text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/8
 Преюдициално запитване от Rechtbank Den Haag (Нидерландия), постъпило на 20 май 2015 г. — Brite Strike Technologies Inc./Brite Strike Technologies SA
 (Дело C-230/15)
 (2015/C 254/11)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Den Haag
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brite Strike Technologies Inc.
 Ответник: Brite Strike Technologies SA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли [Конвенцията на Бенелюкс в областта на интелектуалната собственост (марки и дизайни или модели), наричана по-нататък „КБОИС“] (по-специално поради причините, посочени в точки 28 — 34 от решението на Gerechtshof Den Haag от 26 ноември 2013 г.) да се разглежда като по-късно приета конвенция, поради което член 4.6 от КБОИС не трябва да се смята за специална уредба по смисъла на член 71 от Регламент No 44/2001 (1)?
 При утвърдителен отговор на този въпрос:
 2)
 От член 22, точка 4 от Регламент No 44/2001, следва ли че както съдилищата на Белгия, така и съдилищата на Нидерландия, а и съдилищата на Люксембург имат международна компетентност да разрешат конкретния правен спор?
 3)
 При отрицателен отговор: в случай като настоящия по какъв начин следва да се определи дали международно компетентни са съдилищата на Белгия, или съдилищата на Нидерландия, или съдилищата на Люксембург? Може ли, за да се определи (по-точно) кой съд е международно компетентен (въпреки всичко), да бъде приложен член 4.6 от КБОИС?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (OB L 12, 16.1.2001г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/27
 Жалба, подадена на 21 юни 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-57/13)
 (2013/C 226/37)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се определя бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията в приложение на новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ), и на решението, с което се отхвърля жалбата му, подадена по административен ред.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 8 януари 2013 г. с което се изчислява бонусът към пенсионните права, придобити от жалбоподателя преди постъпването му на служба в Комисията;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението, с което се отхвърля жалбата му от 12 март 2013 г., подадена по административен ред, с която жалбоподателят иска да се приложат ОРИ и актюерските ставки, действащи към момента, в който е направил искането за прехвърляне на пенсионните му права;
 —
 Комисия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/29
 Жалба, подадена на 14 декември 2010 г. — Global Steel Wire/Комисия
 (Дело T-578/10)
 2011/C 55/53
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Global Steel Wire, SA (Cerdanyola del Vallés, Испания) (представители: F. González Díaz, abogado и A. Tresandi Blanco, abogada)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени, на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз, решението на Европейската комисия от 30 септември 2010 г. за изменение на решението от 30 юни 2010 г. [C(2010) 4387 окончателен по дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане];
 —
 при условията на евентуалност, на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз, да отмени член 2 от решението на Европейската комисия от 30 септември 2010 г. за изменение на решението от 30 юни 2010 г. [C(2010) 4387 окончателен по дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане], доколкото същият представлява нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, тъй като не продължава допълнителния срок за плащане на глобата на GSW, и поради липса на мотиви, и
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като изложените по дело T-575/10 Moreda-Riviere Trefilerías/Комисия.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/14
 Решение на Съда (десети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Sonos Europe BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-84/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Регламент (ЕИО) No 2658/87 - Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Позиции 8517, 8518, 8519, 8527 и 8543 - Самостоятелен апарат, проектиран да получава, приема и възпроизвежда стрийминг на цифрови аудиофайлове под формата на усилен звуков сигнал))
 (2016/C 156/19)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sonos Europe BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Диспозитив
 Комбинираната номенклатура, представляваща приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен последователно с Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 г. и с Регламент (ЕО) No 948/2009 на Комисията от 30 септември 2009 г., следва да се тълкува в смисъл, че като се вземе предвид преценката на запитващата юрисдикция на всички фактически обстоятелства, с които тя разполага, самостоятелен апарат, проектиран да получава, приема и възпроизвежда стрийминг на цифрови аудиофайлове под формата на усилен звуков сигнал, какъвто е разглежданият в главното дело апарат, трябва да бъде класиран в тарифна позиция 8519 от тази номенклатура
 (1) ОВ C 146, 4.5.2015 г.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/16
 Жалба, подадена на 15 април 2011 г. — Otero González/СХВП — Apli-Agipa (AGIPA)
 (Дело T-219/11)
 2011/C 194/25
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател José Luis Otero González (Барселона, Испания) (представител: г-жа S. Correa, abogada)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Apli-Agipa SAS (Дорман, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на втори апелативен състав от 14 февруари 2011 г. по преписка R 0556/2010-2 що се отнася до частичното приемане на следните стоки: „фотографии; канцеларски лепила и лепила за домакински цели; четки за рисуване; пишещи машини и канцеларско оборудване (с изключение на мебели); учебни материали (с изключение на апарати); пластмасови материали за опаковки (които не са включени в други класове); печатарски букви; клишета“;
 —
 да отхвърли заявката за марка на Общността No 5.676.721 „AGIPA“ относно всички стоки от клас 16;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: APLI-AGIPA S.A.S.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AGIPA“ (заявка за регистрация No 5.676.721) за стоки от клас 16
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанска словна марка „AGIPA“ (No 2.216.879) и испанска фигуративна марка, сдържаща словния елемент „a — agipa“ (No 1.269.511), и двете регистрирани за стоки от клас 16
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: частично уважава жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/17
 Преюдициално запитване, отправено от Polimeles Protodikeio Athinon (Гърция) на 8 август 2011 г. — Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH/DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
 (Дело C-414/11)
 2011/C 298/30
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Polimeles Protodikeio Athinon
 Страни в главното производство
 Ищци: Daiichi Sankyo Co. Ltd, Sanofi-Aventis Deutschland GmbH
 Ответник: DEMO, Anonimos Biomixaniki kai Emporiki Etairia Farmakon
 Преюдициални въпроси
 1.
 Част ли е член 27 от Споразумението ТРИПС, определящ рамките на закрила на патентите, от материя, относно която компетентност преди всичко имат държавите членки, и при утвърдителен отговор, могат ли самите държави членки да признаят непосредственото действие на цитираната разпоредба и възможно ли е националният съд да я приложи пряко, при спазване на предвидените от националното право изисквания?
 2.
 Могат ли да бъдат предмет на патентоване по смисъла на член 27 от Споразумението ТРИПС химическите и фармацевтичните продукти, които отговарят на изискванията за издаване на патент, и при утвърдителен отговор, какъв е обхватът на тяхната закрила?
 3.
 По смисъла на членове 27 и 70 от Споразумението ТРИПС, ползват ли се патентите — за които се прилага резервата по член 167, алинея втора от Мюнхенската конвенция от 1973 г., издадени са преди 7 февруари 1992 г., т.е. преди Споразумението да влезе в сила, във връзка с откриването на фармацевтични продукти, но поради въпросната резерва са предоставяли закрила само за метода, по който са произведени споменатите продукти — от предвидената закрила за всички патенти съгласно Споразумението ТРИПС, и при утвърдителен отговор, какви са обхватът и съдържанието на закрилата; т.е. след влизането в сила на Споразумението защитени ли са и самите фармацевтични продукти или защитен продължава да бъде единствено методът за тяхното производство, или пък трябва да се прави разграничение в зависимост от съдържанието на патентната заявка, а именно — в зависимост от това дали от описанието на изобретението и свързаните с него претенции е видно, че целта на заявката е от самото начало да бъде защитен продукт или метод за производство, или и двете?


