, V и VI към Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (1), или във всички случаи не е уведомила Комисията за това, Република Словения не е изпълнила задълженията си по член 2 от същата директива,
 —
 да осъди Република Словения да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 31 декември 2011 г.
 (1) ОВ L 57, стр. 21.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/23
 Иск, предявен на 17 август 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-410/10)
 ()
 (2010/C 288/39)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: Μ. Karanasou-Apostolopoulou и G. Braun)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2007/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 година относно упражняването на някои права на акционерите на дружества, допуснати до регулиран пазар, или във всеки случай като не е уведомила Комисията за приетите разпоредби, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2007/36/ЕО във вътрешния правопорядък е изтекъл на 3 август 2009 г.


text:
 25.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 258/30
 Поправка на известието в Официален вестник за дело T-527/10
 (
 Официален вестник на Европейския съюз C 227 от 28 юли 2012 г., стр. 20
 )
 2012/C 258/55
 Известието в Официален вестник за дело T-527/10, Google/СХВП — G-mail (GMail), трябва да се чете както следва:
 Определение на Общия съд от 6 юни 2012 г. — Google/СХВП — G-mail (GMail)
 (Дело T-527/10) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне)
 2012/C 258/55
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Google, Inc. (Уилмингтън, Съединени щати) (представители: адв. M. Kinkeldey и адв. A. Bognár)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: G-mail GmbH (Лос Анджелис, Съединени щати) (представител: адв. S. Eble)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 8 септември 2010 г. (преписка R 342/2010-4), постановено в производство по възражение между Giersch Ventures LLC и Google, Inc.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.
 2)
 Жалбоподателят и встъпилата страна понасят направените от тях съдебни разноски, като всеки от тях понася и половината от съдебните разноски на ответника.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.