text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/7
 Решение на Съда (първи състав) от 5 юли 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Дания
 (Дело C-327/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 85/374/ЕИО - Отговорност за дефектни стоки - Отговорност на доставчика на дефектна стока)
 (2007/C 199/10)
 Език на производството: датски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Rasmussen, A. Caeiros и H. Støvlbæk)
 Ответник: Кралство Дания (представител: J. Molde)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неправилно трaнспониране на Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока (ОВ L 210, стр. 29) — Национално законодателство, което предвижда отговорност на дистрибутора на дефектна стока, същата като тази на производителя
 Диспозитив
 1)
 Като приема и поддържа в сила разпоредби, с които за междинните доставчици в мрежата за разпространение се предвижда отговорност при същите условия като производителя, в нарушение на член 3, параграф 3 от Директива 85/374/ЕИО на Съвета от 25 юли 1985 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно отговорността за вреди, причинени от дефект на стока, Кралство Дания не е изпълнило задълженията си съгласно посочената директива.
 2)
 Кралство Дания се осъжда да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 257, 15.10.2005 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/26
 Жалба, подадена на 6 януари 2011 г. — Sina Bank/Съвет
 (Дело T-15/11)
 2011/C 72/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sina Bank (Техеран, Иран) (представители: B. Mettetal и C. Wucher-North, lawyers)
 Ответник:Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени точка 8 от раздел Б от приложение VIII към Регламент No 961/2010 (1), доколкото се отнася до жалбоподателя;
 —
 да се отмени решението на Съвета, което се съдържа в писмо от 28 октомври 2010 г.;
 —
 да се обяви за неприложима точка 8 от раздел Б от приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран (2) доколкото се отнася до жалбоподателя;
 —
 да се обяви, че член 16, параграф 2 от Регламент No 961/2010 на Съвета е неприложим по отношение на жалбоподателя;
 —
 да се обяви, че член 20 параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС на Съвета е неприложим по отношение на жалбоподателя;
 —
 да се осъди Съвета да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че материалноправните критерии за включване в списъците по обжалвания регламент и по обжалваното решение от 2010 г. не са изпълнени по отношение на него и/или Съветът е допуснал явна грешка в преценката дали тези критерии са изпълнени или не. Следователно включването му в тези списъци било необосновано.
 2.
 С второто си правно основание жалбоподателят твърди, че включването му в посочените списъци противоречи на принципа на равно третиране;
 —
 жалбоподателят бил жертва на неравно третиране в сравнение с други ирански банки;
 —
 жалбоподателят бил жертва на неравно третиране в сравнение с положението на други ирански банки, включени както в списъка по към Регламент No 961/2010, така и в този по Решение 2010/413/ОВППС;
 —
 жалбоподателят бил жертва на неравно третиране в сравнение с положението на „Daftar“ и на фондацията „Mostaz’afan“.
 3.
 С третото си правно основания жалбоподателят твърди, че е нарушено правото му на защита и че не е изпълнено изискването за мотивиране на санкциите, предвид че:
 —
 жалбоподателят не получил никаква информация от Съвета, за да може да изрази становище, с изключение на два реда лаконична, най-обща и неточна мотивация;
 —
 въпреки отправените до Съвета конкретни искания на жалбоподателя да получи информация по отношение на включването му в посочените списъци, Съветът не отговорил нито на жалбоподателя, нито на писмата на неговия адвокат;
 —
 при това положение не е възможно да се определи дали мярката е обоснована или е опорочена от грешка;
 —
 всички доказателства, представени срещу жалбоподателя, трябвало да му се съобщят доколкото е възможно едновременно с първоначалното решение за замразяване на финансовите му средства или възможно най-бързо след неговото приемане.
 4.
 С четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че ограничителната мярка нарушава правото му на собственост и е непропорционална, в противоречие с установения в Европейския съюз принцип на пропорционалност на решенията, тъй като:
 —
 липсва връзка между целите, преследвани от

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Съвета, и наложената на жалбоподателя ограничителна мярка;
 —
 Светът не бил установил участие на жалбоподателя в определена сделка;
 —
 съществуват други, по-подходящи възможни мерки срещу риска, свързан с твърдените „ядрени дейности“ на Иран и тяхното финансиране.
 (1) Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007, ОВ L 281, 2010 г., стр. 1.
 (2) Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС, ОВ L 195, стр. 39.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/52
 Жалба, подадена на 19 май 2016 г. — Walfood/EUIPO — Romanov Holding (CHATKA)
 (Дело T-248/16)
 (2016/C 270/59)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Walfood SA (Люксембург, Люксембург) (представител: E. Cornu, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Romanov Holding, SL (La Moraleja, Испания)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: Фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „CHATKA“ — марка на Европейския съюз No 943670
 Производство пред EUIPO: Производство за обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: Решение на пети апелативен състав на EUIPO от 21 март 2016 г. по преписка R 150/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 57, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009.


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/30
 Жалба, подадена на 26 декември 2014 г. — Slovak Telekom/Комисия
 (Дело T-851/14)
 (2015/C 127/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Slovak Telekom a.s. (Братислава, Словашка република) (представители: D. Geradin, lawyer, и R. O’Donoghue, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима,
 —
 да отмени членове 1 и 2 от обжалваното решение в частта, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност — да намали глобата, наложена на жалбоподателя с член 2 от обжалваното решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски,
 —
 в случай че отхвърли жалбата като недопустима или по същество, да осъди всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата се иска отмяна на решението на Комисията от 16 октомври 2014 г. (AT.39523 — Slovak Telekom) за налагане на глоба на жалбоподателя и на неговото дружество майка съгласно член 102 ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП поради злоупотреба на словашкия пазар на широколентов достъп.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка в преценката, като е установила злоупотреба поради отказ на доставка от страна на жалбоподателя.
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателя по отношение на преценката на свиването на маржовете. Жалбоподателят твърди, че:
 —
 Комисията не е възразила обосновано срещу някои от изложените от него преди приемането на обжалваното решение и релевантни за определянето на разходите принципи, методология и данни, и
 —
 Комисията за първи път в обжалваното решение е приложила нов подход на „отчитанe в рамките на повече от един период“, за да превърне считания по-рано за положителен марж за 2005 г. в отрицателен марж.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала фактически грешки и/или грешки при прилагане на правото и/или явна грешка в преценката, като е приела, че действията на жалбоподателя представляват свиване на маржовете. Жалбоподателят счита, че:
 —
 Комисията не е приложила правилно принципите, методологията и данните, свързани със средните дългосрочни пределни разходи (СДПР), и не е взела предвид действителните СДПР на жалбоподателяq и
 —
 Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и/или грешки в преценката относно подхода на „отчитанe в рамките на повече от един период“.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото и явна грешка в преценката, като е приела, че жалбоподателят и Deutsche Telekom спадат към едно и също предприятие и че и двете дружества носят отговорност за твърдяното нарушение на жалбоподателя.
 5.
 Петото основание е изведено от твърдението, че Комисията е допуснала грешки при прилагане на правото, явна грешка в преценката и нарушение на принципа на равно третиране при определяне на размера на глобата.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/2
 Решение на Съда (голям състав) от 18 март 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Braunschweig — Германия) — Наказателно производство срещу International Jet Management GmbH
 (Дело C-628/11) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 18 ДФЕС - Забрана на всяка форма на дискриминация, основана на гражданството - Търговски полети от трета страна до държава членка - Правна уредба на държава членка, предвиждаща, че въздушните превозвачи от Съюза, които нямат издаден от тази държава оперативен лиценз, трябва да получават разрешение за всеки полет от трета страна))
 2014/C 142/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Braunschweig
 Страна в главното производство
 International Jet Management GmbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht Braunschweig — Тълкуване на член 18 ДФЕС — Търговски полети от трета страна до държава членка — Правна уредба на държава членка, предвиждаща, че въздушните превозвачи, които нямат издаден от тази държава оперативен лиценз, трябва да получават разрешение за всеки полет от трета страна — Глоба, наложена на общностен въздушен превозвач, който е нарушил тази правна уредба
 Диспозитив
 1)
 Член 18 ДФЕС, който прогласява общия принцип на недопускане на дискриминация, основана на гражданството, е приложим към положение като разглежданото в главното производство, при което държава членка изисква от въздушен превозвач, който притежава оперативен лиценз, издаден от друга държава членка, да получи разрешение за навлизане във въздушното пространство на първата държава членка, за да извърши нередовни частни полети от трета страна до територията на първата държава членка, докато такова разрешение не се изисква за въздушните превозвачи, които притежават оперативен лиценз, издаден от първата държава членка.
 2)
 Член 18 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, която изисква, под страх от налагане на глоба за неспазването ѝ, от въздушен превозвач, който притежава оперативен лиценз, издаден от друга държава членка, да получи разрешение за навлизане във въздушното пространство на първата държава членка, за да извърши нередовни частни полети от трета страна до първата държава членка, докато такова разрешение не се изисква за въздушните превозвачи, които притежават оперативен лиценз, издаден от първата държава членка, и която правна уредба обуславя предоставянето на посоченото разрешение от представянето на декларация, удостоверяваща, че въздушните превозвачи, които притежават оперативен лиценз, издаден от първата държава членка, не възнамеряват или не са в състояние да извършат тези полети.
 (1) ОВ C 80, 17.3.2012 г.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/31
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 15 май 2009 г. — Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne/Région wallonne
 (Дело C-178/09)
 2009/C 180/52
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Action et défense de l'environnement de la Vallée de la Senne et de ses affluents ASBL (ADESA), Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne
 Ответник: Région wallonne
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 1, параграф 5 от Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1) да се тълкува в смисъл, че изключва от приложното си поле законодателство — като декрета на област Валония от 17 юли 2008 година относно някои разрешителни, за които са налице императивни съображения от обществен интерес — което за предоставянето на разрешителни за градоустройствено планиране, екологични разрешителни и единни разрешителни, свързани с изброени в това законодателство действия и дейности, посочва само, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“, и „ратифицира“ разрешителните, за които е посочено, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“?
 2)
 а)
 Допускат ли членове 1, 5, 6, 7, 8 и 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 97/11/ЕО (2) и Директива 2003/35/ЕО (3), правен режим, при който правото да се изпълни проект, предмет на оценка на въздействието, е предоставено със законодателен акт, неподлежащ на обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, което да даде възможност да се обжалва по същество и от процедурна гледна точка решението за предоставяне на право да се изпълни проектът?
 б)
 Трябва ли член 9 от Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (4), да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законосъобразността — по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието — на всяко решение, действие или пропуск, спрямо които се прилагат разпоредбите на член 6?
 в)
 От гледна точка на Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г., трябва ли член 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 2003/35/ЕО, да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган,


