text:
 12.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/40
 Дело, заведено на 17 ноември 2016 г. от Надзорния орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Дело E-18/16)
 (2017/C 9/10)
 На 17 ноември 2016 г. в Съда на ЕАСТ беше заведено дело срещу Исландия от Надзорния орган на ЕАСТ, представляван от Carsten Zatschler и Marlene Lie Hakkebo в качеството им на представители на Надзорния орган на ЕАСТ, с адрес: Rue Belliard 35, B-1040 Brussels.
 Надзорният орган на ЕАСТ иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да постанови, че Исландия не е приела мерките, необходими за включване на акта, посочен в точка l2щщр от глава XV от приложение II към Споразумението за ЕИП (Регламент (ЕС) No 98/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества), адаптиран с Протокол 1 към Споразумението за ЕИП, във вътрешния ѝ правен ред, както се изисква от член 7 от Споразумението за ЕИП.
 2.
 Да нареди на Исландия да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на иска:
 —
 Искът се отнася до неспазването от страна на Исландия в срок до 2 май 2016 г. на мотивираното становище, издадено от Надзорния орган на ЕАСТ на 2 март 2016 г. и отнасящо се до невъвеждането в нейния национален правен ред на Регламент (ЕС) No 98/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2013 г. относно предлагането на пазара и използването на прекурсори на взривни вещества, посочен в точка l2щщр от глава XV от приложение II към Споразумението за Европейското икономическо пространство и адаптиран към Споразумението с Протокол 1 към него (наричан по-нататък „Актът“).
 —
 Надзорният орган на ЕАСТ твърди, че като не е приела в предвидения срок мерките, необходими за прилагането на Акта, Исландия не е изпълнила задълженията си по Акта и по член 7 от Споразумението за ЕИП.


text:
 26.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/18
 Молбата за тълкуване на Решение от 17 май 1990 г. по дело Barber (C-262/88), подадена на 26 май 2010 г. от Manuel Enrique Peinado Guitart
 (Дело C-262/88 INT)
 2011/C 63/35
 Език на производството: испански
 Страни
 Молител: Manuel Enrique Peinado Guitart
 С определение от 17 декември 2010 г. Съдът (седми състав) приема за недопустима молбата за тълкуване.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/6
 Жалба, подадена на 21 февруари 2013 г. от Electrabel SA срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 12 декември 2012 г. по дело T-332/09, Electrabel/Комисия
 (Дело C-84/13 P)
 2013/C 129/12
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Electrabel SA (представители: M. Pittie и P. Honoré, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се установи допустимостта и основателността на жалбата;
 —
 като последица от това да се отмени обжалваното съдебно решение в частта, в която Electrabel се осъжда да плати глоба в размер на 20 милиона евро;
 —
 като последица от това:
 —
 делото да се върне за ново разглеждане в Общия съд, или
 —
 да бъде постановено окончателно решение като се уважат направените от жалбоподателя искания в производството пред първата инстанция и да се отмени оспорваното решение в частта, в която на Electrabel се налага глоба в размер 20 милиона евро или да се намали значително размерът на посочената глоба;
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три основания в подкрепа на подадената от него жалба срещу решението, с което Общият съд потвърждава решението на Комисията от 10 юни 2009 г. за налагане на глоба в размер на 20 милиона евро на Electrabel за извършено нарушение на член 7 от Регламент (ЕИО) No 4064/89 (1) за контрола на концентрациите.
 На първо място жалбоподателят упреква Общия съд, че е нарушил разпоредбите на член 14.3 от посочения регламент, като е приел, че твърдяната „продължителност“ на нарушението представлява критерий за определянето на размера на глобата, при положение че посоченият член предвижда, че размерът на глобата трябва да се определи в зависимост от „естеството“ и „тежестта“ на нарушението.
 На второ място жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил принципа за забрана на обратното действие на закона, като е приложил разпоредбите на Регламент (ЕО) No 139/2004 (2) по отношение на концентрация, извършена преди неговото влизане в сила, спрямо която следователно се прилагат разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 4064/89.
 На последно място жалбоподателят счита, че Общият съд е допуснал грешка при прилагането на правото, както и противоречие в мотивите, тъй като е квалифицирал като продължително установеното по отношение на Electrabel нарушение, при положение че става въпрос за еднократно нарушение.
 (1) Регламент (ЕИО) No 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 395, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201)).


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/36
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Laboratoires Polive/СХВП — Arbora & Ausonia (DODIE)
 (Дело T-77/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „DODIE“ - По-ранна национална словна марка „DODOT“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Правомощие за изменение))
 2014/C 409/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laboratoires Polive (Льовалоа Пере, Франция) (представител: A. Sion, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Arbora & Ausonia, SL (Барселона, Испания) (представител: R. Guerras Mazón, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 31 октомври 2012 г. (преписка R 1949/2011-2) относно производство по възражение между Arbora & Ausonia, SLU и Laboratoires Polive.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 31 октомври 2012 г. (преписка R 1949/2011 2).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 СХВП понася направените от него съдебни разноски и тези на Laboratoires Polive.
 4)
 Arbora & Ausonia, SLU понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/30
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 септември 2013 г. Faita/ЕИСК
 (Дело F-92/11) (1)
 (Публична служба - Психически тормоз - Молба за съдействие - Мотиви на решение)
 (2014/C 71/56)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Carla Faita (Брюксел, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, адвокати)
 Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: M. Arsène и M. L. Camarena Januzec, подпомагани от M. Troncoso Ferrer и F.-M. Hislaire, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Икономически и социален комитет, с което се отхвърля искането на жалбоподателката да се признае, че спрямо нея са допуснати нарушения поради липсата на съдействие и неизпълнение на задължението за полагане на грижа, и да се вземат мерки, чрез които да се оповестят професионалните ѝ заслуги и умения, както и искане за обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-жа Faita понася направените от нея съдебни разноски, както и три-четвърти от съдебните разноски, направени от Европейския икономически и социален комитет.
 3.
 Европейският икономически и социален комитет понася една четвърт от своите съдебни разноски.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г., стр.46.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/27
 Жалба, подадена на 9 септември 2011 г. — Technion — Israel Institute of Technology и Technion Research & Development/Комисия
 (Дело T-480/11)
 2011/C 340/55
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Израел) и Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (представители: D. Grisay и D. Piccininno, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Общия съд:
 —
 да заведе настоящата жалба за отмяна на основание член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз;
 —
 да я обяви за допустима, и
 —
 да обяви жалбата за основателна и вследствие на това,
 —
 да постанови, че Комисията не е направила конкретен и индивидуален преглед на документите, посочени в заявлението за достъп,
 —
 да постанови, че Комисията е допуснала явна грешка в преценката при прилагането на изключенията, предвидени в член 4 от Регламент No 1049/2001,
 —
 да постанови, че Комисията е нарушила правото на частичен достъп до документите, предвидено в член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 г,
 —
 да постанови, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, доколкото не е претеглила посочените изключения с обществения интерес;
 —
 на това основание да отмени решението на Генералния секретариат на Европейската комисия от 30 юни 2011 г.;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от липсата на конкретен и индивидуален преглед на документите, посочени в заявлението за достъп, поради което обжалваното решение не е мотивирано в достатъчна степен, доколкото Комисията се позовала на категория документи (свързани с одит), а не на конкретни данни, съдържащи се в тези документи.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката при прилагането на изключенията, предвидени в член 4 от Регламент No 1049/2001 г. (1):
 —
 тъй като Комисията счела, че оповестяването на документите, до които е поискан достъп, би попречило на провеждането на одитите, при все че i) одитната процедура имала за единствена цел да провери дали разходите по изпълнението на договор отговарят на изискванията, и че ii) данните, съдържащи се в поисканите документи, имат чисто фактически характер;
 —
 тъй като Комисията счела, че оповестяването на поисканите документи ще накърни защитата на личния живот и неприкосновеност на лицата, при все че жалбоподателите имали нужда от тези документи, за да могат надлежно да изтъкнат своите права в рамките на състезателната одитна процедура.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на правото на частичен достъп до поисканите документи в съответствие с член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001 г., доколкото Комисията отказала да направи конкретен и индивидуален преглед на документите, до които е поискан достъп.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност, поради това, че не е направено претегляне на посочените изключения с обществения интерес, доколкото в полза на обществения интерес било да се провери как Комисията провежда своите одитни процедури и да се информират договарящите страни за това


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/72
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юни 2008 г. — Baudelet-Leclaire/Комисия
 (Дело F-40/07) (1)
 (Публична служба - Общ конкурс - Невключване в списъка с резерви - Равно третиране)
 (2008/C 209/132)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Cécile Baudelet-Leclaire (Брюксел, Белгия) (представител: M. Korving, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и M. Velardo)
 Предмет
 Отмяна на конкурс EPSO/AST/7/05 — Област 2 — Управление на договори/проекти поради твърдения за дискриминация между вътрешните за общностните институции кандидати и външните кандидати.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно неоснователна.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) JO C 129, 9.6.2007 г., стр. 28.


