text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/28
 Жалба, подадена на 13 април 2015 г. — Sopra Steria Group/Парламент
 (Дело T-181/15)
 (2015/C 262/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sopra Steria Group SA (Annecy-le-Vieux, Франция) (представители: A. Verlinden, R. Martens и J. Joossen, адвоакти)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението а Европейския парламент с неизвестна дата, с което се обявява процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка за NPE-15.8;
 —
 Да отмени всяко решение, което Европейският парламент евентуално е взел във връзка със следващия етап от тази процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка за NPE-15.8;
 —
 Да установи нищожността на договора (договорите), евентуално сключени въз основа на процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка NPE-15.8;
 —
 Да задължи Европейския парламент да заплати съдебните разноски, включително и разходите за правни консултации на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага основание, изведено от нарушение на член 102 от Финансовия регламент, на член 103 от Финансовия регламент, на член 104, параграф 2 от Финансовия регламент и на член 134, параграф 1, буква в) от Правилата за прилагане — нарушение, което според него води до нищожност на решението, с което е обявена процедурата на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка, с неизвестна дата.
 Според жалбоподателя Европейският парламент неправилно и незаконосъобразно е следвал процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка, макар че би трябвало да се отбележи, че тази процедура е изключение, чието прилагане следва да бъде правно обосновано [с оглед и на задължението на Европейския парламент да гарантира, че всички договори за възлагане на обществени поръчки са обект на тръжна процедура на възможно най-широка основа съгласно член 102, параграф 2 от Финансовия регламент]. Според твърденията на жалбоподателя подобна обосновка не е предложена от Европейския парламент и не е бил налице никакъв мотив това да е било наложително поради извънредна спешност, предизвикана от непредвидими събития, които не могат да бъдат приписани на Европейския парламент [изискване, необходимо за да намери приложение член 134, параграф 1, буква в) от Правилата за прилагане].


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/28
 Преюдициално запитване от Cour administrative (Люксембург), постъпило на 24 юли 2015 г. — Maxime Lefort/Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche
 (Дело C-403/15)
 (2015/C 302/37)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Maxime Lefort
 Ответник: Ministre de l’Enseignement supérieur et de la recherche
 Преюдициални въпроси
 За да се изпълнят надлежно изискванията за недопускане на дискриминация с оглед на разпоредбите на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година (1) относно свободното движение на работници в Съюза, във връзка с член 45, параграф 2 ДФЕС, в контекста на член 33, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, във връзка, евентуално, с член 7 от нея, с оглед отчитането на реалната степен на привръзка на студент, който не е пребиваващо лице — заявител на финансова помощ за висше образование, с обществото и пазара на труда в Люксембург — държава членка, в която пограничен работник е бил нает или е упражнявал дейността си съгласно условията, предвидени в член 2 bis от Закона от 22 юни 2000 г. относно финансовата помощ на държавата за висше образование, добавен със Закона от 19 юли 2013 г. като пряка последица от решението на Съда на Европейския съюз от 20 юни 2013 г. (дело C 20/12) (2),
 —
 следва ли условието този студент да е „дете“ на въпросния пограничен работник да се квалифицира като равностойно на „пряк наследник от първа степен, чийто произход е правно установен по отношение на праводателя му“, като акцентът се постави върху установената родствена връзка между студента и пограничния работник, за която се предполага, че съдържа посочената по-горе привръзка, или
 —
 следва ли акцентът да се постави върху факта, че пограничният работник „продължава да предоставя издръжка на студента“, без непременно да е обвързан с правна родствена връзка с него, по-специално като се очертае достатъчна връзка на общност на живота, която е в състояние да го обвърже с единия от родителите на студента, спрямо когото е правно установена родствената връзка?
 —
 от тази втора гледна точка, трябва ли приносът на пограничния работник, който се презюмира като незадължителен, в случай че не е изключителен, а паралелен с този на родителя или родителите, имащи правна родствена връзка със студента и следователно по принцип правно задължени да предоставят издръжка за него, да отговаря на определени критерии по отношение на размера му?
 (1) ОВ L 141, стр. 1.
 (2) EU:C:2013:411.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/37
 Решение на Общия съд от 18 март 2015 г. — Intermark/СХВП — Coca-Cola (RIENERGY Cola)
 (Дело T-384/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „RIENERGY Cola“ - По-ранни фигуративна марка на Общността „Coca-Cola“ и словна марка на Общността „COCA-COLA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 146/50)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intermark Srl (Щей, Румъния) (представители: първоначално Á. László, впоследствие B. Bozóki, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално A. Pohlmann, впоследствие M. Fischer)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: The Coca-Cola Company (Атланта, Джорджия, САЩ) (представител: L. Alonso Domingo, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 май 2013 г. (преписка R 1116/2012-2) относно производство по възражение между The Coca-Cola Company и Intermark Srl.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Intermark Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/7
 Решение на Съда (първи състав) от 11 януари 2007 г. (искане за даване на преюдициално заключение от College van Beroep voor het bedrijfsleven) — Vonk Dairy Products BV/Productschap Zuivel
 (Дело C-279/05) (1)
 (Земеделие - Обща организация на пазарите - Сирене - Членове 16-18 от Регламент (ЕИО) No 3665/87 - Диференцирано възстановяване при износ - Почти незабавен реекспорт от страната на вноса - Доказателство за практика, представляваща злоупотреба - Връщане на недължимо платеното - Член 3, параграф 2, алинея втора от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 - Продължаваща или повторно извършена нередност)
 (2007/C 42/11)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven [апелативна юрисдикция по стопански дела]
 Страни в главното производство
 Ищец: Vonk Dairy Products BV
 Ответник: Productschap Zuivel
 Предмет
 Искане за даване на преюдициално заключение — College van Beroep voor het bedrijfsleven — Тълкуване на членове 16-18 от Регламент (ЕИО) No3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата за възстановяване при износ на селскостопански продукти (ОВ L 351, стр. 1) в неговия вариант, който е бил в сила към момента на настъпване на фактите — Тълкуване на чл.3, параграф 1, алинея втора от Регламент (ЕО, Евроатом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1) — Недължимо диференцирано възстановяване при реекспорт, представляващ злоупотреба от страна на износителя — Определяне на критериите, позволяващи да се направи извод в този смисъл — Продължаваща или повторно извършена нередност
 Диспозитив
 1.
 В рамките на процедура по оттегляне и връщане на средства от диференцирано възстановяване при износ, окончателно изплатени на основание Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата за възстановяване при износ на селскостопански продукти, установяването на недължимия характер на посоченото възстановяване трябва да бъде подкрепено от доказателството за практика, представляваща злоупотреба, представено съгласно вътрешноправните норми
 2.
 По смисъла на член 3, параграф 1, алинея втора от Регламент (ЕО, Евроатом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности, нередността е продължаваща или повторно извършена когато тя е допусната от оператор от Общността, който извлича икономическа изгода от съвкупност от сходни операции, които нарушават една и съща разпоредба на правото на Общността. Фактът, че нередността се отнася до сравнително малка част от съвкупността на извършените операции през определен период и че операциите, за които е установена нередността, винаги са извършени във връзка с различни партиди, е ирелевантен в това отношение.
 (1) ОВ C 257 от 15.10.2005 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/35
 Определение на Общия съд от 14 юли 2010 г. — Deutsche Post/Комисия
 (Дело T-570/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Разпореждане за представяне на информация - Акт, който не подлежи на обжалване - Недопустимост)
 2010/C 234/63
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: J. Sedemund и T. Lübbig, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представител: B. Martenczuk)
 Предмет
 Молба за отмяна на съдържащото се в писмото на Комисията от 30 октомври 2008 г. решение, с което се разпорежда представянето на информация в производството относно държавна помощ в полза на Deutsche Post AG (C 36/07 (ex NN 25/07)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Осъжда Deutsche Post AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/40
 Жалба, подадена на 12 юни 2009 г. — Access Info Europe/Съвет
 (Дело T-233/09)
 2009/C 205/75
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Access Info Europe (Мадрид, Испания) (представители: O. Brouwer и J. Blockx, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение,
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя, в съответствие с член 87 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, включително и съдебните разноски, направени от встъпилите страни.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска на основание Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1), отмяната на решението на Съвета да откаже пълен достъп до документ 16338/08 — докладна записка от генералния секретариат до работната група по информация във връзка с предложение за регламент на Европейския парламент и на Съвета относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията. Съветът предоставил на жалбоподателя само достъп до редактирана версия на този документ, заличавайки тези части, които позволяват идентифицирането на делегациите, които правят предложения за изменения.
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение следва да бъде отменено по следните съображения:
 Първо, жалбоподателят твърди, че Съветът е нарушил член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото:
 (а)
 не е доказал, че оповестяването на наименованията на делегациите би засегнало сериозно процеса на вземане на решение на тази институция;
 (б)
 не е установил опасността, че становищата на делегациите ще престанат да бъдат предоставяни писмено, нито по какъв начин това би засегнало сериозно процеса на вземане на решение на тази институция, както и
 (в)
 не е взел предвид по-висшия обществен интерес от оповестяването на националните делегации.
 Второ, жалбоподателят твърди, че Съветът е нарушил задължението си за мотивиране по член 253 ЕО, член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/17
 Преюдициално запитване от Tribunal Judicial da Comarca de Braga (Португалия), постъпило на 1 юни 2017 г. — Caixa Económica Montepio Geral/Carlos Samuel Pimenta Marinho и др.
 (Дело C-333/17)
 (2017/C 256/16)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Judicial da Comarca de Braga
 Страни в главното производство
 Взискател: Caixa Económica Montepio Geral
 Длъжници по изпълнителното производство: Carlos Samuel Pimenta Marinho, Maria de Lurdes Coelho Pimenta Marinho, Daniel Pimenta Marinho, Vera da Conceição Pimenta Marinho
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли правото на Съюза — в частта относно признаването на гражданите на Съюза на основното право на защита на потребителя, предвидено в член 38 от [Хартата на основните права на Европейския съюз], както и на основното право на равно третиране на гражданите и предприятията, предвидено в член 21 от Хартата — национална правна уредба (член единствен от Закон-декрет No 32765 от 29 април 1943 г., която предвижда изключение от общия режим на член 1143 от Гражданския кодекс), тъй като третира по различен начин банковия сектор в сравнение с останалите граждани и предприятия, що се отнася до формата, в която трябва да бъде сключен заемът, като предвижда по-лека форма за договора за заем, сключен с банкова институция?