text:
за да може да се оспорва законосъобразността на всяко решение, действие или пропуск по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието?
 (1) Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).
 (2) Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254).
 (3) Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда, и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8).
 (4) Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 година за сключване от името на Европейската общност на Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201).


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/23
 Иск, предявен на 9 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Швеция
 (Дело C-548/08)
 (2009/C 32/41)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и U. Jonsson)
 Ответник: Кралство Швеция
 Искания
 —
 да се обяви, че като не е приело законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година (1) относно признаването на професионалните квалификации, или във всеки случай, като не е информирало Комисията за тях, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Кралство Швеция да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспонирането на директивата е изтекъл на 20 октомври 2007 г.
 (1) ОВ L 255, стp. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 3.


text:
 30.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 352/25
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 23 октомври 2013 г. — Solberg/ЕЦМНН
 (Дело F-124/12) (1)
 (Публична служба - Бивш срочно нает служител - Неподновяване на договор за определен срок - Задължение за мотивиране - Обхват на правото на преценка)
 2013/C 352/49
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Ulrik Solberg (Лисабон, Португалия) (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. S. Orlandi, адв. J.-N. Louis и адв. É. Marchal)
 Ответник: Европейски център за мониторинг на наркотици и наркомании (ЕЦМНН) (представители: D. Storti, подпомаган от адв. B. Wägenbaur)
 Предмет
 Жалбата за отмяна на решението да не бъде подновен договора на жалбоподателя като срочно нает служител
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Solberg.
 2.
 Г-н Solberg понася собствените си съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Европейския център за мониторинг на наркотици и наркомании.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 72


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/20
 Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Kaimer и др./Комисия
 (Дело T-379/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на фитингите от мед и медни сплави - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Право на защита - Участие в нарушението - Продължителност на нарушението - Глоби - Смекчаващи обстоятелства - Пропорционалност - Равно третиране)
 2011/C 145/30
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kaimer GmbH & Co. Holding KG (Essen, Германия), Sanha Kaimer GmbH & Co. KG (Essen) и Sanha Italia Srl (Милано, Италия) (представител: J. Brück, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Nijenhuis и V. Bottka, подпомагани от A. Böhlke, avocat)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение С(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело СОМР/F-1/38.121 — Тръбни съединители) и, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите с това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 1 от Решение С(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело СОМР/F-1/38.121 — Тръбни съединители) в частта, в която се отнася до периода от 30 юли 1996 г. до 31 юли 1997 г. като продължителност на участието на Kaimer GmbH & Co. Holding KG и на Sanha Kaimer GmbH & Co. KG и до периода от 1 януари 1998 г. до 14 юли 1999 г. като продължителност на участието на Sanha Italia Srl.
 2.
 Определя размера на глобата, наложена на Kaimer, на 7,15 милиона евро, от които солидарно със Sanha Kaimer за размер от 7,15 милиона евро и със Sanha Italia — за размер от 6,325 милиона евро.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4.
 Kaimer, Sanha Kaimer и Sanha Italia понасят направените от тях съдебни разноски и 50 % от разноските на Европейската комисия.
 5.
 Комисията понася 50 % от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42 от 24.2.2007 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/44
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 14 декември 2007 г. — Португалия/Комисия на Европейските общности
 (Дело T-387/07 R)
 (Обезпечително производство - Намаляване на финансова помощ - Молба за спиране на изпълнение - Липса на неотложност)
 (2008/C 51/82)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Fernandes, S. Rodrigues и A. Gattini)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: P. Guerra e Andrade и L. Flynn)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението, от една страна, на Решение C (2007) 3772 на Комисията от 31 юли 2007 година за намаляване на финансовата помощ, предоставена от Европейския фонд за регионално развитие в полза на общата субсидия „SGAIA“ по силата на Решение C (95) 1769 на Комисията от 28 юли 1995 година, и от друга страна, на претендирания ред за плащане, съдържащ се в дебитно известие от 17 септември 2007 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/22
 Жалба, подадена на 10 януари 2014 г. — Чешка република/Комисия
 (Дело T-27/14)
 2014/C 85/38
 Език на производството: чешки
 Страни
 Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil и T. Müller)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени поканата на Европейската комисия С(2013) 7221 окончателен от 4 ноември 2013 г. за отмяна на решение на Ministerstvo průmyslu a obchodu České republiky (Чешкото министерство на търговията и промишлеността) за освобождаване на газохранилище в Дамборице от националните правни норми за прилагане на Директива 2003/55/ЕО (1) относно достъпа на трети лица.
 —
 да бъде осъдена Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 266, параграф 1 ДФЕС.
 —
 Във връзка с това жалбоподателят изтъква, че приетото от Комисията обжалвано решение било в явно противоречие с Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. по дело Globula/Комисия, T-465/11.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 22, параграф 4 от Директива 2003/55/ЕО
 —
 В това правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията приела обжалваното решение след изтичането на срока, предвиден в член 22, параграф 4 от Директива 2003/55/ЕО.
 (1) Директива 2003/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и отменяне на Директива 98/30/ЕО (ОВ L 176, 2003 г., стр. 57, Специално издание на български език 2007 г., глава 16, том 2, стр. 80).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/3
 Преюдициално запитване от Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 22 септември 2015 г. — Euro-Team Kft./Budapest Rendőrfőkapitánya
 (Дело C-497/15)
 (2016/C 027/04)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Euro-Team Kft.
 Ответник: Budapest Rendőrfőkapitánya
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 (1) година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (наричана по-нататък „Директива за евровинетката“) да се тълкува в смисъл, че не допуска санкционна система като предвидената в приложение 9 към Декрет No 410/2007 от 29 декември 2007 г. относно списъка на нарушенията на правилата за движение по пътищата, за които се налага административна глоба, размера на глобите, които могат да бъдат наложени за нарушения на разпоредбите в тази област, предназначението на глобите и условията за участие в контрола по пътищата [a közigazgatási bírsággal sújtandó közlekedési szabályszegések köréről, az e tevékenységekre vonatkozó rendelkezések megsértése esetén kiszabható bírságok összegéről, felhasználásának rendjéről és az ellenőrzésben történő közreműködés feltételeiről szóló 410/2007. (XII. 29.) Korm. rendelet] (наричан по-нататък „Правилник за налагане на наказания“), който предвижда фиксирана глоба — независимо от тежестта на нарушението — при неизпълнение на разпоредбите за закупуване на пътен билет?
 2)
 Съвместима ли е административната глоба, установена в приложение 9 към Правилника за налагане на наказания, с изискването на член 9а от Директивата за евровинетката, съгласно което установените в националното право санкции трябва да са ефективни, съразмерни и възпиращи?
 3)
 Трябва ли изискването за съразмерност, установено в член 9а от Директивата за евровинетката, да се тълкува в смисъл, че не допуска, от една страна, санкционен режим като разглеждания в главното производство, който предвижда обективна отговорност за извършителите на нарушение, и от друга страна, размера на предвиденото в посочения режим наказание?
 (1) Директива 1999/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 1999 година относно заплащането на такси от тежкотоварни автомобили за използване на определени инфраструктури (OB L 187, 20.7.1999 г., стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 7, стр. 88).


