text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/72
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 29 септември 2009 г. — Wenning/Европол
 (Дело F-114/07) (1)
 (Съд на публичната служба - Персонал на Европол - Продължаване на срока на действие на договора на служител на Европол - Член 6 от Процедурния правилник на Европол - Доклад за оценка)
 2010/C 24/131
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rainer Wenning (Хага, Нидерландия) (представители: първоначално G. Vandersanden и C. Ronzi, avocats, впоследствие L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: първоначално B. Exterkate и D. El Khoury, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats, впоследствие D. El Khoury и D. Neumann, подпомагани от B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)
 Предмет на делото
 От една страна, отмяна на решението на Европол от 21 декември 2006 г., с което се отказва продължаването срока на действие на договора и възстановяване на жалбоподателя на работа и от друга страна, осъждане на Европол да продължи действието на неговия договор за срок от 4 години, считано от 1 октомври 2007 г. и искане за обезщетение за вреди.
 Диспозитив на съдебното решение
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 22.12.2007 г., стр. 47.


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/26
 Жалба, подадена на 22 март 2016 г. — Topera/EUIPO (RHYTHMVIEW)
 (Дело T-119/16)
 (2016/C 200/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Topera, Inc. (Абот Парк, Илинойс, Съединени щати) (представител: H. Sheraton, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: марка на Европейския съюз „RHYTHMVIEW“ — заявка за регистрация No 13 374 483
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 12 януари 2016 г. по преписка R 1368/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/38
 Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — PT Musim Mas/Съвет на Европейския съюз
 (Дело T-80/14)
 2014/C 102/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Индонезия) (представители: J. García-Gallardo Gil-Fournier, lawyer, C. Humpe, Solicitor и A. Verdegay Mena, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото се отнася до жалбоподателя и
 —
 да осъди ответника да заплати на жалбоподателя разноските за това производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първо правно основание, състоящо се в твърдение за нарушения на (i) член 1, параграф 1, член 7, параграф 2 и член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51) от Съвета на Европейския съюз, както и нарушение на (ii) принципите на добра администрация, на пропорционалност и на недискриминация от Съвета на Европейския съюз при постановяването на окончателното събиране на временните антидъмпингови мита, наложени на жалбоподателя, тъй като:
 —
 въз основа на член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, не могат да бъдат налагани никакви антидъмпингови мита на износители, какъвто жалбоподателят, за чиито стоки прието, че не са дъмпингови. Поради това не съществува правно основание за налагане на временни антидъмпингови мита на жалбоподателя, още по-малко — за постановяване събирането на такива мита;
 —
 Съветът е нарушил член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, като е наложил и събрал окончателно временни антидъмпингови мита в размер на 2,8% на жалбоподателя, надвишаващи действителния дъмпингов марж;
 —
 член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 забранява установяването на временни мита от Комисията, когато временният дъмпингов марж е под 2%. Съветът е нарушил член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009, като е разпоредил окончателното събиране на временните мита, наложени на жалбоподателя;
 —
 с оглед на грешката, допусната от Европейската комисия при изчисляването на временния дъмпингов марж за жалбоподателя, Съветът е трябвало да реши, че Комисията е пропуснала да разгледа внимателно и безпристрастно всички аспекти на случая, които са от значение. Такъв пропуск се приравнява на нарушение на принципа на добра администрация;
 —
 действията на Съвета за окончателното събиране на погрешно наложените временни мита от жалбоподателя трябва да се считат за непропорционални спрямо целите на Регламент (ЕО) No 1225/2009 и в резултат на това — на нарушение на принципа на пропорционалност;
 —
 като изисква окончателното събиране на неправилно изчислените временни антидъмпингови мита, вместо да изиска P.T. Cilandra Perkasa да заплати временни антидъмпингови мита, Съветът е допуснал дискриминация между две


text:
предприятия, намиращи се в сравнимо положение. В съответствие с това жалбоподателят твърди, че Съветът е в нарушение на принципа на недискриминация.
 2.
 Второ правно основание, състоящо се в твърдение за нарушения на член 20, параграф 2, член 2, параграф 5, член 2, параграф 8 и член 2, параграф l0, точка i) от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност, тъй като Съветът на Европейския съюз:
 —
 не е разгласил основните факти във връзка с твърдението за наличие на „специфична пазарна ситуация“, в нарушение на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009;
 —
 коригирал е производствената цена на жалбоподателя поради твърдяното наличие на „специфична пазарна ситуация“ в рамките на член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1225/2009;
 —
 не е разгледал използването от жалбоподателя на дестилати на палмово масло като суровина;
 —
 не е разгледал допълнителните суми за двойно отчитане като част от експортната цена на жалбоподателя, нарушавайки член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 и
 —
 не е разгледал жалбоподателя и свързаните с него предприятия като един икономически субект, нарушавайки член 2, параграф 10, буква i) от Регламент (ЕО) No 1225/2009.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/11
 Определение на Общия съд от 21 октомври 2013 г. — Lyder Enterprises/CPVO — Liner Plants (1993) (SOUTHERN SPLENDOUR)
 (Дело T-367/11) (1)
 (Сортове растения - Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“ - Възражения - Отхвърляне на заявката от отделението по жалбите на CPVO - Компетентност на CPVO - Събиране на доказателства - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
 2013/C 359/20
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lyder Enterprises Ltd (Окланд, Нова Зеландия) (представител: G.J. Pickering, solicitor)
 Ответник: Служба на Общността за сортовете растения (CPVO) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig, avocats)
 Друга страна в производството пред отделението по жалбите на CPVO, встъпила в производството пред Общия съд: Liner Plants (1993) Ltd (Уайтакере, Нова Зеландия) (представител: P. Jonker, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на отделението по жалбите на CPVO от 4 май 2011 г. (преписка A 7/2010), постановено по заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения, предоставена за сорта „SOUTHERN SPLENDOUR“.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Lyder Enterprises Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/8
 Решение на Съда (първи състав) от 1ви март 2007 г. (искане за преюдициално заключение от Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Австрия) — KVZ retec GmbH/Република Австрия
 (Дело C-176/05) (1)
 (Отпадъци - Регламент (ЕИО) No 259/93 - Надзор и контрол върху превози на отпадъци - Животински брашна)
 (2007/C 95/12)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
 Страни в главното производство
 Ищец: KVZ retec GmbH
 Ответник: Република Австрия
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква г) и на член 26, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕИО) No 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (ОВ L 30, стр. 1) — Превоз на животински брашна — Задължение за съобщаване
 Диспозитив
 Съгласно член 1, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕИО) No 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 година относно надзора и контрола върху превози на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност, изменен от Регламент (ЕО) No 2557/2001 на Комисията от 28 декември 2001 година, превозът на животински брашна, квалифицирани като отпадъци поради задължение или намерение за отърваване от тях, предназначени единствено да бъдат рециклирани и включени в приложение II на този регламент, е изключен от приложното поле на неговите разпоредби, с изключение на разпоредбите на букви б) — д) от същия параграф 3, както и членове 11 и 17, параграфи 1-3 от същия регламент. Въпреки това, задължение на препращащата юрисдикция е да следи за това въпросният превоз да бъде извършен в съответствие с изискванията, произтичащи от разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 година относно установяване на здравни правила относно страничните животински продукти, непредназначени за консумация от човека, изменен от Регламент (ЕО) No 808/2003 на Комисията от 12 май 2003 година, сред които могат да се окажат правнорелевантни тези на членове 7, 8 и 9, както и на приложение II на същия регламент.
 (1) ОВ C 143, 11.6.2005 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/34
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Lídl Music (LIDL express)
 (Дело T-225/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LIDL express“ - По-ранна национална фигуративна марка „LÍDL MUSIC“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 2014/C 102/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: първоначално M. Schaeffer, M. Wolter и A. Marx, впоследствие M. Wolter, A. Marx и M. Kefferpütz, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Lídl Music spol. s r.o. (Бърно, Чешка република)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 март 2012 г. (преписка R 2379/2010-1) относно производство по възражение между Lídl Music spol. s r.o. и Lidl Stiftung & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 227, 28.7.2012 г.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/44
 Решение на Общия съд от 27 април 2016 г. — ANKO/Комисия
 (Дело T-155/14) (1)
 ((Арбитражна клауза - Договори за финансова помощ, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002—2006 г.) - Проекти „Persona“ и „Terregov“ - Допустими разходи - Възстановяване на изплатени суми - Насрещeн иск - Мораторни лихви))
 (2016/C 211/55)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Атина, Гърция) (представители: V. Christianos, S. Paliou и A. Skoulikis, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и P. Arenas, подпомагани от O. Lytra, avocat)
 Предмет
 Искания, на основание член 272 ДФЕС, целящи от една страна, първо, да се обяви за неоснователно искането на Комисията за възстановяване на финансовите помощи, изплатени на ищеца в изпълнение на договори No 045459, „Перцептивни пространства, насърчаващи независимото остаряване“, и No 507749, „Въздействие на електронното управление върху услугите на териториалните администрации“, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г.), и второ, да се осъди Комисията да изплати остатъка от неизплатени финансовите помощи по първия от тези договори, както и, от друга страна, да се осъди ищецът, въз основа на насрещния иск, да възстанови недължимо платените финансови помощи по посочените договори.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска, предявен от ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias.
