text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/28
 Жалба, подадена на 8 май 2017 г. от Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 28 февруари 2017 г. по дело T-163/14, Canadian Solar Emea и др./Съвет
 (Дело C-237/17 P)
 (2017/C 239/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (представители: J. Bourgeois, avocat, S. De Knop, advocaat, M. Meulenbelt, advocaat, A. Willems, avocat)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-163/14,
 —
 да уважи предявените в първоинстанционното производство искания и да отмени обжалвания регламент в частта, която се отнася до жалбоподателите,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, направени от него и жалбоподателите в първоинстанционното и въззивното производство,
 —
 да осъди останалите страни в производството да заплатят направените от тях съдебни разноски.
 При условията на евентуалност:
 —
 да отмени решението на Общия съд по дело T-163/14,
 —
 да върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 да не се произнася по съдебните разноски за първоинстанционното и въззивното производство, които да бъдат присъдени с окончателното решение на Общия съд,
 —
 да осъди всички останали страни във въззивното производство да заплатят направените от тях съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като поискал от жалбоподателите да докажат правния си интерес от първото и второто основание; при всички случаи Общият съд допуснал грешка в правната квалификация на фактите, тъй като жалбоподателите имали такъв интерес.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/24
 Определение на Общия съд от 25 януари 2012 г. — MasterCard и др./Комисия
 (Дело T-330/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи относно проучване на разходите и предимствата за търговците, свързани с приемането на различни платежни средства - Документи, изхождащи от трети лица - Мълчалив отказ на достъп - Правен интерес - Изрично решение, прието след подаването на жалбата - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2012/C 89/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: MasterCard, Inc. (Wilmington, Delaware, Съединени американски щати); MasterCard International, Inc. (Wilmington); MasterCard Europe (Ватерло, Белгия) (представители: B. Amory, V. Brophy и S. McInnes, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и V. Bottka)
 Предмет
 Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да предостави на жалбоподателите достъп до някои изготвени от трети лица документи относно проучване на „разходите и предимствата за търговците, свързани с приемането на различни платежни средства“
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/44
 Иск, предявен на 9 май 2008 г. — Infeurope/Комисия
 (Дело T-176/08)
 (2008/C 171/84)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: infeurope SA (Люксембург, Люксембург) (представител: O. Mader, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Европейската комисия не е отменила решението за възлагане на рамковите договори по тръжната процедура AO/042/05 на СХВП за софтуерна поддръжка,
 —
 да се установи, че Европейската комисия не е прекратила отделните договори, сключени съгласно посочените рамкови договори,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати на ищеца сумата от 37 002 EUR, заедно с лихва от 4 % върху сумата от 31 650 EUR, считано от 29 август 2006 г., лихва от 4 % върху сумата от 3 650 EUR, считано от 3 декември 2007 г., лихва от 4 % върху сумата от 1 702 EUR, считано от 3 май 2008 г., и съответно лихва от 8 % върху сумата от 3 702 EUR, считано от датата на постановяване на съдебното решение,
 —
 да се осъди Европейската комисия за заплати на ищеца сумата от 1 209 037 EUR, заедно с лихва от 4 % върху тази сума, считано от 3 май 2008 г., и съответно лихва от 8 % върху посочената сума, считано от датата на постановяване на съдебното решение,
 —
 да се осъди Европейската комисия да представи някои документи, свързани с процедурата по оценяване на офертите,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът иска да се установи, че Комисията не е отменила взетото от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) решение за възлагане на множество рамкови договори за предоставяне на услуги в областта на поддръжката на информационни технологии съгласно тръжната процедура AO/042/05 „E-Alicante: софтуерна поддръжка във връзка с базовите системи за работа на СХВП (управление и регистриране на марки и дизайни)“ (1) и че не е прекратила съответните отделни договори, сключени съгласно рамковите договори.
 Ищецът твърди, че процедурата по възлагане на поръчката, както и изпълнението на отделните договори след възлагането страдат от редица тежки пороци, като: нередности при критериите за възлагане, неправилно съставяне на комисията по оценяване, обстоятелството, че договорите били възложени след изтичане на срока на валидност на офертите за поръчката и това, че СХВП приело различни значителни изменения на условията на отделните договори.
 Ищецът твърди, че като възлагащ орган СХВП нарушил принципите на равно третиране, прозрачност и добра администрация и злоупотребил с инструмента, който представляват рамковите договори. В допълнение, той нарушил редица разпоредби на Финансовия регламент (2).
 Ищецът поддържа, че Комисията, като надзорен орган на СХВП (3), не е предприела подходящи действия срещу тези нарушения. Той твърди, че свободата на преценка на Комисията относно това дали да предприеме действия срещу нарушенията на правото и да възстанови законността е сведена до нула, като по този начин налага задължение за предприемане на действия.
 Освен това ищецът иска обезщетение за вредите, претърпени в резултат на пороците на тръжната процедура и нейното последващо приложение.
 (1) ОВ 2006 S 135-144019.
 (2) Регламент


text:
(ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности, ОВ L 2002, 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198.
 (3) Член VI.4.2) от обявлението за обществена поръчка, отнасящ се до подаването на възражения, препраща към член 118 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), който предвижда: „Комисията трябва да бъде сезирана в рамките на един месец, считано от деня, в който за първи път заинтересуваният е узнал за съответния акт“.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/54
 Жалба, подадена на 19 декември 2013 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-124/13)
 2014/C 52/107
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: C. Bernard-Glanz, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на органа по назначаването, с което се отхвърля искането за съдействие на жалбоподателя.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение и, доколкото е необходимо, решението за отхвърляне на жалбата,
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя сумата от 50 000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди, ведно с лихвите по законния лихвен процент до пълното ѝ изплащане,
 —
 да се осъди ответника да заплати на жалбоподателя една четвърт от медицинските разноски, направени във връзка с влошаването на неговото здравословно състояние, като обезщетение за претърпените имуществени вреди, ведно с лихвите по законния лихвен процент до пълното ѝ изплащане,
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/19
 Иск, предявен на 16 октомври 2015 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-545/15)
 (2016/C 016/24)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Heller, K. Herrmann и E. Sanfrutos Cano)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 Ищецът иска,
 —
 да се установи, че Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 24, параграф 1 от Директива 2012/19/ЕC на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (1), като не е приела и не е привела в действие необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да транспонира посочената директива и при всички случаи не е уведомила Комисията за това,
 —
 на основание член 260, параграф 3 ДФЕС, поради неизпълнение на задължението да съобщи за мерките за транспониране на Директива 2012/19/ЕС, да се осъди Република Полша да заплати периодична имуществена санкция в размер на 71 610 EUR дневно, считано от датата на обявяване на решението по настоящото дело,
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2012/19/ЕС е изтекъл на 14 февруари 2014 г.
 (1) ОВ L 197, стр. 38.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/8
 Преюдициално запитване от Vergabekammer Südbayern (Германия), постъпило на 10 март 2017 г. — Vossloh Laeis GmbH/Stadtwerke München GmbH
 (Дело C-124/17)
 (2017/C 178/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Vergabekammer Südbayern
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vossloh Laeis GmbH
 Ответник: Stadtwerke München GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместима ли е с разпоредбите на член 80 от Директива 2014/25/ЕС (1) във връзка с член 57, параграф 6, втора алинея от Директива 2014/24/ЕС (2) правна уредба на държава членка, която за успешното реабилитиране по собствена инициатива на икономически оператор поставя като условие този оператор да изясни изчерпателно фактите и обстоятелствата във връзка с престъплението или нарушението и с причинените от него вреди, като активно съдейства не само на разследващите органи, но и на възлагащия орган?
 2)
 При отрицателен отговор на първи въпрос: трябва ли в този контекст член 57, параграф 6, втора алинея от Директива 2014/24/ЕС да се тълкува в смисъл, че за успешното реабилитиране по собствена инициатива съответният икономически оператор при всички случаи е длъжен да изясни пред възлагащия орган фактите и обстоятелствата, за да може този орган да прецени дали предприетите за реабилитирането мерки (технически, организационни и кадрови, и обезщетяването на вредите) са подходящи и достатъчни?
 3)
 Съгласно член 57, параграф 7 от Директива 2014/24/ЕС за факултативните основания за изключване, уредени в член 57, параграф 4 от Директива 2014/24/ЕС, максималният период, съответно срок за изключване, е три години от съответното събитие. Трябва ли под съответното събитие да се разбира самото осъществяване на посочените в член 57, параграф 4 от Директива 2014/24/ЕС основания за изключване или е релевантен моментът, в който възложителят разполага със сигурни и надеждни данни за наличието на основание за изключване?