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/38
 Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — Corsica Ferries France/Комисия
 (Дело T-565/08)
 (2009/C 55/68)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Corsica Ferries France SAS (Бастия, Франция) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 настоящата жалба да се обяви за допустима,
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 8 юли 2008 година относно помощта за преструктуриране, която Франция възнамерява да приведе в изпълнение в полза на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM);
 —
 да се осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2008) 3182 окончателен на Комисията от 8 юли 2008 година, с което Комисията приема:
 —
 че изплатената от Френската република на Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (наричано по-нататък „SNCM“) компенсация в размер на 53,48 милиона евро за задължение за обществена услуга представлява неправомерна, но съвместима с общия пазар държавна помощ,
 —
 че отрицателната продажна цена на SNCM от 158 милиона евро, предприетите от Compagnie Générale Maritime et Financière (наричана по-нататък „CGMF“) социални мерки на стойност 38,5 милиона евро в полза на заетите лица и съвместната и едновременна рекапитализация на SNCM от CGMF в размер на 8,75 милиона евро не представляват държавни помощи, и
 —
 че помощта за преструктуриране в размер на 15,81 милиона евро, която Френската република е привела в действие в полза на SNCM, представлява неправомерна, но съвместима с общия пазар държавна помощ.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания, изведени от:
 —
 непълнота на мотивите и нарушение на правото на защита на жалбоподателя и на правото на ефективно средство за съдебна защита, доколкото в обжалваното решение били прикрити доста значителен брой данни и сведения, което не позволило на жалбоподателя да разбере неговото съдържание, мотиви и обхват,
 —
 нарушение на членове 87 и 88 EО и на правилата за тяхното прилагане, по-специално на Общностните насоки за спасяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, резултат от погрешна и/или непълна преценка по отношение на вноската в капитала от 53,48 милиона евро като компенсация за обществена услуга, на прехвърлянето на SNCM с отрицателна продажна цена от 158 милиона евро, на вноската в капитала на CGMF в размер на 8,75 милиона евро, на социалните мерки на стойност 38,5 милиона евро и на остатъка от 22,5 милиона евро, нотифициран като помощи за преструктуриране.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/31
 Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — National Iranian Tanker Company/Съвет
 (Дело T-565/12) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Адаптиране на действието на отмяната във времето))
 2014/C 282/40
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: National Iranian Tanker Company (Техеран, Иран) (представители: R. Chandrasekera, S. Ashley, C. Murphy, solicitors, M. Lester, barrister, и D. Wyatt, QC)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert и M. Bishop)
 Предмет
 Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58), доколкото наименованието на жалбоподателя е включено в списъка, съдържащ се в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), и от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16), доколкото този регламент се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него National Iranian Tanker Company се включва в приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.
 2)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото с него National Iranian Tanker Company се включва в приложение IХ към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 961/2010.
 3)
 Действието на Решение 2012/635 и на Регламент за изпълнение No 945/2012 се запазва по отношение на National Iranian Tanker Company до изтичането на срока за обжалване, посочен в член 56, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, или, ако в този срок е била подадена жалба — до отхвърлянето ѝ.
 4)
 Съветът на Европейския съюз понася освен направените от него съдебни разноски и тези на National Iranian Tanker Company.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/30
 Иск, предявен на 22 октомври 2009 г. — GL2006 Europe/Комисия и OLAF
 (Дело T-435/09)
 2010/C 11/58
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: GL2006 Europe Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представители: M. Gardenal и E. Belinguier-Raiz, lawyers)
 Ответници: Комисия на Европейските общности и Европейска служба за борба с измамите (OLAF)
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че са незаконосъобразни и недействителни извършената от Комисията през м. декември 2008 г. проверка на място, проектът за одитен доклад и окончателният одитен доклад, издадени съответно на 19 декември 2008 г. и на 25 март 2009 г. от Комисията, както и окончателното Решение на Комисията, включено в писмото от 10 юли 2009 г., с което се предвижда прекратяването на два проекта, в които участва GL2006 Europe Ltd, и дебитните известия от 7 август 2009 г., съгласно които GL2006 Europe Ltd трябва да върне на Комисията сума в размер общо на 2 258 456,31 EUR.
 —
 при условията на евентуалност и/или в допълнение, да се установи, че твърденията по същество на Комисията са необосновани,
 —
 да се постанови, че проверката на място на Комисията, одитните доклади и окончателното решение не могат да засегнат валидността на договорите на ЕО, в които участва GL2006 Europe Ltd,
 —
 да се установи, че тези договори са действителни,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск на основание на клауза за подсъдност ищецът оспорва законосъобразността на Решение на Комисията от 10 юли 2009 г., с което се прекратяват, вследствие на одитен доклад на OLAF, два сключени с ищеца договора в рамките на програмите на Общността в областта на изследванията и технологичното развитие. Ищецът оспорва и законосъобразността на дебитните известия, издадени от Комисията на 6 август 2009 г. вследствие на същия одитен доклад на OLAF, за възстановяване на направените от Комисията авансови плащания за дванадесет проекта, в които участва ищецът, и които са предмет на разследване.
 В подкрепа на исканията си ищецът излага следните доводи.
 Първо, той твърди, че извършената от Комисията проверка на място е неправомерна поради следните съображения: тя не е била предварително съобщена; продължителността ѝ била недостатъчна с оглед на тежестта на окончателното решение; разглеждането на съществените елементи не било достатъчно; Комисията нарушила правото на защита на лично пространство на ищеца; налице била грешка в правното основание, тъй като писменият протокол от проверката посочвал регламент, който вече не бил в сила.
 Второ, ищецът твърди, че одитният доклад съдържа съществени недостатъци като липса на надлежно мотивиране, тъй като той бил изготвен въз основа на непълна проверка на място, или липсата на връзка между анализа и направените в окончателния доклад изводи, което довело до нарушение на основните права на ищеца като презумпцията за невиновност.
 Трето, ищецът твърди, че окончателното решение на Комисията е неясно по отношение на санкцията, тъй като с него се предвижда прекратяването на два договора, докато съответните дебитни известия се отнасят до дванадесет договора. Ищецът също твърди, че това окончателно решение не му е било редовно съобщено.
 Освен


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/6
 Решение на Съда (трети състав) от 20 октомври 2016 г. (преюдициално запитване от Benelux Gerechtshof — Бенелюкс) — Montis Design BV/Goossens Meubelen BV
 (Дело C-169/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Индустриална и търговска собственост - Авторско право и сродни права - Директива 93/98/ЕИО - Член 10, параграф 2 - Срок на закрила - Невъзможност за възстановяване на закрилата по силата на Бернската конвенция))
 (2016/C 475/07)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Benelux Gerechtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Montis Design BV
 Ответник: Goossens Meubelen BV
 Диспозитив
 Член 10, параграф 2 във връзка с член 13, параграф 1 от Директива 93/98/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 година за хармонизиране на срока за закрила на авторското право и някои сродни права трябва да се тълкува в смисъл, че установените в Директивата срокове на закрила не се прилагат към авторски права, които първоначално са били защитени съгласно националното законодателство, но са погасени преди 1 юли 1995 г.
 Директива 93/98 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национално законодателство, което първоначално е осигурявало авторскоправна закрила за дадено произведение, както в случая в главното производство, но впоследствие, преди 1 юли 1995 г., е довело до окончателно погасяване на авторските права върху произведението поради неизпълнението на формално изискване.
 (1) ОВ C 228, 13.7.2015 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/27
 Преюдициално запитване, отправено от Oberverwaltungsgerichts für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster (Германия) на 31 август 2009 г. — Pietro Infusino/Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 (Дело C-348/09)
 2009/C 282/46
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen, Münster
 Страни в главното производство
 Ищец: Pietro Infusino
 Ответник: Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid
 Преюдициални въпроси
 Обхваща ли понятието „императивни основания, свързани с обществената сигурност“ съгласно член 28, параграф 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (1) само застрашаване на вътрешната и външната сигурност на държавата, разбирана като продължаване на съществуването на държавата с нейните институции и най-важни публичноправни служби, оцеляване на населението, външните отношения и мирното съвместно съществуване на народите?
 (1) ОВ L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56.


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/15
 Преюдициално запитване от Koophandel te Gent (Белгия), постъпило на 16 януари 2015 г. — New Valmar BVBA/Global Pharmacies Partner Health srl
 (Дело C-15/15)
 (2015/C 118/21)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Страни в главното производство
 Ищец: New Valmar BVBA
 Ответник: Global Pharmacies Partner Health srl
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 45 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на федерална единица на държава членка, каквато в случая е фламандската общност в белгийската федерална държава, която по силата на член 52 от законите от 18 юли 1966 г. за употреба на езиците по административни въпроси (Moniteur belge от 2 август 1966 г.) във връзка с член 10 от Taaldecreet от 19 юли 1973 г. (Moniteur belge от 6 септември 1973 г.) налага на всяко предприятие с основна стопанска дейност на територията на тази единица да издава фактури с трансграничен характер на официалния език на същата федерална единица, в противен случай те ще бъдат нищожни, като нищожността им трябва да бъде установена служебно от съда?