 2)
 Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати на Европейската комисия сумата от 606 570,61 EUR, съответстваща на възстановяването на финансовите вноски, които то е получило по договори No 045459, „Перцептивни пространства, насърчаващи независимото остаряване“, и No 507749, „Въздействие на електронното управление върху услугите на териториалните администрации“, сключени в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности (2002 — 2006 г.), ведно с мораторните лихви, считано от 3 май 2014 г., в размер на 3,75 %.
 3)
 Осъжда ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 175, 10.6.2014 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/47
 Определение на Общия съд от 19 юли 2016 г. — Panzeri/Парламент и Комисия
 (Дело T-677/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Правилник за изплащане на разноски и надбавки на членовете на Европейския парламент - Надбавки за парламентарни сътрудници - Събиране на недължимо платените суми - Замяна на обжалвания акт в хода на съдебното производство - Липса на основание за произнасяне - Подготвителен акт - Недопустимост))
 (2016/C 335/62)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Италия) (представител: C. Cerami, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент и Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и D. Nardi)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна, от една страна, на писмото на директора на Дирекция Б „Финансови права и социални права на членовете на ЕП“ от Генерална дирекция по финансите на Европейския парламент от 21 септември 2015 г. за връщане от жалбоподателя на сума в размер от 83 764,34 евро и с което му се изпраща приложеното към него дебитно известие от 18 септември 2015 г., и от друга страна, на писмото на генералния секретар на Парламента от 27 юли 2012 г., с което той уведомява жалбоподателя за заключенията от разследване, отнасящо се до използването на неговите надбавки за парламентарни сътрудници
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата в частта й, насочена срещу писмото на директора на Дирекция Б „Финансови права и социални права на членовете на ЕП“ в Генерална дирекция по финансите на Европейския парламент от 21 септември 2015 г. И срещу дебитно известие No 2015-1320 от 18 септември 2015 г.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част като недопустима.
 3)
 Осъжда г-н Pier Antonio Panzeri да понесе, наред със собствените си съдебни разноски, и направените от Европейската комисия съдебни разноски.
 4)
 Парламентът понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/20
 Определение на Общия съд от 22 май 2015 г. — Energiewerke Nord/Комисия
 (Дело T-288/14) (1)
 ((Държани помощи - Мерки, взети от Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките предприятия - Решение за откриване на предвидената в член 108, параграф 2 ДФЕС процедура - Приемане на окончателното решение след подаването на жалбата - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 245/24)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Energiewerke Nord GmbH (Рубенов, Германия) (представители: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme и T. Wielsch, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer, подпомагани от A. Luke и C. Maurer, адвокати)
 Предмет
 Жалба за частична отмяна на Решение C (2013) 4424 окончателен на Комисията от 18 декември 2013 година за откриване на процедурата по член 108, параграф 2 ДФЕС във връзка с мерките, прилагани от Федерална република Германия в подкрепа на електроенергията от възобновяеми източници и на енергоемките потребители (Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване на Надзорния орган на ЕАСТ.
 3)
 Energiewerke Nord GmbH понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Европейската комисия, включително тези, свързани с обезпечителното производство..
 4)
 Надзорния орган на ЕАСТ понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 223, 14.7.2014 г.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/9
 Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 18 декември 2013 г. — Ško-Energo, s.r.o./Odvolací finanční ředitelství
 (Дело C-43/14)
 2014/C 142/11
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ško-Energo, s.r.o.
 Ответник: Odvolací finanční ředitelství
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 10 от Директива 2003/87/ЕО (1) на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на разпоредби от националното право, по силата на които безплатно разпределените в съответния период квоти за емисии се облагат с данък върху даренията?
 (1) ОВ L 275, 2003 г., cтр. 32


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/45
 Жалба, подадена на 4 ноември 2016 г. — Isocell/EUIPO — iCell (iCell.)
 (Дело T-776/16)
 (2017/C 014/54)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Isocell GmbH (Ноймаркт ам Валерзее, Германия) (представител: C. Thiele, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: iCell AB (Елвдален, Швеция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „iCell.“ — заявка за регистрация No 12 877 676
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 15 септември 2016 г. по преписка R 2496/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение като уважи изцяло възражението и отхвърли заявка за регистрация за марка на Европейския съюз No 12877676,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/27
 Жалба, подадена на 16 февруари 2012 г. от Guido Strack срещу Определението, постановено на 7 декември 2011 г. от Съда на публичната служба по дело F-44/05 RENV, Strack/Комисия
 (Дело T-65/12 P)
 2012/C 118/46
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7 декември 2011 г. по дело F-44/05 RENV;
 —
 да осъди ответника — в съответствие с искането на жалбоподателя по точка 1, А4 от писмената му молба, представена на 21 февруари 2011 г. по дело F-44/05 RENV, което искане е обосновано в точки 78—85 от същата молба — да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на най-малко 2 500 EUR поради прекомерната продължителност на процеса предвид разпоредбата на член 6 от ЕКПЧ;
 —
 да осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, направени в производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на принципа за производство пред компетентен съд, на член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи („ЕКПЧ“), на член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“) и на член 4, параграф 4 от Приложение I към Статута на Съда на Европейския съюз
 Във връзка с това жалбоподателят изтъква, че първоначално делото е било разпределено на един състав на Съда на публичната служба („СПС“), като не било налице необходимото правно основание за последващото преразпределяне на делото на друг състав на СПС.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 8, параграф 2 от Приложение I към Статута на Съда и на член 73 от Процедурния правилник на СПС
 Във връзка с това жалбоподателят посочва, че не е възможно искането [за заплащане на обезщетение] да бъде препратено [на Общия съд] с отделно определение, тъй като това искане не е самостоятелно и не може да бъде разглеждано отделно, както и защото не е направено в жалбата по главното производство, а едва в подадената впоследствие писмена молба.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 8, параграф 2 от Приложение I към Статута на Съда и на член 73 от Процедурния правилник на СПС
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че тъй като правният спор възниква във връзка със служебното правоотношение на жалбоподателя, компетентен е СПС съгласно член 1 от Приложение I към Статута на Съда.
 4.
 Четвърто правно основание: Нарушение на член 6, параграф 1 от ЕКПЧ и на член 47 от Хартата.
 Накрая жалбоподателят посочва, че с постановеното решение СПС е нарушил принципа за гарантиране на правото на изслушване и принципа на състезателното производство и е подложил жалбоподателя на неравно третиране.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/34
 Жалба, подадена на 3 май 2017 г. — Bank of New York Mellon/EUIPO — Nixen Partners (NEXEN PULSE)
 (Дело T-260/17)
 (2017/C 221/47)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Bank of New York Mellon Corp. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати) (представители: A. Klett и K. Schlüter, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nixen Partners (Париж, Франция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „NEXEN PULSE“ — заявка за регистрация No 13 374 194
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 23 февруари 2017 г. по преписка R 1571/2016-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да отхвърли възражението,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, както и разноските в производствата пред Апелативния състав и Отдела по споровете, включително всички необходими разноски на жалбоподателя в настоящото съдебно производство.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/28
 Решение на Общия съд от 28 април 2017 г. — HN/Комисия
 (Дело T-588/16) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Регламент (ЕС, Евратом) No 1023/2013 - Изменение на Правилника - Нови правила за кариера и за повишаване в степени AD 13 и AD 14 - Длъжностни лица със степен AD 12 - Носене на специални отговорности - Член 30, параграф 3 от приложение XIII Към Правилника - Процедура по повишаване за 2014 г. - Искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ - Липса на отговор от ОН - Процедура по повишаване за 2015 г. - Ново искане за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ или „началник на отдел или равностойна длъжност“ - Отхвърляне от ОН - Потвърдителен характер на отказа за класиране във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ - Изисквания в досъдебната процедура - Недопустимост))
 (2017/C 195/39)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: HN (представители: F. Sciaudone и R. Sciaudone, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Ehrbar и A-C. Simon, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на „[р]ешението, с което се отхвърля искането [на жалбоподателя] да се приеме, че носи специални отговорности, въз основа на което да бъде класиран във вид длъжност „съветник или равностойна длъжност“ съгласно член 30, параграф 3 от приложение XIII към [новия п]равилник[...], и на Решение SEC(2013) 691 от 18 декември 2013 г., озаглавено „Уведомяване на Комисията за изменение на правилата относно състава на кабинетите на членовете на Комисията и говорителите“
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н HN да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г. (делото първоначално е заведено пред Съда на публичната служба на Европейския съюз с номер F-18/16, а на 1 септември 2016 г. е прехвърлено в Общия съд на Европейския съюз).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/20
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. от Словашка република срещу определението, постановено от Общия съд (трети състав) на 14 септември 2015 г. по дело T-678/14, Словашка република/Европейска комисия
 (Дело C-593/15 P)
 (2016/C 027/24)
 Език на производството: словашки
 Страни
 Жалбоподател: Словашка република (представител: B. Ricziová)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Словашката република иска от Съда:
 i.