 4)
 При осъществяване на фактическия състав за изключване по член 54, параграф 4, буква г) от Директива 2014/24/ЕС чрез участие на икономическия оператор в картел, съответното събитие по смисъла на член 54, параграф 7 от Директива 2014/24/ЕС приключването на участието в картела ли е или получаването от възложителя на сигурни и надеждни данни за участието в картела?
 (1) Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година относно обществените поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги и за отмяна на Директива 2004/17/ЕО (ОВ L 94, стр. 243).
 (2) Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, стр. 65).


text:
20150731057617082015/C 270/362102015TC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150424283032Дело T-210/15: Жалба, подадена на 24 април 2015 г. — Deutsche Telekom/Комисия
 ---documentbreak--- C2702015BG2820120150424BG0036282303Жалба, подадена на 24 април 2015 г. — Deutsche Telekom/Комисия
 (Дело T-210/15)2015/C 270/36Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Telekom AG (Бон, Германия) (представители: A. Rosenfeld и O. Corzilius, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 17 февруари 2015 г. по заявлението на жалбоподателя за достъп до документи съгласно Регламент (ЕО) No 1049/2001 — GESTDEM 2014/4555,
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски. !Unerwartetes Ende des Ausdrucks
 Основания и основни доводи
 Заявеният достъп до документи се отнася до производство за злоупотреба съгласно член 102 ДФЕС.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (
 1
 ) и на задължението за мотивиране
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно не е проверила специалното изключение с оглед защитата на процесите на вземане на решение и ограничителните му предпоставки, въпреки че именно тази разпоредба изрично уреждала настоящия случай на поискано оповестяване на документи след като производството е приключило. Освен това Комисията не обосновала това действие.
 2.
 Второ основание: нарушение на член 4, параграф 2, първо и трето тире от Регламент No 1049/2001 поради неприложимост на изключенията
 —
 Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно, обосновавайки се с обща презумпция, потвърдила приложимостта на изключенията с оглед защитата на търговските интереси на трети лица, както и с оглед целите на дейности по разследване, спрямо оповестяването на документи от приключило производство. С това тя не изпълнила задължението си за конкретна и индивидуална проверка на документите, визирани от заявлението за достъп. В допълнение, Комисията изобщо не доказала наличието на конкретно засягане на защитените интереси.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 4, параграф 2, последна алинея от Регламент No 1049/2001 поради съществуването на по-висш обществен интерес от оповестяване на информацията
 —
 В рамките на това основание жалбоподателят твърди, че съществува по-висш обществен интерес от оповестяване на поисканите документи. Този по-висш обществен интерес се отнасял до насърчаването на добрите административни практики, изпълнението на мерки за привеждане в съответствие, разглеждането на евентуални искания за обезщетение за вреди и съдебния контрол върху действия на администрацията. Според жалбоподателя без достъпа до документите за него би било невъзможно да контролира административните действия на Комисията, които го засягат.
 4.
 Четвърто основание: нарушение на член 4, параграф 4 от Регламент No 1049/2001 поради липсата на консултиране с трети лица
 —
 В това отношение жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно не се е консултирала с трети лица относно оповестяването на документите, които го засягат.
 5.
 Пето основание: нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001 поради непредоставянето на частичен достъп до документите
 —
 В рамките на това основание жалбоподателят посочва, че Комисията неправилно е отказала частичен достъп до документите.
 6.
 Шесто основание: нарушение на първичното право поради нарушение на основното право на достъп до документи съгласно член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и на


text:
изискването за прозрачност съгласно член 15, параграф 3 ДФЕС
 —
 Жалбоподателят твърди, че правото на достъп до поисканите документи (при условията на евентуалност) произтича пряко от първичното право и трябва да му бъде предоставено. Пълният отказ за достъп представлявал несъразмерно накърняване на основното право на достъп до документи съгласно член 42 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Регламент No 1049/2001 трябвало да се тълкува в светлината на значението на това основно право и на изискването за прозрачност, залегнало в член 15, параграф 3 ДФЕС.
 7.
 Седмо основание: нарушение на член 8 от Регламент No 1049/2001 поради неспазване на сроковете
 —
 В рамките на това основание жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила императивните норми относно сроковете, тъй като не е обработила потвърдителното заявление в предвидените срокове и необосновано на няколко пъти е удължавала сроковете.
 (
 1
 ) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ. L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/20
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Dâmbovița (Румъния) на 25 май 2010 г. — Nicușor Grigore/Regia Națională a Pădurilor Romsilva — Direcția Silvică București
 (Дело C-258/10)
 ()
 2010/C 221/33
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Dâmbovița
 Страни в главното производство
 Ищец: Nicușor Grigore
 Ответник: Regia Națională a Pădurilor Romsilva — Direcția Silvică București
 Преюдициални въпроси
 1.
 Представлява ли периодът, през който горски надзирател с работно време от осем часа дневно съгласно индивидуалния си трудов договор, е длъжен да осигурява опазването на горски участък, като носи дисциплинарна, имуществена, административнонаказателна или наказателна отговорност, според случая, за установените щети в поверения му участък, независимо от момента, в който са настъпили щетите, „работно време“ по смисъла на разпоредбите на член 2, точка 1 от Директива 2003/88/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета [от 4 ноември 2003 година ] (1) относно някои аспекти на организацията на работното време?
 2.
 Различен ли би бил отговорът на първия въпрос в положение, при което горският надзирател живее в служебно жилище, намиращо се в района на поверения му горски участък?
 3.
 Нарушават ли се разпоредбите на член 6 от Директива 2003/88/ЕО, член със заглавие „Максимална продължителност на седмично работно време“ в положение, при което макар и трудовият договор да предвижда работно време с максимална продължителност от осем часа дневно, 40 часа седмично, в действителност, въз основа на законоустановеното си задължение, горският надзирател осигурява постоянното опазване на поверения му горски участък?
 4.
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, длъжен ли е работодателят да заплаща възнаграждение или други права, които са приравнени на него, за периода, през който горският надзирател е длъжен да осигурява опазването на гората?
 5.
 При отрицателен отговор на първия въпрос, какъв е правният режим на времето, през което горски надзирател отговаря за опазването на поверената му гора?
 (1) ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/39
 Решение на Общия съд от 28 януари 2016 г. — Stavytskyi/Съвет
 (Дело T-486/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна - Замразяване на средства - Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на финансови средства и икономически ресурси - Включване на името на жалбоподателя - Доказване на основателността на включването в списъка))
 (2016/C 098/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Edward Stavytskyi (Брюксел, Белгия) (представители: J. Grayston, solicitor, P. Gjørtler, G. Pandey, D. Rovetta и M. Gambardella, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и J.-P. Hix)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение за изпълнение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 111, стр. 91), и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 381/2014 на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 111, стр. 33), в частта, в която името на жалбоподателя е вписано в списъка с лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилагат ограничителните мерки.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2014/216/ОВППС на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, и Регламент за изпълнение (ЕС) No 381/2014 на Съвета от 14 април 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна, в частта, в която се отнасят до г-н Edward Stavytskyi.
 2)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от г-н Stavytskyi.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/36
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 октомври 2010 г. — Cerafogli/Европейска централна банка
 (Дело F-84/08) (1)
 (Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Иск за обезщетение, целящ поправянето на вредата, произтичаща пряко от твърдяната незаконосъобразност на условията на труд и на правилата, приложими към персонала - Липса на компетентност на Съда на публичната служба - Недопустимост - Освобождаване от служба поради представляване на персонала - Неадаптиране на трудовата натовареност - Нарушение)
 2011/C 13/69
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Maria Concetta Cerafogli (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: L. Levi и M. Vandenbussche, avocats)
 Ответник: Европейска централна банка (представители: F. Malfrère и N. Urban, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Осъждането на ЕЦБ да заплати вредите, които ищцата твърди, че е претърпяла поради дискриминация, свързана с нейната синдикална дейност
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Европейската централна банка да заплати на г-жа Cerafogli сумата от 5 000 EUR.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Осъжда Европейската централна банка да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и една трета от тези на г-жа Cerafogli.
 4.