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/19
 Преюдициално запитване от Corte dei Conti (Италия), постъпило на 12 октомври 2016 г. — Istituto Nazionale della Previdenza Sociale/Francesco Faggiano
 (Дело C-524/16)
 (2017/C 014/25)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte dei Conti
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale
 Ответник: Francesco Faggiano
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли общностната правна уредба, установена с Регламент (ЕИО) No 1408/1971 на Съвета от 14 юни 1971 г. (1) и с Регламент (ЕО) No 1606/1998 на Съвета от 29 юни 1998 г. (2), да се тълкува в смисъл, че изключва възможността лицето, което вече получава пенсия, да поиска сумиране на осигурителни вноски, направени в различни пенсионни схеми, по-конкретно в държавата, чийто гражданин е, и в друга държава — членка на Европейския съюз?
 2)
 Допуска ли член 49, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕИО) No 1408/1971 на Съвета от 14 юни 1971 г. национална правна уредба като италианската правна уредба, установена с член 71 от Закон No 388 от 23 декември 2000 г., съгласно която искането за сумиране на осигурителни вноски, направени в различни пенсионни схеми, в частност в държавата, чийто гражданин е заинтересованото лице, и в друга държава — членка на Европейския съюз, може да се подава само от лицата, които още не са придобили право на пенсия в нито една социалноосигурителна схема?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (OB L 149, 1971 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26 и поправка в ОВ L 32, 6.2.2008 г., стр. 31).
 (2) Регламент (ЕО) No 1606/98 на Съвета от 29 юни 1998 година за изменение на Регламент (ЕИО) No 1408/71 за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността и на Регламент (ЕИО) No 574/72 за определяне на процедурата за прилагане на Регламент (ЕИО) No 1408/71 с цел да разшири тяхното прилагане и по отношение на специалните схеми за държавни служители (OB L 209, 1998 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 76).


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/53
 Жалба, подадена на 5 ноември 2012 г. — Nestlé Unternehmungen Deutschland/СХВП — Lotte (LOTTE)
 (Дело T-483/12)
 2013/C 26/107
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nestlé Unternehmungen Deutschland GmbH (Франкфурт на Майн) (представител: A. Jaeger-Lenz, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lotte Co. Ltd (Токио, Япония)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 3 септември 2012 г. по дело R 2103/2010-4;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските по съдебното производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Lotte Co. Ltd
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „LOTTE“, както и изображение на коала върху дърво, която държи друга по-малка коала, за стоки от клас 30 — заявка за регистрация на марка на Общността No 6 158 463
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националните фигуративни марки, съдържащи словните елементи „KOALA BÄREN“ и „KOALA“, както и изображение на коала върху дърво, която държи друга по-малка коала, за стоки от клас 30
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отменя решението на отдела по споровете.
 Изложени правни основания: нарушение на член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009, на правило 22, параграф 2 от Регламент No 2868/95 и на член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/17
 Решение на Общия съд от 4 май 2017 г. — Meta Group/Комисия
 (Дело T-744/14) (1)
 ((Арбитражна клауза - Договори за отпускане на безвъзмездна помощ, сключени в рамките на шестата рамкова програма за изследвания, технологично развитие и демонстрации (2002 — 2006 г.) - Договори за отпускане на безвъзмездна помощ, сключени в рамките на рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (2007 — 2013 г.) - Възстановяване на платените суми - Подлежащ на плащане остатък от общия размер на финансовата помощ, предоставена на ищеца - Допустими разходи - Договорна отговорност))
 (2017/C 195/23)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Meta Group Srl (Рим, Италия) (представители: A. Bartolini и A. Formica, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Recchia и R. Lyal)
 Предмет
 Искане на основание член 272 ДФЕС да се установи неизпълнение от Комисията на финансови задължения, произтичащи от няколко договора за отпускане на безвъзмездна помощ, които тя е сключила с ищеца във връзка с шестата рамкова програма на Европейската общност за изследвания, технологично развитие и демонстрации, допринасящи за създаването на европейско изследователско пространство и иновации (2002—2006 г.) и с рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (2007—2013 г.), да се обяви незаконосъобразния характер на извършените от Комисията прихващания с вземанията, посочени от ищеца, да се осъди Комисията да заплати на ищеца дължимите му суми по посочените договори за отпускане на безвъзмездна помощ, заедно с лихвата за забава и валутната ревалоризация, и да се присъди обезщетение за вредите, които ищецът твърди, че е претърпял.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда Meta Group Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/6
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 13 ноември 2012 г. — Aslihan Nazli Ayalti/Федерална република Германия
 (Дело C-513/12)
 2013/C 63/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Aslihan Nazli Ayalti
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициални въпроси
 1.
 Противоречи ли член 41, параграф 1 от Допълнителния протокол от 23 ноември 1970 година за преходния период на асоциирането към Споразумението от 12 септември 1963 година за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция (по-нататък наричан „ДП“) и/или член 13 от Решение No 1/80 на Съвета за асоцииране ЕИО/Турция от 19 септември 1980 г. (по-нататък наричано „Решение No 1/80“) на въведена за първи път след влизането в сила на посочените по-горе разпоредби уредба от националното право, съгласно която първоначалното влизане на територията на член на семейството на турски гражданин, който се ползва от режима по член 6 от Решение No 1/80, зависи от това преди влизането на територията членът на семейството да докаже, че може да си служи с немски език на елементарно ниво?
 2.
 При отрицателен отговор на въпрос 1: противоречи ли член 7, параграф 2, първа алинея от Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (1) на указаната във въпрос 1 уредба от националното право?
 (1) ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на българки език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/22
 Преюдициално запитване, отправено от Amtsgerichts Bruchsal (Германия) на 10 август 2010 г. — Наказателно производство срещу QB (*1)
 (Дело C-405/10)
 ()
 (2010/C 288/38)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Bruchsal
 Страна в главното производство
 QB (*1)
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли разпоредбите на член 37 от Регламент (ЕО) No 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (1), във връзка Регламент (ЕО) No 1418/2007 на Комисията от 29 ноември 2007 година относно износа за оползотворяване на някои отпадъци, изброени в приложение III или IIIA към Регламент (ЕО) No 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета, в някои страни, за които Решението на ОИСР относно контрола върху трансграничното движение на отпадъци не се прилага (2) да се тълкуват в смисъл, че съдържат забрана за превоз в Ливан на отпадъци от категория B 1120 от приложение IX към Базелската конвенция от 22 март 1989 г. за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане?
 (*1) Информацията е заличена или заменена в съответствие с правната рамка относно личните данни и/или поверителността.
 (1) ОВ L 190 от 12.7.2006 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172.
 (2) ОВ L 316 от 4.12.2007 г., стр. 6.