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 14 септември 2015 г., T-678/14, Словашка република/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна, подадена от Словашката република на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз срещу решението на Европейската комисия, съдържащо се в писмо от 15 юли 2014 г., с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави сума, съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси,
 ii.
 да се произнесе по допустимостта на жалбата на Словашката република и да върне делото на Общия съд за произнасяне по основателността ѝ и
 iii.
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 В случай че Съдът реши, че не разполага с достатъчно данни, за да се произнесе по възражението за недопустимост на Комисията, Словашката република иска от последния:
 i.
 да отмени изцяло определението на Общия съд от 14 септември 2015 г., T-678/14, Словашка република/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна, подадена от Словашката република на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз срещу решението на Европейската комисия, съдържащо се в писмо от 15 юли 2014, с което последната иска от Словашката република да ѝ предостави сума, съответстваща на загубата на традиционни собствени ресурси,
 ii.
 да върне делото на Общия съд за произнасяне по допустимостта на жалбата на Словашката република и по същество, и
 iii.
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба Словашката република изтъква две основания:
 1.
 В рамките на първото основание на жалбата Словашката република твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото по отношение на: (i) естеството на исканата сума и приложимостта на правните актове, свързани със собствените ресурси, и на съответната съдебна практика, (ii) критерия за наличието на правомощие на институцията да прецени дали спорният акт подлежи на обжалване и (iii) достъпа до съд, и неотложния характер на положението.
 2.
 При условията на евентуалност, в рамките на второто основание на жалбата, Словашката република твърди, че Общият съд не е мотивирал в достатъчна степен обжалваното определение по отношение на (i) естеството на исканата сума и приложимостта на правните актове, свързани със собствените ресурси, и на съответната съдебна практика, и (ii) достъпа до съд, и неотложния характер на положението, което се потвърждава от факта, че е използвал (iii) сходни мотиви за различни фактически положения.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/34
 Жалба, подадена на 4 май 2016 г. — Република Литва/Европейска комисия
 (Дело T-205/16)
 (2016/C 251/40)
 Език на производството: литовски
 Страни
 Жалбоподател: Република Литва (представители: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė и D. Stepanienė)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C(2016)969 окончателен на Комисията от 23 февруари 2016 г. относно намаляване на помощта от Кохезионния фонд за проект „Техническа подкрепа за управлението на Кохезионния фонд в Република Литва“, осъществяван в Литва (2005LT16CPA001), доколкото в него се предвижда намаляване на помощта с 137 864,61 EUR;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Република Литва се позовава на нарушение на член 11 oт Регламент No 16/2003 на Комисията (1) във връзка с принципа на оправданите правни очаквания, доколкото решавайки да намали подкрепата от Кохезионния фонд за 2000—2006 г., Европейската комисия:
 —
 не е взела предвид факта, че разноските за ДДС, направени в резултат на изпълнението на Решение C(2005)5291 (2) на Комисията за одобряване на проект „Техническа подкрепа за управлението на Кохезионния фонд в Република Литва“ (наричан по-нататък „проектът“) са можели да бъдат възстановени в съответствие с изискванията на член 11, параграф 1 oт Регламент No 16/2003 и други изисквания;
 —
 е тълкувала неправилно член 11, параграф 3 oт Регламент No 16/2003 като приложим към проекта, тъй като независимо дали разходите за ДДС трябва да бъдат възстановени; такова тълкуване е в противоречие с член 11, параграф 1 oт Регламент No 16/2003 и е лишено от правна логика и практическа приложимост във връзка с финансирането на проекти от Кохезионния фонд;
 —
 не е съобразила член 3, параграф 2 oт Решение C(2005)5291 на Комисията, който предвижда, че съгласно член 7, параграф 4 oт Регламент No 1164/94 (3) подпомагането от Общността е предвидено за 100 % oт стойността на проекта (което означава, че не е предвидено участие на лицето, осъществяващо проекта) и държавата членка би могла разумно да очаква, че проектът ще бъде финансиран изцяло със средства от Кохезионния фонд, което означава, че всички правила в Регламент No 16/2003 биха били приложими по надлежния ред.
 (1) Регламент (ЕО) No 16/2003 на Комисията от 6 януари 2003 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1164/94 на Съвета по отношение на допустимостта на разходи в контекста на мерките, частично финансирани от Кохезионния фонд (ОВ L 2, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 94).
 (2) Решение C(2005) 5291 на Комисията от 8 декември 2005 г. относно предоставянето на помощ от Кохезионния фонд за проект относно техническа помощ за управлението на Кохезионния фонд в Република Литва (CCI 2005/LT/16/C/PA/001), частично изменено с Решение C(2008) 1566 на Комисията oт 15 април 2008 г. и с Решение C(2011) 3668 на Комисията от 20 май 2011 г.
 (3) Регламент (EО) No 1164/94 от 16 май 1994 година за създаване на Кохезионен фонд (ОВ L 130, стр. 1), отменен с Регламент (EО) No 1084/2006 на Съвета от 11 юли 2006


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/10
 Преюдициално запитване, отправено от Obersten Gerichtshof (Австрия) на 23 юли 2013 г. — ÖBB Personenverkehr AG/Gotthard Starjakob
 (Дело C-417/13)
 2013/C 325/17
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ответник и жалбоподател в ревизионното производство: ÖBB Personenverkehr AG
 Ищец и ответник в ревизионното производство: Gotthard Starjakob
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 7, параграф 1, член 16 и член 17 от Директива 2000/78/ЕО (1) да се тълкуват смисъл, че
 а)
 работник, за когото работодателят първоначално неправилно е установил референтна за повишаване в степен дата въз основа на законодателно уредено дискриминиращо въз основа на възраст зачитане на предходни периоди на заетост, при всички случаи има право на изплащане на разликата във възнаграждението, определено въз основа на недискриминационна референтна за повишаване дата,
 б)
 или те следва да се тълкуват в смисъл, че държавата членка има възможност чрез недискриминационно зачитане на предходните периоди на заетост да премахне дискриминацията основана на възраст и без финансова компенсация (чрез промяна на референтната за повишаване в степен дата при едновременно удължаване на периода за повишаване в степен), особено когато това разрешение, което не се отразява на възнаграждението, следва да запази ликвидността на работодателя, както и да предотврати прекомерните разходи за преизчисляване?
 2.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
 Може ли законодателят да въведе такова недискриминиращо зачитане на предходни периоди на заетост
 а)
 и с обратно действие (в случая с обнародването на Закона от 27 декември 2011 г., BGBl I 2011/129, с обратно действие от 1 януари 2004 г.) или
 б)
 то важи едва от момента на приемането, съответно обнародването на новите разпоредби за зачитане и повишаване?
 3.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
 Трябва ли член 21 от Хартата на основните права във връзка с член 2, параграфи 1 и 2, както и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО да се тълкуват в смисъл, че
 а)
 законодателна схема, която за период на заетост в началото на кариерата предвижда по дълъг период за повишаване и по този начин затруднява повишаването в следващата степен на заплащане, представлява непряка дискриминация, основана на възраст,
 б)
 при утвърдителен отговор на горния въпрос, следва ли да се тълкува в смисъл, че такава схема е пропорционална и необходима с оглед малкия професионален опит в началото на кариерата?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б):
 Трябва ли член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 във връзка с член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО да се тълкува в смисъл, че е възможно, съответно оправдано да се продължи действието на старата, дискриминираща въз основа на възраст схема единствено от съображения в полза на работника, за да се защити от неблагоприятни условия на заплащане в резултат на новата, недискриминираща разпоредба (клауза за гарантиране на възнаграждението), от съображения за защита на придобитите права и на оправданите правни очаквания?
 5.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква б) и на въпрос 3, буква б):
 а)
 може


text:
ли законодателят да предвиди задължение за съдействие (изискване за съдействие) на служителя и да постави преминаването в новата система на зачитане и повишаване в зависимост от изпълнението на това изискване?