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/60
 Решение на Първоинстанционния съд от 16 септември 2009 г. — Alber/СХВП (Дръжка)
 (Дело T-391/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Дръжка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 [понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009] - Задължение за мотивиране - Член 73 от Регламент No 40/94 [понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009] - Принцип на служебна проверка на фактите - Член 74, параграф 1 от Регламент No 40/94 [понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009)
 2009/C 267/105
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Alfons Alber (Verano, Италия) (представител: S. Schneller, avocat)
 Ответник по жалбата: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 16 август 2007 г. (преписка R 361/2007-4), както и срещу решението на проверителя на СХВП от 16 януари 2007 г. по същото дело, доколкото с него се отхвърля заявката за марка на Общността No 4396727 за някои посочени в нея стоки.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Alfons Alber да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 315, 22.12.2007 г.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/5
 Жалба, подадена на 27 февруари 2007 г. от Selex Sistemi Integrati S.p.A срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 декември 2006 г. по дело T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A./Комисия на Европейските общности
 (Дело C-113/07 Р)
 (2007/C 117/08)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Selex Sistemi Integrati S.p.A. (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и D. Fioretti, адвокати)
 Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Eurocontrol — Европейска организация за сигурността на въздухоплаването
 Искания
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 12 декември 2006 г. по Дело Т-155/04 и делото да се върне на Първоинстанционния съд за произнасяне по същество в светлината на указанията, предоставени от Съда;
 —
 да се осъди Комисията да плати съдебните разноски по настоящото производство и по производството по Дело Т-155/04.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своите искания жалбоподателят привежда твърдения за поредица от грешки при прилагане на правото, свързани както с производството, така и със съществото на спора.
 Грешки при прилагане на правото, свързани с производството
 Като грешки при прилагане на правото, допуснати от Първоинстанционния съд във връзка с производството, жалбоподателят изтъква:
 —
 нарушение на член 116, параграф 6 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, поради това, че Първоинстанционният съд е разрешил Eurocontrol да бъде уведомяван за процесуалните актове и му е позволил да депозира писмени бележки;
 —
 нарушение на член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, поради изопачаване на фактите, въз основа на които новите правни основания, приведени от жалбоподателя, са били обявени за недопустими;
 —
 нарушение на член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, поради това, че не е било отчетено поведението на Комисията по отношение на фактите, въз основа на които приведените от жалбоподателя нови правни основания са били обявени за недопустими;
 —
 нарушение на член 66, параграф 1 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, поради това, че не е било прието определение във връзка с искането за проучвателни действия.
 Грешки при прилагане на правото, свързани със съществото на спора
 Като грешки при прилагане на правото, свързани с приложимостта на член 82 ЕО към съдействието, оказвано от Eurocontrol на националните администрации, жалбоподателят изтъква:
 —
 изопачаване на съдържанието на оспорваното решение;
 —
 противоречивия характер на мотивите за това да не се отменя оспорваното решение, въпреки обстоятелството, че е било подкрепено първото правно основание, приведено от жалбоподателя;
 —
 противоречивия характер на мотивите, поради това, че Първоинстанционният съд е заменил със собствените си доводи тези, използвани от Комисията в оспорваното решение;
 —
 несъобразяване с установената общностна съдебна практика относно пределите на съдебния контрол;
 —
 явна грешка при преценката, що се отнася до нарушението на член 82 ЕО.
 Във връзка с грешките при прилагане на правото по отношение на приложимостта на член 82 ЕО към дейността на Eurocontrol в областта на стандартизацията жалбоподателят твърди:
 —
 изопачаване на съдържанието на оспорваното решение;
 —
 възприемане на понятие за икономическа дейност, което е несъвместимо с понятието, разработено от общностната съдебна практика;
 —
 неправилно


text:
тълкуване и прилагане на общностната съдебна практика относно помощите от общественото осигуряване;
 —
 нарушение на задължението за предоставяне на задоволителна обосновка.
 Във връзка с грешките при прилагане на правото по отношение на приложимостта на член 82 ЕО към развиваната от Eurocontrol дейност по изследване и развитие (по-конкретно придобиването на прототипи и режима на интелектуална собственост) жалбоподателят твърди:
 —
 явно изопачаване на оспорваното решение;
 —
 възприемане на понятие за икономическа дейност, което е несъвместимо с понятието, разработено от общностната съдебна практика;
 —
 неправилно представяне и изопачаване на приведените от жалбоподателя доказателства относно икономическата природа на упражняваното от Eurocontrol управление на режима на интелектуална собственост.


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/5
 Решение на Съда (втори състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Najvyšší súd Slovenskej republiky — Словакия) — INGSTEEL spol. sro, Metrostav as/Úrad pre verejné obstarávanie
 (Дело C-76/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Член 47, параграфи 1, 4 и 5 - Икономическо и финансово състояние на оферента - Директиви 89/665/ЕИО и 2007/66/ЕО - Съдебно обжалване на решение за отстраняване на оферент от процедура за възлагане на обществени поръчки - Харта на основните права на Европейския съюз - Член 47 - Право на ефективни правни средства за защита))
 (2017/C 293/06)
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Najvyšší súd Slovenskej republiky
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: INGSTEEL spol. sro, Metrostav as
 Ответник: Úrad pre verejné obstarávanie
 в присъствието на: Slovenský futbalový zväz
 Диспозитив
 1)
 Член 47, параграф 1, буква a) и параграф 4 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги следва да се тълкува в смисъл, че допуска възлагащият орган да отстрани оферент от обществена поръчка, с мотива че последният не изпълнява условието относно икономическото и финансовото състояние, определено в обявлението за обществената поръчка и свързано с представянето на декларация от банкова институция, според която последната се задължава да отпусне кредит в определения в обявлението за обществена поръчка размер и да гарантира на оферента, че през целия срок на изпълнение на поръчката той ще разполага с тази сума.
 2)
 Член 47, параграф 5 от Директива 2004/18 трябва да се тълкува в смисъл, че когато обявление за обществена поръчка изисква представянето на декларация от банкова институция, според която последната се задължава да отпусне кредит в определения в това обявление за обществена поръчка размер и да гарантира, че през целия срок на изпълнение на поръчката оферентът ще разполага с тази сума, обстоятелството, че банковите институции, към които се е обърнал оферентът, не считат, че са в състояние да му издадат декларация с така уточненото съдържание, може да представлява „обективна причина“ по смисъла на този член, който разрешава на оферента при нужда да докаже икономическото и финансовото си състояние с всеки друг документ, който възлагащият орган приеме за подходящ, стига за този оферент да е било обективно невъзможно да представи исканите от възлагащия орган документи, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 270, 25.7.2017 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/17
 Жалба, подадена на 15 април 2014 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 29 януари 2014 г. по дело T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-193/14 P)
 2014/C 212/19
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, B. O'Connor, Solicitor, S. Gubel, avocat)
 Други страни в производството: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Европейска комисия, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, по-рано Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, по-рано Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, по-рано V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, по-рано V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s.
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (втори състав) от 29 януари 2014 г. по дело Case C-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз,
 —
 да отхвърли като неоснователно първото твърдение, изложено от жалбоподателите в първоинстанционното производство по третото посочено от тях основание,
 —
 да върне делото на Общия съд за ново разглеждане на останалите основания, изложени в първоинстанционното производство, доколкото Общият съд не установил фактите,
 —
 да осъди Hubei да заплати съдебните разноски, направени от Съвета в първоинстанционното и в настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 Съветът поддържа, че обжалваното съдебно решение следва да бъде отменено по следните съображения:
 —
 първо, Общият съд нарушил член 3, параграф 5 от основния регламент (1) и изопачил това, което недвусмислено следва от представените пред него доказателства, доколкото направил избирателна и непълна преценка на факторите, които трябва да се изследват, за да може надлежно да се установи, че в края на ПР производството на Съюза е било в уязвима позиция,
 —
 второ, Общият съд неправилно тълкувал и приложил член 3, параграф 7 от основния регламент във връзка с очаквания срив на търсенето,
 —
 трето, Общият съд неправилно тълкувал член 3, параграф 9 от основния регламент, що се отнася до анализа на опасността от причиняване на вреда,
 —
 четвърто, Общият съд надхвърлил правомощията си, доколкото заменил със своя направената от институциите на Съюза преценка на икономическите фактори.
 (1) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 56, 1996 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223); заменен с Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (кодифицирана версия) (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22 и в ОВ L 36, 2011 г., стр. 20).