text:
 15.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/6
 Жалба, подадена на 8 август 2011 г. — Western Digital и Western Digital Ireland/Комисия
 (Дело T-452/11)
 2011/C 305/08
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Western Digital Corp. (Dover, Delaware, Съединени щати) и Western Digital Ireland, Ltd (Гранд Кайман, Кайманови острови) (представители: F. González Díaz, lawyer, и P. Stuart, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се разпореди на ответника да представи въпросниците, които е изпратил на трети лица по време на първия и втория етап от разследването му на предложеното придобиване на Viviti Technologies Ltd. от Western Digital Corporation и предложеното придобиване на свързаната с твърди дискове дейност на Samsung Electronics Co. Ltd. от Seagate,
 —
 да се разпореди на ответника да предостави достъп до преписката си относно операцията на Seagate преди и след нотификацията, включително по-специално достъп до неповерителната версия на кореспонденцията и данните за осъществените контакти между Seagate, Samsung и Комисията до момента на нотификацията, и обменената в рамките на Комисията информация — както по дело Seagate/Samsung, така и по дело Western Digital Ireland/Viviti Technologies — за отдаването на предимство на двете операции,
 —
 да се отмени решението за отдаване на предимство, съдържащо се в решението (2011/C 165/04) на Европейската комисия от 30 май 2011 г. по дело COMP/M.6203 — Western Digital Ireland/Viviti Technologies за започване на втория етап от разследването на предложената концентрация на основание член 6, параграф 1, буква в) от Регламент No 139/2004 на Съвета (1) (ОВ C 165, 2011 г., стр. 3), и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат четири правни основания.
 1.
 В рамките на първото правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът няма правомощие да установи правило за отдаване на предимство въз основа на датата, на която дадена концентрация е нотифицирана.
 2.
 В рамките на второто правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът е допуснал грешка при прилагане на правото и е нарушил общите принципи на справедливост и на добра администрация, тъй като:
 —
 установеното от него правило за отдаване на предимство няма основание в правото на Съюза, не произтича от постоянната съдебна практика и не е присъщо на системата за контрол на концентрациите,
 —
 установеното от него правило за отдаване на предимство води до непоследователни резултати от провежданата политика, и
 —
 установеното от Комисията правило за отдаване на предимство е в противоречие с основни принципи на правото.
 3.
 В рамките на третото правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът е нарушил оправданите им правни очаквания, че предложеното придобиване на Viviti Technologies Ltd. от Western Digital Corporation ще бъде преценено с оглед на структурата на пазара към момента на неговото подписване, съобщаване и предварително нотифициране на Комисията.
 4.
 В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателите твърдят, че ответникът е нарушил принципите на добра администрация, справедливост, пропорционалност и недопускане на дискриминация, като им е наложил допълнителни тежести и като не е оповестил обстоятелството, че е налице паралелна операция за същите релевантни пазари.
 (1) Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/25
 Жалба, подадена на 30 юли 2010 г. — Clasado/Комисия
 (Дело T-322/10)
 ()
 2010/C 260/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Clasado Ltd. (Milton Keynes, Обединеното кралство) (представители: G.C. Facenna, Barrister, M.E. Guinness и M.C. Hann, Solicitors)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отменят частите на Регламент (ЕС) No 382/2010 (1) и на Регламент (ЕС) No 384/2010 (2) на Комисията от 5 май 2010 година във връзка с някои здравни претенции на жалбоподателя относно BimunoBT (BGOS) Prebiotic, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят цели на основание член 263 ДФЕС да се отменят частите от Регламенти (ЕС) No 382/2010 и No 384/2010 на Комисията от 5 май 2010 година, в които се приема, че здравните претенции на жалбоподателя относно BimunoBT (BGOS) Prebiotic, пробиотична хранителна добавка, разработена за укрепване на имунната система и за поддържане на правилното функциониране на стомашно-чревния тракт при човека, както и за намаляване на риска от диария при пътниците, не отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) No 1924/2006 (3) и не следва да бъдат разрешени.
 Жалбоподателят сочи следните правни основания в подкрепа на жалбата си:
 Първо, Комисията допуснала съществено процесуално нарушение като приела разглежданите регламенти, а именно нарушила процедурата, даваща възможност на заявителя и гражданите да представят коментари, на основание член 16, параграф 6 и член 17 от Регламент (ЕО) No 1924/2006.
 Второ, чрез тези действия Комисията неправомерно нарушила и член 38, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 178/2002 (4), чиято цел е да гарантира, че Европейската агенция за безопасност на храните извършва дейността си при висока степен на прозрачност.
 В допълнение, излагайки извода, че допълнителните коментари на Европейската агенция за безопасност на храните относно заявленията на заявителя, изказани на 4 декември 2009 г., не представляват становище или част от становище по смисъла на член 16 от Регламент (ЕО) No 1924/2006, въпросните регламенти са приети въз основа на грешка при прилагането на правото.
 Освен това регламентите на Комисията, чиято отмяна се иска, са приети в нарушение на правото на Clasado да бъде изслушано на основание член 41 от Хартата на основаните права на Европейския съюз (5), както и в нарушение на неговите оправдани правни очаквания.
 На последно място Комисията нарушила и правото на добра администрация, представляващо един от основните общи за конституционните традиции на държавите членки принципи и по-специално задължението си в качеството на орган, който взема решението на основание член 17 от Регламент (ЕО) No 1924/2006, да прояви грижливост и независимост при проверката на представените ѝ материали.
 (1) Регламент (ЕС) No 382/2010 на Комисията от 5 май 2010 година за отхвърляне на някои здравни претенции за храните, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и развитието и здравето на децата (ОВ L 113, 2010 г., стр. 1).
 (2) Регламент (ЕС) No 384/2010 на Комисията от 5 май 2010 година за разрешаване и отхвърляне на определени здравни претенции за храните, които се отнасят до намаляване на риска от


text:
заболяване и до развитието и здравето на децата (ОВ L 113, 2010 г., стр. 6).
 (3) Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (ОВ L 404, 2006 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).
 (4) Регламент (ЕО) No 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68).
 (5) Харта на основаните права на Европейския съюз (ОВ C 83, 2010 г., стр. 389).