 б)
 може ли работник, който не оказва изискваното съдействие за ново определяне на референтната за повишаване в степен дата съгласно новата недискриминираща система за зачитане и повишаване и поради това съзнателно не се ползва от недискриминиращата разпоредба и остава доброволно в старата дискриминираща въз основа на възраст система на зачитане и повишаване, да се позовава на дискриминация основана на възраст съгласно старата система или оставането в старата дискриминираща система единствено от съображение да може да предяви парични претенции, представлява злоупотреба с право?
 6.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а) или на въпрос 1, буква б) и въпрос 2, буква б):
 Изисква ли принципът на ефикасност по правото на Съюза съгласно член 47, параграф 1 от Хартата на основните права и съгласно член 19, параграф 1 ДЕС погасителната давност на произтичащи от правото на Съюза права да не започва да тече преди ясното тълкуване на правната уредба чрез обнародване на съответното решение на Съда на Европейския съюз?
 7.
 При утвърдителен отговор на въпрос 1, буква а) или на въпрос 1, буква б) и въпрос 2, буква б):
 Изисква ли принципът на равностойност по правото на ЕС да се разшири предвидено в националното законодателство спиране на давностния срок за предявяване на права по новата система на зачитане и повишение (член 53a, параграф 5 от Bundesbahngesetz) по отношение на възстановяването на разликата в заплащането, която произтича от старата дискриминираща въз основа на възраст система?
 (1) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/20
 Жалба, подадена на 23 март 2016 г. от Proforec Srl срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 21 януари 2016 г. по дело T-120/15, Proforec/Комисия
 (Дело C-176/16 P)
 (2016/C 191/25)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Proforec Srl (представители: G. Durazzo, M. Mencoboni, G. Pescatore, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени определението за недопустимост No 704600 от 21 януари 2016 г. по дело T-120/15 поради изложените основания, които са цитирани и възпроизведени по-долу в цялост.
 —
 Да се приеме жалбата за допустима и основателна и да се върне делото на Общия съд на Европейския съюз, за да се произнесе по нея, след като при необходимост се приемат подходящи мерки.
 —
 Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство. Ако противно на очакванията настоящата жалба бъде отхвърлена, жалбоподателят моли още отсега всяка страна да понесе направените от нея съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните три основания по възражението за недопустимост:
 ПЪРВО ОСНОВАНИЕ: Неправилни мотиви от правна и фактическа страна относно липсата на правен интерес от обжалване. В точки 28 — 31 от определението Общият съд на Европейския съюз неправилно приема, че жалбоподателят няма правен интерес да иска отмяната на регламента, като изтъква нелогични съображения, в които определя, че само и единствено дистрибуторите, притежатели на други марки, а не директно Proforec, могат да имат правен интерес от отмяната на обжалвания регламент.
 ВТОРО ОСНОВАНИЕ: Неприлагане от страна на Общия съд на Европейския съюз на Договора от Лисабон, тъй като на жалбоподателя не се признава правен интерес от подаването на жалбата в съответствие с член 263, четвърта алинея ДФЕС.
 ТРЕТО ОСНОВАНИЕ: В точки 32 — 35 от определението за недопустимост Общият съд на Европейския съюз не е мотивирал в достатъчна степен липсата на правен интерес у жалбоподателя, тъй като е представил неправилно фактите относно липсата на риск от образуване на съдебни производства срещу Proforec, като не е приел този риск за съществуващ към датата на подаване на жалбата и като не се произнесъл по очевидната незаконосъобразност на регламента, в който не се предвижда преходен период за изхвърляне на запасите и опаковките.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/53
 Жалба, подадена на 29 май 2017 г. — SAS Cargo Group и др./Комисия
 (Дело T-324/17)
 (2017/C 239/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: SAS Cargo Group A/S (Каструп, Дания), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Стокхолм, Швеция), SAS AB (Стокхолм) (представители: B. Creve, M. Kofmann и G. Forwood, адвокати, както и J. Killick, barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло или отчасти Решение C(2017) 1742 окончателен на Комисията от 17 март 2017 година относно производство по прилагане на член 101 ДФЕС, член 53 от Споразумението за ЕИП и член 8 от Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария по въпроси на въздушния транспорт (дело AT.39258 — Въздушен превоз на товари),
 —
 при условията на евентуалност, да намали размера на наложената на жалбоподателите глоба,
 —
 да допусне поисканите процесуално-организационни действия, действия по събиране на доказателства или всякакви други действия, които счита за необходими, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски в това производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат пет основания.
 1.
 С първото основание се твърди нарушение на правото на защита на жалбоподателите и на принципа на равни процесуални възможности, тъй като на жалбоподателите е отказан достъп до относими доказателства както в подкрепа на обвинението, така и на защитата, включително доказателства, получени от Комисията, след като е нотифицирала изложението на възраженията.
 2.
 С второто основание се твърди липса на компетентност за прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 ЕИП по отношение на услуги по въздушен превоз на товари в посока към ЕИП, както и на маршрутите между Швейцария и трите държави, които не членуват в Съюза и ЕИП.
 3.
 С третото основание се твърди грешка на Комисията в преценката на доказателствата и в нейния извод, че от тях личи участието на жалбоподателите в общото единно продължено нарушение, установено в обжалваното решение, или знанието им за него.
 4.
 С четвъртото основание се твърди нарушение на член 266 ДФЕС, на член 17 от Хартата на основните права на Съюза и на член 296, параграф 2 ДФЕС, тъй като обжалваното решение е вътрешно противоречиво, по-специално що се отнася до разпределението на отговорността за твърдяното нарушение.
 5.
 С петото основание се твърди, че Комисията неправилно наложила глоба на жалбоподателите, тъй като те не могат да отговарят за твърдяното нарушение, и при всички положения тя е допуснала грешка при изчисляване на глобата, що се отнася до стойността на оборотите, индекса за тежест относно особеното положение на SAS Cargo, продължителността, увеличението за повторност и различните смекчаващи обстоятелства; самата глоба трябвало да се отмени или, при условията на евентуалност, да се намали значително.


text:
 19.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/16
 Решение на Общия съд от 3 февруари 2011 г. — Gühring/СХВП — (Съчетание на жълт цвят тип „жълтуга“ и сребристо сиво и съчетание на охра и сребристо сиво)
 (Дела T-299/09 и T-300/09) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, състояща се от съчетание на жълт цвят тип „жълтуга“ и сребристо сиво - Заявка за марка на Общността, състояща се от съчетание на цветовете охра и сребристо сиво - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009)
 2011/C 89/38
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gühring OHG (Албщат, Германия) (представители: A. von Mühlendahl и H. Hartwig)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално G. Schneider, впоследствие G. Schneider и B. Schmidt)
 Предмет
 Две жалби против решенията на първи апелативен състав на СХВП от 30 април 2009 г. (преписки R 1330/2008-1 и R 1329/2008-1) относно заявките за регистриране на съчетанието на жълт цвят тип „жълтуга“ и сребристо сиво и на съчетанието на цветовете охра и сребристо сиво като марки на Общността
 Диспозитив
 1.
 Съединява дела T-299/09 и T-300/09 за целите на съдебното решение.
 2.
 Отхвърля жалбите.
 3.
 Осъжда Gühring OHG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/43
 Определение на председателя на Общия съд от 25 октомври 2010 г. — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Комисия
 (Дело T-353/10 R)
 (Обезпечително производство - Финансова помощ - Дебитно известие във връзка с възстановяването на финансова помощ - Молба за спиране на изпълнението - Неспазване на процесуалните изисквания - Недопустимост)
 2010/C 346/86
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro AE (Атина, Гърция) (представител: E. Tzannini, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Triantafyllou и A. Sauka)
 Предмет
 Искане за спиране на изпълнението по дебитно известие, издадено от Комисията на 22 юли 2010 г. във връзка с възстановяването на сумата от 109 415,20 EUR, изплатена като финансова помощ за научно-изследователски проект в областта на медицината
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/55
 Жалба, подадена на 19 януари 2016 г. — Karl Conzelmann/СХВП (LIKE IT)
 (Дело T-21/16)
 (2016/C 098/71)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Karl Conzelmann GmbH & Co. KG (Албщат, Германия) (представител: J. Klink, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: словна марка на Общността „LIKE IT“ — заявка за регистрация No 13 180 104
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2015 г. по преписка R 223/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски и разноските в производството пред апелативния състав.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/77
 Жалба, подадена на 14 септември 2009 г. — Novácke chemické závody/Комисия
 (Дело T-352/09)
 2009/C 267/138
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Novácke chemické závody, a.s. (Nováky, Словашка република) (представител: A. Černejová, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение по отношение на жалбоподателя и в резултат от това да се отмени наложената на жалбоподателя глоба, или
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени наложената в член 2 от решението глоба на жалбоподателя или поне тази глоба да бъде намалена значително, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска да бъде отменено Решение на Комисията от 22 юли 2009 г. (преписка No COMP/F/39.396 — реактиви на основата на калций и магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), в което Комисията установява отговорността на жалбоподетеля и други предприятия за нарушение на член 81 ЕО и на член 53 ЕИП посредством подялба на пазари, квоти, разпределяне на клиенти, определяне на цени и обмен на чувствителна търговска информация между доставчиците на калциев карбид и магнезиеви гранули. При условията на евентуалност, жалбоподателят иска отмяна или намаляване на глобата, наложена му на основание член 31 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета.