text:
 19.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/18
 Жалба, подадена на 24 ноември 2010 г. от Usha Martin Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 9 септември 2010 г. по дело Usha Martin Ltd/Съвет на европейския съюз и Европейска комисия, T-119/06
 (Дело C-552/10 P)
 2011/C 55/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Usha Martin Ltd (представители: V. Akritidis, Δικηγόρος, Y. Melin, avocat, E. Petritsi, Δικηγόρος)
 Други страни в производството: Съвет на европейския съюз, Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 1.
 Да се отмени посоченото по-горе решение на Общия съд (пети състав) от 9 септември 2010 г. по дело T-119/06 в неговата цялост,
 2.
 да се допусне жалбата, като Съдът постанови окончателно решение по нея:
 а)
 в полза на отмяната на решението на Комисията от 22 декември 2005 година за изменение на Решение 1999/572/ЕО на Комисията за приемане на гаранции, предложени във връзка с антидъмпинговата процедура относно вноса на стоманени телени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (1) („обжалваното решение“), доколкото то се отнася до жалбоподателя, и доколкото с това решение се оттегля гаранция относно минималните цени, които са били в сила по-рано и
 б)
 в полза на отмяната на Регламент (ЕО) No 121/2006 на Съвета от 23 януари 2006 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1858/2005 относно въвеждане на окончателни антидъмпингови мита върху вноса на стоманени въжета и кабели с произход, inter alia, от Индия (2) („обжалваният регламент“), доколкото той се отнася до жалбоподателя и привежда в действие обжалваното решение, с което се оттегля гаранция относно минималните цени, които са били в сила по-рано за жалбоподателя,
 или, при условията на евентуалност, да се върне делото на Общия съд.
 3.
 да се осъдят Съветът и Комисията да понесат, освен направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на жалбоподателя по обжалване в рамките на настоящото производство и на производството пред Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че в точки 44—56 от обжалваното решение Общият съд е допуснал грешки при прилагане на правото, по-специално, като постановява, че законосъобразността на решението на Комисията да се оттегли приемането на гаранция не може, като такова, да се оспори предвид принципа на пропорционалност, приемайки погрешно, че: i) принципът на пропорционалност не се прилага към решението да се оттегли гаранция, защото подобно решение e равностойно на налагането на антидъмпингови мита per se и ii) всяко нарушение на гаранция е само по себе си достатъчно, за да доведе до нейното оттегляне, без подобно оттегляне да бъде предмет на принципа на пропорционалност.
 Жалбоподателят твърди също, че Общият съд неправилно е преценил фактите по делото и сериозно ги е изопачил, приемайки, че „е безспорно, че жалбоподателят е нарушил разглежданата гаранция“, доколкото това твърдение погрешно създава впечатлението, че жалбоподателят е признал, че е нарушил гаранцията, което той отхвърля по смисъла на член 8 от основния антидъмпингов регламент.
 Жалбоподателят твърди, че Общият съд погрешно е стигнал до извода, че законосъобразността на оттеглянето на гаранцията не може да се оспори предвид принципа на пропорционалност с мотива, че или всяко нарушение е достатъчно,


text:
за да доведе до оттеглянето, или приравнявайки мярката за оттегляне на мярка за налагане на антидъмпингови мита. Всъщност Общият съд неправилно приема, че принципът на пропорционалност никога не се прилага на равнището на оттегляне на гаранцията и не прилага критерия за „явно неподходяща“ мярка, противно на установената практика на европейските юрисдикции и противно на първоначалните наблюдения в обжалваното решение, по-специално на тези в точки 44—47 от него. Общият съд неправилно стига до извода, че законосъобразността на оттеглянето на гаранцията не може да се оспори, като такова, по силата на общия принцип на пропорционалност. В допълнение към това, като постановява неправилно, че е безспорно, че жалбоподателят е нарушил разглежданата гаранция, приемайки, че е налице нарушение на гаранция по смисъла на член 8, параграф 9 от основния антидъмпингов регламент, Общият съд явно е изопачил фактите, както те са изложени от жалбоподателя, поради което е допуснал грешка при прилагане на правото, неправилно преценявайки доводите му.
 (1) ОВ L 22, 2006 г., стр. 54; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 164.
 (2) OB L 22, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 136.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/56
 Иск, предявен на 7 февруари 2007 г. — Scozzaro/ЕМЕА
 (Дело F-13/07)
 (2007/C 82/119)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Salvatore Scozzaro (Broxbourne, Обединеното кралство) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (ЕМЕА)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението от 31 март 2006 г., с което изпълнителният директор на ЕМЕА отхвърля молбата на ищеца да бъде сезирана комисията по инвалидност, както и потвърждаващото го решение от 25 октомври 2006 г.
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 На 17 март 2005 г. ищецът, срочно нает служител на ЕМЕА, претърпява трудова злополука, вследствие на която вече не е в състояние да изпълнява служебните си задължения. На 14 февруари 2006 г. той е уведомен, че договорът му няма да бъде подновен след 15 октомври 2006 г. Молбата му да бъде сезирана комисията по инвалидност е отхвърлена.
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава преди всичко на нарушение на член 31, параграф 1 и на член 33, параграф 1 от Условията за работа на другите служители на Общностите (УРС), така както ги тълкува Съдът на публичната служба в решението си от 16 януари 2007 г., Gesner/СХВП (F-119/05, все още непубликувано в Сборника).


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/55
 Жалба, подадена на 9 декември 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-138/14)
 (2015/C 034/68)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: S. Orlandi, адвокат)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което решение се прилагат новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се обяви за незаконосъобразен член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника,
 —
 да се отмени решението от 17 февруари 2014 г., в което се предвижда годините осигурителен стаж, признати в рамките на пенсионно-осигурителната схема на институциите на Европейския съюз при прехвърляне на пенсионните му права в тази схема, да се изчисляват съгласно Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника от 3 март 2011 г.,
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/22
 Жалба, подадена на 14 май 2012 г. от H-Holding AG срещу определението, постановено от Общия съд (шести състав) на 2 март 2012 г. по дело T-594/11, H-Holding AG/Европейска комисия
 (Дело C-235/12 P)
 2013/C 114/32
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: H-Holding AG (представител: R. Závodný, advokát)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 С Решение от 28 февруари 2013 г. Съдът на Европейския съюз (седми състав) отхвърля подадената жалба и постановява, че жалбоподателят следва да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 18.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/3
 Решение на Съда (втори състав) от 14 март 2013 г. — Европейска комисия/Ирландия
 (Дело C-108/11) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - ДДС - Намалена ставка - Доставки на хрътки и коне, които не са предназначени за приготвяне или производство на храни за употреба от човека или от животни; наемане на коне и услуги по осеменяване - Директива 2006/112/ЕО - Нарушение на членове 96 и 98 във връзка с приложение III, и на член 110)
 2013/C 141/04
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Soulay)
 Ответник: Ирландия (представители: E. Creedon, M. Collins, N. Travers и D. O'Hagan)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues и J.-S. Pilczer)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 96 и 98 (във връзка с приложение III), и на член 110 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Национално законодателство, което прилага намалена ставка по отношение на доставките на хрътки и коне, които не са предназначени за приготвянето или производството на храни за потребление от човека или от животни, по отношение на наемането на коне и по отношение на някои услуги по осеменяване
 Диспозитив
 1.
 Като прилага намалена ставка на данък върху добавената стойност от 4,8 % спрямо доставките на хрътки и коне, които не са предназначени за приготвяне на храни, спрямо наемането на коне и спрямо някои услуги по осеменяване, Ирландия не е изпълнила задълженията си по членове 96 и 98 във връзка с приложение III, и по член 110 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност.
 2.
 Осъжда Ирландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Осъжда Френската република да понесе направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/10
 Преюдициално запитване от Cour de cassation (Франция), постъпило на 15 декември 2016 г. — Conseils et mise en relations (CMR) SARL/Demeures terre et tradition SARL
 (Дело C-645/16)
 (2017/C 070/16)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Conseils et mise en relations (CMR) SARL
 Ответник: Demeures terre et tradition SARL
 Преюдициален въпрос
 Приложим ли е член 17 от Директива 86/653/ЕИО (1) на Съвета от 18 декември 1986 година относно координирането на правото на държавите членки, свързано с дейността на самостоятелно заетите търговски представители, когато договор за търговско представителство е прекратен по време на предвидения в него срок за изпитване?
 (1) ОВ L 382, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 176.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/30
 Жалба, подадена на 31 март 2011 г. — Seka Yapo и др./Съвет
 (Дело T-192/11)
 2011/C 152/54
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Anselme Seka Yapo (Абиджан, Кот д’Ивоар), Brouha Nathanaël Ahouma (Абиджан), Blé Brunot Dogbo (Абиджан), Gagbei Faussignaux Vagba (Абиджан), Georges Guiai Bi Poin (Абиджан), Affro (Абиджан), Kassaraté Tiapé (Абиджан) и Philippe Mangou (Абиджан)) (представител: J.-C. Tchikaya, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар, и Регламент (ЕC) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар, в частта им, която се отнася до жалбоподателите;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи, посочени от жалбоподателите, са по същество идентични или сходни с посочените по дело Т-118/11, Attey/Съвет.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/36
 Жалба, подадена на 18 март 2011 г. — Voss of Norway/СХВП — Nordic Spirit (триизмерна „бутилка“)
 (Дело T-178/11)
 2011/C 145/61
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Voss of Norway ASA (Осло, Норвегия) (представители: F. Jacobacci и B. La Tella, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nordic Spirit AB (pubI) (Стокхолм, Швеция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 януари 2011 г. по преписка R 785/2010-1 и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: триизмерна марка, представляваща „бутилка“ за стоки от класове 32 и 33 — заявка за регистрация като марка на Общността No 3156163
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Основание на искането за обявяване на недействителност: страната, която иска обявяването на недействителност, се позовава на абсолютни основания за недействителност съгласно член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета и на това, че в съответствие с член 52, параграф 1, буква б) от същия регламент притежателят на марката на Общността е бил недобросъвестен при подаване на заявката.
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: обявява регистрацията на марката на Общността за недействителна.
 Изложени правни основания: нарушение на членове 75 и 99, и на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, както и нарушение на правило 37, буква б), точка iv от Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията, доколкото апелативният състав е (i) допуснал грешка в своите мотиви, като ги е основал на ново изискване за установяване на действителността на триизмерни марки, по което жалбоподателят не е имал възможност да представи становище; (ii) обърнал е тежестта на доказване в нарушение на принципа за справедлив съдебен процес; (iii) неправилно е изтълкувал и приложил член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността и (iv) силно е изопачил обстоятелствата, за да достигне до погрешен извод.