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/4
 Решение на Съда (голям състав) от 19 ноември 2013 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-196/12) (1)
 (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Годишно адаптиране на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз - Правилник за длъжностните лица - Адаптиране на корекционните коефициенти - Решение на Съвета - Отказ да се приеме предложението на Комисията - Бездействие - Недопустимост)
 2014/C 39/07
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Currall, D. Martin и J.-P. Keppenne)
 Встъпила страна в подкрепа та жалбоподателя: Европейски парламент (представители: A. Neergaard и S. Seyr)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и J. Herrmann)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Федерална република Германия (представители: T. Henze и J. Möller), Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad и S. Centeno Huerta), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и M. Bulterman), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: E. Jenkinson и J. Beeko, подпомагани от R. Palmer, barrister)
 Предмет
 Иск за установяване на неправомерно бездействие — Незаконосъобразно неприемане от Съвета на предложението на Комисията за регламент на Съвета на основание член 3 от приложение ХI към Правилника за адаптиране, считано от 1 юли 2011 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях — Отказ за адаптиране на корекционните коефициенти, приложими в зависимост от мястото на работа — Нарушение на членове 64 и 65 от Правилника за длъжностните лица, както и на членове 1, 3 и 10 от приложение XI към него
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 3.
 Федерална република Германия, Кралство Испания, Кралство Нидерландия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия и Европейският парламент понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/6
 Решение на Съда (втори състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Bruxelles — Белгия) — État belge, SPF Finances/NN (L) International SA, по-рано ING International SA, правоприемник на ING Dynamic SA
 (Дело C-48/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Пряко данъчно облагане - Свободно движение на капитали - Свободно предоставяне на услуги - Директива 69/335/ЕИО - Членове 2, 4, 10 и 11 - Директива 85/611/ЕИО - Членове 10 ЕО и 293 ЕО - Годишен данък за предприятията за колективно инвестиране - Двойно данъчно облагане - Санкция, приложима за чуждестранните предприятия за колективно инвестиране))
 (2016/C 260/07)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: État belge, SPF Finances
 Ответник: NN (L) International SA, по-рано ING International SA, правоприемник на ING Dynamic SA
 Диспозитив
 1)
 Членове 2, 4, 10 и 11 от Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 година относно косвените данъци върху набирането на капитал, изменена с Директива 85/303/ЕИО на Съвета от 10 юни 1985 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат законодателство на държава членка, което въвежда годишен данък за предприятията за колективно инвестиране като разглеждания в главното производство и предвижда, че този данък се дължи от чуждестранните предприятия за колективно инвестиране, инвестиращи дялови единици в тази държава членка.
 2)
 Директива 85/611/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), евентуално във връзка с член 10 ЕО и член 293, второ тире ЕО, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на държава членка, което въвежда годишен данък за предприятията за колективно инвестиране като разглеждания в главното производство и предвижда, че този данък се дължи от чуждестранните предприятия за колективно инвестиране, инвестиращи дялови единици в тази държава членка, при условие че това законодателство се прилага без дискриминация.
 3)
 Член 56 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска законодателство на държава членка, което въвежда годишен данък за предприятията за колективно инвестиране като разглеждания в главното производство и предвижда, че този данък се дължи от чуждестранните предприятия за колективно инвестиране, инвестиращи дялови единици в тази държава членка.
 4)
 Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална разпоредба като член 162, втора алинея от Кодекса за данъка върху наследствата, изменен с Програмен закон от 22 декември 2003 г., с която държава членка предвижда специфична санкция — а именно съдебна забрана за бъдещо инвестиране на дялови единици в тази държава членка — която може да бъде наложена на чуждестранни предприятия за колективно инвестиране за неизпълнение на задължението за подаване на годишната декларация, необходима за събирането на данък за предприятията за колективно инвестиране, или за неплащане на този данък.
 (1) ОВ C 138, 27.4.2015 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/49
 Определение на председателя на Общия съд от 13 юли 2011 г. — Petroci/Съвет
 (Дело T-160/11 R)
 (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на ситуацията в Кот д’Ивоар - Замразяване на средствата - Молба за спиране на изпълнението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество по главното производство - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 269/110
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Société nationale d’opérations pétrolières de la Côte d’Ivoire Holding (Petroci Holding) (Абиджан, Кот д'Ивоар) (представител: M. Ceccaldi, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro)
 Предмет
 Молба за допускане на обезпечение с цел в съответствие с член 278 ДФЕС да бъде спряно изпълнението, от една страна, на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), и от друга страна, на Регламент (ЕC) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/60
 Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — La Banque Postale/Комисия
 (Дело T-345/07)
 (2007/C 269/109)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: La Banque Postale (представители: S. Hautbourg et J.-E. Skovron, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени изцяло оспорваното решение въз основа на член 230, параграф 4 ЕО;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати всички направени в производството разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищецът иска отмяната на Решение на Комисията C(2007) 2110 окончателен от 10 май 2007 година, с което се обявяват за несъвместими с член 86, параграф 1 ЕО във връзка с член 43 и член 49 ЕО, разпоредбите на френския Code Monétaire et Financier [Валутен и финансов кодекс], предоставящи специални права за разпространение на „Livret A“ и „Livret bleu“ само на три кредитни институции — ищеца, Caisses d'Epargne et de Prévoyance и Crédit Mutuel.
 В подкрепа на своя иск ищецът посочва четири правни основания.
 Със своето първо основание ищецът изтъква, че Комисията била нарушила неговото право да бъде изслушан по време на производството, приключило с оспорваното решение, като не му дала възможност да представи своите съображения по двата доклада, които жалбоподателите представили на Комисията и които, според ищеца, се оказали от съществено значение за доказването от страна на Комисията.
 Второ, той твърди, че Комисията била допуснала множество грешки в правото и грешки в преценката, като е приела, че режимът на разпространение на „Livret A“ представлявал ограничение на упражняването на свободата на установяване и на свободното предоставяне на услуги. Според ищеца Комисията била допуснала грешки в правото като е дала твърде широко тълкуване на понятието за „ограничение“ по смисъла на членове 43 и 49 ЕО, както и на обстоятелствата, при които може да се направи позоваване на тези два принципа. Ищецът поддържа също, че Комисията стигнала до грешния извод, че специалните права правят по-трудно и по-скъпо установяването на пазара на банковата спестовна дейност във Франция.
 Трето, ищецът твърди, че оспорваното решение било опорочено от грешки в правото и грешки в преценката поради това, че Комисията приела, че действащият режим на разпространение на спестовни книжки „Livret A“ не може да бъде оправдан въз основа на член 86, параграф 2 ЕО. Според ищеца Комисията била допуснала една грешка в правото и няколко грешки в преценката с определянето на свързаната с „Livret A“ достъпност на банките като услуга от общ интерес и с анализа на необходимия и пропорционален характер на специалните права за осъществяването на услугите от общ интерес за достъпност на банките и за достъпност на социалните жилища.
 Със своето четвърто правно основание ищецът изтъква, че мотивите на оспорваното решение били противоречиви и непълни.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/48
 Жалба, подадена на 17 май 2013 г. — Emadi/Съвет
 (Дело T-274/13)
 2013/C 207/80
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hamid Reza Emadi (Техеран, Иран) (представители: адв. T. Walter)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) No 206/2013 на Съвета от 11 март 2013 година за прилагане на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран, доколкото се отнася до г-н Hamid Reza Emadi,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на правото на защита на жалбоподателя:
 —
 Съветът е нарушил правото на жалбоподателя на ефективна правна защита и по-специално изискването за мотивиране, като не е изложил достатъчно мотиви за включването на жалбоподателя в приложението към обжалвания регламент за изпълнение,
 —
 Съветът е нарушил правото на жалбоподателя да бъде изслушан, като не му е предоставил предвидената в член 12, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 359/2011 (1) възможност да представи възражения във връзка с включването в списъка със санкциониране лица и по този начин да предизвика преразглеждане от Съвета.
 2.
 Второ правно основание: липса на основание за включване на жалбоподателя в списъка със санкционирани лица:
 —
 посочените от Съвета основания за включване на жалбоподателя в списъка със санкционирани лица не разкриват точното правно основание, на което се позовава Съвета за това,
 —
 Съветът е допуснал явна грешка в преценката на фактите, като е включил жалбоподателя в списъка към приложението на обжалвания регламент за изпълнение,
 —
 по-специално посоченото от Съвета в списъка със санкционирани лица единствено конкретно основание не би могло да обоснове включването на жалбоподателя в този списък.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на принципа за неналагане на двойно наказание (ne bis in idem):
 —
 посоченото от Съвета единствено конкретно основание за включване на жалбоподателя в списъка със санкционирани лица вече е било предмет на санкция от медийния регулаторен орган на Обединеното кралство,
 —
 Съветът не твърди, че въпреки, съответно след тази санкция се е стигнало до други нарушения, които биха обосновали включването в списъка със санкционирани лица.
 4.
 Четвърто правно основание: нарушение на основните права на жалбоподателя на свобода на радиоразпространение, съответно свобода на изразяване, свобода на движение и право на собственост:
 —
 включването на жалбоподателя в списъка със санкционирани лица представлява необосновано и непропорционално посегателство на свободата на медиите и свободата му на изразяване, което цели преди всичко да възпрепятства жалбоподателя, съответно радиоразпространителя, за който работи, при предаването на информация от и за Европа,
 —
 включването на жалбоподателя в списъка със санкционирани лица представлява необосновано и непропорционално посегателство на другите защитени основни права (правото на собственост, свобода при избор на професия, свобода на движение).
 (1) Регламент (ЕС) No 359/2011 на Съвета от 12 април 2011 година относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/11
 Жалба, подадена на 2 септември 2011 г. от Solvay SA срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-186/06, Solvay SA/Европейска комисия
 (Дело C-455/11 P)
 2011/C 347/16
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Solvay SA (представители: O. W. Brouwer, advocaat, M. O'Regan, solicitor)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени точки 121—170 от съдебното решение,
 —
 да отмени точки 394, 395 и 402—427 от съдебното решение,
 —
 да постанови окончателно съдебно решение и да отмени обжалваното решение, доколкото в него се приема, че (a) жалбоподателят е нарушил член 81, параграф 1 ЕО между май 1995 г. и август 1997 г., и че (б) жалбоподателят е третото предприятие, което е изпълнило изискванията по точка 21 от Известието относно сътрудничеството от 2002 г., и следователно да намали наложената на жалбоподателя глоба или, при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по производството пред Общия съд и Съда на Европейския съюз.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква две правни основания. В обжалваното съдебно решение Общият съд частично отхвърля подадената от жалбоподателя жалба за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат).
 С първото си правно основание жалбоподателят оспорва заключението на Общия съд, че е участвал в нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП между май 1995 г. и август 1997 г. Общият съд превишил правомощията си за контрол и допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че жалбоподателят е обсъждал и/или обменял информация за цените и търговската си стратегия с други предприятия: такъв извод не можело да се направи от текста на обжалваното решение. Общият съд допуснал грешки при прилагане на правото като потвърдил заключението в обжалваното решение, че с общата им воля за ограничаване на конкуренцията обсъжданията, преговорите и обмена на информация между производителите на водороден пероксид (включително жалбоподателя), в неуспешен опит за установяване на споразумение за подялба на пазара (който не е довел до сключването на споразумение между тях), представляват нарушение на член 81, параграф 1 ЕО и на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, поради това, че те са били, в зависимост от случая, или подготвителни преговори и част от същото тайно споразумение като признат картел в областта на определянето на цени, сключен през август 1997 г., или съгласувана практика за „подготвяне на терена“ за този по-късен картел и/или представляват забранен обмен на информация между предприятията. С второто си правно основание жалбоподателят оспорва заключението на Общия съд, че Комисията не е превишила свободата на преценката си като е приела в обжалваното решение, че друго предприятие — Arkema — е изпълнило на 3 април 2003 г. изискванията по точка 21 от Известието от 2002