 Правните основания на жалбата се следните:
 Първо, жалбоподателят твърди, че като е наложила прекомерна и непропорционална глоба на жалбоподателя, Комисията е нарушила принципите на пропорционалност и на равно третиране, които са основни принципи на общностното право.
 Второ, жалбоподателят твърди, че Комисията не е проучила способността му да плати глобата и риска глобата да доведе до изпадането му в несъстоятелност. Жалбоподателят изтъква по-специално, че Комисията не е спазила съществените процесуални изисквания, че не е разгледала надлежно представеното от него доказателство, което сочи за непосредствен риск от производство по несъстоятелност, ако Комисията му наложи глоба. Поради това се твърди, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като не е установила посочения риск и не е приложила по отношение на жалбоподателя точка 35 от Насоките.
 Трето, жалбоподателят твърди, че налагането му на посочената глоба пряко ще доведе до изпадането му в несъстоятелност, както и до отстраняването му като конкурент на съответния пазар. Поради това според жалбоподателя Комисията е нарушила член 3, параграф 1, буква ж) ЕО посредством нарушаване или отстраняване на конкуренцията на съответния пазар.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/46
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Ludwig Schokolade/СХВП — Immergut (TrinkFix)
 (Дело T-105/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „TrinkFix“ - По-ранна словна национална и марка на Общността „Drinkfit“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сходство на стоките и услугите - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 046/57)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG (Бергиш Гладбах, Германия) (представители: S. Fischer и A. Brodkorb, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Immergut GmbH & Co. KG (Елсдорф, Германия) (представители: G. Schoenen, V. Töbelmann и S. Frenz, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 13 декември 2012 г. (преписка R 34/2012-1), постановено в производство по възражение със страни Immergut GmbH & Co. KG и Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Ludwig Schokolade GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/42
 Жалба, подадена на 29 септември 2008 г. — LATGA-A/Комисия
 (Дело T-419/08)
 (2008/C 313/76)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lietuvos Autorių Teisių Gynimo Asociacijos Agentūra (LATGA-A) (Вилнюс, Литва) (представител: M. Favart, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 3 от Решението на Комисията от 16 юли 2008 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/C2/38698 — CISAC), и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба на основание член 230 ЕО жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C (2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка COMP/C2/38.698 — CISAC) относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП. По-конкретно, жалбоподателят оспорва посочената в член 3 от обжалваното решение констатация на Комисията, че териториалните ограничения на мандатите за взаимно представителство, предоставени от една организация за управление на авторски права на друга представляват съгласувана практика в нарушение на член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП.
 Правните основания и основните доводи, посочени от ищеца, са еднакви с тези по дело T-415/08, IMRO/Комисия.


text:
 1.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 373/11
 Жалба, подадена на 5 октомври 2012 г. — Global Steel Wire/Комисия
 (Дело T-438/12)
 2012/C 373/17
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Global Steel Wire (Cerdanyola del Vallés, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado, и P. Herrero Prieto, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени на основание член 264 ДФЕС Решението на Европейската комисия от 25 юли 2012 г. по дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане,
 —
 да изиска от Комисията, в съответствие с член 24 от Статута на Съда на Европейския съюз и член 64, параграф 3, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд, да представи документите, сметките и останалите фактически и/или правни елементи, които са ѝ послужили като основание за приемането на заявленията за неплатежоспособност на Proderac, CB, ITAS, OriMartin, Siderúrgica Latina Martin и/или намаляване на размера на глобата на ArcelorMittal,
 —
 във всички случаи, да осъди Европейската комисия дa заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е срещу Решението на Европейската комисия, с което е отхвърлено заявлението за неплатежоспособност и/или отложено плащане с освобождаване от представянето на банкова гаранция, подадено от жалбоподателя до Комисията.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от допускането на фактически и правни грешки в оценяването на платежоспособността на жалбоподателя с оглед на плащането на глобата.
 2.
 Второ правно основание, изведено от допускането на фактически и правни грешки в оценяването на платежоспособността на акционерите на жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание, изведено от нарушението на принципа за недопускане на дискриминация, доколкото за други предприятия в сектора Комисията е признала състояние на неплатежоспособност, намалила е размера на глобата или ги е освободила от представянето на гаранция.
 4.
 Четвърто правно основание, изведено от накърняване на правото на защита.
 —
 На първо място, Комисията не е предоставила на жалбоподателя възможността за изложи своето мнение.
 —
 На второ място, Комисията, нарушавайки принципа на колективно вземане на решения, е допуснала опорочаване поради некомпетентност.
 —
 На последно място, Комисията е нарушила задължението за мотивиране на актовете.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/5
 Решение на Съда (първи състав) от 28 април 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Staatssecretaris van Financiën/Het Oudeland Beheer BV
 (Дело C-128/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - ДДС - Облагаеми сделки - Употреба за нуждите на икономическата дейност на стоки, придобити „в рамките на икономическата дейност“ - Третиране като възмездна доставка - Данъчна основа))
 (2016/C 243/03)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник: Het Oudeland Beheer BV
 Диспозитив
 1)
 Член 11, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/EИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 г., трябва да се тълкува в смисъл, че стойността на вещно право, което дава на титуляря си право на ползване върху недвижим имот, и разходите за довършване на построена в него офис сграда могат да се включат в данъчната основа на доставка по член 5, параграф 7, буква а) от Шеста директива, ако данъчнозадълженото лице вече е платило за тях ДДС, който обаче веднага и изцяло е приспаднало.
 2)
 В случай като разглеждания в главното производство, в който парцел и намираща се в него сграда в строеж са придобити посредством учредяване на вещно право, което дава на титуляря си право на ползване на тези недвижими имоти, член 11, A, параграф 1, буква б) от Шеста директива 77/388/EИО, изменена с Директива 95/7, трябва да се тълкува в смисъл, че стойността на вещното право, което следва да се вземе предвид в данъчната основа за доставка по член 5, параграф 7, буква а) от същата директива, съответства на стойността на ежегодно дължимите като възнаграждение суми за оставащия срок на действие на договора, коригирани или капитализирани по същия метод като този, използван за определяне на стойността на учреденото право на дългосрочно ползване.
 (1) ОВ C 159 от 26.5.2014 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/23
 Жалба, подадена на 16 ноември 2007 г. — Jurado Hermanos/СХВП (JURADO)
 (Дело T-410/07)
 (2008/C 8/42)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Jurado Hermanos, S.L. (Alicante, Испания) (представител: г-жа C. Martín Álvarez, abogada)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 3 септември 2007 г. по дело R 866/2007-2;
 —
 да се постанови решение по съществото на спора, с което да бъде признато качеството на заинтересувана страна в процедурата по подновяване на марката на Общността No 240.218 на JURADO HERMANOS, S.L. — вписан притежател на изключителна лицензия за посочената марка, и да бъде уважено искането за restitutio in integrum, направено от JURADO HERMANOS, S.L. във връзка с подновяването на марката на Общността No 240.218; и
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „JURADO“ (заявка за регистрация No 240.218)
 Стока или услуга: Стока от клас 30
 Притежател марката, предмет на спора: CAFETAL DE COSTA RICA S.A.
 Решение, което е обжалвано пред апелативния състав: Отделът по администриране на марките и по правните въпроси оставя без уважение искането за restitutio in integrum, направено от жалбоподателя, титуляр на лицензия за марката, предмет на спора, вследствие на заличаването на посочената марката поради непредставянето на молба за подновяване от нейния притежател.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на правата на защита и неправилно тълкуване в конкретния случай на член 47 и член 78, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/16
 Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 11 юни 2014 г. — Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne/Brasserie Bouquet SA
 (Дело C-285/14)
 2014/C 261/23
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Directeur général des douanes et droits indirects, Directeur régional des douanes et droits indirects d'Auvergne
 Ответник: Brasserie Bouquet SA
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 4, параграф 2 от Директива 92/83/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за хармонизиране на структурата на акцизите върху алкохола и алкохолните напитки (1) да се тълкува в смисъл, че осъществяването на дейност по предоставен лиценз означава само производство по лицензия за използване на патент или на марка, или може да се тълкува в смисъл, че обхваща производство при използване на принадлежаща на трето лице технология, за което последното е дало разрешение?