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/10
 Жалба, подадена на 16 май 2012 г. от FLSmidth & Co. A/S срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 6 март 2012 г. по дело T-65/06, FLSmidth & Co. A/S/Европейска комисия
 (Дело C-238/12 P)
 2012/C 303/20
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: FLSmidth & Co. A/S (представители: M. Dittmer, advokat, J. Ratliff, Barrister, F. Louis, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Като се позовава на член 256, параграф 1, втора алинея, както и на член 263 и член 264 от Договора за функционирането на Европейския съюз, член 31 от Регламент No 1/2003 (1) на Съвета и член 56 от Статута на Съда, FLSmidth & Co. A/S моли Съда да:
 —
 отмени Решение от 6 март 2012 г. по дело T-65/06,
 —
 отмени решение на Европейската комисия от 30 ноември 2005 г. по преписка COMP/F/38.354 относно производство по член 101 ДФЕС, доколкото се отнася до FLS; или при условията на евентуалност, да намали размера на наложената с това решение на FLS глоба.
 —
 да разпореди Европейската комисия да понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своите искания FLS изтъква две правни основания, като в подкрепа на второто изтъква две други правни основания.
 —
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото не е приложил правилно юридическите критерии за определяне на (окончателната) отговорност на дружество майка. Освен това Общият съд не извел правилните юридически последици от представените му доказателства, доколкото не приел, че FLS е успяло да обори презумпцията за отговорност на дружеството майка.
 —
 Общият съд не проверил дали Комисията е изпълнила задължението си за мотивиране.
 —
 Самата Комисия е допуснала грешка, като не е изпълнила задължението си за мотивиране, доколкото не е разгледала в достатъчна степен доводите и доказателствата, представени от FLS за да обори презумпцията за отговорност на дружеството майка.
 —
 Освен това Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране, доколкото решението не съдържа никакъв отговор на въпроса защо FLS трябва да носи отговорност за периода от декември 1990 г. до декември 1991 г.
 При условията на евентуалност FLS повдига четири правни основания.
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, доколкото не приложил принципа за пропорционалност и за законосъобразност, когато е разглеждал наложената на FLS отговорност; по този начин не намалил съответна въпросната отговорност.
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като не преустановил неравното третиране от страна на Комисията, като предоставил на Trioplast Industrier AB — а не на FLS — намаление от 30 % по силата на Известието за освобождаване от глоби и намаляване на техния размер.
 —
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато не приложил правилно раздел D, второ тире на Известието за освобождаване от глоби и намаляване на техния размер, доколкото не предоставил на FLS намаление поради неоспорване на фактическите обстоятелства. В допълнение Общият съд не приложил принципа за равно третиране, тъй като не отчел факта, че на Bonar Technical Fabrics е предоставено намаление


text:
от 10 % за най-малкото същото поведение.
 —
 Общият съд нарушил член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за правата на човека, тъй като не е постановил решение в разумен срок.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора
 ОВ L 1, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/24
 Решение на Общия съд от 6 март 2012 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-230/10) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Изключване от финансиране на някои разходи - Плодове и зеленчуци - Задължение за доказване на разходите - Условия за признаването на организациите на производители)
 2012/C 118/40
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално г-н M. Muñoz Pérez и г-н A. Rubio González, abogados del Estado, впоследствие, г-н A. Rubio González)
 Ответник: Европейска комисия (представител: F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Частична отмяна на Решение 2010/152/ЕС на Комисията от 11 март 2010 година за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 63, стр. 7) в частта, в която с него се изключват някои разходи, направени от Кралство Испания в отрасъла на плодовете и зеленчуците.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/29
 Решение на Общия съд от 15 септември 2015 г. — Novartis Europharm/Комисия
 (Дело T-67/13) (1)
 ((Лекарствени продукти за хуманна употреба - Разрешение за търговия с генеричния лекарствен продукт „Zoledronic acid Hospira - золедронова киселина“ - Срок на регулаторна защита на данните за референтните лекарствени продукти „Zometa“ и „Aclasta“, съдържащи активното вещество золедронова киселина - Директива 2001/83/ЕО - Регламент (ЕИО) No 2309/93 и Регламент (ЕО) No 726/2004 - Общо разрешение за търговия - Срок на регулаторна защита на данните))
 (2015/C 363/37)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Novartis Europharm Ltd (Хоршам, Обединеното кралство) (представител: C. Schoonderbeek, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: K. Mifsud-Bonnici и M. Šimerdová)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Hospira UK Ltd (Роял Лимингтън Спа, Обединеното кралство) (представители: първоначално N. Stoate и H. Austin, solicitors, и J. Stratford, QC, а впоследствие M. Stoate и E. Vickers, solicitors, и J. Stratford)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение C (2012) 8605 окончателен на Комисията от 19 ноември 2012 година за издаване на разрешение за пускане на пазара съгласно Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета на „Zoledronic acid Hospira — золедронова киселина“, лекарствен продукт за хуманна употреба.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Novartis Europharm Ltd понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия и Hospira UK Ltd.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/31
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 юни 2007 г. — Tirrenia di Navigazione и др./Комисия
 (Дело T-246/99) (1)
 (Държавни помощи - Морски транспорт - Решение за започване на процедурата, предвидена в чрен 88, параграф 2 ЕО - Нови помощи - Съществуващи помощи)
 (2007/C 183/60)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищци: Tirrenia di Navigazione SpA, преди: Tirrenia di Navigazione SpA и Adriatica di Navigazione SpA (Неапол, Италия); Caremar SpA (Неапол); Toremar SpA (Livourne, Италия); Siremar SpA (Палермо, Италия); и Saremar SpA (Cagliari, Италия) (представители: първоначално A. Tizzano и G. Roberti, после G. Roberti, A. Franchi и G. Bellitti, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou, V. Di Bucci и E. De Persio)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Navigazione Libera del Golfo SpA (Неапол) (представители: S. Ravenna и A. Abate, avocats); Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità SpA (Aliscafi SNAV) (Messine, Италия) (представители: B. Castaldo и C. Forte, avocats); Traghetti Pozzuoli Srl (Неапол); Alilauro SpA (Неапол); и Linee Lauro Srl (Pozzuoli, Италия) (представител: E. Amato, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията от 6 август 1999 г. за започване на процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 ЕО относно предоставената от Италианската република държавна помощ на Gruppo Tirrenia di Navigazione (ОВ C 306, 1999 г., стр. 2).
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Ищците се осъждат да заплатят, освен собствените си разноски, и разноските на Комисията и на встъпилите страни Navigazione Libera del Golfo SpA, Linee Lauro Srl, Traghetti Pozzuoli Srl и Alilauro SpA.
 3)
 Встъпилата страна Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità (Aliscafi SNAV) SpA понася собствените си разноски.
 (1) ОВ C 20, 22.1.2000 г.