text: г. на Комисията относно сътрудничеството. Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото при определянето и прилагането на понятието „значителен принос за установяване на фактите“, и изопачил и допуснал явни грешки в преценката на доказателствата като приел, че изпратените по факс на 3 април 2003 г. от Arkema документи, без никакво придружаващо тяхното изпращане обяснение, имат значителен принос за установяване на фактите съгласно точка 21 от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. Общият съд допуснал и явни грешки при прилагане на правото и процесуални грешки, и изопачил доказателствата като приел, че Комисията може да достигне в обжалваното решение до заключение, различно от това в Решение C(2006) 2098 от 31 май 2006 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.645 — Метакрилати), в което тя е приела, че същият факс от 3 април 2003 г. на Arkema (който се отнася до разследвания на Комисията във връзка с няколко предполагаеми картели, включително за ВП и метакрилати) не отговаря на изискванията по точка 21 от Известието относно сътрудничеството от 2002 г. до предоставянето впоследствие от страна на Arkema на обяснения.


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/2
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal do Trabalho de Lisboa (Португалия) на 5 ноември 2013 г. — Jorge Ítalo Assis dos Santos/Banco de Portugal
 (Дело C-566/13)
 2014/C 31/02
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal do Trabalho de Lisboa
 Страни в главното производство
 Ищец: Jorge Ítalo Assis dos Santos
 Ответник: Banco de Portugal
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 130 ДФЕС трябва ли да се тълкува в смисъл, че норма от националното право, която задължава централната банка на държава членка да спре изплащането на 13-а и 14-а пенсия на пенсионираните служители на посочената банка, противоречи на посочената разпоредба, доколкото предполага намеса на правителството (т.е. на централната администрация) в решаващите правомощия на централната банка по отношение на политиката ѝ за персонала в нарушение на принципа за автономия и независимост на централните банки?
 2.
 Член 123 ДФЕС трябва ли да се тълкува в смисъл, че [...] норма от националното право, която въвежда задължение за внасяне на сумата на добавките, чието изплащане е спряно, в несамостоятелен орган на държавната администрация, поставен на подчинение на министъра на финансите, чиито приходи и разходи са част от държавния бюджет, противоречи на посочената разпоредба, доколкото нарушава принципа за забрана на финансиране на държавите от централните банки?
 3.
 Ограничаването на спирането на изплащането на 13-а и 14-а пенсия само по отношение на пенсионираните служители, а не и по отношение на служителите в активна заетост нарушава ли принципа на равнопоставеност от гледна точка на забраната за дискриминация, съдържаща се в членове 20 и 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз (1)?
 (1) ОВ C 364, стр. 1.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/6
 Жалба, подадена на 6 юни 2011 г. от Съвета на Европейския съюз срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 22 март 2011 г. по дело T-233/09, Access Info Europe/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-280/11 P)
 2011/C 238/11
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Maganza, B. Driessen, Cs. Fekete)
 Други страни в производството: Access Info Europe, Република Гърция, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението, с което Общият съд е отменил решението на Съвета за отказ на публичен достъп до искания документ;
 —
 да постанови окончателно решение по предмета на настоящата жалба, и
 —
 да осъди жалбоподателя по дело T-233/09 да заплати съдебните разноски на Съвета, направени в производството по това дело и в настоящото производство за обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 В началото Съветът иска да напомни, че приемането на обжалваното решение на 26 февруари 2009 г. предхожда влизането в сила на Договора от Лисабон на 1 декември 2009 г. Вследствие на това приложимата към настоящата жалба правна уредба е тази в Договора за Европейския съюз и Договора за създаване на Европейската общност, които предхождат влизането в сила на Договора от Лисабон.
 Първо, Съветът твърди, че Общият съд е допуснал грешка при тълкуването и прилагането на изключението, предвидено в член 4, параграф 3, алинея 1 от Регламент No 1049/2001 (1), доколкото неговите констатации са в разрез с приложимите разпоредби на Договора и по-специално с ограниченията на принципа на по-широк достъп до законодателната дейност на институциите, закрепен в Договора и отразен във вторичното право, с оглед на запазване на ефективността на процеса на вземане на решения на институциите.
 Второ, Съветът твърди, че изложените от Общия съд мотиви са несъвместими с практиката на Съда, която позволява на институцията да изтъква съображения от общ характер.
 Трето, Съветът твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приложил към настоящото дело „изискуемия правен и фактически стандарт“ при разглеждането на мотивите, с които Съветът обосновава прилагането на изключението, предвидено в член 4, параграф 3, алинея 1 от регламента. В своята преценка Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като поискал доказателства за отрицателните последици върху процеса на вземане на решения, пренебрегнал значението на ранния стадий на процеса на вземане на решения при преценката на отражението на пълното оповестяване и не взел предвид чувствителния характер на поискания документ.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/32
 Жалба, подадена на 28 април 2014 г. — City Index/СХВП — Citigroup и Citibank (CITY INDEX)
 (Дело T-269/14)
 2014/C 253/47
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: City Index Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: B. Brandreth, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Други страни в производството пред апелативния състав: Citigroup, Inc. и Citibank, NA (Ню Йорк, Съединени щати)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени частично решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 19 февруари 2014 г. по преписка R 172/2013-2, с което се уважава възражението за стоки и услуги от класове 9, 16 и 36,
 —
 да осъди ответника да заплати на жалбоподателя разноските, направени пред апелативния състав и пред Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CITY INDEX“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 36 и 41 — заявка за марка на Общността No 7 4 58 094
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Citigroup, Inc. и Citibank, NA
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „citi“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 36 и 42, фигуративната марка на Общността и националната фигуративна марка, съдържащи словните елементи „citifinancial“ и „Citibank“, както и словните марки на Общността и националните словни марки „CITICAPITAL“, „CITIMONEY“, „CITIFINANCIAL“, „CITI“, „CITIBOND“, „CITICONNECT“, „CITIBANK“ и „CITICARD“
 Решение на отдела по споровете: възражението е отхвърлено
 Решение на апелативния състав: решението на отдела по споровете е частично отменено и заявката за марка на Общността е частично отхвърлена
 Изложени основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/40
 Жалба, подадена на 30 септември 2010 г. — AK/Комисия
 (Дело F-91/10)
 ()
 2011/C 13/79
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AK (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се отхвърля искането на жалбоподателя за обезщетяване на вредите, претърпени в резултат на това, че не са изготвени доклади за кариерно развитие и не е направена административна проверка, за да се установи наличието на тормоз, както и искането за поправяне на претърпените вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, с което се отхвърля направеното от жалбоподателя на 24 ноември 2009 г. искане за обезщетяване на вредите, претърпени в резултат на това, че за него не за изготвени доклади за кариерно развитие за периодите 2001-2002, 2004, 2005 и 2008 г., както и че не е направена административна проверка, за да се установи наличието на тормоз;
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя 1) сумата от 53 000 EUR поради загубване на възможността да бъде повишен в степен A5 в рамките на процедурата за повишаване за 2003 г., освен това уреждане на неговите пенсионни права посредством плащането на съответните вноски; 2) сумата от 400 EUR на месец (съответстваща на 70 % от разликата между получаваното от него обезщетение за инвалидност и обезщетението, което щеше да получава, ако беше повишен през 2003 г.) и 3) сумата от 35 000 EUR за неимуществените вреди, претърпени в резултат на запазването на неговото незаконосъобразно административно положение, по-специално въпреки решенията на Първоинстанционния съд от 20 април 2005 г. и 6 октомври 2009 г. и Решението на Съда на публичната служба от 13 декември 2007 г.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/16
 Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — BAM NBM Wegenbouw и HBG Civiel/Комисия
 (Дело T-354/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Нидерландски пазар на битум за пътни настилки - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Съществуване и квалифициране на споразумение - Ограничение на конкуренцията - Насоки относно споразуменията за хоризонтално сътрудничество - Право на защита - Глоби - Продължителност на нарушението)
 2012/C 355/30
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподатели: BAM NBM Wegenbouw BV (Bunnik, Нидерландия) и HBG Civiel BV (Gouda, Нидерландия) (представители: M. Biesheuvel и J. de Pree, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Bouquet, A. Nijenhuis и F. Ronkes Agerbeek)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2006) 4090, окончателен, на Комисията от 13 септември 2006 г. относно процедурата по член 81 [ЕО] (дело COMP/F/38.456 — Битум (Нидерландия), в частта, в която се отнася до жалбоподателите.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда BAM NBM Wegenbouw BV и HBG Civiel BV да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 20, 27.1.2007 г.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/43
 Жалба, подадена на 9 август 2017 г. — Abdulkarim/Съвет
 (Дело T-559/17)
 (2017/C 347/57)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mouhamad Wael Abdulkarim (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2017/917 на Съвета от 29 май 2017 година за изменение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта му относно жалбоподателя;
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/907 на Съвета от 29 май 2017 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, в частта му относно жалбоподателя;
 —
 да осъди Съвета да заплати пълния размер на съдебните разноски, включително направените от жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от явна грешка в преценката на деянията, които ответникът бил извършил, като се приема, че той е допринесъл за подкрепата на сирийския режим. Така следните аргументи са изтъкнати срещу посоченото в обжалваните актове:
 —
 Г-н Abdulkarim не би могъл да се квалифицира като „влиятелен бизнесмен“;
 —
 Той не бил свързан с режима, не упражнявал никакво влияние върху него и не създавал реална опасност от заобикаляне на ограничителните мерки с оглед на положението в Сирия;