 (1) ОВ L 316, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 152.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/39
 Жалба, подадена на 15 февруари 2016 — fleur ami/EUIPO — 8 Seasons Design (Lampen)
 (Дело T-67/16)
 (2016/C 111/48)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: fleur ami GmbH (Вилих, Германия) (представител: B. Potthoff, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: 8 Seasons Design GmbH (Ешвайлер, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорния промишлен дизайн: жалбоподателят
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността „Lampen“ — регистрация No 2 252 213-0002
 Обжалвано решение: решение на трети апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2015 г. по преписка R 2164/2014-3
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 при условията на евентуалност да проведе съдебно заседание,
 —
 да осъди EUIPO да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.
 Изложено основание
 —
 нарушение член 6 от Регламент No 6/2002.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/6
 Решение на Съда (първи състав) от 14 март 2013 г. (преюдициално запитване от Městský soud v Praze — Чешка република) — Česká spořitelna, a.s./Gerald Feichter
 (Дело C-419/11) (1)
 (Регламент No 44/2001 - Съдебна компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела - Член 5, точка 1, буква a) и член 15, параграф 1 - Понятия „дела, свързани с договор“ и „договор, сключен от лице потребител“ - Запис на заповед - Поръчителство - Гарантиране по кредитно споразумение)
 2013/C 141/08
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Městský soud v Praze
 Страни в главното производство
 Ищец: Česká spořitelna, a.s.
 Ответник: Gerald Feichter
 Предмет
 Преюдициално запитване — Městský soud v Praze — Тълкуване на член 5, параграф 1, буква а) и на член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Понятие за дела, свързани с договор и понятие за договор, сключен от потребител — Компетентност по спор, свързан с задължение по ценна книга на управителя на дружество, който е предоставил поръчителство по бланков запис на заповед, издаден от това дружество в полза на банка, за да се гарантират задълженията по кредитно споразумение — Определяне на мястото на изпълнение на задължението, тъй като първоначално записът на заповед не съдържа указание за мястото на плащане
 Диспозитив
 1.
 Член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че физическо лице, което има тесни професионални връзки с дружество, като например управлението или мажоритарно участие в същото, не може да се счита за потребител по смисъла на тази разпоредба, когато поръчителства по запис на заповед, издаден за гарантиране на задълженията, които това дружество има по договор, свързан с получаването на кредит. При това положение тази разпоредба не е приложима за определянето на юрисдикцията, компетентна да разгледа съдебен иск, с който поемателят по запис на заповед, установен в една държава членка, предявява правата, произтичащи от този запис на заповед, непълен към датата на подписването му и попълнен впоследствие от поемателя, срещу поръчителя, чието местоживеене е в друга държава членка.
 2.
 Член 5, точка 1, буква a) от Регламент No 44/2001 е приложим за целите на определяне на юрисдикцията, компетентна да разгледа съдебен иск, с който поемателят по запис на заповед, установен в една държава членка, предявява правата, произтичащи от този запис на заповед, непълен към датата на подписването му и попълнен впоследствие от поемателя, срещу поръчителя, чието местоживеене е в друга държава членка.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/3
 Решение на Съда (седми състав) от 24 май 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-361/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения - Управление на отпадъците - Директиви 75/442/ЕИО и 1999/31/ЕО - Противозаконни и неконтролирани депа - Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón)
 (2007/C 155/04)
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: I. Martínez del Peral и M. Konstantinidis, agents)
 Ответник: Кралство Испания (представители: I. del Cuvillo Contreras и M. Muñoz Pérez, agents)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 4, 9 и 13 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32) и на член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци (ОВ L 182, стр. 1) — Депа в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón, разположени в La Mojonera
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предписания срок необходимите мерки, за да осигури прилагането на членове 4, 9 и 13 от Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците, изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година, както и на член 14 от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 година относно депонирането на отпадъци, спрямо депата в Níjar, Hoyo de Miguel и Cueva del Mojón (провинция Almería), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.
 2)
 Кралство Испания се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 296, 26.11.2005 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/16
 Жалба, подадена на 17 април 2014 г. — Steinbeis Papier/Комисия
 (Дело T-237/14)
 2014/C 223/21
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Steinbeis Papier GmbH (Глюкщадт, Германия) (представители: H. Janssen и G. Engel)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. по дело за държавни помощи SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергията от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената в Gesetz für den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват отпускане на държавни или контролирани от държавата ресурси. Всички релевантни за квалифицирането на тези мерки факти са били установени в предходното производство между Комисията и Федерална република Германия. Не би трябвало да има повече съмнения, които Комисията да установява в производство по член 108, параграф 2 ДФЕС и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).
 2.
 Второто правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 1 ДФЕС и с принципа на правна сигурност, като е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999, вместо производството за съществуваща помощ по член 17 и следващите от Регламент No 659/1999, за да провери предварителната си преценка за EEG като помощ. Във връзка с това той посочва по-специално, че с решение от 22 май 2002 г. Комисията не е квалифицирала EEG от 2000 г. като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като не е било налице прехвърляне на държавни ресурси. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. измененията на EEG от 2000 г. в EEG от 2012 г. не били съществени. Следователно Комисията е можела да изрази различното си правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да обременява жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на изслушване
 —
 По-нататък жалбоподателят твърди, че ответникът е издал обжалваното решение, без преди това да му даде възможност да изрази становище.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО, ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/39
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 27 септември 2011 г. — Brown и Volpato/Комисия
 (Дело F-75/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Нова кариерна структура - Удължаване на кариерното развитие с въвеждането на нови степени, без еквивалент в предишния правилник - Прилагане на член 45 от Правилника, на приложение ХIII към Правилника, както и на ОРИ, приложими считано от 2005 г. - Принцип на равно третиране - Обратно действие на решенията за повишаване на предхождаща 1 май 2004 г. дата - Преходни мерки - Жалба, която очевидно трябва да бъде отхвърлена)
 2011/C 340/80
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Colin Brown (Брюксел, Белгия) и Alberto Volpato (Москва, Русия) (представители: B. Cortese и C. Cortese, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Berscheid)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално представляван от M. Arpio Santacruz и I. Šulce, впоследствие от M. Bauer, J. Monteiro и K. Zieleśkiewicz)
 Предмет на делото
 Отмяна на решение на Комисията публикувано в Административни известия No 55 2006 от 17 ноември 2006 г. в частта, в която в процедурата за повишаване за 2006 г. се предвижда повишаване на ищците в степен A*9, а не в степен A*10.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Brown и г-н Volpato и Европейската комисия понасят всеки съответно собствените си съдебни разноски.
 3.
 Съветът на Европейския съюз, встъпила страна, понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ С 235, 6.10.2007 г., стр. 30.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/22
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid (Испания) на 4 март 2008 г. — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) и Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)/Sogecable, S.A. и Canal Satélite Digital S.L.
 (Дело C-98/08)
 (2008/C 128/39)
 Език на производството: испански
 Препращаща юрисдикция
 Juzgado de lo Mercantil no 7 de Madrid
 Страни в главното производство
 Ищци: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) и Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)
 Ответници: Sogecable, S.A. и Canal Satélite Digital S.L.
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли общностното право, и по-конкретно Директива 92/100/ЕИО (1) на Съвета от 19 ноември 1992 година относно правото на отдаване под наем и в заем и относно някои права, сродни на авторското право в областта на интелектуалната собственост, държавите-членки да приемат разпоредба, подобна на член 109.1 от Ley 22/1987, de 11 de noviembre, de Propiedad Intelectual [Закон 22/1987 за интелектуалната собственост от 11 ноември 1987 г.], която признава изключително право на продуцентите на звукозаписи, публикувани с търговска цел, да разрешават съобщаването на публиката на тези звукозаписи и техните копия?
 (1) ОВ L 346, стр. 61; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 120.


text:
 9.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/52
 Решение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Heidrick & Struggles International/СХВП (THE LEADERSHIP COMPANY)
 (Дело T-43/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „THE LEADERSHIP COMPANY“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 046/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Heidrick & Struggles International, Inc. (Чикаго, Илинойс, САЩ) (представител: A. Norris, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: I. Harrington)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 10 октомври 2013 г. (преписка R 338/2013-2) относно заявка за регистрация на словния знак „THE LEADERSHIP COMPANY“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Heidrick & Struggles International Inc. понася съдебните разноски.