 Г-жа Cerafogli понася две трети от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 327, 20.12.2008 г., стр. 43.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/18
 Решение на Съда (втори състав) от 14 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Paris — Франция) — Granarolo SpA/Ambrosi Emmi France SA
 (Дело C-196/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански и търговски дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Член 5, точки 1 и 3 - Компетентен съд - Понятия „дела, свързани с договор“ и „дела относно деликт“ - Внезапно прекратяване на установени отдавна търговски отношения - Иск за обезщетение за вреди - Понятия „продажба на стоки“ и „предоставяне на услуги))
 (2016/C 335/24)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Paris
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Granarolo SpA
 Ответник: Ambrosi Emmi France SA
 Диспозитив
 1)
 Член 5, точка 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че иск за обезщетение за вреди, предявен поради внезапно прекратяване на установени отдавна търговски отношения, като разглеждания по главното производство, не е деликтен или квазиделиктен по смисъла на този регламент, ако между страните е съществувало имплицитно договорно отношение — нещо, което запитващата юрисдикция следва да провери. За да се докаже съществуването на такова имплицитно договорно отношение, е необходима съвкупност от съгласувани индиции, сред които по-специално могат да са наличието на установени отдавна търговски отношения, добросъвестността между страните, редовността на операциите и развитието им във времето от гледна точка на количество и стойност, евентуалните договорености относно посочените във фактурите цени и/или направените отстъпки, както и разменената кореспонденция.
 2)
 Член 5, точка 1, буква б) от Регламент No 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че установени отдавна търговски отношения като разглежданите по главното производство трябва да бъдат квалифицирани като „договор за продажба на стоки“, ако характерното задължение за разглеждания договор е доставката на стока, или като „договор за предоставяне на услуги“, ако това задължение е доставката на услуги — нещо, което запитващата юрисдикция следва да определи.
 (1) ОВ C 213, 29.6.2015 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/51
 Жалба, подадена на 18 август 2010 г. — Borax Europe/ECHA
 (Дело T-346/10)
 ()
 (2010/C 288/95)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Borax Europe Ltd (Лондон, Обединеното кралство) (представители: K. Nordlander, lawyer и H. Pearson, Solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (ECHA)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за отмяна за допустима;
 —
 да се отмени решението на ECHA за идентифициране на някои борати като „вещества, пораждащи сериозно безпокойство“, които отговарят на критериите по член 57, буква в) от Регламент (ЕО) No 1907/2006 (наричан по-нататък „Регламент REACH“) (1) и за добавянето им към списъка на веществата — кандидати за разрешение, които пораждат сериозно безпокойство (наричан по-нататък „списък на кандидат веществата“), прието на 18 юни 2010 г. (наричано по-нататък „обжалваният акт“);
 —
 да се осъди ECHA да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на решението на ECHA за идентифициране на някои борати като „вещества, пораждащи сериозно безпокойство“, които отговарят на критериите по член 57, буква в) от Регламента REACH и за добавянето им към списъка на кандидат веществата, прието на 18 юни 2010 г. Вниманието на жалбоподателя е привлечено към обжалвания акт посредством прессъобщение на ECHA от 18 юни 2010 г.
 Боратите, чието включване в списъка на кандидат веществата чрез обжалвания акт оспорва жалбоподателят са: борна киселина, CAS No 10043-35-3, ЕО No 233-139-2; динатриев тетраборат, анхидриран; динатриев тетраборат декахидрат; динатриев тетраборат пентахидрат (CAS No 1330-43-4, 1303-96-4, 12179-04-3, ЕО No 215-540-4) (наричани по-нататък „борати“).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.
 Първо правно основание: обжалваният акт трябва да бъде отменен, тъй като се основава на досиетата съгласно Приложение XV, които съдържат явни грешки, водещи до нарушение на съществено формално изискване, предвидено в член 59 от Регламента REACH. Тези досиета посочват като обосновка на действията на ECHA, че боратите понастоящем са класифицирани в част 3 от приложение VI към Регламент (ЕО) No 1272/2008, което е фактически неточно.
 Второ правно основание: ECHA приема обжалвания акт без да изпълни функцията си, състояща се в извършване на преценка „по същество“ дали боратите отговарят на критериите, посочени в член 57, буква в) от Регламента REACH. Поради това, приемайки обжалвания акт ECHA допуска явни грешки в преценката, превишава правомощията си и нарушава принципа на добрата администрация.
 Трето правно основание: накрая, боратите не отговарят на критериите, посочени в член 57, буква в) от Регламента REACH за класифициране като токсични за репродукцията, категория 1 или 2, в съответствие с Директива 67/548. Следователно те не са „вещества, пораждащи сериозно безпокойство“ и тяхното включване в списъка на кандидат веществата чрез обжалвания акт нарушава член 59, параграф 8 от Регламента REACH.
 (1) Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/30
 Определение на Първоинстанционния съд от 27 октомври 2008 г. — Buzzi Unicem/Комисия
 (Дело T-241/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Италия за разпределение на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 (2009/C 6/61)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Buzzi Unicem SpA (Casale Monferrato, Италия) (представители: C. Vivani, M. Vellano и G. Osch, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и D. Recchia)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение на Комисията от 15 май 2007 година относно националния план за разпределение на квоти за емисии на парникови газове за периода 2008-2012 г., за който Италианската република уведомява Комисията съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), поради това, че в него Комисията поставя условието относно своето решение да не повдига възражения по отношение на посочения национален план за разпределение, да се премахне разрешителното за операторите на инсталации да запазят част от разпределените квоти в случай на „затваряне поради рационализация на производството.“
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата поради недопустимост.
 2)
 Buzzi Unicem SpA понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 (1) ОВ C 211, 8.9.2007 г.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/2
 Решение на Съда (голям състав) от 3 септември 2008 г. — Yassin Abdullah Kadi, Al Barakaat International Foundation/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Съединени дела C-402/05 P и C-415/05 P) (1)
 („Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Ограничителни мерки, насочени срещу лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Организация на Обединените нации - Съвет за сигурност - Резолюции, приети на основание глава VII от Устава на Организацията на обединените нации - Прилагане в Общността - Обща позиция 2002/402/ОВППС - Регламент (ЕО) No 881/2002 - Мерки, насочени срещу лица и образувания, включени в списък, изготвен от орган на Организацията на Обединените нации - Замразяване на средства и икономически ресурси - Комитет на Съвета за сигурност, създаден с параграф 6 от Резолюция 1267 (1999) на Съвета за сигурност (Комитет по санкциите) - Включване на тези лица и образувания в приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 - Жалба за отмяна - Компетентност на Общността - Правно основание, включващо член 60 ЕО във връзка с член 301 ЕО и във връзка с член 308 ЕО - Основни права - Право на зачитане на собствеността, право на лицето да бъде изслушано и право на ефективен съдебен контрол“)
 (2008/C 285/03)
 Езици на производството: английски и шведски
 Страни
 Жалбоподатели: Yassin Abdullah Kadi (представители: I. Brownlie, D. Anderson QC, P. Saini, Barrister, G. Martin, Solicitor, Al Barakaat International Foundation (представители: L. Silbersky и T. Olsson, advokater)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop, E. Finnegan и E. Karlsson, agents), Комисия на Европейските общности (представители: C. Brown, J. Enegren и P.J. Kuijper, agents), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: R. Caudwell, E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer и C. Greenwood QC, A. Dashwood, Barrister)
 Страни, встъпили в подкрепа на Съвета на Европейския съюз: Кралство Испания (представител: J. Rodríguez Cárcamo), Френска република (представители: G. de Bergues, E. Belliard и S. Gasri), Кралство Нидерландия (представители: H. G. Sevenster и M. de Mol)
 Страна, встъпила в подкрепа на Комисията на Европейските общности: Френска република (представители: G. de Bergues, E. Belliard и S. Gasri)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори разширен състав) от 21 септември 2005 г. по дело Kadi/Съвет и Комисия (T-315/01), с което Първоинстанционният съд решава a) че не следва да се произнася по искането на жалбоподателя за отмяна на Регламент (ЕО) No 2062/2001 на Комисията от 19 октомври 2001 г. за изменение за трети път на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 337/2000 (ОВ L 277, стр. 25), тъй като добавя жалбоподателя в списъка на лицата и образуванията, към които се прилага замразяването на средства, наложено с горепосочения регламент и б) да отхвърли като неоснователно


text:
искането на жалбоподателя за отмяна на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 (ОВ L 139, стр. 9, Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 1, стр. 89), доколкото тези актове го засягат.
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори разширен състав) от 21 септември 2005 г. по дело Yusuf и Al Barakaat International Foundation/Съвет и Комисия (T-306/01), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалба с предмет искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 21 септември 2005 г. по дело Kadi/Съвет и Комисия (T-315/01), както и Решение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 21 септември 2005 г. по дело Yusuf и Al Barakaat International Foundation/Съвет и Комисия (T-306/01).
 2.