 —
 Участието му в миналото в рамките на Alkarim For Trade and Industry L.L.C. или в други дружества, действащи в сектора на петрола, индустриалните масла, смазочните масла и мазнини в Близкия изток, също не можело да има за последица квалифицирането му като „важен бизнесмен“;
 —
 Той не пребивавал и вследствие на това не упражнявал дейност в Сирия.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушението на общия принцип на пропорционалност, доколкото наложените мерки с обжалваните актове имали такива последици, че последните трябвало да се считат сами по себе си за непропорционални.
 3.
 Третото основание е изведено от непропорционалното нарушение на правото на собственост и на правото да се упражнява професионална дейност, доколкото спорните мерки имали за последица да попречат на жалбоподателя да се ползва спокойно от своето имущество и от своята икономическа свобода.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от злоупотреба с власт, доколкото обжалваните актове били приети за постигането на цели, различни от изтъкнатите, тоест, да се отстрани жалбоподателя от пазара, за да се насърчат други участници на този пазар и по този начин същите били опорочени от злоупотреба с власт.
 5.
 Петото основание е изведено от нарушението на задължението за мотивиране, предвидено в член 296, алинея 2 от ДФЕС, доколкото мотивите на обжалваните актове на практика били напълно формални и по всяка вероятност не са били предмет на разсъждения от страна на ответника.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/19
 Преюдициално запитване от Vilniaus apygardos administracinis teismas (Литва), постъпило на 23 ноември 2015 г. — Litdana UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 (Дело C-624/15)
 (2016/C 048/26)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Vilniaus apygardos administracinis teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Litdana UAB
 Ответник: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допускат ли член 314, буква а) и член 226, точка 11 от Директива 2006/112 (1), както и член 314, буква г) и член 226, точка 14 от нея, национални правила и/или практика, основаваща се на тези правила, които не позволяват на данъчнозадължено лице да прилага схемата за облагане с ДДС на маржа на печалбата, тъй като в рамките на проведена от данъчните органи данъчна ревизия се установява, че във фактурите с ДДС за доставените стоки е била предоставена невярна информация/данни относно прилагането на схемата за облагане с ДДС на маржа на печалбата и/или относно освобождаването от ДДС, но данъчнозадълженото лице не е знаело и не е могло да знае за това?
 2)
 Следва ли член 314 от Директива 2006/112 да се разбира и тълкува в смисъл, че макар във фактурата с ДДС да е посочено, че стоките са освободени от ДДС (член 226, точка 11 от Директива 2006/112) и/или продавачът е приложил схемата за облагане на маржа на печалбата при доставката на стоките (член 226, точка 14 от Директива 2006/112), данъчнозадълженото лице придобива правото да приложи схемата за облагане с ДДС на маржа на печалбата само когато доставчикът на стоки действително прилага тази схема и надлежно изпълнява задълженията си във връзка с плащането на ДДС (заплаща ДДС върху маржа на печалбата в своята държава)?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (OB L 347, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/35
 Жалба, подадена на 16 юни 2011 г. — Besselink/Съвет
 (Дело T-331/11)
 2011/C 238/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Leonard Besselink (Utrecht, Нидерландия) (представители: O. Brouwer и J. Blockx, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съвета от 1 април 2011 г. за отказ да се предостави пълен достъп до документ No 9689/10 в съответствие с Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), съобщен на жалбоподателя на 7 април 2011 г. с писмо с референтен No 04/c/01/11, и
 —
 да нареди на Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в съответствие с член 87 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 В рамките на първото правно основание се твърди, че обжалваното решение е основано на погрешно тълкуване и прилагане на член 4, параграф 1, буква a), трето тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001, който се отнася до защитата на обществения интерес по отношение на международните отношения, доколкото:
 —
 Съветът погрешно не е взел предвид конституционното естество на документа, до който жалбоподателят иска да получи достъп;
 —
 жалбоподателят счита, че достъпът до документ No 9689/10 е гарантиран също от свободата на изразяване на мнение, закрепена в член 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз;
 —
 Съветът не взел предвид специфичните обстоятелства и предмет на настоящото дело, и
 —
 Съветът погрешно се позовал на хипотетични отрицателни последици на оповестяването върху бъдещите преговори, които Съюзът следва да води.
 2.
 В рамките на второто правно основание се твърди, че са допуснати грешка при прилагането на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и нарушение на принципа на пропорционалност, доколкото Съветът не е проверил дали е удачно да се предостави частичен достъп и да се откаже достъпа до онези части от документ No 9689/10, за които това е удачно и строго необходимо.
 3.
 В рамките на третото правно основание се твърди, че Съветът не е изпълнил задължението си да изложи в обжалваното решение пълни и подходящи мотиви.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/14
 Иск, предявен на 25 ноември 2014 г. — Европейска комисия/Велико херцогство Люксембург
 (Дело C-536/14)
 (2015/C 034/16)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Hottiaux, L. Nicolae)
 Ответник: Велико херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че
 —
 като не е провело и не е нотифицирало анализи на пазари 7 и 14 от Препоръка 2003/311/ЕО (1) и на пазари 1 и 6 от Препоръка 2007/879/ЕО (2) в периода от три години след приемането на предходните мерки относно разглежданите пазари, като не е представило на Комисията мотивирано предложение за удължаването на този срок,
 —
 и като не е поискало съдействие от ОEРEC за довършването на анализите на разглежданите пазари,
 Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по член 16, параграфи 6 и 7 от Директива 2002/21/ЕО (3) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), изменена с Директива 2009/140/ЕО (4) на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година,
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 На първо място, Комисията твърди, че Великото херцогство Люксембург не е провело и не е нотифицирало анализи на пазари 7 и 14 от Препоръка 2003/311/ЕО, от една страна, и на пазари 1 и 6 от Препоръка 2007/879/ЕО, от друга страна, в периода от три години след приемането на предходните мерки относно разглежданите пазари.
 На второ място, Комисията твърди, че Великото херцогство Люксембург не е поискало съдействие от ОEРEC за довършването на анализите на релевантните пазари и за приемането на налагащите се регулаторни мерки.
 (1) Препоръка 2003/311/ЕО на Комисията от 11 февруари 2003 година относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 114, стр. 45).
 (2) Препоръка 2007/879/ЕО на Комисията от 17 декември 2007 година относно релевантните пазари на продукти и услуги от сектора на електронните съобщения, подлежащи на регулиране ex ante в съответствие с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 344, стр. 65).
 (3) ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195.
 (4) ОВ L 337, стр. 37.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/38
 Жалба, подадена на 14 май 2007 г. от Sundholm срещу Решение, постановено на 1 март 2007 г. от Съда на публичната служба по дело F-30/05, Sundholm/Комисия
 (Дело T-164/07 P)
 (2007/C 155/69)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Asa Sundholm (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на Съда на публичната служба (втори състав), постановено на 1 март 2007 г. по дело F-30/05 (Sundholm/Комисия),
 —
 да се постанови нов акт, с който да се отмени решението на Комисията относно изготвянето на нейния ДРК за 2003 г., както и да се осъди ответникът да заплати разноските, свързани с първоинстанционното производство и производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска отмяна на решението на Съда на публичната служба, с което се отхвърля неговия иск за отмяна на доклада за развитие на кариерата му за периода от 1 януари до 31 декември 2003 г.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че Съдът на публичната служба допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил основанието, извлечено от нарушението на правото на защита.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/28
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Koipe/СХВП — Aceites del Sur (La Española)
 (Дело T-363/04) (1)
 („Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „La Española“ - Възражение на притежателя на националните фигуративни марки и марки на Общността „Carbonell“ - Отхвърляне на възражението - Доминиращи елементи - Прилика - Вероятност от объркване - Правомощие за изменение“)
 (2007/C 247/43)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Koipe Corporación, SL (Сан Себастиян, Испания) (представител: M. Fernández de Béthencourt, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. García Murillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Aceites del Sur, SA (Севиля, Испания) (представители: C.L. Fernández-Palacios и R. Jiménez Díaz, avocats]
 Предмет
 Жалба подадена срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 май 2004 г. (дело R 1109/2000-4) относно процедура по възражение между Koipe Corporación, SL и Aceites del Sur, SA.
 Диспозитив
 1)
 Изменя Решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 11 май 2004 г. (дело R 1109/2000-4) в смисъл, че жалбата, подадена от жалбоподателя пред апелативния състав, е основателна и следователно възражението трябва да бъде уважено.
 2)
 Осъжда СХВП и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 284, 20.11.2004 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/39
 Преюдициално запитване от Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) Лондон (Обединено кралство), постъпило на 24 юни 2014 г. — Secretary of State for the Home Department/CS
 (Дело C-304/14)
 2014/C 315/62
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department
 Ответник: CS
 Преюдициални въпроси
 1)
 Правото на Европейския съюз, и по-специално член 20 ДФЕС забранява ли на държава членка да експулсира от своята територия до държава, която не е членка на Съюза, гражданин на трета държава, който е родител и основен настойник на дете, което е гражданин на тази държава членка (и в резултат на това — гражданин на Съюза), когато това би лишило детето — гражданин на Съюза, от възможността да се ползва реално от най-съществената част от неговите или нейните права като гражданин на Европейския съюз?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е „не“, при какви обстоятелства такова експулсиране би било позволено по силата на правото на Европейския съюз?
 3)
 Ако отговорът на първия въпрос е „не“, дали изобщо и до каква степен членове 27 и 28 от Директива 2004/38/ЕО (1) обосновават отговора на втория въпрос?
 (1) Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (OB L 158, стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56)