 (1) ОВ C 129, 28.4.2014 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/2
 Определение на Съда (десети състав) от 21 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena — Испания) — Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG/Angel Luis Egea Torregrosa
 (Дело C-122/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в потребителските договори - Заповедно производство - Изпълнително производство - Компетентност на националния съд в изпълнителното производство да разгледа служебно нищожността на неравноправна клауза - Принцип на ефективност - Принцип на силата на пресъдено нещо))
 (2016/C 326/02)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia no 5 de Cartagena
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Aktiv Kapital Portfolio AS, Oslo, клон в Zurich, по-рано Aktiv Kapital Portfolio Investment AG
 Ответник: Angel Luis Egea Torregrosa
 Диспозитив
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която не дава възможност на сезирания с изпълнение на определение относно заповед за плащане съд да извърши служебна проверка, макар и да разполага за тази цел с всички необходими правни и фактически елементи, на неравноправния характер на клауза, съдържаща се в договор, сключен между търговец и потребител, която е предмет на това определение, в случаите, в които при липса на възражение на потребителя срещу заповедта за плащане, съдът, постановил посоченото определение, не е имал правомощието да извърши такава преценка.
 (1) ОВ C 159, 26.5.2014 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/19
 Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — AECOPS/Комисия
 (Дело T-51/11)
 2011/C 139/37
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: AECOPS — Associação de Empresas de Construção, Obras Públicas e Serviços (Лисабон, Португалия) (представители: J. da Cruz Vilaça и L. Pinto Monteiro, advogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени в съответствие с член 263 ДФЕС решението, прието от Комисията на 27 октомври 2010 година, под референтен номер 88 0369 P1, с което се намалява на 37 056 405 португалско ескудо размерът на финансовата помощ, одобрена с Решение C(88) 831 на Комисията от 29 април 1988 г. и в същото време се изисква връщане на сумата от 294 298,41 EUR;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от превишаване на разумния срок за приемане на решението, което води до:
 —
 Погасяване по давност на производството: жалбоподателят счита, че към момента на приемане на обжалваното решение вече бил изтекъл четиригодишния давностен срок, предвиден в член 3 от Регламент (ЕО, ЕВРАТОМ) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166). От друга страна, дори и да се направи проверка за евентуално прекъсване на този давностен срок, той продължил повече от двукратния давностен срок, без да е било прието някакво решение в съответствие с предвиденото в член 3, точка 1, параграф 4 от посочения регламент. С оглед на погасяването по давност на разглежданото право, обжалваното решение трябва да се счита за незаконно и неизпълнимо;
 —
 Нарушение на принципа на правна сигурност: жалбоподателят счита, че факта, че Комисията е оставила да изминат повече от двадесет години между момента, към който се отнасят твърдените нередности и датата на приемане на окончателното решение предполага неспазване на принципа на правна сигурност. Този основен принцип на правния ред на Европейския съюз предвижда, че всяко лице има право институциите на Съюза да разгледат неговите искания в разумен срок;
 —
 Нарушение на правото на защита: жалбоподателят счита, че е нарушено неговото право на защита, тъй като изтичането на период от повече от двадесет години между момента, в който са били допуснати твърдените нередности и приемането на окончателното решение го е лишило от възможността да представи становище своевременно, тоест когато е разполагал с документите, които можели да обосноват разходите, разглеждани като неподлежащи на финансиране от Комисията.
 2.
 Второто правно основание е изведено от неизпълнението на задължението за мотивиране: жалбоподателят счита, че обжалваното решение не отговаря на изискванията за мотивиране, наложени в член 296 ДФЕС. Причините, поради които е намалена финансовата помощ, отпусната от Европейския социален фонд, не са изложени дори и накратко в обжалваното решение; също така в писмото на Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu, с което


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/29
 Решение на Общия съд от 25 май 2016 г. — Ice Mountain Ibiza/EUIPO – Etyam (ocean beach club ibiza)
 (Дело T-753/14) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „ocean beach club ibiza“ - По-ранни национални фигуративна и словна марки „ocean drive Ibiza-hotel“ и „OCEAN THE GROUP“ - Отмяна на по-ранната марка, служеща като основание на обжалваното решение - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 243/30)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Ice Mountain Ibiza, SL (Сан Антонио, Испания) (представители: J. L. Gracia Albero, F. Miazzetto и E. Cebollero González, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Etyam, SL (Ибиса, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 31 юли 2014 г. (преписка R 2293/2013-1) относно производство по възражение между Etyam и Ice Mountain Ibiza.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2015 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/13
 Определение на председателя на втори състав на Съда от 14 февруари 2017 г. (преюдициално запитване, отправено от Supremo Tribunal de Justiça — Португалия) — José Rui Garrett Pontes Pedroso/Netjets Management Limited
 (Дело C-242/16) (1)
 (2017/C 129/20)
 Език на производството: португалски
 Председателят на втори състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 251, 11.7.2016 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/7
 Жалба, подадена на 25 януари 2016 г. от Min Liu срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 18 ноември 2015 г. по дело T-813/14 — Liu/EUIPO
 (Дело C-41/16 P)
 (2016/C 326/13)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Min Liu (представител: Y. Zhang, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 8 юни 2016 г. Съдът (осми състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/36
 Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Comsa/СХВП — COMSA (COMSA)
 (Дело T-144/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „COMSA“ - По-ранно наименование на дружество „Comsa, SA“ - Относително основание за отказ - Липса на използване в процеса на търговия на знак с по-голям обхват от местния - Сходство на услугите - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 175/47
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Comsa, SA (Барселона, Испания) (представители: първоначално M. Aznar Alonso, впоследствие A. Gómez López)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Constructora de obras municipales, SA (COMSA) (Мадрид, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 януари 2012 г. (съединени преписки R 518/2011-2 и R 795/2011-2) относно производство по възражение между Comsa, SA и Constructora de obras municipales, SA (COMSA).
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 10 януари 2012 г. (съединени преписки R 518/2011-2 и R 795/2011-2) относно производство по възражение между Comsa, SA и Constructora de obras municipales, SA (COMSA), в частта му, с която се отменя решението на отдела по споровете за услугите от клас 42 и се разрешава регистрацията на заявената марка за същите тези услуги.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Comsa понася направените от него съдебни разноски, както и три четвърти от съдебните разноски на СХВП. Последната понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/33
 Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF/СХВП — The Outdoor Group (ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT)
 (Дело T-434/10)
 ()
 2010/C 328/57
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Václav Hrbek, осъществяващ търговска дейност под името BODY-HF (Прага, Чешка република) (представител: C. Jäger, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: The Outdoor Group Ltd (Northampton, Обединено Кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 8 юли 2010 г. по преписка R 1441/2009-2,
 —
 да се осъди ответника да отхвърли възражение No B1276692 и да уважи изцяло заявка за регистрация No 5779351,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски,
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав, в случай че встъпи в настоящото производство, да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени от жалбоподателя в производството пред апелативния състав и пред отдела по споровете.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „ALPINE PRO SPORTSWEAR & EQUIPMENT“ за стоки от класове 18, 24, 25 и 28 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 5779351
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация на марка на Общността No 2165017 за фигуративна марка „alpine“ за стоки от класове 18 и 25
 Решение на отдела по споровете: Уважава частично възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Жалбоподателят смята, че оспорваното решение нарушава член 65, параграф 2 и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета, защото с постановяването му апелативният състав злоупотребява с правомощията си, тъй като решението не е обективно и е прието без правно основание, и защото апелативният състав прилага неправилно критериите за установяване наличието на вероятност от объркване между по-ранната марка и спорната марка.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/34
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Sibiu (Румъния) на 10 ноември 2011 г. — Mariana Irimie/ Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-565/11)
 (2012/C 25/66)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Sibiu
 Страни в главното производство
 Ищец: Mariana Irimie
 Ответник: Administrația Finanțelor Publice Sibiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Преюдициални въпроси
 Следва ли принципите на равностойност, на ефективност и на пропорционалност на правните способи за защита срещу нарушения на общностното право, извършени по отношение на частноправни субекти с прилагането на законодателство, което не е в съответствие с общностното право, така както то произтича от практиката на Съда на Европейския съюз относно правото на собственост, установено в член 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз, да се тълкуват в смисъл, че тези принципи не допускат вътрешноправни разпоредби, ограничаващи размера на вредата, който може да бъде възстановен на частноправен субект, чието право е било нарушено?