text:
 23.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/12
 Решение на Общия съд от 5 февруари 2015 г. — Aer Lingus/Комисия
 (Дело T-473/12) (1)
 ((„Държавни помощи - Ирландски данък върху пътниците, ползващи въздушен транспорт - Намалена ставка за дестинациите, намиращи се на разстояние най-много 300 km от летище Дъблин - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с вътрешния пазар и се разпорежда нейното възстановяване - Предимство - Селективен характер - Определяне на бенефициерите на помощта - Член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999 - Задължение за мотивиране“))
 (2015/C 096/15)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aer Lingus Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: K. Bacon, D. Scannell, D. Bailey, barristers, и A. Burnside, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и T. Maxian Rusche)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Ирландия (представители: E. Creedon, A. Joyce и J. Quaney, подпомагани от E. Regan, SC, и B. Doherty, barrister)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2013/199/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно дело за държавна помощ SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Диференцирани данъчни ставки върху пътуване с въздушен транспорт, приведени в действие от Ирландия (ОВ L 119, 2013 г., стр. 30).
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 4 от Решение 2013/199/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 г. относно дело за държавна помощ SA.29064 (11/C, ex 11/NN) — Диференцирани данъчни ставки върху пътуване с въздушен транспорт, приведени в действие от Ирландия, тъй като с него се разпорежда възстановяването на помощта от бенефициерите в размер, определен на 8 EUR в съображение 70 от посоченото решение.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и половината от разноските, направени от Aer Lingus Ltd.
 4)
 Aer Lingus понася половината от направените от него съдебни разноски.
 5)
 Ирландия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/10
 Решение на Съда (втори състав) от 11 май 2017 г. (преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny — Полша) — Minister Finansów/Posnania Investment SA
 (Дело C-36/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Данъчни въпроси - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 2, параграф 1, буква а) - Член 14, параграф 1 - Облагаеми сделки - Понятие „възмездна доставка на стоки“ - Прехвърляне на недвижим имот в полза на държавата или в полза на единица на местното самоуправление с цел погасяване на данъчно задължение - Изключване))
 (2017/C 239/12)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: Posnania Investment SA
 Диспозитив
 Член 2, параграф 1, буква а) и член 14, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че прехвърлянето на собствеността върху недвижим имот от данъчнозадължено за целите на ДДС лице в полза на държава членка или в полза на единица на местното самоуправление в държава членка с цел погасяване на просрочено данъчно задължение, както в случая в главното производство, не представлява възмездна доставка на стоки, подлежаща на облагане с данък върху добавената стойност.
 (1) ОВ C 145, 25.4.2016 г.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/7
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Bucureşti (Румъния), постъпило на 24 септември 2014 г. — SC Star Storage SA/Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)
 (Дело C-439/14)
 (2014/C 448/09)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Bucureşti
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC Star Storage SA
 Ответник: Institutul Naţional de Cercetare-Dezvoltare în Informatică (INCDI)
 Преюдициален въпрос
 Следва ли разпоредбите на член 1, параграф 1, трета алинея и параграф 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (1), изменена с Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 г. (2) да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба, с която достъпът до обжалване на решенията на възложителя се обуславя от задължителното предварително внасяне на „гаранция за добросъвестност“ като съдържащата се в членове 2711 и 2712 от [Ordonanța de urgență a Guvernului (Извънредно постановление на правителството)] No 34/2006 г.?
 (1) Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).
 (2) Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (Текст от значение за ЕИП) (ОВ L 335, стр. 31).


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/30
 Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Cementos Portland Valderrivas/Комисия
 (Дело T-296/11) (1)
 ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Достатъчно сериозни улики - Съдебен контрол - Пропорционалност))
 2014/C 135/36
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Cementos Portland Valderrivas, SA (Памплона, Испания) (представители: L. Ortiz Blanco, A. Lamadrid de Pablo и N. Ruiz García, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes и C. Hödlmayr, подпомагани от A. Rivas, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията C (2011) 2368 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Cementos Portland Valderrivas, SA да заплати съдебните разноски, включително разноските по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/2
 Определение на Съда от 13 септември 2012 г. — Total SA, Elf Aquitaine SA/Европейска комисия
 (Дело C-495/11 P) (1)
 (Обжалване - Регламент (ЕО) No 1/2003 - Конкуренция - Картел - Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност - Явно погрешно тълкуване - Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности - Задължение за мотивиране)
 2013/C 101/03
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Total SA, Elf Aquitaine SA (представители: E. Morgan de Rivery и A. Noël-Baron, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Gencarelli, P. Van Nuffel и V. Bottka)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Общия съд (шести разширен състав) от 14 юли 2011 г. по дело Total и Elf Aquitaine/Комисия (T-190/06), с което Общият съд отхвърля искането за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по прилагане на член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за създаване на ЕИП (Дело COMP/38.620 — Водороден пероксид и перборат) — Конкуренция — Картел — Нарушение на принципите на предоставена компетентност и на пропорционалност — Явно погрешно тълкуване — Нарушение на правото на защита и на принципите на справедливост и равни процесуални възможности — Задължение за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Total SA и Elf Aquitaine SA да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 355, 3.12.2011 г.


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/5
 Преюдициално запитване, отправено от Riigikohus (Естония) на 12 декември 2012 г. — Sintax Trading OÜ/Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
 (Дело C-583/12)
 2013/C 55/07
 Език на производството: естонски
 Запитваща юрисдикция
 Riigikohus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в първоинстанционното производство и ответник по касационната жалба: Sintax Trading OÜ
 Ответник в първоинстанционното производство и касатор: Maksu- ja Tolliameti Põhja maksu- ja tollikeskus
 Встъпила страна: OÜ Acerra
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли посочената в член 13, параграф 1 от Регламент No 1383/2003 (1)„процедура [, чиято цел е да се установи] дали е имало нарушение на право върху интелектуалната собственост“ да се води и от митническата служба или уреденият в глава III от Регламента „компетент[ен] орган, който да се произнесе [по същество]“ трябва да е отделен от митническите органи?
 2.
 В съображение 2 от Регламент No 1383/2003 като цел на регламента се посочва закрилата на потребителите, а съгласно съображение 3 следва да се въведе подходяща процедура, позволяваща на митническите органи да прилагат възможно най-строго забраната за въвеждането на митническата територия на Общността на стоки, нарушаващи правата върху интелектуалната собственост, без при това да се създават спънки пред свободата на законната търговия, посочена в съображение 2 от този регламент и в съображение 1 от Регламент (ЕО) No 1891/2004 (2) за неговото прилагане. Съвместимо ли е с тези цели установените в член 17 от Регламент No 1383/2003 мерки да се прилагат само ако титулярят на правата започне посочената в член 13, параграф 1 процедура за установяване на нарушение на право върху интелектуална собственост, или с оглед на възможно най-успешното постигане на посочените цели митническият орган също трябва да разполага с възможността да започне съответната процедура?
 (1) Регламент (ЕО) No 1383/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуална собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 196, стр. 7; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 16, стр. 18).
 (2) Регламент (ЕО) No 1891/2004 на Комисията от 21 октомври 2004 година за определяне на правилата за прилагане на Регламент (ЕО) No 1383/2003 на Съвета относно намесата на митническите органи по отношение на стоки, за които се подозира, че нарушават някои права върху интелектуалната собственост, както и относно мерките, които следва да се вземат по отношение на стоки, нарушаващи някои права върху интелектуалната собственост (ОВ L 328, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 17, стр. 58).