text:
 2.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/11
 Жалба, подадена на 30 ноември 2012 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 20 септември 2012 г. по дело T-421/09, DEI/Европейска комисия
 (Дело C-554/12 P)
 2013/C 32/15
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: Th. Christoforou и A. Antoniadis; avvocato: A. Oikonomou)
 Друга страна в производството: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Република Гърция
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. по дело T-421/09.
 —
 да се постанови окончателно решене по спора, когато фазата на производството го позволява,
 —
 да се осъди DEI да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията в първоинстанционното производство и производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 С решението си по дело T-421/09 Общият съд отменя решението от 4 август 2009 г., с което Комисията приема, че предложените от Република Гърция мерки за коригиране са необходими и пропорционални за премахване на последиците от нарушението и за гарантиране на съвместимостта с по-ранното решение от 5 март 2008 г. (наричано по-нататък „решението от 4 август 2009 г.“ или „обжалваното решение“). Общият съд е посочил, че обжалваното решение трябва да се отмени, като се е основал решението си единствено на факта, че междувременно с Решение по дело T-169/08, постановено на 20 септември 2012 г., е отменено и по-ранното решение на Комисията от 5 март 2008г., върху което се основава изцяло обжалваното решение.
 2.
 Като приема, че решението на Общия съд по дело T-169/08 се основава на многобройни грешки при прилагане на правото, непълни и недостатъчни мотиви, неправилно тълкуване на доказателствата и на основанието за приемане на решението ѝ от 5 март 2008 г., Комисията подава жалба и срещу това решение на Общия съд. Следователно ако жалбата срещу решението по дело Т-169/08 бъде уважена, автоматично ще отпадне и единственото основание за приемане на обжалваното съдебно решение по дело T-421/09.


text:
 30.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 130/14
 Жалба, подадена на 2 март 2011 г. от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 16 декември 2010 г. по дело T-513/09, José Manuel Baena Grupo, S.A./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) и Herbert Neuman и Andoni Galdeano del Sel
 (Дело C-102/11 P)
 2011/C 130/25
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Crespo Carrillo и A. Folliard-Monguiral)
 Други страни в производството: José Manuel Baena Grupo, SA и Herbert Neuman и Andoni Galdeano del Sel
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното съдебно решение,
 —
 да се постанови ново решение по същество, с което да се отхвърли жалбата срещу оспорваното решение, или да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Службата счита, че оспорваното решение трябва да се отмени, доколкото Общият съд е нарушил член 61 РДО (1), по съображенията, които са подробно изложени по-долу и могат да бъдат обобщени по следния начин:
 а)
 Като е заменил със свои фактическите констатации на апелативния състав, без да е установил „явни грешки в преценката“, Общият съд е надхвърлил правомощията, предвидени в член 61 РДО във връзка с промишления дизайн на Общността. Вместо да осъществи съдебен контрол за законосъобразност, Общият съд е упражнил правомощията, които по силата на член 60 РДО са възложени на апелативните състави.
 б)
 Нарушение на член 25, параграф 1, буква в) РДО, във връзка с член 6 РДО:
 i)
 Общият съд е приложил неправилен критерий при преценката дали сравняваните модели създават различно цялостно впечатление у осведомения потребител. Допуснатата грешка при прилагане на правото се дължи на обстоятелството, че Общият съд е преценил дали сходствата и разликите биха били „съхранени в паметта“ на осведомения потребител (вж. точки 22 и 23 от обжалваното съдебно решение). Сравнението обаче не може да се основава на спомена на потребителя. Когато става въпрос за дизайни и модели — а не за марки — правилният подход е да се установи дали съществуващите между дизайните и моделите сходства и прилики създават различно общо впечатление у осведомения потребител, който пряко сравнява дизайните и моделите.
 ii)
 Общият съд е анализирал възприятието само на част от съответните потребители и изобщо не е разгледал възприятието на потребителите за част от въпросните стоки, а именно „печатните, включително рекламни, материали“.
 (1) Регламент (ЕО) No 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (ОВ 2002 г., L 3, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70)


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPA THERAPY)
 (Дело T-109/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността SPA THERAPY - По-ранна национална словна марка SPA - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 2009/C 113/68
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: L'Oréal SA (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: E. Cornu, L. De Brouwer и D. Moreau, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 януари 2007 г. (преписка R 468/2005-4) относно процедурата по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и L’Oréal SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда L’Oréal SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 140, 23.6.2007 г.