text:
 11.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/8
 Преюдициално запитване от Sąd Najwyższy (Полша), постъпило на 14 юли 2015 г. — Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie/Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie
 (Дело C-367/15)
 (2016/C 007/13)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Najwyższy
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в касационното производство: Stowarzyszenie „Oławska Telewizja Kablowa“ w Oławie
 Друга страна в производството: Stowarzyszenie Filmowców Polskich w Warszawie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли член 13 от Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (1) да се тълкува в смисъл, че носителят на имуществени авторски права, които са нарушени, може да иска обезщетение за причинените му вреди въз основа на установените общи правила, или без да е необходимо да се доказва вредата и причинно-следствената връзка между действията, с които е нарушено авторското право, и претърпяната вреда, да иска заплащане на парична сума, равняваща се на двойния размер, или в случай на виновно нарушение на авторското право — на тройния размер на съответното възнаграждение, при положение че съгласно член 13 от Директива 2004/48 съдът се произнася по размера на обезщетението, като взема предвид посочените в член 13, параграф 1, буква а) обстоятелства, и само като алтернатива може, когато е уместно, да определи фиксирано обезщетение въз основа на елементите, посочени в член 13, параграф 1, буква б) от директивата?
 2)
 Възможно ли е с оглед на член 13 от директивата да се присъжда, по искане на съответната страна, фиксирано обезщетение с предварително определен размер, а именно двойният или тройният размер на съответното възнаграждение, предвид факта че в съображение 26 от директивата се уточнява, че целта ѝ не е да се въвежда наказателно обезщетение?
 (1) ОВ L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/28
 Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — Purvis/Парламент
 (Дело T-439/09) (1)
 (Правилник за изплащането на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Допълнителна пенсионна схема - Отказ за предоставяне на допълнителна доброволна пенсия отчасти чрез еднократно изплащане на натрупаните средства - Възражение за незаконосъобразност - Придобити права - Оправдани правни очаквания - Пропорционалност)
 2011/C 347/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: John Robert Purvis (Saint-Andrews, Обединеното кралство) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално H. Krück, A. Pospíšilová Padowska и G. Corstens, впоследствие N. Lorenz, A. Pospíšilová Padowska и G. Corstens)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Европейския парламент от 7 август 2009 г., с което на жалбоподателя се отказва да се предостави допълнителната доброволна пенсия отчасти чрез еднократно изплащане на натрупаните средства
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда John Robert Purvis да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 11, 16.1.2010 г.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/19
 Жалба, подадена на 27 декември 2012 г. — NIOC и др./Съвет
 (Дело T-577/12)
 2013/C 79/35
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Сингапур, Сингапур); National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Лондон, Обединено кралство); Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Техеран, Иран); Karoon Oil & Gas Production Co. (Ахваз, Иран); Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Техеран); Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Техеран); National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Ахваз); South Zagros Oil & Gas Production Co. (Шираз, Иран); Maroun Oil & Gas Co. (Ахваз); Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Хузестан, Иран); Gachsaran Oil & Gas Co. (Ахмед, Иран); Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Омидие, Иран); Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Хорамшахр, Иран); West Oil & Gas Production Co. (Керманшах, Иран); East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Машхад, Иран); Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Техеран); Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Бушер, Иран); и Iran Liquefied Natural Gas Co. (Техеран) (представител: адв. J.-M. Thouvenin)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателите,
 —
 да отмени Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година в частта, която се отнася до жалбоподателите,
 —
 да обяви Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за неприложим спрямо тях,
 —
 да обяви Решение 2012/635/ОВППС за неприложимо спрямо тях,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат седем правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от липсата на мотиви в нарушение на член 296 ДФЕС, доколкото в Регламента за изпълнение, въз основа на който жалбоподателите са включени в списъка на санкционирани образувания, не се посочвало изрично правното основание за приемането на този регламент.
 2.
 Второто правно основание е изведено от липсата на нормативна основа както за Регламент за изпълнение No 945/2012 (1), така и за Регламент No 267/2012 (2), който би трябвало да се обяви за неприложим спрямо жалбоподателите, тъй като, от една страна, бил приет в нарушение на член 296 ДФЕС и член 215 ДФЕС, а от друга страна, неговият член 23, параграф 2, буква г), който представлявал правното основание за включването на жалбоподателите в списъка в приложение IХ към Регламент No 267/2012, бил в противоречие с Договорите и Хартата на основните права на Европейския съюз.
 3.
 Третото, четвъртото, петото и шестото правно основание за отмяна на включването на жалбоподателите в списъка в приложение IХ към Регламент No 267/2012 и в приложението към Решение 2012/635/ОВППС (3) са изведени i) от грешка при прилагане на правото, ii) от фактическа грешка, iii) от обстоятелството, че посоченото включване накърнява правото на защита, на добра администрация и на ефективна съдебна защита, както и iv) от обстоятелството, че посоченото включване било в противоречие с принципа на пропорционалност.
 4.
 Седмото правно основание


text:
е за неприложимост спрямо жалбоподателите на член 1, точка 8 от Решение 2012/635/ОВППС, който представлявал правното основание за включването им в посочените списъци на образувания, на които са наложени ограничителни мерки, доколкото това решение било в противоречие с Договорите, Хартата на основните права и принципа на пропорционалност.
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16).
 (2) Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).
 (3) Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/67
 Жалба, подадена на 29 декември 2007 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-146/07)
 (2008/C 64/110)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Жалбата е подадена срещу отхвърлянето от ответника на искането на жалбоподателя да бъде проведено или приключено разследване относно факта, че на 29 октомври 2001 г. в помещенията на делегацията на Европейската Комисия в Ангола, където работи в качеството си на длъжностно лице на ответника, в рамките на работното време жалбоподателят влиза в случаен контакт с белезникав прах от неизвестно естество и да му бъде предоставена всяка информация относно това какво се е случило с пробата от този прах и относно процедурите за съхранение и достъп до нея.
 В подкрепа на своите доводи във връзка с отхвърлянето от ответника жалбоподателят привежда следните три правни основания: 1) пълна липса на мотиви, както и нелогичност, непоследователност, необмисленост, неяснота, използване като претекст и липса или неадекватност на разследването; 2) сериозно, явно и очевидно нарушение на закона; 3) нарушение на задължението за полагане на дължимата грижа и на задължението за добро управление.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка No prot. ADMINB.2/MB/nb D(07)4623 от 23 февруари 2007 г.;
 —
 да се отмени решението, независимо от неговата форма, с което ответникът отхвърля искането на жалбоподателя от 10 октомври 2006 г., подадено до органа по назначаването;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, и независимо от неговата форма, решението, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 27 април 2007 г., подадена до органа по назначаването;
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо, докладна записка No prot. ADMIN.B.2/MB/ls D(07)19393 от 4 септември 2007 г.;
 —
 да се установи фактът, че ответникът не е провел или приключил никакво подходящо разследване, в това число подготвителни или последващи мерки за такова разследване, с цел да се установи всяко предварително или последващо обстоятелство, което е свързано по какъвто и да е начин с факта, че на 29 октомври 2001 г. в помещенията на делегацията на Европейската Комисия в Ангола, където работи illo tempore в качеството си на длъжностно лице на ответника, в рамките на работното време жалбоподателят влиза в случаен контакт с белезникав прах от неизвестно естество;
 —
 да се установи и декларира, че липсата на провеждане на разследване е незаконно;
 —
 да се осъди ответникът да проведе или да приключи разследването, да извърши поредица от съответни произтичащи от разследването действия, да предостави на жалбоподателя информация относно събитието от 29 октомври 2001 г., да гарантира на жалбоподателя достъп до пробата от праха;
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за необратимо претърпените към днешна дата вреди, настъпили в резултат на липсата на разследване, сумата от 3 000 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост;
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за вредите, които ще настъпят в бъдеще в резултат на липсата


text:
на разследване, сумата от 300 EUR на ден, или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост, считано от утрешния ден до деня, в който — след като е проведено разследването и взети свързаните с него подготвителни или произтичащи мерки — жалбоподателят получи известие за заключенията от разследването, заедно с оповестяването им по подходящ начин в помещенията на делегацията и в Главна дирекция „Развитие и външни отношения“;
 —
 да се разгледа поведението на ответника преди, по време и след събитието от 29 октомври 2001 г., което по някакъв начин е свързано с това събитие, с изключение на непровеждането на разследване;
 —
 да се установи и обяви, че въпросното поведение е незаконно;
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за вредите, произтичащи от въпросното поведение, сумата от 5 000 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост;
 —
 да се осъди ЕК да възстанови на жалбоподателя съдебните разноски, разходи и хонорари, направени в хода на производството, включително и свързаните с изготвянето на заключение на вещо лице на страната, което може да бъде изготвено с цел да се установи дали са налице условията да бъде осъден ответникът да плати на жалбоподателя всяка една от посочените по-горе суми и, по-общо, да се установи всеки факт, който е необходим, за да бъде постановено решение по настоящото дело.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/20
 Преюдициално запитване, отправено от Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Австрия) на 28 октомври 2009 г. — Humanplasma GmbH/Република Австрия
 (Дело C-421/09)
 2010/C 24/34
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Humanplasma GmbH
 Ответник: Република Австрия
 Преюдициален въпрос
 Член 28 ЕО (във връзка с член 30 ЕО) допуска ли прилагането на национална правна уредба, съгласно която вносът на еритроцитни концентрати от Германия е разрешен само при условие че кръвта не е дарена срещу възнаграждение (дори в смисъл на възстановяване на разходите), като това условие се прилага и за събирането на еритроцитни концентрати на национална територия?