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/38
 Решение на Общия съд от 9 юни 2016 г. — Growth Energy и Renewable Fuels Association/Съвет
 (Дело T-276/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на биоетанол с произход от Съединените щати - Окончателно антидъмпингово мито - Жалба за отмяна - Сдружение - Липса на пряко засягане на членовете - Недопустимост - Антидъмпингово мито за цялата страна - Индивидуално третиране - Представителна извадка - Право на защита - Недопускане на дискриминация - Задължение за полагане на грижа))
 (2016/C 270/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Growth Energy (Вашингтон, окръг Колумбия, САЩ), и Renewable Fuels Association (Вашингтон) (представители: първоначално P. Vander Schueren, впоследствие P. Vander Schueren и M. Peristeraki, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от B. Byrne, solicitor, и G. Berrisch, адвокат, впоследствие от R. Bierwagen и C. Hipp, адвокати)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и T. Maxian Rusche) и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol (представители: O. Prost и A. Massot, адвокати)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати (ОВ L 49, стр. 10), доколкото се отнася до жалбоподателите и техните членове.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 157/2013 на Съвета от 18 февруари 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на биоетанол с произход от Съединените американски щати в частта, отнасяща се до Patriot Renewable Fuels LLC, Plymouth Energy Company LLC, POET LLC и Platinum Ethanol LLC.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Growth Energy и Renewable Fuels Association, Съветът на Европейския съюз, Европейската комисия и ePURE, de Europese Producenten Unie van Hernieuwbare Ethanol, понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 226, 3.8.2013 г.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/28
 Жалба, подадена на 28 декември 2015 г. — Labeyrie/СХВП — Delpeyrat (Изображение на редици от светли рибки на тъмен фон)
 (Дело T-767/15)
 (2016/C 078/39)
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Labeyrie (Сен Жеур дьо Марен, Франция) (представител: A. Lecomte, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Delpeyrat (Сен Пиер дю Мон, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността (Изображение на редици от светли рибки на тъмен фон) — марка на Общността No 3 916 533
 Производство пред СХВП: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 15 октомври 2015 г. по преписка R 2694/2014-1.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото с него се потвърждава решението на отдела по отмяна на СХВП, което прекратява правата на дружеството LABEYRIE върху марка на Общността No 3 916 533 за обозначаване на риби,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009, тълкуван във връзка с член 1, параграф 1, буква а) от същия регламент и с правило 22 и правило 40 от Регламент No 2868/95.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/26
 Иск, предявен на 14 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-17/09)
 (2009/C 69/48)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: B. Schima и C. Zadra)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 8 във връзка с дялове III—VI от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (1) поради факта, че град Бон и Müllverwertungsanlage Bonn GmbH са възложили обществена поръчка за услуги за обезвреждането на биоразградими и зелени отпадъци, без да се провежда официална европейска процедура по възлагане на обществена поръчка с отправяне на покана за представяне на оферти;
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Предмет на настоящия иск е възмезден договор за услуги за обезвреждането на биоразградими и зелени отпадъци, сключен между град Бон, Müllverwertungsanlage Bonn GmbH (наричано по-нататък: „MVA GmbH“), от една страна, и частноправното дружество за обезвреждане на отпадъци EVB Entsorgung und Verwertung Bonn GmbH & Co. KG (наричано по-нататък: „EVB“), от друга страна. MVA GmbH е общинско дружество, чиито капитал е притежаван: 93,46 % от Stadtwerke Bonn GmbH — дъщерно дружество, притежавано изцяло от град Бон — и 6,54 % пряко от град Бон. Съгласно този договор EVB се задължава, от една страна, да събира, да сортира предварително и да доставя домакински отпадъци с цел обезвреждането им в съоръжението за оползотворяване в град Бон и от друга страна, да обезврежда в своите съоръжения за компостиране биоразградимите и зелените отпадъци, събрани на територията на град Бон срещу заплащане на годишно възнаграждение в размер на 6 милиона DEM.
 Въпреки че разглежданият договор за обезвреждане представлява обществена поръчка за услуги по смисъла на член 1, буква a) от Директива 92/50/EИО, той е сключен пряко с EVB, без да се провежда официална европейска процедура за възлагане на обществена поръчка и без да се отправя покана за представяне на оферти. Договорът се отнася до предоставянето на услуги по обезвреждане на отпадъци по смисъла на категория 16 от приложение I A към посочената директива, като по този начин се надхвърля съществено приложното поле на директивата.
 Противно на становището на федералното правителство, не е от голямо значение дали освен услугите по компостиране договорът обхваща и други услуги, предоставяни от града или от MVA GmbH, след възлагане от страна на EVB. Напротив от решаващо значение е, че по силата на договора на EVB се възлагат задължения спрямо града за предоставянето на услуги по компостиране срещу възнаграждение. Освен това не може да се твърди, че услугите по компостиране представляват съвсем незначителен допълнителен аспект на договора, доколкото тези услуги са един от централните елементи на предмета на договаряне между страните и в стопанско отношение те представляват важна част от обема на разменяните услуги.
 Комисията също не може да сподели становището на федералното правителство, че по силата на член 11,


text:
параграф 3, буква б) от Директива 92/50/EИО град Бон имал право да възлага изпълнението на услуги по компостиране съгласно процедура на договаряне без предварителното публикуване на обявление за обществена поръчка. Съгласно практиката на Съда посочената разпоредба следва да се тълкува стриктно, при което тежестта на доказване, че действително са налице изключителните обстоятелства, обосноваващи дерогацията, се носи от този, който се позовава на разпоредбата. Тъй като федералното правителство не е изложило с подробности, че EVB притежава изключително право по отношение изпълнението на разглежданите услуги по компостиране, както и на какво правно основание почива такова право, не може да се приеме, че са налице условията за прилагане на дерогацията по член 11, параграф 3, буква б) от Директива 92/50/EИО.
 (1) ОВ L 209, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/18
 Иск, предявен на 20 май 2014 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-244/14)
 2014/C 253/23
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun и J. Hottiaux)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се постанови, че като не е транспонирала изцяло член 3, буква к), член 10, параграф 5, член 11, параграф 2, член 17, параграф 1, член 19, параграф 2, член 22, параграф 3 и член 25, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 След направения анализ на правното положение в Република Австрия Комисията е изразила съмнения относно това дали някои от разпоредбите на Директива 2004/49/ЕО (1) са правилно транспонирани. Съмненията по същество касаят разпоредбите относно сертификатите и разрешителните за безопасност, относно националния орган по безопасност, относно разследванията, относно разследващия орган и относно препоръките за безопасност.
 (1) ОВ L 164, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 14, стр. 62.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/56
 Определение на Общия съд от 5 октомври 2015 г. — Kafetzakis и др./Парламент и др.
 (Дело T-38/14) (1)
 ((Иск за установяване на неправомерно бездействие и иск за обезщетение - Преструктуриране на гръцкия публичен дълг - Участие на частния сектор - Вреда, настъпила поради намаляване на вземанията, възникнали от обезщетения при уволнение - Декларации на държавните и правителствени ръководители от еврозоната и институциите на Съюза - Декларация на Еврогрупата - Липса на уточнение на причинно-следствената връзка с твърдяната вреда - Недопустимост))
 (2015/C 389/63)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: Georgios Kafetzakis (Атина, Гърция) и други 102 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представител: C. Papadimitriou, адвокат)
 Ответници: Европейски парламент (представители: A. Troupiotis и L. Visaggio); Европейски съвет; Еврогрупа; Съвет на Европейския съюз (представители: A. de Gregorio Merino, M. Balta и E. Dumitriu-Segnana); Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis, J.-P. Keppenne и B. Smulders); и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: P. Papapaschalis и P. Senkovic)
 Предмет
 От една страна, иск за установяване на неправомерно бездействие от страна на ответниците за приемане на необходимите законодателни мерки за освобождаване на притежаваните от жалбоподателите облигации в качеството им на уволнени служители на Olympiaki Aeroporia от плана за участие на частния сектор в програмата за финансиране на дълга (PSI), с който се намалява стойността на дълга на гръцката държава, както и, от друга страна, иск за обезщетение на твърдяната вреда, претърпяна от жалбоподателите вследствие това неправомерно бездействие.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жабата.
 2)
 Осъжда Georgios Kafetzakis и другите 102 жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 292, 1.9.2014 г.


text:
 4.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/8
 Решение на Съда (втори състав) от 4 май 2016 г. — Република Полша/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-358/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Сближаване на законодателствата - Директива 2014/40/ЕС - Член 2, точка 25, член 6, параграф 2, буква б), член 7, параграфи 1—5, параграф 7, първо изречение и параграфи 12—14, както и член 13, параграф 1, буква в) - Валидност - Производство, представяне и продажба на тютюневи изделия - Забрана за пускане на пазара на тютюневи изделия с характерни вкусово-ароматни качества - Тютюневи изделия, съдържащи ментол - Правно основание - Член 114 ДФЕС - Принцип на пропорционалност - Принцип на субсидиарност))
 (2016/C 243/06)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Szwarc)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Румъния (представители: R.-H. Radu, D. M. Bulancea и A. Vacaru)
 Ответници: Европейски парламент (представители: L. Visaggio, J. Rodrigues и A. Pospíšilová Padowska), Съвет на Европейския съюз (представители: O. Segnana, J. Herrmann, K. Pleśniak и M. Simm)
 Встъпили страни в подкрепа на ответниците: Ирландия (представители: J. Quaney и M. A. Joyce, подпомагани от E. Barrington и M. J. Cooke, SC, и E. Carolan, BL), Френска република (представители: D. Colas и S. Ghiandoni), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: V. Kaye, C. Brodie и M. Holt, подпомагани от I. Rogers, QC, и S. Abram и M. E. Metcalfe, barristers), Европейска комисия (представители: M. Van Hoof, C. Cattabriga и M. Owsiany-Hornung)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 3)
 Ирландия, Френската република, Румъния, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 15.9.2014 г.