text:
 16.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/16
 Определение на Общия съд от 10 декември 2014 г. — Productos Derivados del Acero/Комисия
 (Дело T-388/10) (1)
 ((Жалба за отмяна - Представителство на страните - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 056/21)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Productos Derivados del Acero, SA (Катароха, Испания) (представители: първоначално M. Escuder Tella, F. Palau-Ramírez и J. Viciano Pastor, avocats, след това M. Escuder Tella и J. Viciano Pastor, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, F. Castilla Contreras и V. Bottka)
 Предмет
 Искане за отмяна и изменение на Решение C (2010) 4387 окончателен на Комисията от 30 юни 2010 г. относно производство съгласно член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/38344 — Стомана за предварително напрягане), изменено с Решение C (2010) 6676 окончателен на Комисията от 30 септември 2010 г. и с Решение C (2011) 2269 окончателен на Комисията от 4 април 2011 г.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Productos Derivados del Acero, SA понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Комисията.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/24
 Решение на Съда (девети състав) от 17 юли 2014 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Sysmex Europe GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 (Дело C-480/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Тарифно класиране - Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Позиции 3204, 3212 и 3822 - Вещество, което при химична реакция и облъчване с лазерен лъч произвежда флуоресцентен ефект, предназначен за анализ на бели кръвни телца))
 2014/C 315/35
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sysmex Europe GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 Диспозитив
 Комбинираната номенклатура, включена в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) No 1810/2004 от 7 септември 2004 г., следва да се тълкува в смисъл, че стока, състояща се от разтворители и полиметиново вещество, което, въпреки че може да има слабо и нетрайно оцветяващо действие върху текстилни изделия, практически не се използва заради багрилните му свойства и е предназначено изключително за анализ на бели кръвни телца, посредством йонно свързване с определени съставни части на посочените кръвни телца, които при облъчване с лазерен лъч придобиват флурохромни свойства за ограничено време, се класира в позиция 3822 за лабораторни реактиви от посочената комбинирана номенклатура.
 (1) ОВ C 352, 30.11.2013 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/22
 Решение на Общия съд от 27 септември 2012 г. — Applied Microengineering/Комисия
 (Дело T-387/09) (1)
 (Пета рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности - Договори за проектите „Formation of a New Design House for MST“ и „Assessment of a New Anodic Bonder“ - Събиране на част от отпуснатите финансови средства - Решение, представляващо изпълнително основание - Решение, с което в хода на производството се изменя обжалваното решение - Правно основание на жалбата - Естество на изложените отменителни основания - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране - Принцип на добра администрация)
 2012/C 355/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Applied Microengineering Ltd (Дидкът, Обединено кралство) (представители: първоначално адв. P. Walravens, адв. J. De Wachter, впоследствие адв. P. Walravens и адв. J. Blockx)
 Ответник: Европейска комисия (представители: С. Петрова, подпомагана от адв. R. Van der Hout)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 5797 на Комисията от 16 юли 2009 г. за събиране на сума в размер на 258 560,61 EUR, ведно с лихвите за забава, която жалбоподателят дължи във връзка с проектите IST 1999 11823 FOND MST (Formation of a New Design House for MST) и IST 2000 28229 ANAB (Assessment of a New Anodic Bonder)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Applied Microengineering Ltd да понесе наред с направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/5
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Münster (Германия), постъпило на 24 април 2015 г. — Kreissparkasse Wiedenbrück/Finanzamt Wiedenbrück
 (Дело C-186/15)
 (2015/C 254/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Münster
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kreissparkasse Wiedenbrück
 Ответник: Finanzamt Wiedenbrück
 Преюдициални въпроси
 1)
 Длъжни ли са държавите членки да приложат правилото за закръгляване по член 175, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), когато подлежащата на приспадане част се изчислява съгласно един от специалните методи, предвидени в член 173, параграф 2, букви а), б), в) или г) от тази директива?
 2)
 Длъжни ли са държавите членки да приложат правилото за закръгляване по член 175, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета относно общата система на данъка върху добавената стойност в случай на корекция на данъка по получени доставки съгласно член 184 и сл. от Директива 2006/112/ЕО, когато подлежащата на приспадане част по смисъла на член 175, параграф 1 от Директивата се изчислява съгласно един от специалните методи, предвидени в член 173, параграф 2, букви а), б), в) или г) от тази директива, респ. съгласно член 17, параграф 5, трета алинея, букви а), б), в) или г) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа?
 3)
 Длъжни ли са държавите членки да коригират приспаданията съгласно член 184 и сл. от Директива 2006/112/ЕО, прилагайки правилото за закръгляване — втори въпрос — по такъв начин, че подлежащата на корекция приспадната сума да се закръгли към по-горното или по-долното цяло число в полза на данъчнозадълженото лице?
 (1) ОВ. L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/18
 Жалба, подадена на 3 април 2008 г. от Japan Tobacco, Inc. срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав), постановено на 30 януари 2008 г. по дело T-128/06, Japan Tobacco, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) — Torrefacção Camelo
 (Дело C-136/08 P)
 (2008/C 209/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Japan Tobacco, Inc. (представители: адв. A. Ortiz López, abogada, адв. S. Ferrandis González, abogado, адв. E. Ochoa Santamaría, abogada)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), Torrefacção Camelo Lda
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 30 януари 2008 г., постановено по дело T-128/06 и да се постанови решение, с което, като бъде изменено посоченото решение, да се приеме, че е необходимо по това дело да се приложи съдържащата се в член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността (1) забрана и следователно, като бъдат преценени представените от Japan Tobacco доводи, да бъде постановено решение, с което да се откаже регистрацията на марка на Общността No 1 469 121,
 —
 да се осъди СХВП да заплати направените в тези две производства разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд е нарушил Регламента относно марката на Общността и по-конкретно, разпоредбите на член 8, параграф 5 от него. Всъщност, независимо от обстоятелството, че Първоинстанционният съд признал известността на по-ранната марка, приликата между разглежданите марки и връзката между означаваните с марките стоки, той изискал ефективно, реално и актуално доказателство за нарушение на правата върху по-ранната марка, при положение че посоченият по-горе член изисквал просто опасност от нарушение на правата върху тази марка, неоснователно извлечена от нейния отличителен характер полза или нанесена на същия вреда.
 (1) Регламент (EО) No40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (OВ 1994, L 11, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/45
 Жалба, подадена на 18 май 2015 г. — Grupo Bimbo/СХВП (Форма на пръчици с четири кръга)
 (Дело T-240/15)
 (2015/C 236/60)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Grupo Bimbo, SAB de CV (Мексико, Мексико) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Триизмерна марка на Общността (Форма на пръчици с четири кръга) — Заявка за регистрация No 12 551 867
 Обжалвано решение: Решение на първи апелативен състав на СХВП от 2 март 2015 г. по преписка R 1602/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото е незаконосъобразно и е в несъответствие с действащата правна уредба относно марката на Общността, да уважи в решението си исканията по настоящата жалба въз основа на присъщия отличителен характер на заявената триизмерна марка и да разпореди вписването в регистъра на заявката за триизмерна марка на Общността No 12 551 867 за класове 5, 29 и 30 от Международната класификация в тяхната цялост,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски и да възстанови платените ѝ такси и свързаните с тях разходи.
 Изложено основание
 —
 Нарушение член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/55
 Иск, предявен на 31 август 2007 г. — Denka International/Комисия
 (Дело T-334/07)
 (2007/C 269/98)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Denka International BV (Barneveld, Нидерландия) [представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, lawyers]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение 2007/387/ЕО от 6 юни 2007 г. за невключване на дихлорвос в приложение I към Директива 91/414/ЕИО и оттегляне на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество; и
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички разноски по това производство, както и лихва за забава в размер на 8 %.
 Правни основания и основни доводи
 Изтъкнатите от ищеца правни основания и основни доводи са еднакви или сходни с онези по дело T-326/07 Cheminova и други/Комисия.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/3
 Решение на Съда (четвърти състав) от 27 юни 2013 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-569/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 94/22/ЕО - Условия за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди - Недискриминационен достъп)
 2013/C 225/04
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: K. Herrmann и M. Owsiany-Hornung)
 Ответник: Република Полша (представители: M. Szpunar, M. Drwięcki и B. Majczyna)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неправилно и/или непълно транспониране на член 2, параграф 2, член 3, параграф 1 и член 5, точки 1 и 2 от Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди (ОВ L 164, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 173) — Недискриминационен достъп до тези дейности и до тяхното извършване
 Диспозитив
 1.
 Като не е предприела необходимите мерки, за да гарантира, че липсва каквато и да е дискриминация между заинтересованите субекти във връзка с достъпа до дейностите по проучване, изследване и производство на въглеводороди, както и че разрешенията за упражняване на тези дейности се предоставят въз основа на процедура, в която всички заинтересовани субекти могат да подават заявления въз основа на критерии, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз преди началото на периода за подаване на заявленията, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 2, параграф 2, както и по член 5, точки 1 и 2 от Директива 94/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно условията за предоставяне и ползване на разрешения за проучване, изследване и производство на въглеводороди.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия и Република Полша понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 46, 12.2.2011 г.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/60
 Жалба, подадена на 7 май 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-40/13)
 2013/C 207/103
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, в което са приложени новите Общи разпоредби за изпълнение (ОРИ) на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица
 Искания на жалбоподателя
 —
 член 9 от Общите разпоредби за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника да бъде обявен за незаконосъобразен;
 —
 да се отмени решението от 11 октомври 2012 г., с което се потвърждава прилагането на параметрите, посочени в Общите разпоредби от 3 март 2011 г. за изпълнение на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника, при прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателя;
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 февруари 2007 г. — Wunenburger/Комисия
 (Съединени дела T-246/04 и T-71/05) (1)
 („Длъжностни лица - Доклади за атестиране - Периоди на атестиране 1997/1999 г. и 1999/2001 г. - Доклад относно развитието на кариерата - Период на оценяване 2001/2002 - Иск за отмяна - Допустимост - Иск за обезщетение - Право на защита“)
 (2007/C 82/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Jacques Wunenburger (Загреб, Хърватия) (представител: É. Boigelot, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid, H. Krämer и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 Искания за отмяна, от една страна, на проектите на доклади за атестиране на ищеца за периодите 1997/1999 г. и 1999/2001 г. и на доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода на оценяване 2001/2002 г. и, от друга страна, искания за обезщетение на претендирани вреди.
 Диспозитив
 1)
 Решението от 11 септември 2003 г., с което се одобрява доклада относно развитието на кариерата на ищеца за периода от 1 юли 2001 г. до 31 декември 2002 г. се отменя.
 2)
 Комисията се осъжда да заплати на ищеца сума от 2 500 еуро, в допълнение на вече изплатената сума от 2 500 еуро от органа по назначаване поради закъснението при изготвяне на докладите за атестиране за периодите 1997/1999 г. и 1999/2001 г., както и символична сума от едно еуро за закъснението при изготвяне на доклада относно развитието на кариерата за 2001/2002 г.
 3)
 Исковете са отхвърлят в останалата част.
 4)
 Комисията се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 217, 28.8.2004 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/14
 Жалба, подадена на 20 декември 2006 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-516/06 P)
 (2007/C 42/23)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представлявана от: V. Di Bucci и F. Amato, представители)
 Друга страна в производството: Ferriere Nord SpA
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени оспорваното съдебно решение, в частта, която обявява за допустим предявения от дружеството Ferriere Nord иск за отмяна на писмото на Комисията от 5 февруари 2004 г. и на факса на същата от 13 април 2004 г.;
 —
 Да се обяви за недопустим и съответно да се отхвърли искът за отмяна на оспорваните актове, предявен пред първата инстанция от дружеството Ferriere Nord;
 —
 Да се осъди дружеството Ferriere Nord да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В частта, в която обявява предявения пред първата инстанция иск за допустим, решението на Първоинстанционния съд от 27 септември 2006 г. по дело T-153/04, Ferriere Nord SpA/Комисия на Европейските общности, нарушава член 230, параграф 1 във връзка с член 249 ЕО, що се отнася до тълкуването на понятието за акт, подлежащ на обжалване, не съдържа мотиви или съдържа неправилни мотиви и е опорочено поради липса на компетентност на Първоинстанционния съд.
 Първоинстанционният съд не е обосновал, че оспорваните актове пораждат задължителни правни последици, годни да засегнат интересите на ищеца в производството пред първата инстанция, изменяйки съществено неговото правно положение. Освен това, той е обосновал извода си относно допустимостта със също така недоказаното предположение, че оспорваните пред първата инстанция актове са законосъобразни по презумпция. На последно място — Първоинстанционният съд е превишил правомощията, предоставени му от Договора.