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/16
 Решение на Съда (първи състав) от 7 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Gorj, Румъния) — Iulian Andrei Nisipeanu/Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu
 (Дело C-263/10) (1)
 (Вътрешно данъчно облагане - Член 110 ДФЕС - Налагане на такса за замърсяване при първата регистрация на моторни превозни средства)
 2011/C 269/25
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Gorj
 Страни в главното производство
 Ищец: Iulian Andrei Nisipeanu
 Ответници: Direcția Generală a Finanțelor Publice Gorj, Administrația Finanțelor Publice Targu-Cărbunești, Administrația Fondului pentru Mediu
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunalul Gorj — Регистрация на употребявани моторни превозни средства с предходна регистрация в други държави членки — Такса околна среда, с която се облагат моторните превозни средства при тяхната първа регистрация в държава членка — Квалифициране на критерия „дата на първата регистрация“ — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Валидност на освобождаването от заплащане на таксата, въведена за определени категории превозни средства — Евентуално прилагане на принципа „замърсителят плаща“
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска държава членка да въвежда такса за замърсяване за моторни превозни средства при първата им регистрация в тази държава членка, ако тази данъчна мярка е организирана по такъв начин, че възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче да възпира покупката на употребявани превозни средства на същата възраст и със същото овехтяване на националния пазар.
 (1) ОВ C 234, 28.8.2010 г.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/52
 Жалба, подадена на 1 ноември 2016 г. — Pilla/Комисия и EACEA
 (Дело T-784/16)
 (2017/C 006/65)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Rinaldo Pilla (Венафро, Италия) (представител: A. Silvestri, avvocato)
 Ответници: Европейската комисия, Изпълнителната агенция за образование, аудиовизия и култура
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 След като спре течащия подбор, да отмени изцяло, поради съществено нарушение на закона, решенето от 2 септември 2016 г. на Европейската комисия, Генерална дирекция „Образование и култура“, Ref. Ares 2016 4930111, за изключване на г-н Rinaldo Pilla от участие в проект за финансиране, а ако не отмени решенето, да отмени изцяло подбора като незаконосъобразен поради нарушение на закона.
 —
 В спорната хипотеза, а именно непризнаването на г-н Rinaldo Pilla за подходящ кандидат, да осъди ответника да заплати в полза на жалбоподателя обезщетение за вреди, под формата на пропуснати ползи, произтичащи от неоснователното и немотивирано изключване от въпросния проект за европейско финансиране, в размер на 1 050 000,00 EUR, а при условията на евентуалност, в размер на 400 000,00 EUR.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е подадена срещу решението за изключване на жалбоподателя от подбора за участие в европейско финансиране [Call for proposals EAC/S05/2016, Support for a preparatory action to create en EU Festival Award and an EU Festival Label in the field of Culture: EFFE (Europe for Festivals — Festivals for Europe)].
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква две основания.
 1.
 Първо основание — съществено нарушение на закона във връзка с дял I от приложението към Препоръка 2003/361/CE на Европейската комисия от 6 май 2013 г., с член 2, точка 28 от Регламент (ЕС) No 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за определяне на общоприложими разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд, Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони и Европейския фонд за морско дело и рибарство и за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд, Кохезионния фонд и Европейския фонд за морско дело и рибарство, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1083/2006 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 320), с Прогнозите на Съвета от 17 декември 2013 г., както и с член 1, алинея 821 от Закона за стабилност от 2016 г.
 —
 В подкрепа на първото основание за обжалване жалбоподателят изтъква, че за целите на достъп до структурните фондове лице, което упражнява свободна професия, дори когато не е вписано в професионално сдружение, се приравнява на предприятие, независимо от правната му форма. Лицата, упражняващи свободна професия, имат достъп до фондовете за научни изследвания, за новаторство в областта на културата и за промишлени иновации. Според жалбоподателят в обжалваното решение не е отчетено обстоятелството, че в Законът за стабилност от 2016 г., който транспонира европейска препоръка от 2013 г., окончателно се уточнява, че лицата, упражняващи свободна професия, са приравнени на предприятия. Трябва да се счете, че жалбоподателят — лице, упражняващо свободна професия, е подходящ кандидат, тъй като е лице, упражняващо


text:
свободна професия със собствена партида по ДДС.
 2.
 Второ основание — във връзка с искането за обезщетение за вреди.
 —
 В това отношение се посочва, че изключването на жалбоподателя от подбора е причинило на последния сериозни вреди, тъй като несъмнено невключването му в подбора по проекта „VENAFRO EUROPEAN FESTIVAL OF LITERATURE“ представлява очевидна пропусната полза, която трябва да се оцени по справедливост, като се вземат предвид естеството и обхвата на посочения проект, и чиято стойност за начало може да се приравни единствено на стойността на самото финансиране.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/11
 Иск, предявен на 24 февруари 2011 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-86/11)
 2011/C 145/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: R. Lyal)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като допуска данъчно незадължени лица да членуват в ДДС група (която за целите на ДДС е едно задължено лице), Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност;
 —
 да се осъди Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 За улеснение, както и с оглед на борбата с възможни злоупотреби, директивата ДДС допуска държавите членки да разглеждат две или повече данъчнозадължени лица като едно данъчнозадължено лице. Ищецът твърди, че директивата не позволява на държавите членки да включват в такава група данъчно незадължени лица, тъй като правата и задълженията на данъчнозадължените лица биха се разпространили и на данъчно незадължените лица. Следователно законодателството на Обединеното кралство, което допуска включването на данъчно незадължени лица в ДДС група, противоречи на директивата.
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/38
 Решение на Първоинстанционния съд от 13 май 2009 г. — Schuhpark Fascies/СХВП — Leder & Schuh (jello SCHUHPARK)
 (Дело T-183/08) (1)
 („Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна и словна марка на Общността jello SCHUHPARK - По-ранна национална словна марка Schuhpark - Относително основание за отказ - Доказване на използването на по-ранната марка - Член 43, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94“)
 2009/C 153/73
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Schuhpark Fascies GmbH (Warendorf, Германия) (представители: A. Peter и J. Braune, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Leder & Schuh AG (Graz, Австрия) (представители: W. Kellenter и A. Schlaffge, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 13 март 2008 г. по преписка No R 1560/2006-4 относно процедура по възражение между Schuhpark Fascies GmbH и Leder & Schuh AG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Schuhpark Fascies GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171, 5.7.2008 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/20
 Жалба, подадена на 3 март 2009 г. от General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A. срещу Решение на Първоинстанционния съд (шести състав), постановено на 18 декември 2008 г. по дело T-85/06, General Química y otros/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-90/09 P)
 2009/C 90/32
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: General Química, S.A., Repsol Química, S.A., Repsol YPF, S.A. (представители: J.M. Jiménez-Laiglesia Oñate и J. Jiménez-Laiglesia Oñate, abogados)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 1)
 да се отмени Решение от 18 декември 2008 г. по дело T-85/06 в частта, с която не е приет изтъкнатият в подкрепа на искането за отмяна довод, основан на явна грешка при преценката и на липса на мотиви относно солидарната отговорност на жалбоподелите;
 2)
 да се отменят член 1, букви ж) и з) и член 2, буква г) от решението на Комисията по отношение на Repsol YPF и Repsol Química, приети за солидарно отговорни за извършено от General Química нарушение на член 81, параграф 1 ЕО, и евентуално — по отношение на Repsol YPF, като и в двата случая санкцията се намали по подходящ начин.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбата е насочена срещу неприемането на довода, изтъкнат в подкрепа на искането за отмяна на решението на Комисията, че Repsol Química и Repsol YPF носят отговорност за поведението на General Química, S.A. В решението на Първоинстанционния съд неправилно е възприет критерий за възлагане на отговорността, който няма връзка с фактите или обстоятелствата по делото, нито с извършеното от General Química нарушение. Първоинстанционният съд допуска грешка като приема, че дружеството майка носи отговорност за дъщерното дружество, тъй като само въз основа на възможността за дружеството майка да упражнява решаващо влияние върху дъщерното дружество счита, че те представляват една стопанска единица. Той също така не обяснява защо доказателствата, на които основава изводите си, сочат за съществуването на решаващо влияние, и освен това не кредитира или изопачава представените по делото доказателства. Освен това неправилно прилага презумпцията, установена от съдебната практика за случаите, в които дружеството майка притежава целия капитал, и размества тежестта на доказване, при това без да уточни какво трябва да се докаже, за да се обори презумпцията. Съдебното решение предоставя на Комисията неограничена свобода за преценка и анализ на доказателствата, представени за оборване на презумпцията. Вследствие на това презумпцията на практика става необорима. Също така, освен че не разграничава ясно отговорността на Repsol YPF, Първоинстанционният съд допуска грешка като автоматично разширява по отношение на дружеството майка, което стои начело на групата, презумпцията, свързана само с възможността за упражняване на решаващо влияние. Приема се, че отговорност носи групата от дружества, а не предприятието като стопанска единица, като отговорността освен това е необорима.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/78
 Определение на Общия съд от 15 май 2013 г. — Al-Faqih и MIRA/Съвет и Комисия
 (Дело T-322/09) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Замразяване на средства - Заличаване от списъка на засегнатите лица - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 225/174
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Saad Al-Faqih (Лондон, Обединено кралство); и Movement for Islamic Reform in Arabia (MIRA) (Лондон, Обединено кралство) (представители: J. Jones, barrister, и A. Raja, solicitor)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално R. Szostak и E. Finnegan, впоследствие E. Finnegan и J.-P. Hix); и Европейска комисия (представители: T. Scharf и M. Konstantinidis)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета за забрана на износа на някои стоки и услуги за Афганистан, за засилване на забраната на полети и удължаване на замразяването на средства и други финансови ресурси по отношение на талибаните в Афганистан (ОВ L 139, стр. 9), изменен за четиридесет и втори път с Регламент (ЕО) No 14/2005 на Комисията от 5 януари 2005 г. (ОВ L 5, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 3, стр. 104), за четиридесет и осми път с Регламент (ЕО) No 1190/2005 на Комисията от 20 юли 2005 г. (ОВ L 193, стр. 27; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 4, стр. 21), за седемдесет и пети път с Регламент No (ЕО) 492/2007 на Комисията от 3 май 2007 г. (ОВ L 116, стр. 5), както и за сто и шестнадесети път с Регламент (ЕО) No 1102/2009 на Комисията от 16 ноември 2009 г. (ОВ L 303, стр. 39), и/или искане за отмяна на Регламенти No 14/2005, 1190/2005, 492/2007 и 1102/2009, доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателите.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.
 2.
 Съветът на Европейския съюз и Европейската комисия понасят солидарно съдебните разноски.
 (1) ОВ C 113, 1.5.2010 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/35
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 юни 2009 г. — Ketselidis/Комисия
 (Дело F-72/08) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Жалба - Предварителна жалба по административен ред - Отговор за изчакване - Извинима грешка - Липса - Мълчалив отказ - Просрочена жалба - Недопустимост - Решение на общностна юрисдикция - Съществено ново обстоятелство - Липса)
 2009/C 193/58
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Michalis Ketselidis (Брюксел, Белгия) (представител: S. A. Pappas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и K. Herrmann)
 Предмет
 Отмяната на мълчалив отказ на поисканото от жалбоподателя преразглеждане на изчислението на осигурителния стаж, който да се вземе предвид при трансфера на придобитите в Гърция пенсионни права към общностната схема.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Осъжда г-н Ketselidis да понесе всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 272, 25.10.2008 г., стр. 51.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/12
 Решение на Общия съд от 24 януари 2012 г. — Indo Internacional/СХВП — Visual („VISUAL MAP“)
 (Дело T-260/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „VISUAL MAP“ - По-ранна национална словна марка „VISUAL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 65/21
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Indo Internacional, SA (Sant Cugat del Vallès, Испания) (представители: първоначално X. Fàbrega Sabaté и M. Curell Aguilà, впоследствие M. Curell Aguilà и J. Güell Serra, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Pohlmann и R. Manea)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Visual SA (Saint Apollinaire, Франция)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 15 април 2008 г. (преписка R 700/2007-1), относно производство по възражение между Visual SA и Indo Internacional, SA.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Indo Internacional, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/29
 Решение на Общия съд (шести състав) от 22 май 2014 г. — Walcher Meßtechnik/СХВП (HIPERDRIVE)
 (Дело T-95/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „HIPERDRIVE“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 212/36
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Walcher Meßtechnik GmbH (Кирхцартен, Германия) (представител: S. Walter, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 13 декември 2012 г. (преписка R 1779/2012-1), постановено по заявка за регистрация на словния знак „HIPERDRIVE“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Walcher Meßtechnik GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 108, 13.4.2013 г.