 Отменя Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан, доколкото той засяга г-н Kadi и Al Barakaat International Foundation.
 3.
 Правните последици на Регламент No 881/2002, доколкото той засяга г-н Kadi и Al Barakaat International Foundation, се запазват за срок не по-дълъг от три месеца, считано от датата на обявяване на настоящото решение.
 4.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности да понесат направените от тях съдебни разноски, както и всеки от тях понесе половината от съдебните разноски на г-н Kadi и Al Barakaat International Foundation, направени в производството пред Първоинстанционния съд на Европейските общности и пред Съда на Европейските общности.
 5.
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася съдебните разноски, направени от него в производството пред Първоинстанционния съд на Европейските общности и пред Съда на Европейските общности.
 6.
 Кралство Испания, Френската република и Кралство Нидерландия понасят съдебните разноски, направени от тях в производството пред Съда на Европейските общности.
 (1) ОВ C 36 от 11.02.2006 г.
 ОВ C 48 от 25.02.2006 г.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/9
 Преюдициално запитване, отправено от Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Германия) на 11 април 2011 г. — Georges Erny/Daimler AG — Werk Wörth
 (Дело C-172/11)
 2011/C 226/16
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein
 Страни в главното производство
 Ищец: Georges Erny
 Ответник: Daimler AG — Werk Wörth
 Преюдициални въпроси
 1.
 Нарушава ли се член 45 ДФЕС, доразвит с член 7, параграф 4 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 (1) на Съвета от 15 октомври 1968 година, с клауза от сключено с определен работник споразумение за работа на непълен работен ден в периода преди пенсиониране, съгласно която — както е предвидено в член 5, точка 1 от сключеното между страните споразумение за работа на непълен работен ден в периода преди пенсиониране (Altersteilzeitvertrag) — размерът на увеличението към индивидуалното трудово възнаграждение следва да се изчислява въз основа на германската наредба за минималната нетна работна заплата (Mindestnettoentgeltverordnung) и по отношение на погранични работници от Франция?
 2.
 В случай, че Съдът отговори утвърдително на първия въпрос:
 Като се има предвид разпоредбата на член 45 ДФЕС, доразвит с член 7, параграф 4 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година, следва ли клаузите от съответните колективни трудови договори — каквито са член 8.3 от колективното трудово споразумение в предприятието (Gesamtbetriebsvereinbarung) от 24 юли 2000 г. и член 7 от колективния трудов договор (Tarifvertrag) от 23 ноември 2004 г. да се тълкуват в смисъл, че размерът на увеличението към индивидуалното трудово възнаграждение на пограничните работници не следва се изчислява въз основа на таблицата по наредбата за минималната нетна работна заплата?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/19
 Преюдициално запитване, отправено от Handelsgericht Wien (Австрия) на 22 октомври 2012 г. — Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbHOlbrich Transport und Logistik GmbH
 (Дело C-469/12)
 2013/C 26/35
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Handelsgericht Wien
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Krejci Lager & Umschlagbetriebs GmbH
 Ответник: Olbrich Transport und Logistik GmbH
 Преюдициален въпрос
 Следва ли договорът за складиране на стоки да се счита за договор за „предоставяне на услуги“ по смисъла на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент No 44/2001 (1) на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела?
 (1) ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/11
 Жалба, подадена на 24 декември 2009 г. от Ferrero SpA срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 14 октомври 2009 г. по дело T-140/08 — Ferrero SpA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
 (Дело C-552/09 P)
 2010/C 80/19
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ferrero SpA (представители: F. Jacobacci, avvocato, C. Gielen и H.M.H. Speyart, advocaten)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Tirol Milch reg.Gen.mbH Innsbruck
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да уважи искането на Ferrero за отмяна на оспорваното решение или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд за ново разглеждане; и
 —
 да осъди СХВП да понесе направените от нея разноски и тези на Ferrero както в първоинстанционното производство, така и в рамките на настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение трябва да се отмени на следните основания:
 —
 Първоинстанционният съд на Европейските общности (ПИС) е нарушил предвиденото в член 8 от Регламент No 40/94 (1) с това, че е извършил една-единствена фактическа преценка на приликата с позоваване както на член 8, параграф 1, буква б), така и на член 8, параграф 5, въпреки че тези две разпоредби предполагат напълно различни проверки;
 —
 ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че не е необходимо да вземе предвид добрата репутация на по-ранните марки, тъй като не са изпълнени условията за прилагане на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5;
 —
 ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото или е изопачил представените му факти, тъй като при преценката на приликата е приложил погрешни, необосновани и неприемливи правила на доказване;
 —
 ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото като е пропуснал да вземе предвид по надлежен начин това, че по-ранните марки обхващат словни марки, а оспорваната марка е фигуративна, и
 —
 ПИС е допуснал грешка при прилагане на правото като е пропуснал да вземе предвид по надлежен начин съществуването на семейство от марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/9
 Решение на Съда (шести състав) от 29 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-474/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Неприемане на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 23, параграфи 2 и 5 от Директива 2003/54/ЕО относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия - Правомощия на регулаторния орган в електроенергийния сектор)
 2009/C 312/13
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и B. Schima)
 Ответник: Кралство Белгия (представители: C. Pochet; J. Scalais и O. Vanhulst, avocats)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на всички необходими разпоредби за съобразяване с член 23, параграфи 2 и 5 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО (ОВ L 176, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г. глава 12, том 2, стр. 61) — Правомощия на регулаторния орган в електроенергийния сектор
 Диспозитив
 1.
 Кралство Белгия,
 —
 като е не предвидило, че случаи на отказ на достъп до разпределителна или преносна електроенергийна мрежа могат да бъдат отнесени до регулаторния орган, който при това положение трябва да се произнесе със задължително решение в срок от два месеца съгласно разпоредбите на член 23, параграф 5 от Директива 2003/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2003 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и отменяща Директива 96/92/ЕО, и
 —
 като е предоставило на орган, различен от регулаторния орган, правомощието да посочи определящи елементи при пресмятането на тарифите, що се отнася до определени съоръжения за пренос на електроенергия, в противоречие на разпоредбите на член 23, параграф 2, буква а) от Директива 2003/54,
 не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 7.2.2009 г.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 1 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Firenze — Италия) — Наказателно производство срещу Skerdjan Celaj
 (Дело C-290/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Директива 2008/115/ЕО - Връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни - Решение за връщане, придружено от забрана за влизане за срок от три години - Нарушаване на забраната за влизане - Изведен преди това гражданин на трета страна - Наказание лишаване от свобода в случай на ново незаконно влизане на националната територия - Съвместимост))
 (2015/C 381/08)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Firenze
 Страна в главното производство
 Skerdjan Celaj
 Диспозитив
 Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни, трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип тя допуска правна уредба на държава членка, която предвижда налагане на наказание лишаване от свобода на незаконно пребиваващ гражданин на трета страна, който след връщането му в страната му по произход в рамките на предходно производство за връщане, отново влиза незаконно на територията на тази държава в нарушение на забрана за влизане.
 (1) ОВ C 292, 1.9.2014 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/28
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 март 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-21/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Незаконосъобразност - Изпращане на писмо относно разноските по дело на адвоката, представлявал ищеца по това дело - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Член 94 от Процедурния правилник)
 2012/C 138/59
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: адв. G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, адв. A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя, насочено към получаване на обезщетение поради факта, че ответникът изпратил писмо във връзка с жалбоподателя на адвокат, който повече не го представлява.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.
 2.
 Г-н Marcuccio понася всички съдебни разноски.
 3.
 Осъжда г-н Marcuccio да заплати на Съда на публичната служба сумата от 2 000 EUR.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г., стр. 57.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/52
 Поправка на известие в Официален вестник по дело T-159/09
 (
 Официален вестник на Европейския съюз C 153 от 4 юли 2009 г., стр. 44
 )
 2009/C 205/95
 Известието в Официален вестник по дело T-159/09, Biofrescos/Комисия, следва да се чете по следния начин:
 „Жалба, подадена на 21 април 2009 г. — Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda/Комисия на Европейските общности
 (Дело T-159/09)
 2009/C 193/67
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Biofrescos — Comércio de Produtos Alimentares, Lda (Linda-a-Velha, Португалия) (представител: A. Magalhães e Menezes, advogado)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на Комисията от 16 януари 2009 г., с което се отхвърля искането на жалбоподателя за опрощаване на вносни мита в размер на 41 271,09 EUR и се разпорежда последващото им събиране.