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/16
 Жалба, подадена на 27 юли 2017. г. — Printeos и др./Комисия
 (Дело T-466/17)
 (2017/C 318/22)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Испания), Printeos Cartera Industrial, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Estocolmo, Швеция), Tompla France (Fleury Mérogis, Франция) и Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Германия)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение C (2017) 4112 окончателен на Комисията от 16 юни 2017 г., с което се изменя Решение C (2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (AT.39780 — Пликове);
 —
 при условията на евентуалност, при изпълнение на правомощията си за пълна юрисдикция, да намали размера на наложената глоба в член 1 от обжалваното решение, като последица от (i) намалението с 95,3671 % на основния размер на глобата по силата на член 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите и (ii) допълнителното намаление на размера на глобата с най-малко 33 % на основание процедурата за постигане на споразумение;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 С решение от 13 декември 2016 г. (T-95/15, Printeos/Комисия, Общият съд отмени член 2, параграф 1, буква д) от Решение C (2014) 9295 окончателен на Комисията от 10 декември 2014 г. по дело AT.39780, с което на жалбоподателите е била наложена глоба от 4 729 000 EUR.
 Обжалваното решение предоставя допълнителна информация относно приложения метод и фактите, които Комисията е взела предвид, за да определи и адаптира основните размери на глобите в решението от 2014 г. и да наложи глоба със същия размер като наложената по силата на решението от 2014 г.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание, изведено от нарушението на принципите на правна сигурност, оправданите правни очаквания и non bis in ídem.
 —
 В тази връзка се твърди, че обжалваното решение изменя решението от 2014 г., въпреки че последното е окончателно, единствено с изключение на член 2, параграф 1, буква д) от него, който е бил отменен от Общия съд, и с него се налага същата глоба, която вече е била наложена с решението от 2014 г. и отменена от Общия съд.
 2.
 Второ основание, изведено от нарушението на принципа на равно третиране при определянето на размера на глобата.
 —
 В тази връзка се твърди, че обжалваното решение прилага изключителни корекции на основните размери на глобите по силата на член 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите, които водят до дискриминация в ущърб на жалбоподателите.
 3.
 Трето основание, изведено от нарушението на принципите на пропорционалност и на недопускане на дискриминация при определянето на размера на глобата.
 —
 В тази връзка се твърди, че обжалваното решение не взема предвид вече наложената глоба от испанския орган по конкуренцията на 25 март 2013 г., за практики, ограничаващи конкуренцията в сектора на пликовете от хартия, нито взема предвид факта, че жалбоподателите са единствените


text:
 29.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 189/21
 Решение на Общия съд от 16 май 2013 г. — Верус/СХВП — Performance Industries Manufacturing (VORTEX)
 (Дело T-104/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VORTEX“ - По-ранна словна марка на Общността „VORTEX“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на приоритет - Член 29 от Регламент No 207/2009 - Частичен отказ - Член 50 от Регламент No 207/2009 - Нарушение на правото на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009)
 2013/C 189/42
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател:„Верус“ ЕООД (София, България) (представители: първоначално S. Vykydal, впоследствие F. Henkel, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Performance Industries Manufacturing, Inc. (Одеса, Флорида, Съединени щати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 21 декември 2011 г. (преписка R 512/2011-4), постановено в производство по възражение със страни „Верус“ ЕООД и Performance Industries Manufacturing Inc.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда „Верус“ ЕООД да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 157, 2.6.2012 г.