text:
 26.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/36
 Определение на Съда на публичната служба от 25 март 2015 г. — Necci/Комисия
 (Дело F-5/15) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на пенсионни права, придобити по национална пенсионна схема - Предложение за бонус към осигурителния стаж - Просрочие на административната жалба - Неспазване на досъдебната процедура - Явна недопустимост))
 (2015/C 171/44)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Claudio Necci (Auderghem, Белгия) (представители: S. Orlandi и T. Martin, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и G. Gattinara)
 Предмет
 Искане за обявяване на незаконосъобразност на член 9 от общите разпоредби за прилагане (ОРП) на член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица и за отмяна на решението за прехвърляне на пенсионни права на жалбоподателя към пенсионната схема на Съюза, решение, с което се прилагат новите ОРП за прилагане на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Г-н Necci понася собствените си разноски.
 (1) ОВ C 96, 23.3.2015 г., стр. 26.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/15
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия), на 4 януари 2008 г. — Michael Mario Karl Kerner/Land Baden-Württemberg
 (Дело C-4/08)
 (2008/C 79/28)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Ищец: Michael Mario Karl Kerner
 Ответник: Land Baden-Württemberg
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 8, параграф 4 от Директива 91/439/EИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на МПС (1) не допуска ли прилагането на разпоредба на националното право дори тогава, когато последната предвижда след настъпило отнемане на свидетелство за управление на МПС в страната възможността да се признае издаденото от друга държава-членка свидетелство за управление при условие, че е доказано, че първоначално довелите до отнемане на свидетелството за управление на МПС обстоятелства вече не са налице, когото
 —
 признаването на това свидетелство за управление на МПС не се налага в интерес на осъществяване на основната свобода на движение на гражданите на ЕС,
 —
 свидетелството за управление на МПС е издадено в другата държава-членка при явно нарушение на разпоредбите на тази директива (изискване за обичайно пребиваване)
 —
 при издаването на свидетелството за управление на МПС самата държава-членка следва да е приела, че е налице явно нарушение на целите на директивата,
 —
 държава-членка, в която е издадено свидетелството за управление на МПС, отказва, според държавата-членка на обичайно пребиваване, да анулира противоречащото на общностните разпоредби свидетелството за управление на МПС,
 —
 свидетелството за управление на МПС на засегнатото лице е придобито в другата държава-членка по неправомерен начин с цел да заобиколят съответните разпоредби относно повторното издаване на свидетелство за управление на МПС в държавата на обичайно пребиваване и това неправомерно поведение би трябвало да е било известно на държавата-членка, в която се издава то,
 —
 както и проведеният при ясно съзнание за основанията на първоначалното отнемане на свидетелството за управление на МПС медицински преглед за установяване на годността на засегнатото лице за управление на МПС не изпълнява изискванията, на които, с оглед на съответните за предходното отнемане на свидетелство за управление на МПС основания, той трябва да отговаря, така че по-нататъшното участие на засегнатото лице в пътното движение съставлява значителна опасност за живота и телесната неприкосновеност на другите участници в движението?
 При положителен отговор на въпрос 1:
 2.
 Трябва ли член 8, параграф 2 от Директива 91/439/EИО да се тълкува в смисъл, че при наличие на описаната във въпрос 1 хипотеза държавата-членка на обичайно пребиваване следва да признае издаденото в друга държава-членка на ЕС свидетелство за управление на МПС, което оправомощава притежателя му да управлява МПС, като в интерес на безопасността на движението държавата-членка на обичайно пребиваване обаче е оправомощена най-малкото да вземе мерки за неутрализиране на изхождащата от притежателя на свидетелство за управление на МПС опасност, чиято годност за управление на МПС трябва да се провери с оглед на обстоятелствата, довели по-рано до отнемане на свидетелството за управление на МПС в държавата на обичайно пребиваване и които не трябва да се считат за преодолени вследствие на издаването на свидетелство за управление на МПС в друга


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/33
 Определение на председателя на Общия съд от 13 април 2016 г. — Cyprus Turkish Chamber of Industry и др./Комисия
 (Дело T-41/16 R)
 ((Обезпечително производство - Производство за регистрация на наименование за произход - „Halloumi“ или „Hellim“ - Отхвърляне на възражение - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2016/C 191/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Никозия, Кипър), Animal Breeders Association (Никозия), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd (Никозия), Süt Ürünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Никозия), и Fatma Garanti (Гюзелюрт, Кипър) (представители: B. O’Connor, solicitor, S. Gubel и E. Bertolotto, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: Lewis, J. Guillem Carrau и P. Aalto)
 Предмет
 Молба на основание 278 и 279 ДФЕС за допускане на временни мерки във връзка с производство за регистрация на сирене под наименованието „halloumi/hellim“ като защитено наименование за произход по силата на Регламент (ЕС) Noo1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (ОВ, L 343, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/80
 Определение на Общия съд от 4 юни 2013 г. — Elitaliana/Eulex Kosovo
 (Дело T-213/12) (1)
 (Жалба за отмяна - Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Хеликоптерно обезпечаване на мисията Eulex Kosovo - Отхвърляне на офертата на оферент - Липса на пасивна легитимация - Недопустимост)
 2013/C 225/178
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Elitaliana SpA (Рим, Италия) (представител: R. Colagrande, avocat)
 Ответник: Eulex Kosovo (Прищина, Косово) (представител: G. Brosadola Pontotti, solicitor)
 Предмет
 Искане, от една страна, да бъдат отменени мерките, постановени от Eulex Kosovo във връзка с възлагането на друг оферент на обществената поръчка с наименование „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Помощ, предоставена с хеликоптери, за мисията на Eulex в Kosovo (PROC/272/11)“, и от друга страна, Eulex Kosovo да бъде осъдено да поправи вредите, претърпени от жалбоподателя в резултат от възлагането на посочената поръчка на лице, различно от него.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Elitaliana SpA да заплати съдебните разноски, включително във връзка с производството по допускане на обезпечение.
 (1) ОВ C 200, 7.7.2012 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/57
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 22 октомври 2008 г. — Tzirani/Комисия
 (Дело F-46/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Наемане на работа - Назначаване в степен - Повишаване - Длъжност на директор - Отхвърляне на кандидатура - Изпълнение на съдебно решение за отмяна на решение за назначаване - Допустимост)
 (2008/C 313/102)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Marie Tzirani (Брюксел, Белгия) (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: G. Berscheid и V. Joris, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 От една страна, отмяна на взетото от Комисията на Европейските общности на 30 август 2006 г. решение за назначаване на г-н D. J. на длъжността директор на Дирекция Б „Правилник: политика, управление и съвети“ на Генерална дирекция (ГД) „Персонал и администрация“ и следователно за отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя за същата длъжност, а от друга страна — осъждане на Комисията да изплати на жалбоподателя обезщетение за твърдените претърпени материални и морални вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението за отхвърляне на кандидатурата на г-жа Tzirani за длъжността директор на Дирекция Б „Правилник: политика, управление и съвети“ на Генерална дирекция (ГД) „Персонал и администрация“ на Комисията на Европейските общности.
 2)
 Отменя решението за назначаване на г-н D. J. на длъжността директор на Дирекция В „Правилник: политика, управление и съвети“ на Генерална дирекция (ГД) „Персонал и администрация“ на Комисията на Европейските общности от 30 август 2006 г.
 3)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да изплати на г-жа Tzirani сума в размер на 10 000 EUR като обезщетение за вреди.
 4)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 5)
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от г-жа Tzirani.
 (1) ОВ C 170, 21.7.2007 г., стр. 42.