text:
 10.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/6
 Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — MB System/Комисия
 (Дело T-209/11) (1)
 (Държавни помощи - Помощ, предоставена от Германия на групата Biria под формата на придобиване на непряко дялово участие от публично предприятие - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар - Решение, прието след отмяна от Общия съд на предходното решение по същото производство - Предимство - Критерий за частния инвеститор - Понятие за предприятие в затруднено положение - Изчисляване на елемента на помощ - Явна грешка в преценката)
 2013/C 233/09
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Германия) (представители: G. Brüggen и C. Geiert, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Erlbacher и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/471/ЕС на Комисията от 14 декември 2010 година относно държавна помощ С-38/05 (ex NN 52/04), предоставена от Германия на групата Biria (ОВ L 195, 2011 г., стр. 55)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда MB System GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски, включително тези, свързани с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 186, 25.6.2011 г.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/35
 Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Smadja/Комисия
 (Дело F-135/07)
 (2008/C 37/57)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Daniele Smadja (New Delhi, Индия) (представител: E. Boigelot, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Комисията за назначаването на жалбоподателя като длъжностно лице, първоначално класирано в степен A*15, стъпка 4, тъй като при повторното му назначаване на поста Директор на Дирекция „Външни отношения.B“, след като е отменено първото му назначаване, с посоченото решение жалбоподателят се класира в степен A*15, стъпка 1. Искане за обезщетение за имуществени и неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени актът за назначаването на жалбоподателя от 21 декември 2006 г. в частта, отнасяща се до класирането му в качеството на директор в степен A*15, стъпка 1, и до определянето на неговата степен по старшинство към 1 ноември 2005 г. в резултат на повторното му назначаване на 15 ноември 2005 г. на поста Директор на Дирекция „Многостранни отношения и права на човека“, като повторното назначаване е направено вследствие на отмяната на първото му назначаване на същия пост с Решение на Първоинстанционния съд от 29 септември 2005 г. по делото Napoli Buzzanca/Комисия, T-218/02;
 —
 да се осъди ответникът да заплати обезщетение за имуществени и неимуществени вреди и за накърняване на служебното развитие на жалбоподателя на стойност от 25 000 EUR;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/49
 Жалба, подадена на 4 октомври 2010 г. — Португалия/Комисия
 (Дело T-475/10)
 ()
 2010/C 328/77
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, подпомаган от C. Botelho Moniz и P. Gouveia e Melo, advogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Комисията C(2010) 4891 окончателен от 20 юли 2010 г. относно парафискалната такса за популяризиране на виното, събирана в Португалия — дело C-43/2004 (ex NN 38/2003);
 При условията на евентуалност
 —
 да се отменят седмото и деветото условие, предвидени в член 3, параграф 2 от решението,
 като и в двата случая
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 а)
 Грешка при прилагането на член 107, параграф 1 от Договора, доколкото частта от приходите от таксата за популяризиране на виното, предназначена съгласно Декрет-закон No 119/97 от 15 май 1997 г. да финансира помощта за популяризиране и рекламиране на виното, е окачествена като държавни средства;
 б)
 Грешка при прилагането на член 107, параграф 1 и член 296 от Договора и на Регламент (ЕО) No 1860/2004 на Комисията (1), доколкото Комисията е окачествила помощта за популяризиране и рекламиране на виното като държавна помощ, без да прецени дали тази помощ може да ограничи конкуренцията на пазара, нито дали тя представлява минимална помощ;
 в)
 Неправилна преценка на фактите, тъй като Комисията е приела, че като механизъм за финансиране на дейности за популяризиране и рекламиране на виното в други държави членки таксата за популяризиране на виното дискриминира вносните стоки и нарушава член 110 от Договора; и нарушение на принципа на добра администрация, тъй като Комисията не е взела допълнителни мерки за събиране на доказателства след искането за сведения от 24 април 2006 г., за да отстрани своите съмнения по този въпрос.
 г)
 Неправилно прилагане на член 108 от Договора и член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (2), както и нарушаване на принципите на пропорционалност и равно третиране, доколкото, дори да се допусне, че съдържащият се в решението анализ на Комисията е правилен (quod non), седмото условие, предвидено в член 3, параграф 2 от решението, е в противоречие с този анализ и с изводите, които Комисията излага в мотивите на решението;
 д)
 Грешка при прилагане на правото, доколкото деветото условие, предвидено в член 3, параграф 2 от решението, нарушава членове 108 и 296 от Договора, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999, както и принципа на пропорционалност, принципа на равно третиране и правото на защита.
 (1) Регламент (ЕО) No 1860/2004 на Комисията от 6 октомври 2004 година относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО спрямо минималните помощи в секторите на земеделието и рибарството.
 (2) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/46
 Жалба, подадена на 17 януари 2014 г. — Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks/Комисия
 (Дело T-49/14)
 2014/C 112/59
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks e.V. (Берлин, Германия) (представители: I. Jung, M. Teworte-Vey, A. Renvert и J. Saatkamp, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение на Комисията от 14 ноември 2013 година относно отхвърлянето на искане за заличаване на наименование, вписано в Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания, предвидено в Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета (Kołocz śląski/kołacz śląski) [ЗГУ]) (нотифицирано под номер C[2013] 7626).
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание: решение, прието на неправилно правно основание.
 —
 Жалбоподателят твърди, че ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото като в обжалваното решение е посочил като правно основание действащия към момента на издаване на решението нов Регламент (ЕС) No 1151/2012 (1) вместо действащия към момента на подаване на искането от жалбоподателя стар Регламент (ЕС) No 510/2006 (2). По този начин ответникът е нарушил принципа „tempus regit actum“.
 —
 По-нататък жалбоподателят твърди, че искането за заличаване на регистрацията съгласно Регламент No 510/2006 е допустимо и обосновано. Във връзка с това в частност той посочва, че са налице две основания за заличаване по смисъла на член 12, параграф 2 от Регламент No 510/2006 (при спорното наименование ставало въпрос за родово наименование по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламент No 510/2006; границите на географския район Силезия били погрешно определени в условията за регистрация) и че различното тълкуване и прилагане на тази разпоредба нарушава основните права на пекарите във Федерална република Германия.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на Регламент No 1151/2012.
 —
 Жалбоподателят твърди, че искането е допустимо и обосновано дори и ако се разгледа въз основа на Регламент No 1151/2012.
 (1) Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ L 343, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 година относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (ОВ L 93, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 71, стр. 114).