text:
 12.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 7/54
 Жалба, подадена на 17 октомври 2014 г. — ZZ и др./Комисия
 (Дело F-111/14)
 (2015/C 007/67)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ и др. (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, адвокати)
 Ответник: Комисия
 Предмет на производството
 Установяване на незаконосъобразността на член 45 и на приложение I от Правилника за длъжностните лица, както и на свързаните с тях преходни мерки, и отмяна на решенията на органа по назначаването относно повишаването на осемте жалбоподатели, които са длъжностни лица със степен AST 9, в рамките на годишната процедура за повишаване за 2014 г.
 Искания на жалбоподателите
 —
 главно искане: да се установи незаконосъобразността на член 45 от правилника и на приложение I, както и на свързаните с тях преходни мерки,
 —
 да се отменят решенията на органа по назначаването, както с общо така и с индивидуално приложение, за блокиране на всяка възможност за повишаване на жалбоподателите в качеството им на длъжностни лица със степен AST 9, в рамките на годишната процедура за повишаване за 2014 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност: да се отменят решенията на органа по назначаването, както с общо така и с индивидуално приложение, за блокиране на всяка възможност за повишаване на жалбоподателите в качеството им на длъжностни лица със степен AST 9 в рамките на годишната процедура за повишаване за 2014 г.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/34
 Решение на Общия съд от 22 юни 2010 г. — Montero Padilla/СХВП — Padilla Requena (JOSE PADILLA)
 (Дело T-255/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „JOSE PADILLA“ - По-ранни марки и по-ранен знак „JOSE PADILLA“ - Относителни основания за отказ - Липса на всеобщо известна марка по смисъла на член 6, второ от Парижката конвенция и на марка с репутация - Член 8, параграф 2, буква в) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 2, буква в) и член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Липса на по-ранен знак, използван в процеса на търговия - Член 8, параграф 4 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009)
 2010/C 209/50
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Eugenia Montero Padilla (Мадрид, Испания) (представители: първоначално G. Aguillaume Gandasegui и P. Linde Puelles, впоследствие A. Salerno и M. Di Stefano, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: J. F. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: José María Padilla Requena (Santa Eulalia, Испания) (представители: J. F. Gallego Jiménez и J. R. Gil Cantons, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 1 март 2008 г. (преписка R 516/2007-2) относно производство по възражение между Eugenia Montero Padilla и José María Padilla Requena
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Eugenia Montero Padilla да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и на José María Padilla Requena.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/39
 Преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия), постъпило на 3 юли 2014 г. — B&S Global Transit Center BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-319/14)
 2014/C 315/63
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: B&S Global Transit Center BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли членове 203 и 204 от МК (1) [Митническият кодекс] във връзка с член 859 (и по-специално точка 6) от Регламент No 2454/93 (2) да се тълкуват в смисъл, че в случаите, в които митническият режим на външен транзит в Общността не е завършил, но въпреки това са били представени документи, доказващи, че съответните стоки са били изведени от митническата територия на Европейския съюз, обстоятелството, че посоченият режим не е завършил не може да породи вносно митническо задължение на основание на отклоняването на стоките от митнически надзор по смисъла на член 203 от МК, но може по принцип може да породи митническо задължение на основание на член 204 от МК?
 2)
 Следва ли член 859, точка 6 от Регламент No 2454/93 да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба се отнася единствено за неизпълнението на (едно от) задълженията във връзка с (ре)експорта на стоки, както е посочено в членове 182 — 183 МК? Или частта от изречението „без изпълнение на необходимите формалности“ следва да се разбира в смисъл, че под „необходимите формалности“ се разбират и онези формалности, които следва да бъдат изпълнени преди (ре)експорта, за да завърши митническият режим, под който са поставени съответните стоки?
 3)
 При утвърдителен отговор на последния въпрос, следва ли член 859 встъпителната част и трето тире от същата разпоредба от Регламент No 2454/93 да се тълкува в смисъл, че неизпълнението на посочените във въпрос 2 по-горе митнически формалности не е пречка в случай като настоящия, в който с конкретни документи е доказано, че стоките са изведени от митническата територия на Европейския съюз, след като са предадени за превоз в рамките на Съюза, да се приеме, че е изпълнено изискването, че „всички формалности, необходими за регулиране на положението на стоките [следва да] се извършат впоследствие“?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).
 (2) Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3).


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/17
 Жалба, подадена на 2 август 2017 г. — Rogesa/Комисия
 (Дело T-475/17)
 (2017/C 318/23)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Rogesa Roheisengesellschaft Saar mbH (Дилинген, Германия) (представители: S. Altenschmidt и A. Sitzer, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението за отказ на Комисията от 20 юни 2017 г., при условията на евентуалност от 11 юли 2017 г., относно втората молба на жалбоподателя от 29 май 2017 г. (Az. GestDem Nr. 2017/1788), и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първо основание: условията за правото на достъп до документите са изпълнени
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение противоречи на член 3, първа алинея от Регламент No 1367/2006 (1) във връзка с член 2, параграф 1 от Регламент No 1049/2001 (2), тъй като има право на достъп до поисканите от него документи.
 2.
 Второ основание: не са налице изключения по член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001
 —
 Жалбоподателят твърди, че исканите документи не съдържат чувствителна търговска информация по смисъла на член 4, параграф 2, първо тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и при всички случаи е налице по-висш обществен интерес от оповестяване на документите.
 —
 Жалбоподателят освен това изтъква, че не е приложимо основанието за отказ по член 4, параграф 2, второ тире от Регламент (ЕО) No 1049/2001, съгласно което може да се откаже достъп до документи, когато оповестяването им би засегнало защитата на съдебните процедури и правни становища, тъй като разглежданото от Съда дело C-80/16 (ArcelorMittal Atlantique et Lorraine) почти е приключило с решение от 26 юли 2017 г.
 —
 Жалбоподателят по-нататък посочва, че Комисията при всички случаи е трябвало да осигури частичен достъп, евентуално при заличаване на считаните за поверителни данни. Следователно решението на Комисията противоречало и на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, както и на принципа на пропорционалност по член 5, параграф 4 ДЕС.
 3.
 Трето основание: процесуално нарушение, допуснато от Комисията
 —
 На последно място жалбоподателят изтъква нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001. Въпреки двукратното удължаване на сроковете, последното от които за неопределено време, до подаването на жалбата не е постановено решение по подадената още на 29 май 2017 г. втора молба на жалбоподателя. Член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 предвижда възможност единствено за еднократно удължаване на срока с петнадесет работни дни, а не за неопределено време.
 (1) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/18
 Решение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2008 г. — Ceuninck/Комисия
 (Дело T-282/03) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Длъжност на съветник в OLAF - Отхвърляне на кандидатура - Компетентност на генералния директор на OLAF - Законност на обявлението за свободно място - Нарушение на правилата за назначаване на длъжностни лица от степени A 4 и A 5 - Злоупотреба с власт - Явна грешка в преценката)
 (2008/C 183/36)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paul Ceuninck (Hertsberge, Белгия) (представители: първоначално G. Vandersanden и A. Finchelstein, впоследствие G. Vandersanden и L. Levi, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: V. Joris и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на обявлението за свободно място COM/051/02 и на цялата процедура за подбор, проведена вследствие на това обявление, и от друга страна, искане за отмяна на решението за назначаване на г-жа S., взето от органа по назначаването на 13 септември 2002 г., и на решението за мълчалив отказ по отношение на кандидатурата на жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Paul Ceuninck и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 251, 18.3.2003 г.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/21
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2008 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-404/05) (1)
 (Кохезионен фонд - Международно летище на Атина - Намаляване на финансовата помощ - Принцип на пропорционалност)
 (2009/C 6/42)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представител: M. Tassopoulou, подпомаган от N. Korogiannakis и N. Keramidas, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Triantafyllou и A. Weimar)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2005) 3243 — окончателен на Комисията от 1 септември 2005 година за намаляване на помощта, отпусната по линия на Кохезионния фонд за проект No 95/09/65/040 (ново международно летище на Атина в Spata) с Решение C (96) 1356 — окончателен на Комисията от 24 май 1996 година.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 28.1.2008 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/8
 Преюдициално запитване от Employment Tribunals, Birmingham (Обединено кралство), постъпило на 6 май 2014 г. — Kathleen Greenfield/The Care Bureau Ltd
 (Дело C-219/14)
 2014/C 223/11
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Employment Tribunals, Birmingham
 Страни в главното производство
 Ищец: Kathleen Greenfield
 Ответник: Care Bureau Ltd
 Преюдициални въпроси
 i.
 Следва ли предвиденият в клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение „принцип pro rata temporis“ да се тълкува в смисъл, че изисква разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време) да предвижда, че в случай на увеличение на работното време на наето лице размерът на вече натрупания годишен отпуск трябва да бъде адаптиран пропорционално на новото работно време, в резултат на което работникът, чието работно време е увеличено, би имал право на преизчисляване на придобитото право на отпуск в съответствие с увеличеното работно време?
 ii.
 Следва ли клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение или член 7 от Директивата (1) за работното време да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време), която предвижда, че в случай на увеличение на работното време на наето лице размерът на вече натрупания годишен отпуск се адаптира пропорционално на новото работно време, в резултат на което работникът, чието работно време е увеличено, би имал право на преизчисляване на придобитото право на отпуск в съответствие с увеличеното работно време?
 iii.
 Ако отговорът на въпрос (i) и/или (ii) е утвърдителен, прилага ли се преизчисляването само към онази част от годината, за която му се полага отпускът и през която наетото лице е работило при увеличено работно време, или се прилага за друг период?
 iv.
 Когато се изчислява периодът на ползвания от работника отпуск, следва ли клауза 4, параграф 2 от Рамковото споразумение или член 7 от Директивата за работното време да се тълкуват в смисъл, че изискват разпоредба от националното право (като правила 13, 13A и 14 от Правилника за работното време) да предвижда различен подход в зависимост от това дали се изчислява финансовото обезщетение за неизползван платен годишен отпуск при прекратяване на договора или се изчислява остатъкът от неизползвания отпуск, когато договорът продължава да е в сила?
 v.
 Ако отговорът на въпрос (iv) е утвърдителен, каква е разликата в подхода, който следва да се възприеме?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ, L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3).


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/21
 Иск, предявен на 17 декември 2009 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-526/09)
 2010/C 51/33
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán и G. Braga da Cruz)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е допуснала заустване на отпадъчните промишлени води от промишленото предприятие „Estação de Serviço Sobritos“, разположено в зона Matosinhos, без надлежно разрешително, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 11, параграфи 1 и 2 от Директива 91/271/ЕИО (1) на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води,
 —
 да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 До настоящия момент Португалската република не е уведомила Комисията за приключването на процедурата за издаване на разрешително на промишленото предприятие „Estação de Serviço Sobritos“.
 (1) ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43.