text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/22
 Жалба, подадена на 23 юли 2012 г. — Al-Tabbaa/Съвет
 (Дело T-329/12)
 2012/C 273/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mazen Al-Tabbaa (Бейрут, Ливан) (представители: M. Lester, Barrister и G. Martin, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Общият съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 126, стр. 9), доколкото се отнася до жалбоподателя,
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 126, стр. 3), доколкото се отнася до жалбоподателя, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на своята жалба, като твърди, че, включвайки неговото име в приложените към оспорените мерки списъци, Съветът:
 —
 допуснал явна фактическа грешка и грешка в преценката с решението да приложи разглежданите ограничителни мерки спрямо жалбоподателя, приемайки за изпълнени всички критерии за включване в списъците;
 —
 не предоставил на жалбоподателя достатъчни или подходящи основания за включването му в списъците;
 —
 нарушил основното право на жалбоподателя на защита и правото на ефективна съдебна защита, и
 —
 неоснователно или несъразмерно нарушил основните права на жалбоподателя, в частност правата му на собственост, на осъществяване на предприемаческа дейност, на добра репутация и на частен и семеен живот.


text:
 2.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/5
 Преюдициално запитване, отправено от des Bundesarbeitsgericht (Германия) на 19 ноември 2012 г. — Tevfik Isbir/DB Services GmbH
 (Дело C-522/12)
 2013/C 32/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesarbeitsgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Tevfik Isbir
 Ответник: DB Services GmbH
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли понятието „минимални ставки на заплащане“ в член 3, параграф 1, първа алинея, буква в) от Директива 96/71/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че обозначава насрещната престация на работодателя за предоставяната от работника или служителя работна сила, която съгласно посочените в член 3, параграф 1, първо изречение от Директивата законови, подзаконови или административни разпоредби, или по силата на обявени за общоприложими колективни трудови договори, се възнаграждава единствено и изцяло с предвидена в колективен трудов договор минимална заплата („предоставяне на работна сила в общия случай“), и поради тази причина от размера на дължимата от работодателя минимална заплата могат да бъдат приспадани единствено изплащаните от него суми, с които се възнаграждава това предоставяне на работна сила в общия случай, като тези суми трябва да бъдат предоставени на разположение на работника или служителя най-късно до датата, на която се дължи трудовото възнаграждение за съответния период?
 2.
 Следва ли понятието „минимални ставки на заплащане“ в член 3, параграф 1, първа алинея, буква в) от Директива 96/71/ЕО да се тълкува в смисъл, че не допуска съществуването на национални разпоредби или установени в практиката правила, според които заплащаните от даден работодател суми не следва да се разглеждат като компоненти на минималната заплата и следователно не следва да се зачитат за изпълнение на задължението за изплащане на съответната минимална заплата, когато работодателят изплаща тези суми въз основата на установено в колективен трудов договор задължение,
 —
 като съгласно волята на страните по колективния трудов договор и националния законодател тези суми са предназначени да съдействат за обособяването на вложения на работниците и служителите с инвестиционна цел,
 като с оглед на тази цел
 —
 месечните плащания от работодателя в полза на работника или служителя са с дългосрочен ефект, като например вноски към спестовен влог, вноски за строеж или закупуване на жилище или вноски към спестовна застраховка живот, и
 —
 изплащането им се поощрява с държавно подпомагане и данъчни облекчения, но
 —
 работникът или служителят може да разполага с тези средства едва след изтичането на няколко години, като
 —
 изплащаните суми са във фиксиран месечен размер, който зависи единствено от продължителността на работното време, но не и от размера на трудовото възнаграждение (т.нар. „vermögenswirksame Leistungen“, „възнаграждение за вложения на работниците и служителите с инвестиционна цел“)?
 (1) Директива 96/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 1996 година относно командироването на работници в рамките на предоставянето на услуги (ОВ L 18, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 29).