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/36
 Определение на Първоинстанционния съд от 8 май 2008 г. — Frankin и др./Комисия
 (Дело T-92/07 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица и срочно наети служители - Пенсия - Прехвърляне на пенсионни права - Явно недопустима жалба - Явно неоснователна жалба)
 (2008/C 171/66)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Jacques Frankin (Sorée, Белгия) и другите 482 длъжностни лица и срочно наети служители на Комисията на Европейските общности, чиито имена са включени в приложението към съдебното решение (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и D. Martin)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 16 януари 2007 г., по дело Frankin и др./Комисия (F-3/06, все още непубликувано в Сборника) за отмяна на това решение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда господин Jacques Frankin и другите 482 длъжностни лица и срочно наети служители на Комисията, чиито имена са включени в приложението, да понесат собствените си съдебни разноски, както и направените от Комисията разноски пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 117 от 26.5.2007 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/64
 Определение на Първоинстанционния съд от 2 септември 2009 г. — E.ON Ruhrgas и E.ON Földgáz Trade/Комисия
 (Дело T-57/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Конкуренция - Концентрация - Решение, с което се обявява концентрацията за съвместима с общия пазар - Ангажименти - Писма на Комисията относно ангажиментите - Актове, които не подлежат на обжалване - Недопустимост)
 2009/C 267/114
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: E.ON Ruhrgas International AG (Essen, Германия) и E.ON Földgáz Trade Zrt (Будапеща, Унгария) (представители: G. Wiedemann и T. Lübbig, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и V. Di Bucci)
 Предмет
 Искане за отмяна на решенията, за които се твърди, че се съдържат в писмата на Комисията от 19 декември 2006 г. и 16 януари 2007 г. относно изпълнение на ангажиментите, поети от E.ON Ruhrgas International AG, посочени в член 3 от решението на Комисията от 21 декември 2005 г., с което тя обявява операция по концентрация за съвместима с общия пазар и Споразумението за ЕИП (дело COMP/M.3696 — E.ON/MOL).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 E.ON Ruhrgas International AG и E.ON Földgáz Trade Zrt понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията на Европейските общности.
 (1) ОВ C 95, 28.04.2007 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/12
 Решение на Общия съд от 17 декември 2015 г. — Orange Polska/Комисия
 (Дело T-486/11) (1)
 ((Конкуренция - Злоупотреба с господстващо положение - Полски пазар в областта на далекосъобщенията - Решение за установяване на нарушение на член 102 ДФЕС - Наложени от заварения оператор условия за разрешаване на платен достъп на новите оператори до мрежата и до услугите на едро за високоскоростен достъп до интернет - Законен интерес от установяване на нарушение - Глоби - Задължение за мотивиране - Тежест на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Пропорционалност - Пълен съдебен контрол - Насоки относно метода за определяне на глобите от 2006 г.))
 (2016/C 059/11)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Orange Polska S.A., по-рано Telekomunikacja Polska S.A. (Варшава, Полша) (представители: първоначално M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, avocats, A. Howard, barrister, и C. Vajda, QC, впоследствие M. Modzelewska de Raad, P. Paśnik, S. Hautbourg, A. Howard и D. Beard, QC)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално B. Gencarelli, K. Mojzesowicz и Г. Колева, впоследствие K. Mojzesowicz, Г. Колева и M. Malferrari и накрая G. Koleva, M. Malferrari, É. Gippini Fournier и J. Szczodrowski)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji (Варшава, Полша) (представители: P. Rosiak и K. Karasiewicz, avocats)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: European Competitive Telecommunications Association (представители: първоначално P. Alexiadis и J. MacKenzie, впоследствие J. MacKenzie, solicitors)
 Предмет
 На първо място, искане за пълна или частична отмяна на Решение C (2011) 4378 окончателен на Комисията от 22 юни 2011 г., относно производство по член 102 ДФЕС (преписка COMP/39.525 — Telekomunikacja Polska), и на второ място, искане за намаляване на размера на наложената от Комисията глоба в член 2 от това решение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Orange Polska S.A. понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3)
 Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji и European Competitive Telecommunications Association понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 340, 19.11.2011 г.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/26
 Жалба, подадена на 26 ноември 2015 г. — City Train/EUIPO (CityTrain)
 (Дело T-699/15)
 (2016/C 111/31)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: City Train GmbH (Регенсбург, Германия) (представител: C. Adori, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Съюза със словните елементи „CityTrain“— заявка за регистрация No 13 154 315
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 9 септември 2015 г. по преписка R 843/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника от 9.9.2015 г. и да го осъди да впише фигуративна марка „CityTrain“ с указване на цветовете „сиво, светлочервено“, заявена за регистрация на 8.8.2014 г. със заявка за регистрация No 13 154 315, като марка на Съюза за посочените в заявката за регистрация стоки и услуги от класове 12, 37 и 42
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.


text:
 16.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/6
 Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Австрия) на 10 декември 2012 г. — Michaela Hopfgartner
 (Дело C-577/12)
 2013/C 79/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Michaela Hopfgartner
 Ответник: Finanzamt Wien
 Преюдициален въпрос
 Правото на Съюза, и в частност разпоредбите му относно свободното предоставяне на услуги (член 56 и сл. ДФЕС), допуска ли национална правна уредба, съгласно която за да се запази правото на семейни помощи, е необходимо — наред с други предпоставки — мястото на полагане на доброволческия практически стаж да се намира на територията на страната?


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/14
 Жалба, подадена на 3 октомври 2009 г. от Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE срещу Определение, постановено от Първоинстанционния съд (четвърти състав) на 2 юли 2009 г. по дело T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска централна банка (ЕЦБ)
 (Дело C-401/09 P)
 2010/C 11/25
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis, Δικηγόροι)
 Друга страна в производството: Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението на Първоинстанционния съд,
 —
 да отмени решението на Европейската централна банка, с което офертата на жалбоподателя е оценена като неуспешна, а поръчката е възложена на избрания изпълнител,
 —
 да осъди ЕЦБ да заплати всички разноски, направени във връзка с първоначалното производство, дори ако настоящата жалба бъде отхвърлена, както и тези по настоящото производство по обжалване, ако жалбата бъде уважена.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че възражението на ответника за недопустимост, представено в едно с писмената защита, трябвало да бъде обявено за недопустимо поради обстоятелството, че не е съобразено с член 114 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, който предвижда изрично, че подобно възражение трябва да бъде представено чрез „отделна молба“. Жалбоподателят твърди също, че като приема възражението за недопустимост и не разисква доводите на жалбоподателя по отношение на това възражение, Първоинстанционният съд е нарушил член 36 от Статута на Съда.
 Според жалбоподателя Първоинстанционният съд неправилно приема, че тъй като офертата му била недопустима, European Dynamics нямало правен интерес да иска да се осъществи контрол върху решението на възлагащия орган. Жаблоподателят посочва също, че Първоинстанционният съд погрешно е приел за необходимо жалбоподателят да получи Arbeitnehmerüberlassungsgenehmigung (AÜG), за да може да предлага законосъобразно своите услуги.
 На последно място жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд не е приложил релевантните правни разпоредби относно задължението на възлагащия орган да мотивира решението си.


text:
 29.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 93/7
 Решение на Съда (десети състав) от 6 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel București — Румъния) — E. ON Global Commodities SE, по-рано E.On Energy Trading SE/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
 (Дело C-323/12) (1)
 (Директива 79/1072/ЕИО - Обща система на данъка върху добавената стойност - Данъчнозадължени лица, установени в друга държава членка - Режим на възстановяване на ДДС - Данъчнозадължени лица, които са определили данъчен представител по реда на национални разпоредби, приложими преди присъединяването на тази държава към Съюза - Изключване - Понятие за неустановено в страната данъчнозадължено лице - Условие за отсъствие на обект - Условие за липса на доставка на стоки или услуги - Доставки на електроенергия на данъчнозадължените дилъри - Директива 2006/112/ЕО - Член 171)
 2014/C 93/11
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel București
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: E. ON Global Commodities SE, по-рано E.On Energy Trading SE
 Ответници: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor, Direcția Generală a Finanțelor Publice a Municipiului București — Serviciul de administrare a contribuabililor nerezidenți
 Предмет
 Преюдициално запитване — Curtea de Apel Bucuresti — Тълкуване на членове 1, 3, 4 и 6 от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34) — Възстановяване на ДДС в държава членка на данъчнозадължени лица, установени в друга държава членка, които са определили в първата държава данъчен представител по реда на националните разпоредби, приложими преди присъединяването на тази държава към Съюза — Липсата на регистрация за целите на ДДС на данъчнозадълженото лице в съответната държава като условие за възстановяването — Понятието за допълнително условие към условията, предвидени в членове 3 и 4 на Директива 79/1072/ЕИО — Съвместимост от гледна точка на член 6 на същата директива — Непосредствено действие на членове 3 и 4 от Директива 79/1072/ЕИО
 Диспозитив
 Разпоредбите от Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката, във връзка с членове 38, 171 и 195 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2007/75/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че данъчнозадължено лице, което е установено в държава членка и извършва доставки на електроенергия на данъчнозадължени дилъри, установени в друга държава членка, има право да се позовава на Осма директива 79/1072