text:
 3.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 388/8
 Решение на Общия съд от 23 септември 2014 г. — Mikhalchanka/Съвет
 (Съединени дела T-196/11 и T-542/12) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Беларус - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Включване и запазване на името на жалбоподателя в списъка на засегнатите лица - Журналист - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Частична недопустимост - Право на защита - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
 2014/C 388/08
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Aliaksei Mikhalchanka (Минск, Беларус) (представител: M. Michalauskas, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: по дело T-196/11, F. Naert и M.-M. Joséphidès, по дело T-542/12, F. Naert и J.-P. Hix)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/69/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 28, стр. 40), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 84/2011 на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 28, стр. 17), на Решение за изпълнение 2011/174/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 76, стр. 72), на Регламент за изпълнение (ЕС) No 271/2011 на Съвета от 21 март 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус (ОВ L 76, стр. 13), и от друга страна, на Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно ограничителните мерки срещу Беларус (ОВ L 285, стр. 1), на Регламент (ЕС) No 1014/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за изменение на Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки спрямо Беларус (ОВ L 307, стр. 1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 307, стр. 7), в частта им, в която всички тези актове се отнасят до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отменя в частта им относно г-н A. Mikhalchanka:
 —
 Решение 2011/69/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/639/ОВППС на Съвета относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус,
 —
 Решение за изпълнение 2011/174/ОВППС на Съвета от 21 март 2011 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителните мерки срещу някои длъжностни лица на Беларус,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 271/2011 на Съвета от 21 март 2011 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки срещу президента Лукашенко и някои длъжностни лица на Беларус,
 —
 Решение 2012/642/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година относно


text:
ограничителните мерки срещу Беларус,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1017/2012 на Съвета от 6 ноември 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус.
 2)
 Не следва да се уважава искането на Съвета за запазване на правните последици във времето на обжалваните актове.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 4)
 Съветът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и съдебните разноски, направени от г-н Mikhalchanka.
 (1) ОВ C 165, 9.6.2012 г.


text:
 19.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 475/17
 Жалба, подадена на 26 октомври 2016 г. — OP/Комисия
 (Дело T-478/16)
 (2016/C 475/27)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: OP (Бон, Германия) (представител: S. Conrad, Rechtsanwalt)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени мълчаливия отказ и изричното решение на ответника от 16 и 30 септември 2016 г. (преписка No: Ares (2016) 5716994) с което отхвърля административната жалба на жалбоподателя от 17 април 2016 г. по член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 58/2003 относно законосъобразността на решение на Изпълнителна агенция на Европейския съвет за научни изследвания от 18 март 2016 г. (преписка No: Ares (2016) 1371979), получено от жалбоподателя на 28 април 2016 г., за отхвърляне на заявлението му за получаване на субсидия от 17 ноември 2015 г. (номер на заявлението 716017 — QUASIMODO) по рамковата програма „Хоризонт 2020“, работна програма на ЕНС за 2016 г. (ERC Starting Grant) и оценяването му като неподходящо,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на правото на жалбоподателя на контрол на законосъобразността на актовете на Изпълнителна агенция на Европейския съвет за научни изследвания чрез ответника, тъй като ответникът не се е произнесъл по административната жалба на жалбоподателя в предвидения в член 22, параграф 1, алинея 3 от Регламент (ЕО) No 58/2003 (1) срок.
 2.
 Второ основание: незаконосъобразно отхвърляне на заявлението на жалбоподателя за получаване на субсидия
 Жалбоподателят твърди, че отхвърлянето на административната жалба на жалбоподателя е незаконосъобразно и поради това, че решението на Изпълнителна агенция на Европейския съвет за научни изследвания, с което се отхвърля заявлението на жалбоподателя за получаване на субсидия, само по себе си е незаконосъобразно.
 (1) Регламент (ЕО) No 58/2003 на Съвета от 19 декември 2002 година относно установяването на статута на изпълнителните агенции, отговарящи за някои задачи по управлението на програмите на Общността (ОВ 2003, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 8, стр. 256).


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/33
 Преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht (Австрия), постъпило на 31 май 2016 г. — Corbin Opportunity Fund Lp и др.
 (Дело C-309/16)
 (2016/C 335/44)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Corbin Opportunity Fund Lp, Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund Lp, Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd, RMF Financial Holdings Sàrl
 Ответник: FMA Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde
 Преюдициални въпроси
 1)
 Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) No 1093/2010 и (ЕС) No 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 1, параграф 1 и член 2, параграф 1, точка 2 от същата приложими ли са ratione temporis и ratione materiae към хипотезата на дружество в режим на преструктуриране като разглежданото в главното производство, чието преструктуриране е започнало посредством предвидени на национално ниво механизми още преди изтичане на срока за транспониране и е продължило в периода след изтичане на този срок въз основа на националните норми, които транспонират цитираната директива?
 2)
 Директива 2014/59/ЕС предоставя ли на кредиторите на такова дружество в режим на преструктуриране, които са подали до органа за преструктуриране заявление за „проверка и забрана“ на сключването на определени планирани или вече сключени правни сделки с други кредитори (например съдебна спогодба), права, за чиято защита те разполагат с достъп до административно и съдебно производство?
 (1) ОВ L 173, стр. 190.


text:
 27.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/6
 Преюдициално запитване от Judecătoria Sibiu (Румъния), постъпило на 30 април 2015 г. — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov/Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci
 (Дело C-205/15)
 (2015/C 245/08)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Judecătoria Sibiu
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov
 Ответник: Vasile Toma, Birou Executor Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 4, алинея 3 ДЕС и членове 20, 21и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че те не допускат правна уредба като съдържащата се в член 16 от Конституцията и в член 30 от Извънредно постановление No 80/2013 на правителството, която гарантира равенството пред закона единствено между физическите лица, но не и между тях и юридическите лица — публичноправни субекти, и която освобождава a priori юридическите лица — публичноправни субекти, от плащане на таксови марки и от внасяне на гаранция при достъпа до правосъдие, като същевременно поставя като условие за достъпа до правосъдие на физическите лица плащането на таксови марки/гаранции?


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/3
 Решение на Съда (разширен състав) от 11 септември 2007 г. — Maria-Luise Lindorfer/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-227/04 Р) (1)
 (Обжалване - Длъжностни лица - Прехвърляне на пенсионни права - Професионална дейност преди постъпване на служба за Европейските общности - Изчисляване на годините стаж за пенсиониране - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Общи разпоредби за привеждане в действие - Принцип за забрана на дискриминацията - Принцип за равно третиране)
 (2007/C 269/07)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Maria-Luise Lindorfer (представители: G. Vandersanden и L. Levi, avocats)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: F. Anton и M. Sims-Robertson)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Първоинстанционния съд (пети състав) от 18 март 2004 г. по дело Lindorfer/Съвет (T-204/01), с което се отхвърля искът за отмяна на решението на Съвета от 3 ноември 2000 г., в което се изчисляват годините стаж за пенсиониране на жалбоподателката след прехвърлянето към общностната схема на фиксираната сума за откупуване на пенсионните права, придобити от нея на основание на австрийската схема
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 18 март 2004 г. по дело Lindorfer/Съвет (T-204/01), доколкото с него се отхвърля искът на г-жа Lindorfer с довода, че не е налице дискриминация, основана на пола.
 2)
 Отменя решението на Съвета на Европейския съюз от 3 ноември 2000 г., с което се изчислява броят на годините стаж за пенсиониране на г жа Lindorfer.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 4)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски пред двете инстанции.
 (1) ОВ C 190, 24.7.2004 г.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/34
 Жалба, подадена на 14 февруари 2013 г. — LG Electronics/Комисия
 (Дело T-91/13)
 2013/C 108/83
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Корея) (представители: G. van Gerven и T. Franchoo, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло или частично член 1, параграф 1, буква г), член 1, параграф 2, буква ж), член 2, параграф 1, букви г) и д) и член 2, параграф 2, букви г) и д) от Решение C(2012) 8839 окончателен на Европейската комисия от 5 декември 2012 г. по преписка COMP/39.437 — Тръби за телевизорни и компютърни екрани, доколкото се отнасят до жалбоподателя, и/или
 —
 да намали глобите, наложени на жалбоподателя в член 2, параграф 1, букви г) и д) и член 2, параграф 2, букви г) и д) от обжалваното решение,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага осем правни основания.
 Основание съгласно член 263 ДФЕС, с което се цели отмяна на членове 1 и 2 от обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя:
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на правото на защита на жалбоподателя (съществено процесуално нарушение), тъй като LG Philips Displays (наричано по-нататък „LPD“) не е допуснато да участва в производството като ответник.
 Основания, с които се цели (частичната) отмяна на членове 1 и 2 от обжалваното решение съгласно член 263 ДФЕС и съответно намаление на глобите на жалбоподателя съгласно член 261 ДФЕС:
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1), нарушение на принципа на личната отговорност и явна грешка в преценката, тъй като е установена отговорност на жалбоподателя за нарушения, извършени от LPD.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на член 25 от Регламент (ЕО) No 1/2003, тъй като в обжалваното решение се установява отговорността на жалбоподателя за каквито и да са действия, предшестващи 1 юли 2001 г.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС и на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003, нарушение на член 296 ДФЕС и нарушение на принципа на равно третиране, тъй като обжалваното решение включва преките продажби в ЕИП под формата на преработени продукти (наричани по-нататък „TPDS“) в изчисляването на глобата, наложена на жалбоподателя.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003, нарушение на принципа на личната отговорност, явна грешка в преценката, нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като в обжалваното решение се установява отговорността на жалбоподателя за наложената глоба, основана на направените от Philips TPDS.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 296 ДФЕС, явна грешка в преценката и нарушение на принципите на равно третиране и добра администрация, тъй като обжалваното решение: i) не посочва достатъчно мотиви за невключването на TPDS за Samsung, и/или ii) произволно