 Правни основания и основни доводи
 Между септември 2003 г. и февруари 2005 г. жалбоподателят внася определен брой пратки замразени скариди от Индонезия, за които иска опрощаване на вносните мита на основание член 220, параграф 2, буква б, член 236 и член 239, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1).
 Жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила най-малкото посочените разпоредби, доколкото на първо място не се е произнесла по нито един от изложените от жалбоподателя в молбата му за опрощаване на вносни мита доводи, на второ място изложените от нея мотиви са недостатъчни, подвеждащи и неразбираеми, на трето място е тълкувала неправилно грешката, допусната от самите индонезийски власти, и на четвърто и последно място е приела за доказани факти, които всъщност не са били доказани и във връзка с които участващите в производството органи, а не жалбоподателят носят доказателствената тежест.
 (1) ОВ L 97, стр. 38; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58.“


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/19
 Решение на Общия съд от 20 юни 2017 г. — Industrie Aeronautiche Reggiane/EUIPO — Audi (NSU)
 (Дело T-541/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „NSU“ - По-ранна национална словна марка „NSU“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (EО) No 207/2009))
 (2017/C 256/19)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Industrie Aeronautiche Reggiane Srl (Реджо Емилия, Италия) (представител: M. Gurrado, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. Kunz)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Audi AG (Инголщат, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 6 юли 2015 г. (преписка R 2132/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Audi и Industrie Aeronautiche Reggiane
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Industrie Aeronautiche Reggiane Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 381, 16.11.2015 г.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/7
 Решение на Съда (трети състав) от 10 април 2008 г. (преюдициално запитване от House of Lords — Обединено кралство) — Marks & Spencer plc/Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
 (Дело C-309/06) (1)
 (Данъчни въпроси - Шеста директива ДДС - Освобождаване чрез възстановяване на заплатения на предходен етап данък - Неправилно облагане със стандартна данъчна ставка - Право на облагане с нулева ставка - Право на възстановяване - Непосредствено действие - Основни принципи на правото на Общността - Неоснователно обогатяване)
 (2008/C 128/11)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 House of Lords
 Страни в главното производство
 Ищец: Marks & Spencer plc
 Ответник: Her Majesty's Commissioners of Customs and Excise
 Предмет
 Преюдициално запитване — House of Lords — Тълкуване на член 28, параграф 2, буква а) от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Наличие на общностно право, на което може да се позове доставчик на даден продукт („кексчета“), за който националното законодателство предвижда освобождаване чрез възстановяване на заплатения данък — Недължимо платен ДДС поради неправилно тълкуване на националното законодателство от компетентните власти — Неправилно тълкуване на националното законодателство от компетентните органи — Прилагане на основните принципи на общностното право, включително и на данъчен неутралитет — Възможност за дадено лице да се позове на посочените основни принципи, за да възстанови неправилно събраните суми
 Диспозитив
 1)
 Когато съгласно член 28, параграф 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, както преди, така и след въвеждане на направените изменения на разпоредбата с Директива 92/77/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 г., дадена държава-членка запази в националното си законодателство случаи на освобождаване с възстановяване на заплатения на предходен етап данък при някои определени доставки на стоки или услуги, икономическият оператор, който осъществява такива доставки на стоки или услуги, не може да се позове на никакво право, изведено от общностното право и на което може да се прави непосредствено позоваване, за да обложи с нулева ставка по данък върху добавената стойност тези доставки на стоки или услуги.
 2)
 Когато съгласно член 28, параграф 2 от Шеста директива 77/388 както преди, така и след въвеждане на направените с Директива 92/77 изменения на разпоредбата дадена държава-членка запази в националното си законодателство при някои определени доставки на стоки или услуги случаи на освобождаване с възстановяване на заплатения на предходен етап данък, но която тълкува неправилно националното си законодателство, в резултат на което някои доставки на стоки или услуги, които съгласно националния закон е трябвало да бъдат освободени с възстановяване на заплатения на предходен етап данък, са били обложени със стандартна ставка, се прилагат основните принципи на общностното право, включително и този за данъчен неутралитет така, че да предоставят на икономическия оператор, който е


text:
осъществил тези доставки на стоки и услуги, право да си върне неправилно събраните от него суми за същите доставки на стоки или услуги.
 3)
 Макар принципите за равно третиране и данъчен неутралитет да се прилагат по принцип в главното производство, тяхното нарушение не се състои само във факта, че отказът за възстановяване се базира на неоснователно обогатяване на засегнатото данъчнозадължено лице. Напротив, принципът за данъчен неутралитет не допуска забраната за неоснователно обогатяване да се прилага единствено спрямо данъчнозадължени лица като „payment traders“ (данъчнозадължени лица, при които за дадена счетоводна година събраният за последващи доставки данък надвишава заплатеният по предходни доставки данък), а не спрямо данъчнозадължени лица като „repayment traders“ (данъчнозадължени лица, чието положение е обратно на гореизложеното), доколкото данъчнозадължените лица търгуват със сходни стоки. Препращащата юрисдикция следва да установи дали такъв е случаят в посоченото дело. Освен това основният принцип за равно третиране, чието нарушение може да се установи в данъчната област посредством дискриминация на икономически оператори, които не е задължително да са конкуренти, но въпреки това се намират в сравнимо положение в други отношения, не допуска обективно неоправдана дискриминация между „payment traders“ и „repayment traders“.
 4)
 Отговорът на третия въпрос не зависи от това дали е налице доказателство за липса на финансова загуба или неизгода за икономическия оператор, на когото е отказано възстановяване на недължимо събран данък върху добавената стойност.
 5)
 Самата препращаща юрисдикция трябва да определи евентуалните последици по отношение на минал период от нарушението на принципа за равно третиране, посочено в точка 3 от диспозитива на настоящото решение, съгласно правните норми, свързани с действието във времето на приложимото по главното производство национално право при спазване на общностното право, и по-конкретно на принципа за равно третиране, както и на принципа, по силата на който тя трябва да гарантира, че мерките за обезщетяване, които тя предприема, не са в противоречие с общностното право.
 (1) ОВ C 261 от 28.10.2006 г.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/8
 Решение на Съда (осми състав) от 28 януари 2016 г. — Heli-Flight GmbH & Co. KG/Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ)
 (Дело C-61/15 P) (1)
 ((Обжалване - Гражданско въздухоплаване - Заявление за одобрение на представените условия за полет - Решение на Европейската агенция за авиационна безопасност - Отхвърляне на заявление - Задължително досъдебно административно производство - Възможност за обжалване пред съда на Европейския съюз - Служебно начало - Приемане на процесуално-организационните действия - Задължение - Сложни технически преценки))
 (2016/C 106/10)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Heli-Flight GmbH & Co. KG (представител: T. Kittner, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска агенция за авиационна безопасност (ЕААБ) (представител: T. Masing, Rechtsanwalt)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Heli-Flight GmbH & Co. KG понася направените от него съдебните разноски.
 (1) ОВ C 155, 11.5.2015 г.


text:
 14.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 414/43
 Жалба, подадена на 30 септември 2015 г. — ZZ и ZZ/Комисия
 (Дело F-128/15)
 (2015/C 414/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна било на предложеното, било на окончателното изчисление на осигурителния стаж, признат по пенсионната схема на Съюза и съответстващ на пенсионните права, които жалбоподателите са придобили по националните схеми и искат да прехвърлят към пенсионната схема на Съюза на основание на новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят решенията от 30 април 2015 г., от 1 юли 2015 г. и от 6 юли 2015 г., с които се определя бонусът по общностната пенсионна схема за пенсионните права, които жалбоподателите са придобили преди да постъпят на служба в Комисията,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/31
 Решение на Общия съд от 9 декември 2014 г. — Peftiev/Съвет
 (Дело T-441/11) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Беларус - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на изслушване - Грешка в преценката))
 (2015/C 034/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vladimir Peftiev (Минск, Беларус) (представители: V. Vaitkutė Pavan, A. Smaliukas, E. Matulionyte, T. Milašauskas, адвокати, и M. Shenk, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и F. Naert)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: T. Scharf и E. Paasivirta)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/357/ОВППС на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 25), на Регламент (ЕС) No 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 161, стр. 1), на Решение 2011/666/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 265, стр. 17), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1000/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 265, стр. 8), на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7), на Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642 (ОВ L 288, стр. 69) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 288, стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2011/357/ОВППС на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус, Регламент (ЕС) No 588/2011 на Съвета от 20 юни 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус, Решение 2011/666/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус, Регламент за изпълнение (ЕС) No 1000/2011 на Съвета от 10 октомври 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1017/2012 на Съвета от 6


text:
ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус, в частта им, в която се отнасят до г-н Vladimir Peftiev.