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/40
 Жалба, подадена на 30 март 2010 г. — Meda Pharma/СХВП — Nycomed (ALLERNIL)
 (Дело T-147/10)
 2010/C 148/68
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Meda Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Германия) (представители: адв. G. Würtenberger и адв. R. Kunze, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nycomed GmbH (Konstanz, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 29 септември 2009 г., постановено в производство по обжалване R 697/2007-4 във връзка с подаденото възражение, имащо за предмет германската марка No 1 042 583„ALLERGODIL“, срещу заявката за регистрация на марка 4 066 452„ALLERNIL“;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Nycomed GmbH
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ALLERNIL“ за стоките от клас 5 (заявка No 4 066 452)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германската словна марка No 1 042 583„ALLERGODIL“ за стоките от клас 5
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като правилата относно вероятността от объркване съгласно общностното право не били приложени по съответния начин;
 —
 нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009 поради нарушаване на задължението за мотивиране.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/17
 Решение на Съда (шести състав) от 4 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Финландия
 (Дело C-523/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2000/59/ЕО - Пристанищни приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари - Липса на изготвяне и изпълнение на планове за приемане и третиране на отпадъците за всички пристанища)
 (2007/C 297/26)
 Език на производството: финландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Huttunen et K. Simonsson)
 Ответник: Република Финландия (представител: J. Heliskoski)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Член 5, параграф 1 и член 16, параграф 1от Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (ОВ L 332, стр. 81; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 22) — Липса на изготвяне и изпълнение на планове за приемане и третиране на отпадъците за всички пристанища във Финландия
 Диспозитив
 1)
 Като не е изготвила и изпълнила планове за приемане и третиране на отпадъците за всички свои пристанища Република Финландия не е изпълнила задълженията, които произтичат за нея от член 5, параграф 1 и член 16, параграф 1 от Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 година относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари.
 2)
 Осъжда Република Финландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/7
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Pordenone (Италия) на 28 ноември 2012 г. — Наказателно производство срещу Giorgio Fidenato
 (Дело C-542/12)
 2013/C 63/13
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Pordenone
 Страна в главното производство
 Giorgio Fidenato
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали разрешението, предвидено в член 1, алинея 2 от Законодателен декрет No212 от 24 април 2001, в значението му съгласно националната съдебна практика, е съвместимо или противоречи на комплексната правна уредба на Директива 2001/18/ЕО (1);
 2.
 по-специално, дали такова разрешение е необходимо и за генетично модифицирани организми, които вече са вписани в Общия каталог, в случай че държавата членка поставя отглеждането на ГМО в зависимост от разрешение, изрично насочено към защита на т.нар. принцип на съвместно съществуване.
 (1) Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 година относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда и за отмяна на Директива 90/220/ЕИО на Съвета; ОВ L 106, стр. 1.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/5
 Решение на Съда (първи състав) от 15 април 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — E. Friz GmbH/Carsten von der Heyden
 (Дело C-215/08) (1)
 (Защита на потребителите - Договори, сключени извън търговския обект - Приложно поле на Директива 85/577/ЕИО - Участие в договорен фонд за недвижими имоти от затворен тип, учреден като гражданско дружество - Отказ)
 2010/C 148/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: E. Friz GmbH
 Ответник: Carsten von der Heyden
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 1 и на член 5, параграф 2 от Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защитата на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект (ОВ L 372, стp. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 188) — Приложно поле — Участие на потребител в договорен фонд за недвижими имоти от затворен тип, учреден като гражданско дружество, чийто основен предмет на дейност е инвестирането на капитал — Правни последици от отказа
 Диспозитив
 1.
 Директива 85/577/ЕИО на Съвета от 20 декември 1985 година относно защитата на потребителите във връзка с договорите, сключени извън търговския обект, се прилага за договор, сключен при обстоятелства като разглежданите по главното производство, който се отнася до участието на потребител в договорен фонд за недвижими имоти от затворен тип, учреден като гражданско дружество, когато приоритетно целта на това участие не е членството в дружеството, а да се направи финансова инвестиция.
 2.
 При обстоятелства като тези по главното производство член 5, параграф 2 от Директива 85/577 допуска национално правило, съгласно което в случай на отказ от участие в договорен фонд за недвижими имоти от затворен тип, учреден като гражданско дружество, придобито в резултат от непоискано посещение в дома, потребителят може да предяви срещу това дружество правото да получи нетни ликвидационни активи, определено по размер в зависимост от стойността на неговото участие към датата на оттеглянето му от този фонд, като по този начин евентуално получи връщане на сума, по-малка от своята вноска, или бъде задължен да участва в загубите на посочения договорен фонд.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/14
 Определение на Съда (шести състав) от 11 май 2017 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék — Унгария) — Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt./Nemzetgazdasági Minisztérium
 (Дело C-53/17) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Помощи, предоставени от държавите членки - Дерогации от забраната на държавните помощи - Помощи, които могат да се считат за съвместими с вътрешния пазар - Регламент (ЕО) No 800/2008 - Определение за микро, малки и средни предприятия - Свързани предприятия - Предприятия, които извършват дейността си на същия пазар и са част от цялостна група от предприятия, притежавана от членовете на едно и също семейство - Понятие „група от действащи съвместно физически лица“))
 (2017/C 249/21)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Törvényszék
 Страни в главното производство
 Ищец: Bericap Záródástechnikai Cikkeket Gyártó Bt.
 Ответник: Nemzetgazdasági Minisztérium
 Диспозитив
 Член 3, параграф 3 от приложение I към Регламент (ЕО) No 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове [107 и 108 ДФЕС] (Общ регламент за групово освобождаване) трябва да се тълкува в смисъл, че предприятия могат да се считат за „свързани“ по смисъла на тази разпоредба, ако от анализа на съществуващите между тях правни и икономически взаимоотношения следва, че посредством физическо лице или група от действащи съвместно физически лица те формират едно-единствено икономическо образувание, дори формално да не поддържат някое от взаимоотношенията, посочени в член 3, параграф 3, първа алинея от това приложение. За действащи съвместно по смисъла на член 3, параграф 3, четвърта алинея от посоченото приложение се считат физическите лица, които координират действията си, за да упражнят влияние върху търговските решение на съответните предприятия, поради което тези предприятия не могат да считат за икономически независими едно от друго. Изпълнението на това условие зависи от обстоятелствата по случая и не зависи непременно от наличието на договорни правоотношения между тези лица, нито дори от установяването на намерението им да заобиколят определението за микро, малки и средни предприятия по смисъла на приложение I към Регламент No 800/2008.
 (1) ОВ C 144, 8.5.2017 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/42
 Жалба, подадена на 17 юли 2015 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-389/15)
 (2015/C 311/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, J. Guillem Carrau, B. Hartmann)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени решението на Съвета от 7 май 2015 г. за разрешаване на започването на преговори по преразгледано Споразумение от Лисабон за наименованията за произход и географските указания, що се отнася до въпроси, които са от компетентността на Европейския съюз;
 —
 ако е необходимо, да запази последиците от обжалваното решение, в рамките на разумен период от постановяването на решение по настоящото дело, докато влезе в сила новото решение, което Съветът на Европейския съюз следва да приеме съгласно член 218, параграфи 3, 4 и 8 от ДФЕС;
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Първото основание: В Обжалваното решение в нарушение на член 3 ДФЕС се приема, че съществува компетентност на държавите членки, когато преговорите се отнасят до споразумение, което попада в обхвата на изключителната компетентност на Съюза
 Второто основание: Нарушение на член 207, параграф 3 и член 218, параграфи 3, 4 и 8 ДФЕС, тъй като Съветът определил държавите членки като „преговарящи“ по въпрос от компетентността на ЕС и не приел обжалваното решение в съответствие с необходимото мнозинство


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/3
 Преюдициално запитване от Fővárosi Törvényszék (Унгария), постъпило на 10 март 2017 г. — Orsolya Czakó/ERSTE Bank Hungary Zrt.
 (Дело C-126/17)
 (2017/C 221/04)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Törvényszék
 Страни в главното производство
 Ищец: Orsolya Czakó
 Ответник: ERSTE Bank Hungary Zrt.
 Преюдициални въпроси
 1)
 За целите на определяне на размера на договор за кредит отговаря ли на изискванията за ясен и разбираем език, установени в член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13/ЕИО (1) формулировка като съдържащата се в клаузи I/1 и II/1 от спорния договор, в която сумата, определена в размер на 64 731 CHF, е посочена като ориентировъчна стойност, а сумата с максимален размер 8 280 000 HUF — като размер на поискания кредит, и определянето на размера на договора за кредит е обвързано с пораждаща правни последици декларация на страната, която сключва договора с потребителя, както и със записаните в нейните счетоводни книги данни?
 2)
 В случай че определеното в клаузи I/1 и II/1 от договора не отговаря на изискването за ясен и разбираем език и може да се извърши преценка дали съдържащите се в тези клаузи разпоредби са с неравноправен характер, то ако те се приемат за неравноправни, може ли да се установи недействителността на целия договор, като се има предвид, че когато предметът на договора не е определен, националното право предвижда като правна последица недействителност на целия договор?
 3)
 В случай че е допустимо договорът да бъде обявен за действителен, възможно ли е размерът да се определи по най-благоприятния за потребителя начин?
 (1) Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, 1993 г., стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/37
 Жалба, подадена на 25 октомври 2016 г. — Vincenti/EUIPO
 (Дело T-747/16)
 (2017/C 014/46)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Guillaume Vincenti (Аликанте, Испания) (представител: H. Tettenborn, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението, с което EUIPO отказва да признае трайната му и пълна неспособност да изпълнява служебните си задължения и отказва да приеме, че той следва да бъде пенсиониран.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е нарушение от страна на ответника на приложимите разпоредби от Правилника за длъжностните лица, а именно членове 7—9, 13, 33, и 78 от него, и членове 13—16 oт приложение VIII към този правилник и по-специално член 53 oт Правилника за длъжностните лица.
 2.
 Второто основание е нарушение от страна на ответника на фидуциарното му задължение и принципа на добрата администрация (член 41, параграф 1, член 41, параграф 2, букви a), б) и в) от Хартата на основните права на Европейския съюз), както и процесуалните права на жалбоподателя, както и постановяване на обжалваното решение въз основа на изопачени факти.
 3.
 Третото основание е нарушение от страна на ответника на член 3, параграф 1 oт Хартата на основните права на Европейския съюз.
 В подкрепа на гореизложените основания жалбоподателят твърди по-специално, че органът по назначаването не разполага със свобода на преценка в производството за обявяване на инвалидност съгласно приложимите разпоредби от Правилника за длъжностните лица да признае или да не признае трайната неспособност на длъжностно лице да изпълнява служебните си задължения, тъй като решението на Комитета по инвалидност е обвързващо и, дори да се приеме, че органът по назначаването разполага със свобода на преценка в това производство, в случая на жалбоподателя не е налице основателен мотив да не признае пълната му инвалидност.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/44
 Жалба, подадена на 30 март 2010 г. — El Corte Inglés/СХВП — Azzedine Alaïa (ALIA)
 (Дело T-152/10)
 2010/C 148/73
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Rivas Zurdo, abogado, и M. López Camba и E. Seijo Veiguela, abogadas)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Azzedine Alaïa (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП,
 —
 да се осъдят ответната страна или ответните страни, които се противопоставят на тази жалба, да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподатлят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „ALIA“ (заявка за регистрация No 3 788 999) за стоки от класове 3, 14, 18 и 25.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: френското дружество „Azzedine Alaïa“.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международната словна марка „ALAÏA“ (No 773 126) за стоки от класове 3, 18 и 25, фигуративната марка на Общността, която съдържа словния елемент „ALAÏA“ (No 3 485 166) за стоки и услуги от класове 16, 20 и 25, и по-ранната нерегистрирана марка „ALAÏA“ за производство и продажба облекло, на дамски стоки и на модни аксесоари.
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 относно марката на Общността.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/10
 Решение на Съда (голям състав) от 6 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Venezia — Италия) — Ivana Scattolon/Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
 (Дело C-108/10) (1)
 (Социална политика - Директива 77/187/ЕИО - Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятие - Понятията „предприятие“ и „прехвърляне“ - Прехвърлител и приобретател, субекти на публичното право - Прилагане на колективния трудов договор, който е в сила за приобретателя, от датата на прехвърлянето - Режим на заплащане - Отчитане на прослуженото при прехвърлителя време)
 2011/C 311/12
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Venezia
 Страни в главното производство
 Ищец: Ivana Scattolon
 Ответник: Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale Ordinario di Venezia — Приложно поле на Директива 77/187/ЕИО на Съвета от 14 февруари 1977 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от стопански дейности (ОВ L 61, стр. 26) и Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20) — Тълкуване на член 3, параграф 1 от Директива 77/187/ЕИО — Прехвърляне на административен персонал, изпълняващ функции по почистване, от местната в държавната администрация — Гарантиране на правата, придобити в служба на местния орган, включително на прослуженото време
 Диспозитив
 1.
 Поемането от публичен орган на държава членка на персонала, нает от друг публичен орган и натоварен с предоставянето в училищата на спомагателни услуги, включващи по-специално функции по поддръжка и административно подпомагане, представлява прехвърляне на предприятие, попадащо под действието на Директива 77/187/ЕИО на Съвета от 14 февруари 1977 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от стопански дейности, когато посоченият персонал се състои от организирано групиране на служители, ползващи се със закрила като трудещи се по силата на вътрешното право на тази държава членка.
 2.
 Когато прехвърляне по смисъла на Директива 77/187 води до незабавно прилагане по отношение на прехвърлените работници и служители на колективния трудов договор, действащ при приобретателя, и условията на възнаграждение, предвидени в него, са свързани по-специално с прослуженото време, член 3 от тази директива не допуска значително намаляване на заплащането на прехвърлените работници и служители в сравнение с положението им непосредствено преди прехвърлянето, поради това че прослуженото от тях време при прехвърлителя, равностойно на прослуженото от работници и служители, които работят при приобретателя, не се взема предвид при определяне на началното равнище на заплащането им при последния. Запитващата юрисдикция следва да провери дали при разглежданото в главното производство прехвърляне е имало такова намаляване на заплащането.
 (1) ОВ C 134, от 22.5.2010 г.