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/78
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 29 октомври 2009 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-94/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Изпълнение на съдебно решение - Възстановяване на съдебни разноски - Намерение на администрацията да направи удръжка от пенсията за инвалидност на длъжностно лице - Липса на увреждащ акт - Иск за обезщетение - Явна недопустимост)
 2010/C 24/147
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, Me A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Отмяна на решението на Комисията, с което се претендират съдебните разноски по дело Т-241/03, както и искане за обезщетение за вредите, претърпени от жалбоподателя от този факт
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска на г-н Marcuccio като явно недопустим.
 2.
 Осъжда Marcuccio да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 6 от 10.1.2009 г.,стр. 46.


text:
 9.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 165/26
 Жалба, подадена на 26 март 2012 г. — Pro-Duo/СХВП — El Corte Inglés (GO!)
 (Дело T-141/12)
 2012/C 165/46
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pro-Duo (Ghent, Белгия) (представител: T. Alkin, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се спре производството до приключване на производството по отмяна No 5011 C;
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 януари 2012 г. по преписка R 1373/2011-4, в частта му, с която е отказано да се спре производството до приключване на производството по отмяна, или обжалваното решение да се отмени изцяло, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка в черно, бяло и сиво „GO !“ за стоки от клас 3 — заявка за марка на Общността No 8859712
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността „GO GLORIA ORTIZ“, регистрирана под No 6070981 за стоки от клас 3
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Апелативният състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар е допуснал грешка при прилагане на правото като не е спрял производството и е нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като неправилно е приел, че е налице вероятност от объркване между двете марки.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/31
 Жалба, подадена на 31 март 2017 г. — Calhau Correia de Paiva/Комисия
 (Дело T-202/17)
 (2017/C 195/44)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ana Calhau Correia de Paiva (Брюксел, Белгия) (представители: V. Villante и G. Pandey, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени следните актове, като при необходимост установи преди това незаконосъобразността и неприложимостта по отношение на жалбоподателя на Известие за конкурс EPSO/AD/293/14 и на съответния езиков режим по член 277 ДФЕС:
 —
 решението на Европейската служба за подбор на персонал (EPSO) и на конкурсната комисия от 9 ноември 2015 г. да не включва името на кандидата в списъка с резерви от конкурс EPSO/AD/293/14,
 —
 решението на EPSO и на конкурсната комисия от 23 юни 2016 г. да не се преразглежда решението от 9 ноември 2015 г. и отново да не се включи името на кандидата в списъка с резерви от конкурса,
 —
 решението на EPSO от 22 декември 2016 г. да отхвърли административната жалба на жалбоподателя по член 90, параграф 2 от Правилника за персонала срещу решението на конкурсната комисия да не включи името му в списъка с резерви от конкурс EPSO/AD/293/14 и срещу отказа ѝ да уважи искането за преразглеждане,
 —
 списъка с резерви от конкурс EPSO/AD/293/14.
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е твърдение за нарушение на член 1 от Правилника за длъжностните лица, на принципа на недопускане на дискриминация, на принципа на пропорционалност и на принципа на равните възможности, тъй като EPSO наложила при решаване на изпитния казус да се използва клавиатура QWERTY EN, AZERTY FR/BE или QWERTZ DE, както и твърдение за явна грешка в преценката.
 2.
 Второто основание е твърдение за нарушение на Регламент No 1 от 1958 г. относно езиковия режим, одобрен и потвърден с обявлението за конкурс EPSO/AD/293/14, както и твърдение за незаконосъобразност и неприложимост на обявлението за конкурс EPSO/AD/293/14.
 3.
 Третото основание е твърдение за нарушение на член 1 от Правилника за длъжностните лица, на принципа на недопускане на дискриминация и на принципа на пропорционалност, тъй като EPSO и конкурсната комисия ограничили кандидатите с изискването вторият им език да е немски, английски или френски.
 4.
 Четвърто основание е твърдение за нарушение на принципа на равните възможности в процедурата за разглеждане на EPSO конкурса.
 5.
 Петото основание е твърдение за нарушение на член 296, параграф 2 ДФЕС и на член 25 от Правилника за персонала, тъй като EPSO не мотивирала решението си да одобри и насърчи определен езиков режим, както и твърдение за нарушение на обявлението за конкурса и на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, тъй като EPSO изпълнявала функции, които били предоставени на конкурсната комисия.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/55
 Жалба, подадена на 18 януари 2016 г. — Advanced Drainage Systems/СХВП (THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS)
 (Дело T-19/16)
 (2016/C 098/70)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Advanced Drainage Systems, Inc. (Уилмингтън, Съединени щати) (представител: C. Sleep, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: словна марка на Общността „THE MOST ADVANCED NAME IN WATER MANAGEMENT SOLUTIONS“ — заявка за регистрация No 13 405 188
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 ноември 2015г. по преписка R 1501/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да допусне продължаване на производството по регистрация,
 —
 при условията на евентуалност, да уважи жалбата, да отмени решението и да върне заявката за регистрация на отдела по проверките,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/11
 Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Technische Universität Darmstadt/Eugen Ulmer KG
 (Дело C-117/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2001/29/ЕО - Авторско право и сродни права - Изключения и ограничения - Член 5, параграф 3, буква н) - Използване, за целите на частно изследване или проучване, на произведения или други закриляни обекти - Книга, предоставена на разположение на отделни лица от публиката чрез специализирани терминали в общодостъпна библиотека - Понятие за произведение, което не подлежи на „условия за покупка или лицензия“ - Право на библиотеката да цифровизира произведение, което е част от нейната колекция, за да го предостави на разположение на ползвателите чрез специализирани терминали - Предоставяне на разположение на произведението чрез специализирани терминали, които позволяват отпечатването му на хартия или съхраняването му на USB устройство))
 2014/C 409/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Technische Universität Darmstadt
 Ответник: Eugen Ulmer KG
 Диспозитив
 1)
 Понятието „условия за покупка или лицензия“, което се съдържа в член 5, параграф 3, буква н) от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество, трябва да се разбира в смисъл, че притежателят на правата и посочено в тази разпоредба учреждение, като общодостъпна библиотека, трябва да са сключили лицензионен договор или договор за използване на съответното произведение, в който са конкретизирани условията, при които учреждението може да използва това произведение.
 2)
 Член 5, параграф 3, буква н) от Директива 2001/29 във връзка с член 5, параграф 2, буква в) от нея трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава членка да даде на посочените в тези разпоредби общодостъпни библиотеки правото да цифровизират произведенията, които са част от тяхната колекция, ако това действие по възпроизвеждане е необходимо за целите на предоставянето на тези произведения на разположение на техните ползватели чрез специализирани терминали в помещенията на тези учреждения.
 3)
 Член 5, параграф 3, буква н) от Директива 2001/29 трябва да се тълкува в смисъл, че не обхваща действия като отпечатването на произведения на хартия или съхраняването им на USB устройство, извършени от ползватели в специализирани терминали, създадени в посочените от тази разпоредба общодостъпни библиотеки. Такива действия обаче евентуално могат да бъдат разрешени съгласно националното законодателство, с което се транспонират изключенията и ограниченията по член 5, параграф 2, буква а) или б) от споменатата директива, стига във всеки отделен случай да са изпълнени условията, поставени от тези разпоредби.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/36
 Определение на Общия съд от 7 март 2014 г. — Eni/Комисия
 (Дела T-240/12 и Т-211/13) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Пазар на бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация - Решение на Комисията за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Частична отмяна и изменение от Общия съд на решение на Комисията - Възобновяване на производството - Ново изложение на възраженията - Прекратяване на процедурата - Липса на основание за произнасяне))
 2014/C 135/46
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Eni SpA (Рим, Италия) (представители: G. M. Roberti и I. Perego, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Bottka, G. Conte, R. Striani и T. Vecchi)
 Предмет
 По дело T-240/12 — искане за отмяна на решение на Комисията, съдържащо се в писмо от 23 април 2012 г. за уведомяване на жалбоподателя за намерението на Комисията да започне ново производство и да му изпрати ново изложение на възраженията, а по дело T-211/13 — искане за отмяна на решенията на Комисията C (2013) 1200 окончателен от 26 февруари 2013 г. и C (2013) 1199 окончателен от 27 февруари 2013 г. за възобновяване на процедурата и изпращане на жалбоподателя на ново изложение на възраженията по преписка AT. 40032 — BR/ESBR — Повторност на нарушението след частичната отмяна с Решение на Общия съд на Решение C (2006) 5700 окончателен на Комисията от 29 ноември 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.638 — Бутадиенов каучук и стирен-бутадиенов каучук, получен чрез емулсионна полимеризация)
 Диспозитив
 1)
 Съединява дела T-240/12 и T-211/13 за целите на определението.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по настоящите жалби.
 3)
 Eni SpA и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 217, 21.7.2012 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/25
 Иск, предявен на 26 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Ирландия
 (Дело C-31/07)
 (2007/C 56/48)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: R. Vidal Puig)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2003 година относно докладване на събития в гражданското въздухоплаване (1)или, във всеки случай, като не е съобщила на Комисията за приетите разпоредби, Ирландия не е изпълнила задълженията си съгласно директивата;
 —
 да се осъди Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и главни доводи
 Срокът, предвиден за транспониране на директивата, е изтекъл на 4 юли 2005 г.
 (1) ОВ L 167, стр. 23.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/22
 Решение на Общия съд от 13 ноември 2014 г. — Jaber/Съвет
 (Дело T-653/11) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Частична недопустимост - Правен интерес - Тежест на доказване - Изменение на действието във времето на отмяната))
 (2015/C 007/28)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Aiman Jaber (Lattakia, Сирия) (представители: M. Ponsard, D. Amaudruz и A. Boesch, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и S. Kyriakopoulou)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 121, стр. 11), на Регламент (ЕС) No 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 121, стр. 1), Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 136, стр. 91), Регламент за изпълнение (ЕС) No 504/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 136, стр. 45), Решение за изпълнение 2011/367/ОВППС на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 164, стр. 14), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 611/2011 на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 164, стр. 1), Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 199, стр. 74), Регламент за изпълнение (ЕС) No 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 199, стр. 33), Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 218, стр. 20), Регламент за изпълнение (ЕС) No 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 218, стр. 1), Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 228, стр. 16), Регламент (ЕС) No 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 228, стр. 1), Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 247, стр. 17), Регламент (ЕС) No 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 247, стр. 3), Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 269, стр. 33), Регламент (ЕС) No 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 269, стр. 18), Решение 2011/735/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/273 (ОВ L 296, стр. 53), Решение за изпълнение 2011/736/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273 (ОВ L 296, стр. 55), Регламент (ЕС) No 1150/2011