 2)
 Отхвърля жалбата като недопустима в частта ѝ относно, от една страна, Решение 2013/534/ОВППС на Съвета от 29 октомври 2013 година за изменение на Решение 2012/642 и, от друга страна, Регламент за изпълнение (ЕС) No 1054/2013 на Съвета от 29 октомври 2013 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от г-н Peftiev.
 4)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 290, 1.10.2011 г.


text:
 11.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/11
 Иск, предявен на 11 август 2008 г. — Комисия на европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-367/08)
 (2008/C 260/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на европейските общности (представител: N. Yerrell)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се приеме за установено, че като не е приело всички, законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета или, във всеки случай, като не e информирало Комисията за тези разпоредби, Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 1 април 2007 г.
 (1) ОВ L 102, стр. 35; Специално издание на български език 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/39
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 октомври 2009 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-21/06) (1)
 (Държавни помощи - Цифрова наземна телевизия - Помощ, предоставена от германските власти на радиотелевизионните оператори, които използват мрежата на цифрова наземна телевизия (DVB-T) в провинцията Берлин-Бранденбург - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар и се нарежда нейното възстановяване - Принципи на добра администрация и на пропорционалност - Право на защита)
 2009/C 282/72
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr, подпомагани от G. Quardt, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet и K. Gross)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2006/513/ЕО на Комисията от 9 ноември 2005 г. относно държавна помощ, приведена в действие от Федерална република Германия в полза на въвеждането на цифрова наземна телевизия (DVB-T) в провинцията Берлин-Бранденбург (ОВ L 200, 2006 г., стр. 14).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 86, 8.4.2008 г.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/24
 Жалба, подадена на 28 февруари 2013 г. Oil Pension Fund Investment Company/Rat
 (Дело T-121/13)
 2013/C 129/48
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Oil Pension Fund Investment Company (Техеран, Иран) (представител: K. Kleinschmidt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени с незабавно действие Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, както и да обяви за невалиден Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година в частта му, с която жалбоподателят е включен в Регламент No 267/2012, доколкото тези актове засягат интересите на жалбоподателя;
 —
 да предприемe процесуално-организационни действия съгласно член 64 от Процедурния правилник на Общия съд, като задължи ответника да представи всички документи, свързани с обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски по делото.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на задължението за мотивиране, на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита
 Във връзка с това жалбоподателят посочва по-конкретно, че не са разбираеми съдържащите се в оспорваните актове мотиви, като дори и отделно от това ответникът не му е предоставил разбираеми мотиви. Поради тези причини жалбоподателят смята, че са нарушени правото му на защита и правото му на ефективна съдебна защита. Според него също така е нарушено правото му на изслушване. Жалбоподателят се оплаква, че ответникът не му е връчил оспорваните актове и че не го е изслушал. Освен това жалбоподателят твърди, че ответникът не е преценил правилно отнасящите се до жалбоподателя обстоятелства. Жалбоподателят посочва, че му е отказан справедлив съдебен процес в съответствие с принципите на правовата държава, тъй като не са му били известни, не е имал възможност да вземе конкретно отношение по претенциите на Съвета и по представените от същия предполагаеми доказателства, а и не е имал възможност да представи насрещни доказателства по делото.
 2.
 Второ основание: явна грешка в преценката и нарушение на принципа на пропорционалността
 Според жалбоподателя Съветът е допуснал явна грешка при преценката при приемането на оспорваните актове. Той твърди, че Съветът не е установил в достатъчна степен и/или правилно фактите, които са в основата на оспорваните актове. Във връзка с това жалбоподателят изтъква по-конкретно, че са неверни отнасящите се до него основания за приемането на ограничителни мерки, посочени в оспорваните актове. Освен това оспорваните актове противоречали на принципа на пропорционалността.
 3.
 Трето основание: нарушение на гарантирани с Хартата на основните права на Европейския съюз права
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че с оспорваните актове се нарушават негови основни права, гарантирани с Хартата на основните права на Европейския съюз (ОВ C 83, 2010 г., стр. 389) (наричана по-нататък Хартата на основните права). Във връзка с това той твърди, че е нарушена свобода на стопанската инициатива в Европейския съюз (член 16 от Хартата на основните права) и правото му да ползва законно придобитата си


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/17
 Решение на Общия съд от 17 януари 2017 г. — LP/Европол
 (Дело T-719/15 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Срочно наети служители - Срочен договор - Решение да не се подновява договорът - Мълчалив отказ - Решение за отхвърляне на жалбата по административен ред - Задължение за мотивиране - Задължение за полагане на грижа))
 (2017/C 070/24)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: LP (представител: M. Velardo, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска полицейска служба (Европол) (представители: D. Neumann и C. Falmagne, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)
 Предмет
 Жалба за отмяна на определението на Съда на публичната служба на Европейския съюз [поверително]
 (2)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 LP понася направените от него съдебни разноски и разноските на Европейската полицейска служба (Европол) по настоящото производство.
 (1) ОВ C 59, 15.2.2016 г.
 (2) Заличени поверителни данни.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/1
 2010/C 100/01
 Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 80, 27.3.2010 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 63, 13.3.2010 г.
 ОВ C 51, 27.2.2010 г.
 ОВ C 37, 13.2.2010 г.
 ОВ C 24, 30.1.2010 г.
 ОВ C 11, 16.1.2010 г.
 ОВ C 312, 19.12.2009 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 1.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 431/25
 Определение на председателя на Общия съд от 4 септември 2014 г. — Klemme/Комисия
 (Дело T-294/14 R)
 ((Обезпечително производство - Държавни помощи - Насърчаване на национално равнище на производството на електроенергия от възобновяеми източници - Решение на Комисията за започване на официална процедура по разследване в областта на държавните помощи - Молба за спиране на изпълнението - Fumus boni juris))
 (2014/C 431/43)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Klemme AG (Лутерщад Айслебен, Германия) (представители: T. Volz и B. Wißmann, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche и R. Sauer)
 Предмет
 Искане за спиране на действието на решението, с което Комисията започва официална процедура по разследване в областта на държавните помощи по отношение на германския закон за енергията от възобновяеми източници.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/28
 Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — LTTE/Съвет
 (Съединени дела T-208/11 и T-508/11) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания - Замразяване на средства - Приложимост на Регламент (ЕО) No 2580/2001 към положения на въоръжен конфликт - Възможност орган на трета държава да бъде квалифициран като компетентен орган по смисъла на Обща позиция 2001/931/ОВППС - Фактическа основа на решенията за замразяване на средства - Позоваване на терористични актове - Необходимост от решение на компетентен орган по смисъла на Обща позиция 2001/931))
 2014/C 421/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) (Хернинг, Дания) (представители: V. Koppe, A.M. van Eik и T. Buruma, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и E. Finnegan)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Нидерландия (представители: по дело T-208/11, първоначално M. Bulterman, N. Noort и C. Schillemans, впоследствие, както и по дело T-508/11, C. Wissels, M. Bulterman и J. Langer), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: първоначално S. Behzadi-Spencer, H. Walker и S. Brighouse, впоследствие S. Behzadi-Spencer, H. Walker и E. Jenkinson, подпомагани от M. Gray, barrister) (встъпила страна само по дело T-208/11) и Европейска комисия, (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и S. Boelaert, впоследствие F. Castillo de la Torre и É. Cujo)
 Предмет
 Първоначално, по дело T-208/11, искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 83/2011 на Съвета от 31 януари 2011 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 610/2010 (ОВ L 28, стр. 14) и, по дело T-508/11, искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 687/2011 на Съвета от 18 юли 2011 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на регламенти за изпълнение (ЕС) No 610/2010 и (ЕС) No 83/2011 (ОВ L 188, стр. 2), доколкото тези актове се отнасят до организацията жалбоподател
 Диспозитив
 1)
 Отменя Регламенти за изпълнение (ЕС) на Съвета No 83/2011 от 31 януари 2011 година, No 687/2011 от 18 юли 2011 година, No 1375/2011 от 22 декември 2011 година, No 542/2012 от 25 юни 2012 година, No 1169/2012 от 10 декември 2012 година, No 714/2013 от 25 юли 2013 година, No 125/2014 от 10 февруари 2014 година и No 790/2014 от 22 юли 2014 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и за отмяна на Регламенти за изпълнение (ЕС) No 610/2010, No 83/2011, No 687/2011, No 1375/2011, No 542/2012, No 1169/2012, No 714/2013 и No 125/2014 в частта, в която тези актове се отнасят до Liberation Tigers of


text:
Tamil Eelam (LTTE).