text:
включва или изключва TPDS, довеждайки до неравно третиране между жалбоподателя и Samsung.
 7.
 Седмото правно основание е изведено от нарушение на член 101 ДФЕС, член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003 и принципите на равно третиране и добра администрация, тъй като: i) обжалваното решение не е адресирано до LPD и дъщерните дружества на LPD, които са участвали в нарушенията, докато то е било адресирано до друго съвместно предприятие заедно с неговите дружества майки, и ii) тъй като други дружества майки в същото положение като жалбоподателя не са били адресати на обжалваното решение.
 Основание, базирано на пълната юрисдикция на Общия съд съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент (ЕО) No 1/2003:
 8.
 С осмото правно основание жалбоподателят иска Общият съд да упражни пълната си юрисдикция, за да намали глобата му, тъй като е прекалено висока и непропорционална.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция,предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/18
 Решение на Съда (трети състав) от 12 декември 2013 г. (преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) — Обединено кралство) — Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd/Sanofi
 (Дело C-443/12) (1)
 (Лекарствени продукти за хуманна употреба - Сертификат за допълнителна закрила - Регламент (ЕО) No 469/2009 - Член 3 - Условия за получаване на този сертификат - Последователно пускане на пазара на два лекарствени продукта, които се състоят изцяло или частично от една и съща активна съставка - Комбинация от активни съставки, една от които вече е пусната на пазара под формата на лекарствен продукт с една-единствена активна съставка - Възможност за получаване на няколко сертификата въз основа на един и същи патент и на две разрешения за пускане на пазара)
 2014/C 52/30
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Ищци: Actavis Group PTC EHF, Actavis UK Ltd
 Ответник: Sanofi
 в присъствието на: Sanofi Pharma Bristol-Myers Squibb SNC
 Предмет
 Преюдициално запитване — High Court of Justice (Chancery Division) — Тълкуване на член 3, букви а) и в) от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стр. 1) — Условия за получаване на сертификата за допълнителна закрила — Понятие „продукт, защитен с основен патент, който е в сила“ — Критерии — Възможност за предоставяне на сертификата за всеки лекарствен продукт в случай на патент, който обхваща няколко лекарствени продукта
 Диспозитив
 При обстоятелства като разглежданите в главното производство, при които въз основа на патент за закрила на нова активна съставка и на разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт, в който тя е единствената активна съставка, притежателят на патента вече е получил за тази активна съставка сертификат за допълнителна закрила, който му позволява да се противопостави на употребата на съставката самостоятелно или в комбинация с други активни съставки, член 3, буква в) от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска въз основа на същия патент, но на издадено по-късно разрешение за пускане на пазара на различен лекарствен продукт, съдържащ посочената активна съставка в комбинация с друга активна съставка, която не е защитена като такава с патента, на притежателя на последния да бъде издаден втори сертификат за допълнителна закрила на тази комбинация от активни съставки.
 (1) ОВ C 389, 15.12.2012 г.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/10
 Решение на Съда (шести състав) от 26 юли 2017 г. — Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG/Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Salumificio Fratelli Beretta SpA
 (Дело C-182/16 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Европейския съюз - Фигуративна марка със словния елемент „STICK MiniMINI Beretta“ - Възражение на притежателя на словната марка на Европейския съюз „Mini Wini“ - Отхвърляне на възражението от апелативния състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Член 8, параграф 1, буква б) - Вероятност от объркване - Степен на внимание на съответните потребители - Самостоятелно отличително положение - Доминиращ характер - Критерии за преценка на визуалното сходство - Задължение за мотивиране))
 (2017/C 309/13)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (представител: S. Labesius, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) (представител: M. Rajh), Salumificio Fratelli Beretta SpA (представители: G. Ghisletti, F. Braga и P. Pozzi, avvocati)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 296, 16.8.2016 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/10
 Решение на Съда (пети състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Landgericht Hamburg — Германия) — Jürgen Blödel-Pawlik/HanseMerkur Reiseversicherung AG
 (Дело C-134/11) (1)
 (Директива 90/314/ЕИО - Пакетни туристически пътувания, ваканции и обиколки - Член 7 - Защита срещу риска от неплатежоспособност или несъстоятелност на организатора на такива пътувания, ваканции и обиколки - Приложно поле - Неплатежоспособност на организатора поради използването не по предназначение на събраните от потребителите пари)
 2012/C 98/13
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Jürgen Blödel-Pawlik
 Ответник: HanseMerkur Reiseversicherung AG
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landgericht Hamburg — Тълкуване на член 7 от Директива 90/314/ЕИО на Съвета от 13 юни 1990 година относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки (ОВ L 158, стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 248) — Защита срещу риска от неплатежоспособност или несъстоятелност на организатора — Неплатежоспособност на организатора поради използването не по предназначение на събраните от потребителите пари — Приложимост на Директива 90/314/ЕИО
 Диспозитив
 Член 7 от Директива 90/314/ЕИО на Съвета от 13 юни 1990 година относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки трябва да се тълкува в смисъл, че в приложното му поле попада положение, при което неплатежоспособността на организатора на пътуването се дължи на измамливото му поведение.
 (1) ОВ C 179, 18.6.2011 г.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/28
 Определение на Общия съд от 3 май 2017 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело T-70/16 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Служители на ЕИБ - Психически тормоз - Извъндоговорна отговорност - Грешки при прилагане на правото - Явно неоснователно обжалване))
 (2017/C 221/39)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Щрасен, Люксембург) (представител: G. Ferabecoli, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (представители: G. Nuvoli и G. Faedo, подпомагани от A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (едноличен състав) от 18 декември 2015 г., De Nicola/ЕИБ (F-104/13, EU:F:2015:164), с която се иска частична отмяна на това решение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Carlo De Nicola понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 111, 29.3.2016 г.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/31
 Жалба, подадена на 28 ноември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-126/11)
 2012/C 174/49
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: M. Boury, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Искане за отмяна на решението на органа по назначаването в частта, с която на жалбоподателя е наложено дисциплинарно наказание под формата на забележка.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването CMS 10/038 за налагане на дисциплинарно наказание забележка на жалбоподателя, както и решението на органа по назначаването No R/393/11, с което е потвърдено първото решение,
 —
 да се установи, че наложеното на жалбоподателя дисциплинарно наказание забележка от органа по назначаването, без да се представят валидни доказателства за действията по упражняване на тормоз, за които е упрекван жалбоподателят, и без да се извърши истинско, независимо, безпристрастно и справедливо разследване, позволяващо да се установи дали действително са извършени посочените действия по упражняване на тормоз, за които се твърди, че са извършени от жалбоподателя спрямо негов колега, представлява акт на дискриминация от страна на органа по назначаването по отношение на жалбоподателя,
 —
 да се установи, че в хода на дисциплинарното производството жалбоподателят е претърпял сериозни неимуществени и имуществени вреди, и че вследствие на това има право да получи обезщетение за тях. Тези вреди трябва да се оценят съгласно критерии, определени от Съда на публичната служба,
 —
 да се установи по-специално, че в хода на посоченото производство и на други предходни, свързани с него производства, сериозно са нарушени основните човешки права на жалбоподателя, прогласени в Договорите, в Хартата на основните права на Европейския съюз и в Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, и че вследствие на това жалбоподателят има право да получи обезщетение за тези нарушения по преценка на Съда на публичната служба.