text:
на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 296, стр. 1), Регламент за изпълнение (ЕС) No 1151/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 296, стр. 3), Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273 (ОВ L 319, стр. 56), Регламент за изпълнение (ЕС) No 1244/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 319, стр. 8), Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент No 442/2011 (ОВ L 16, стр. 1), Решение 2012/206/ОВППС на Съвета от 23 април 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 110, стр. 36), Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 126, стр. 9), Регламент за изпълнение (ЕС) No 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент No 36/2012 (ОВ L 126, стр. 3), Регламент (ЕС) No 509/2012 на Съвета от 15 юни 2012 година за изменение на Регламент No 36/2012 (ОВ L 156, стр. 10), Решение 2012/322/ОВППС на Съвета от 20 юни 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 165, стр. 45), Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на Решение 2011/782 (ОВ L 165, стр. 80), Регламент за изпълнение (ЕС) No 544/2012/ОВППС на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент No 36/2012 (ОВ L 165, стр. 20), Регламент (ЕС) No 545/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за изменение на Регламент No 36/2012 (ОВ L 165, стр. 23), Решение 2012/420/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изменение на Решение 2011/782 (ОВ L 196, стр. 59), Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (ОВ L 196, стр. 81), Регламент за изпълнение (ЕС) No 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент No 36/2012 (ОВ L 196, стр. 8), Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 (ОВ L 330, стр. 21), Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739 (ОВ L 111, стр. 77), Регламент за изпълнение (ЕС) No 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент No 36/2012 (ОВ L 111, стр. 1) и Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, стр. 14), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Тъй като в частта, с която се иска отмяна на Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно


text:
ограничителни мерки срещу Сирия и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, жалбата е просрочена, отхвърля същата като недопустима.
 2)
 Отхвърля като недопустима жалбата в частта, с която се иска отмяна на Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент (ЕС) No 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение за изпълнение 2011/302/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Решение за изпълнение 2011/367/ОВППС на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент за изпълнение (ЕС) No 504/2011 на Съвета от 23 май 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011, Регламент за изпълнение (ЕС) No 611/2011 на Съвета от 23 юни 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011, Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент за изпълнение (ЕС) No 843/2011 на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011, Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) No 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011, Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) No 950/2011 на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011, Решение 2011/684/ОВППС на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) No 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011, Решение 2011/735/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/273, Решение за изпълнение 2011/736/ОВППС на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273, Регламент (ЕС) No 1150/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011, Регламент за изпълнение (ЕС) No 1151/2011 на Съвета от 14 ноември 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011, Регламент за изпълнение (ЕС) No 1244/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за изпълнение на Регламент No 442/2011, Решение 2012/206/ОВППС на Съвета от 23 април 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) No 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Регламент (ЕС) No 509/2012 на Съвета от 15 юни 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение 2012/322/ОВППС на Съвета от 20 юни 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Решение за изпълнение 2012/335/ОВППС на Съвета от 25


text:
юни 2012 година за прилагане на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) No 544/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 36/2012, относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Регламент (ЕС) No 545/2012 на Съвета от 25 юни 2012 година за изменение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Регламент за изпълнение (ЕС) No 673/2012 на Съвета от 23 юли 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, Решение 2012/420/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изменение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Решение за изпълнение 2012/424/ОВППС на Съвета от 23 юли 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, тъй като тези актове не се отнасят до г-н Aiman Jaber.
 3)
 Няма основание за произнасяне по жалбата в частта, в която се иска отмяна на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273, Решение 2012/739/ОВППС на Съвета от 29 ноември 2012 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/782 и Решение за изпълнение 2013/185/ОВППС на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Решение 2012/739, тъй като тези актове са отменени и заменени.
 4)
 Отменя в частта, в която се отнасят до г-н Jaber:
 —
 Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент No 442/2011,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 363/2013 на Съвета от 22 април 2013 година за изпълнение на Регламент No 36/2012,
 —
 Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия.
 5)
 Отменените решения и регламенти продължават да действат по отношение на г-н Jaber до изтичане на срока за обжалване, а ако в този срок бъде подадена жалба—до евентуалното отхвърляне на жалбата.
 6)
 Съветът на Европейския съюз понася собствените си разноски и е осъден да заплати една трета от направените от г-н Jaber разноски.
 7)
 Г-н Jaber понася две трети от собствените си разноски.
 (1) ОВ C 58, 25.2.2012 г.


text:
 13.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 361/11
 Жалба, подадена на 30 юли 2014 г. — Laverana/СХВП (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
 (Дело T-568/14)
 2014/C 361/15
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 май 2014 г. по преписка R 120/2014-4,
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, съдържаща словните елементи „BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION“, за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35 — Заявка за марка на Общността No 1 1 9 22 631
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 злоупотреба с власт, тъй като решението е взето въз основа на конкурентноправни съображения.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/35
 Жалба, подадена на 26 май 2014 г. — HK Intertrade/Съвет
 (Дело T-372/14)
 2014/C 261/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: HK Intertrade Co. Ltd (Ванхай, Хонконг) (представители: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta, D. Sellers и N. Pilkington, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съвета, съдържащо се в писмото му от 14 март 2014 г., изпратено на адвокатите на жалбоподателя, относно преразглеждането на списъка на лица и образувания по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Иран, изменено с Решение 2012/829/ОВППС от 21 декември 2012 г., както и по приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, приложен с Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 от 21 декември 2012 г., доколкото с обжалваното решение се отказва заличаването на жалбоподателя от списъка на лица и образувания, спрямо които се прилагат ограничителните мерки,
 —
 да съедини настоящото производство с това по дело T-159/13 в съответствие с член 50, параграф 1 от Процедурния правилник,
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания, изведени от недостатъчно мотивиране и от очевидна грешка в преценката на Съвета.
 Жалбоподателят твърди, че е дъщерно дружество на регистрираното на фондовата борса National Iranian Oil Company (NIOC), но че Съветът не е доказал, че от това обстоятелство произтичат каквито и да било икономически ползи за иранската държава в противоречие на преследваните с обжалваните мерки цели. Освен това жалбоподателят твърди, че фактически Съветът въобще не го е включил в списъците, като не може да отстрани тази си грешка посредством приемането на поправка.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/37
 Жалба, подадена на 20 декември 2013 г. — ZZ/СХВП
 (Дело F-125/13)
 2014/C 129/46
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на атестационния доклад за 2012 г. относно периода от 1 октомври 2011 г. до 31 декември 2012 г. и на определените задачи за периода от 1 януари до 31 декември 2013 г., както и искане за обезщетение за вреди
 Искания
 Жалбоподателят иска от Съда на публичната служба:
 —
 да отмени атестационния му доклад (appraisal report) от 15 март 2013 г. относно периода от 1 октомври 2011 г. до 31 декември 2012 г.,
 —
 да отмени определените от СХВП задачи на жалбоподателя за периода от януари 2013 г. до декември 2013 г.,
 —
 да осъди СХВП да заплати на жалбоподателя справедливо обезщетение в размер по преценка на съда за претърпените неимуществени вреди,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.