 2)
 Запазва правните последици на Регламент за изпълнение No 790/2014 за период от три месеца, считано от постановяването на настоящото решение.
 3)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе, освен направените от него съдебни разноски, и тези на LTTE.
 4)
 Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 179, 18.6.2011 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/34
 Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato (Италия) на 15 ноември 2012 г. — CTP/Regione Campania
 (Дело C-517/12)
 2013/C 26/64
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: CTP — Compagnia Trasporti Pubblici SpA
 Ответник: Regione Campania
 Преюдициален въпрос
 Дали по смисъла на член 4 от Регламент (ЕИО) No 1191/69 (1) правото на компенсация възниква само ако след подаването на изрична молба компетентните органи не са разпоредили преустановяването на задължението за обществена услуга, от което произтичат икономически неизгоди за транспортното предприятие, или тази разпоредба се прилага само за задълженията за услуга, за които регламентът предвижда преустановяване и не позволява оставането им в сила?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1191/69 на Съвета от 26 юни 1969 година относно действията на държавите членки по задължения, присъщи на концепцията за обществена услуга в железопътния, автомобилния и вътрешноводния транспорт (ОВ L 156, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 1, стр. 25).


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/16
 Иск, предявен на 16 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-256/08)
 (2008/C 197/27)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. O'Reilly и M. Condou-Durande)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело всички законови, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяването с Директива 2004/83/ЕО (1) на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила или, във всеки случай, като не е информирало Комисията за тези разпоредби, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на директивата е изтекъл на 10 октомври 2006 г.
 (1) ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/15
 Решение на Общия съд от 7 февруари 2013 г. — EuroChem MCC/Съвет
 (Дело T-84/07) (1)
 (Дъмпинг - Внос на разтвори на урея и амониев нитрат с произход от Русия - Искане за преразглеждане при изтичане на срока на действие на мерките - Искане за междинно преразглеждане - Допустимост - Нормална стойност - Експортна цена - Членове 1 и 2 и член 11, параграфи 1—3 от Регламент (ЕО) No 384/96 (понастоящем членове 1 и 2 и член 11, параграфи 1—3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009)
 2013/C 101/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Москва, Русия) (представители: първоначално P. Vander Schueren и Б. Евтимов, avocats, впоследствие Б. Евтимов и D. O’Keeffe, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейска съюз (представители: J.-P. Hix и B. Driessen, подпомагани от G. Berrisch, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: H. van Vliet и K. Talabér-Ritz)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Регламент (ЕО) No 1911/2006 на Съвета от 19 декември 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на разтвори от урея и амониев нитрат с произход от Алжир, Беларус, Русия и Украйна след преразглеждане с оглед изтичане срока на действието му съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 384/96 (ОВ L 365, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 51, стр. 205)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) да понесе, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/15
 Определение на Първоинстанционния съд от 22 ноември 2007 г. — Investire Partecipazioni/Комисия
 (Дело T-102/06) (1)
 (Жалба за отмяна - ЕФРР - Намаляване на финансовото подпомагане - Липса на използване по пряко предназначение - Недопустимост)
 (2008/C 8/29)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Investire Partecipazioni SpA (Рим, Италия) (представители: G.M. Roberti и A. Franchi, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Velardo и L. Flynn, agents, подпомагани от G. Faedo, avocat)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение C (2005) 4683 на Комисията от 25 ноември 2005 г. относно намаляване на подпомагането, предоставено от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) в изпълнение на Решение C (97) 2199 от 27 юли 1997 г. за одобряване на подпомагане от страна на ЕФРР, предназначено за мерките, предвидени в единния програмен документ за периода 1997-1999 г. за областта Пиемонте (Италия) на основание цел No 2.
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля като недопустима.
 2)
 Осъжда Investire Partecipazioni SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 121, 20.5.2006 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/18
 Решение на Съда (първи състав) от 17 май 2017 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association française des entreprises/Ministre des finances et des comptes publics
 (Дело C-365/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща система за данъчно облагане на дружества майки и на дъщерни дружества от различни държави членки - Директива 2011/96/ЕС - Избягване на двойното данъчно облагане - Допълнителна вноска от 3 % по корпоративния данък))
 (2017/C 239/24)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Association française des entreprises privées (AFEP), Axa, Compagnie générale des établissements Michelin, Danone, ENGIE, предишно GDF Suez, Eutelsat Communications, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Orange SA, Sanofi SA, Suez Environnement Company, Technip, Total SA, Vivendi, Eurazeo, Safran, Scor SE, Unibail-Rodamco SE, Zodiac Aerospace
 Ответник: Ministre des finances et des comptes publics
 Диспозитив
 Член 4, параграф 1, буква а) от Директива 2011/96/ЕС на Съвета от 30 ноември 2011 година относно общата система за данъчно облагане на дружества майки и дъщерни дружества от различни държави членки, изменена с Директива 2014/86/ЕС на Съвета от 8 юли 2014 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска фискална мярка, предвидена от държавата членка на регистрация на дружество майка, като разглежданата в главното производство, предвиждаща събирането на данък по повод на разпределянето на дивиденти от дружеството майка, чиято облагаема основа е образувана от сумата на разпределените дивиденти, включително и тези, идващи от чуждестранни дъщерни дружества на това дружество.
 (1) ОВ C 335, 12.9.2016 г.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/20
 Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — Air liquide/Комисия
 (Дело T-185/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Водороден пероксид и натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Вменяване на отговорността за неправомерното поведение - Задължение за мотивиране)
 2011/C 226/37
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Air liquide, société anonyme pour l'étude et l'exploitation des procédés Georges Claude (Париж, Франция) (представители: R. Saint-Esteben, M. Pittie и P. Honoré, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Arbault и O. Beynet, впоследствие V. Bottka, P. Van Nuffel и B. Gencarelli)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат) в частта му, отнасяща се до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат) в частта му, отнасяща се до Air liquide, SA pour l’étude et l’exploitation des procédés Georges Claude.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/26
 Решение на Общия съд от 24 март 2011 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-184/09) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Изключени от финансиране на Общността разходи - Обща организация на пазарите в сектора на захарта - Член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1663/95 и член 11, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 885/2006 - Оценка на риска от финансови вреди за ФЕОГА - Принцип на пропорционалност)
 2011/C 145/42
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: V. Kontolaimos, E. Leftheriotou и V. Karra)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и A. Markoulli)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2009/253/ЕО на Комисията от 19 март 2009 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 75, стр. 15) доколкото то изключва някои разходи, направени от Република Гърция в рамките на общата организация на пазарите в сектора на захарта
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 193, 15.8.2009 г.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/53
 Жалба, подадена на 14 юли 2014 г. — adp Gauselmann/СХВП (Multi Win)
 (Дело T-529/14)
 2014/C 303/63
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: adp Gauselmann GmbH (Еспелкамп, Германия) (представител: P. Koch Moreno, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 29 април 2014 г. по преписка R 1326/2013-1,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Multi Win“ за стоки и услуги от класове 9, 28 и 41 — заявка за марка на Общността No 1 1 2 06 364
 Решение на проверителя: отхвърля заявката
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/25
 Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 23 януари 2009 г. — Pannon Hőerőmű/Комисия на Европейските общности
 (Дело T-352/08 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи - Решение на Комисията, с което се обявява за несъвместима с общия пазар помощта, предоставена от Република Унгария на някои производители на електрическа енергия под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интереси)
 (2009/C 82/44)
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Pannon Hőerőmű Energiatermelő, Kereskedelmi és Szolgáltató Zrt. (Pannon Hőerőmű Zrt.) (Pécs, Унгария) (представители: M. Kohlrusz, P. Simon и G. Ormai, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Giolito и K. Talabér-Ritz)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на член 2 от Решение C (2008)2223 окончателен на Комисията от 4 юни 2008 г. относно държавна помощ, предоставена от Република Унгария под формата на споразумения за закупуване на електрическа енергия.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/23
 Определение на Първоинстанционния съд от 25 септември 2008 г. — Regione Siciliana/Комисия
 (Дело T-363/03) (1)
 (Жалба за отмяна - ЕФРР - Отменяне на финансова помощ - Възстановяване на вече платени суми - Регионално или местно образувание - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 327/43)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Regione Siciliana (Италия) (представител: A. Cingolo, avvocato dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: E. de March и L. Flynn, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 На първо място, искане за отмяна на Решение C(2003) 2890 окончателен на Комисията от 13 август 2003 година за отменяне на помощта от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), предоставена на жалбоподателя с Решение C(90) 2363 025 на Комисията от 14 декември 1990 година за инфраструктурен проект в Сицилия, както и искане за възстановяване на вече платени от Комисията суми на основание на този принос, на второ място, искане за отмяна на дебитно известие No 3240504102 на Комисията от 26 септември 2003 г. и на трето, последно място, отмяна на всички други свързани или предшестващи актове.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Regione Siciliana да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 304, 13.12.2003 г.