text:
 13.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 228/6
 Преюдициално запитване от Augstākā tiesa (Латвия), постъпило на 4 май 2015 г. — Valsts ieņēmumu dienests/SIA Latspas
 (Дело C-204/15)
 (2015/C 228/08)
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākā tiesa
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Valsts ieņēmumu dienests
 Ответник: SIA Latspas
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 29, параграф 1 от Регламент No (ЕИО) No 2913/92 (1) на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността да се тълкува в смисъл, че установеният в посочения член метод също се прилага, когато вносът на стоки и допускането им за свободно обращение на митническата територия на Общността са осъществени като следствие от това, че при транзитната операция тези стоки са били отклонени от митнически надзор, доколкото става въпрос за стоки, подлежащи на облагане с митни сборове и които не са продадени за износ с местоназначение митническата територия на Общността, а за износ извън Общността?
 2)
 Трябва ли изразът „последователно“, съдържащ се в член 30, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, във връзка с правото на добра администрация, закрепен в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз, наред с принципа за мотивиране на административните актове, да се тълкува в смисъл, че за да се направи извод, че се прилага методът, съдържащ се в член 31, митническата администрация е длъжна във всеки административен акт да изложи причините, поради които при конкретните обстоятелства не могат да бъдат използвани методите за определяне на митническата стойност на стоките, съдържащи се в член 29 или в член 30?
 (1) ОВ L 302, стр. 1.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/14
 Иск, предявен на 25 април 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-218/07)
 (2007/C 129/27)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou, W. Bogensberger, Bevollmächtigte)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания
 —
 Федерална република Германия е нарушила задълженията, произтичащи от Директива 2003/109/ЕО (1) на Съвета от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни, като не е приела необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с директивата, съответно не е информирала Комисията за тези разпоредби,
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2003/109/ЕО е изтекъл на 23 януари 2006 година.
 (1) ОВ L 16, стр. 44.


text:
 28.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 163/11
 Дело, заведено на 14 януари 2014 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (дело E-6/14)
 (2014/C 163/10)
 На 14 януари 2014 г. пред Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Gjermund Mathisen и Auður Ýr Steinarsdóttir в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, 1040 Brussels, Belgium.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че като не е приела в предвидения срок и/или не е уведомила Надзорния орган незабавно за мерките, необходими за прилагането на акта, посочен в точка 5 от глава XXIX от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2008/43/ЕО на Комисията от 4 април 2008 г. относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества с гражданско предназначение), адаптиран към Споразумението посредством Протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си по посочения акт и по член 7 от Споразумението.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 3 септември 2013 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 3 юли 2013 г., отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Директива 2008/43/ЕО на Комисията от 4 април 2008 г. относно въвеждането, съгласно Директива 93/15/ЕИО на Съвета, на система за идентификация и проследяване на взривни вещества с гражданско предназначение (наричана по-долу „актът“), посочена в точка 5 от глава XXIX от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство, адаптирана към Споразумението с Протокол 1 към него.
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела или не е уведомила Надзорния орган в предписания срок за мерките, необходими за прилагането на акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по член 15 от акта и член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 26.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/9
 Решение на Съда (шести състав) от 22 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Органа за издаване на разрешения и осъществяване на контрол към Върховния съвет по аудиовизуалните въпроси — Белгия) — в рамките на производство относно RTL Belgium SA, по-рано TVi SA
 (Дело C-517/09) (1)
 (Директива 89/552/ЕИО - Услуги за телевизионно излъчване - Орган за издаване на разрешения и осъществяване на контрол към Върховния съвет по аудиовизуалните въпроси - Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС - Липса на компетентност на Съда)
 2011/C 63/17
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Орган за издаване на разрешения и осъществяване на контрол към Върховния съвет по аудиовизуалните въпроси
 Страна в главното производство
 RTL Belgium SA, по-рано TVi SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Орган за издаване на разрешения и осъществяване на контрол към Върховния съвет по аудиовизуалните въпроси (Белгия) — Тълкуване на член 1, буква в) от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215) — Свободно предоставяне на услуги — Телевизионни програмни емисии — Понятия „доставчик“ на аудиовизуални услуги и „ефективен контрол както върху избора на предавания, така и върху тяхната организация“ — Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС
 Диспозитив
 Съдът не е компетентен да отговори на въпроса, поставен от Органа за издаване на разрешения и осъществяване на контрол към Върховния съвет по аудиовизуалните въпроси с неговото решение от 3 декември 2009 г.
 (1) ОВ C 51, 27.2.2010 г.


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/15
 Определение на председателя на Общия съд от 12 декември 2011 г. — Akhras/Съвет
 (Дело T-579/11 R)
 (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на финансови средства и икономически ресурси - Молба за спиране на изпълнението и за временни мерки - Липса на неотложност - Липса на значителна и непоправима вреда)
 2012/C 39/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Молител: Tarif Akhras (Homs, Сирия) (представители: S. Ashley и S. Millar, solicitors, D. Wyatt, QC, и R. Blakeley, barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и M.-M. Joséphidès)
 Предмет
 По същество, молба за временни мерки и за спиране на изпълнението на Решение 2011/522/ОВППС на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 228, стр. 16), на Регламент (ЕС) No 878/2011 на Съвета от 2 септември 2011 година за изменение на Регламент (ЕС) No 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 228, стр. 1), на Решение 2011/628/ОВППС на Съвета от 23 септември 2011 година за изменение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 247, стр. 17) и на Регламент (ЕС) No 1011/2011 на Съвета от 13 октомври 2011 година за изменение на Регламент No 442/2011 (ОВ L 269, стр. 18), в частта, в която тези текстове се отнасят до молителя.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/5
 Решение на Съда (трети състав) от 26 юни 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz — Германия) — Arthur Wiedemann (C-329/06)/Land Baden-Württemberg, и Peter Funk (C-343/06)/Stadt Chemnitz
 (Съединени дела C-329/06 и C-343/06) (1)
 (Директива 91/439/ЕИО - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Отнемане на свидетелство за управление в държава-членка поради употреба на наркотични вещества или алкохол - Ново свидетелство за управление, издадено в друга държава-членка - Отказ за признаване на правото на управление в първата държава-членка - Пребиваване, което не съответства на Директива 91/439/ЕИО)
 (2008/C 209/07)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Sigmaringen, Verwaltungsgericht Chemnitz
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Arthur Wiedemann (C-329/06), Peter Funk (C-343/06)
 Ответници: Land Baden-Württemberg (C-329/06) и Stadt Schemnitz (C-343/06)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Sigmaringen — Тълкуване на член 1, параграф 2, член 7, параграф 1, буква a) и член 8, параграфи 2 и 4, както и на Приложение III към Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62), изменена с Директива 96/47/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 година за изменение на Директива 91/439/ЕИО относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 235, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 4, стр. 68) — Отказ за признаване валидността на свидетелство за управление, получено в друга държава-членка по измамен начин от притежател, който е бил субект на административно решение за отнемане на национално свидетелство за управление в държавата по пребиваване поради употреба на наркотични вещества — Злоупотреба с право
 Диспозитив
 1)
 Член 1, параграф 2, член 7, параграф 1 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, изменена с Регламент (ЕО) No 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат, при обстоятелства като тези по главните производства, дадена държава-членка да откаже да признае на нейна територия правото на управление, произтичащо от свидетелство за управление, издадено по-късно от друга държава-членка, извън период на забрана за искане на ново свидетелство, наложен на съответното лице, и следователно валидността на това свидетелство, докато притежателят на същото не е изпълнил условията, изисквани в първата държава-членка за издаването на ново свидетелство след отнемането на по-ранно свидетелство, включително проверка на годността за управление, удостоверяваща, че вече не са налице основанията, обосноваващи посоченото отнемане.
 При същите обстоятелства посочените разпоредби допускат дадена държава-членка да откаже да признае на нейна територия правото на управление, произтичащо от свидетелство за управление, издадено по-късно от друга държава-членка, ако е установено въз основа на посочване в същото или на друга неоспорима информация, произхождаща от държавата-членка на издаване, че при издаването на посоченото свидетелство неговият притежател, спрямо който на територията на първата държава-членка е била наложена мярка за


text:
отнемане на по-ранно свидетелство, не е имал обичайно пребиваване на територията на държавата-членка на издаване.
 2)
 Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439, изменена с Регламент No 1882/2003, не допускат държава-членка, която в съответствие с тази директива е длъжна да признае правото на управление, произтичащо от свидетелство за управление, издадено от друга държава-членка, временно да отнеме това право, когато последната държава-членка проверява условията за издаване на това свидетелство. Противно на това в същия контекст посочените разпоредби допускат държава-членка да реши да отнеме временно това право, ако от посочване в самото свидетелство или от друга неоспорима информация, произтичаща от другата държава-членка, следва, че условието за пребиваване, наложено в член 7, параграф 1, буква б) от посочената директива, не е било изпълнено към момента на издаване на същото това свидетелство.
 (1) ОВ C 249, 14.10.2006 г.
 ОВ C 281, 18.11.2006 г.