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/20
 Определение на Общия съд от 26 януари 2015 г. — Dosen/СХВП — Gramm (Nano-Pad)
 (Дело T-396/13) (1)
 ((Марка на Общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне по същество))
 (2015/C 096/25)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Franko Dosen (Берлин, Германия) (представител: H. Losert, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, а впоследствие M. Fischer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Thomas Gramm (Везел, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 май 2013 г. (дело R 1981/2011-4) относно производство по обявяване на недействителност със страни Thomas Gramm и Franko Dosen.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по същество по жалбата.
 2)
 Осъжда жалбоподателя да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати съдебните разноски на ответника.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/3
 Определение на Съда (първи състав) от 14 ноември 2013 г. (преюдициални запитвания от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción No 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia No 17 de Palma de Mallorca — Испания) — Banco Popular Español SA/Maria Teodolinda Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12) и Banco de Valencia SA/Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)
 (Съединени дела C-537/12 и C-116/13) (1)
 ((Директива 93/13/ЕИО - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Потребителски договори - Договор за ипотечен кредит - Производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот - Правомощия на националния съд по изпълнението - Неравноправни клаузи - Критерии за преценка))
 2014/C 102/04
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia e Instrucción No 1 de Catarroja, Juzgado de Primera Instancia No 17 de Palma de Mallorca
 Страни в главното производство
 Ищци: Banco Popular Español SA (C-537/12), Banco de Valencia SA Jaume (C-116/13),
 Ответници: Maria Teodolinda Rivas Quichimbo, Wilmar Edgar Cun Pérez (C-537/12), Joaquín Valldeperas Tortosa, María Ángeles Miret Jaume (C-116/13)
 Предмет
 (C-537/12)
 Преюдициално запитване — Juzgado de Primera Instancia e Instrucción — Тълкуване на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стp. 29; Специално издание на български език, глава 15, том 2, стр. 273) — Защита на потребителите в областта на ипотечното кредитиране — Изтъкнато в изпълнително производство основание за възражение, изведено от неравноправния характер на клауза в договор за кредит — Приложима в изпълнителното производство национална гражданскопроцесуална правна уредба, която не предвижда такова основание за възражение — Липса на възможност за националният съд да прецени неравноправния характер на такава клауза
 (C-116/13)
 Преюдициално запитване — Juzgado de Primera Instancia de Palma de Mallorca — Тълкуване на член 3, параграфи 1 и 3, на член 7 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стp. 29; Специално издание на български език, глава 15, том 2, стр. 273), както и на точка 1, букви д) и ж) и точка 2, буква a) от приложението към нея — Защита на потребителите в областта на ипотечното кредитиране — Приложима в производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот национална гражданскопроцесуална правна уредба — Правомощия на националния съд
 Диспозитив
 1)
 Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главните производства, която в производство по принудително изпълнение върху ипотекиран имот не позволява на съда по изпълнението нито да прецени, било служебно или по искане на потребителя, неравноправния характер на клауза в договора, от който произтича предявеното вземане, и въз основа на която клауза е издаден изпълнителният титул, нито да постанови привременни мерки и по-специално спиране на изпълнението, когато постановяването на тези мерки е необходимо, за да се гарантира пълната ефективност на окончателното решение на съда в съответното исково производство, компетентен да провери неравноправния


text:
характер на тази клауза.
 2)
 Член 3, параграфи 1 и 3 от Директива 93/13, както и точка 1, букви д) и ж) и точка 2, буква a) от приложението към същата директива трябва да се тълкуват в смисъл, че за да се прецени неравноправният характер на клауза за предсрочна изискуемост на ипотечен кредит като клаузата, разглеждана в главните производства, по-специално съществено значение има:
 —
 това дали възможността на продавача или доставчика да прекрати едностранно договора зависи от неизпълнението от страна на потребителя на съществено за съответното договорно правоотношение задължение,
 —
 това дали тази възможност е предвидена за случаите, в които посоченото неизпълнение е достатъчно сериозно с оглед на срока и размера на кредита,
 —
 това дали посочената възможност дерогира правилата, приложими при липса на съгласие между страните, така че предвид процесуалните средства, с които разполага потребителят, затруднява неговия достъп до съд, както и упражняването на правото му на защита, и
 —
 това дали националното право предвижда подходящи и ефективни средства, позволяващи на потребителя, на когото се противопоставя такава клауза, да се справи с последиците от едностранното прекратяване на договора за кредит.
 Запитващата юрисдикция следва да извърши тази преценка, като вземе предвид всички обстоятелства от значение за спора, с който е сезирана.
 (1) ОВ C 38, 09.02.2013 г.
 ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/19
 Решение на Общия съд от 25 октомври 2011 г. — Microban International и Microban (Europe)/Комисия
 (Дело T-262/10) (1)
 (Обществено здраве - Списък на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни - Оттегляне от първоначалния заявител на заявлението за включване на добавка в списъка - Решение на Комисията да не включи 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка - Жалба за отмяна - Допустимост - Подзаконов акт - Пряко засягане - Липса на мерки за изпълнение - Правно основание)
 2011/C 355/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Microban International Ltd (Huntersville, Северна Каролина, Съединени американски щати) и Microban (Europe) Ltd (Cannock, Обединено кралство) (представители: M. Sánchez Rydelski, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Pignataro и T. Scharf)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/169/ЕС на Комисията от 19 март 2010 година относно невключването на 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка на Съюза на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни съгласно Директива 2002/72/ЕО (ОВ L 75, стр. 25)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2010/169/ЕС на Комисията от 19 март 2010 година относно невключването на 2,4,4’-трихлоро-2’-хидроксидифенилов етер в списъка на Съюза на добавките, които могат да бъдат използвани за производството на материали и предмети от пластмаси, предназначени за контакт с храни съгласно Директива 2002/72/ЕО.
 2.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Microban International Ltd и Microban (Europe) Ltd.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/6
 Жалба, подадена на 5 август 2013 г. от Elitaliana SpA срещу определението, постановено от Общия съд (седми състав) на 4 юни 2013 г. по дело T-213/12, Elitaliana/Eulex Kosovo
 (Дело C-439/13 P)
 2013/C 304/11
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Elitaliana SpA (представител: R. Colagrande, avvocato)
 Друга страна в производството: Eulex Kosovo
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени изцяло Определение [на Общия съд (седми състав) от 4 юни 2013 г. по дело T-213/12, Elitaliana/Eulex Kosovo,]
 —
 в резултат от това, ако фазата на производството позволява това, да се уважи окончателно жалбата в първоинстанционното производство, като а) се отменят решенията на Eulex — с неизвестни за жалбоподателя съдържание и дата — за възлагане на поръчка с наименование „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Helicopter Support to the EULEX Mission in Kosovo [Помощ, предоставена с хеликоптери, за мисията на Eulex в Kosovo] (PROC/272/11)“ на дружество Starlite Aviation Operations, съобщено от Eulex с писмо от 29.3.2012 г., както и на всеки друг предварителен, последващ и/или свързан по друг начин с тях акт, и по-специално, ако се налага, на писмен акт с No 2012-DAS-0392 от 17.4.2012 г., с който Eulex отказва на жалбоподателя достъп до документите във връзка с поръчката, поискани на 2.4.2012 г.; б) Eulex бъде осъдена да поправи причинените на жалбоподателя вреди (в натура или в пари) съгласно посоченото в точки 37 и следв. от жалбата до Общия съд; в) Eulex бъде осъдена да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност, отново в резултат от посочената отмяна, ако фазата на производството позволява това, делото да бъде върнато на Общия съд, който да се произнесе с решение по него.
 Правни основания и основни доводи
 Общият съд допуснал грешка, като не приел, че Eulex има качеството на служба или агенция на Европейския съюз по смисъла на член 263 ДФЕС и като го приравнил на делегациите. Освен това по същество Общият съд е трябвало да признае наличието на извинима грешка.
 От посочените грешки при прилагане на правото произтичало нарушение на принципа на ефективна съдебна защита, насочен към пълното осъществяване на правото на защита, и представляващ необходима последица от принципа на равенство.