text:
 7.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/11
 Решение на Общия съд от 16 ноември 2011 г. — Groupe Gascogne/Комисия
 (Дело T-72/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на найлонови промишлени торби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Носене на отговорност за неправомерно поведение - Глоби - Максимален размер от 10 % от оборота - Пропорционалност)
 2012/C 6/15
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Groupe Gascogne SA (St. Paul-lès-Dax, Франция) (представители: първоначално C. Lazarus, впоследствие P. Hubert и E. Durand, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Castillo de la Torre и F. Arbault, впоследствие F. Castillo de la Torre и N. von Lingen)
 Предмет
 Искане за частична отмяна и искане за изменение на Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 година относно производство по член 81 [ЕО] (Дело COMP/F/38.354 — Промишлени торби) във връзка с картел на пазара на найлоновите промишлени торби и искане за изменение на посоченото решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Groupe Gascogne SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 96, 22.4.2006 г.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/52
 Жалба, подадена на 20 септември 2008 г. — Fluorsid и Minmet/Комисия
 (Дело T-404/08)
 (2008/C 301/88)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Fluorsid SpA (Assemini, Италия) и Minmet Co. (Lausanne, Швейцария) (представители: L. Vasques и F. Perego, avvocati)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 —
 отмяна на Решение C(2008) 3043 на Комисията на Европейските общности от 25 юни 2008 г. относно производство за прилагане на член 81 от Договора ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/39.180 — Алуминиев флуорид), нотифицирано на Fluorsid и на Minmet съответно на 11 юли 2008 г. и на 9 юли 2008 г., или, при условията на евентуалност, намаляване на санкцията, наложена на Minmet и на Fluorsid по силата на решението, в съответствие с член 44, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба дружествата Fluorsid и Minmet оспорват решението, с което Европейската комисия е приела, че е налице нарушение на член 81, параграф 1 от Договора и на член 53, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, и вследствие на това е наложила санкция на Fluorsid и Minmet като солидарно отговорни, за сериозно нарушение на член 81 от Договора, в размер на 1 600 000 (един милион и шестстотин хиляди) EUR.
 В подкрепа на твърденията си жалбоподателите изтъкват:
 —
 Липса на доказателства за потенциалната вреда в ЕИП и нарушение на нормите на член 81 от Договора. В това отношение се подчертава невъзможността да се предположи, че четири малки предприятия, едно от които дори не е реализирало оборот в ЕИП през 2000 г., могат, макар и абстрактно, сами да наложат дадена цена на големи производители на алуминий (които са посочени още като „smelter“) на един пазар, където предлагането, а не търсенето определя цената.
 —
 Нарушение на задължението за мотивиране във връзка с доказателствата за противоправно поведение, в противоречие с член 253 от Договора и член 2 от Регламент No 1/2003, като съзнателно и по конклудентен начин изменя констатираното нарушение с цел облекчаване на тежестта доказване на, Комисията. По тази точка се изтъква, че Комисията е могла да се сдобие с доказателства за обмен на информация между конкуренти, но не и за съглашателски действия с ограничителен предмет. Такова изменение на състава на неправомерното поведение облагоприятствало Комисията, която, според жалбоподателите, е могла да се позове, неправилно, на механизмите на per se rule, предвидени за hard core restrictions, облекчавайки по този начин носената от нея доказателствена тежест и като е могла да не вземе предвид факта, че незаконното действие не е произвело никакви последици на пазара.
 —
 Нарушение на член 27 от Регламент No 1/2003 и на правото на защита, както и на членове 253 и 173 от Договора, доколкото Комисията не цитира leniency (известието относно съдействието) на Fluorsid в рамките на Statements of objections (известие за възраженията, ИВ), извършва действия по разследване и добавя документи в преписката по производството след ИВ, и вменява в окончателното решение неправомерно поведение, различно от констатираното в ИВ (от продължавано нарушение


text:
на неправомерно поведение за 6 месеца).
 Жалбоподателите изтъкват също, че:
 —
 В окончателното решение са приети уличаващи документи в подкрепа на тезата за участието на Minmet, които не са посочени по никакъв начин в ИВ.
 —
 Макар че Комисията изобщо не взема предвид известието относно съдействието на Fluorsid в ИВ, в нарушение на правото на защита, тя включва по-нататък в преписката по производството както нашето известие относно съдействието, така и допълнение към това известие, представено след ИВ. По този начин Комисията i) е създала несигурност относно известието относно съдействието, като е засегнала сроковете за упражняване и съдържанието на правото на защита на жалбоподателите, в разрез с правилата по точка 29 от Известието на Комисията относно освобождаване от санкции и намаляване на техния размер, ii) е продължила действията по разследване след ИВ, добавяйки документи към преписката, с което е нарушила основни правила на производството в ущърб на всички страни в производството.
 —
 Комисията е дефинирала по противоречив начин и без подходяща мотивация географския пазар на алуминиев флуорид и е определила по напълно нелогичен начин стойността на пазара.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/15
 Преюдициално запитване, отправено от Corte d'appello di Firenze (Италия) на 11 юни 2007 г. — Nancy Delay/Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република
 (Дело C-276/07)
 (2007/C 211/27)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Corte d'appello di Firenze
 Страни в главното производство
 Ищец: Nancy Delay
 Ответник: Università degli studi di Firenze, Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Италианска република
 Преюдициален въпрос
 Дали член 39 от Договора за създаване на Европейската общност и актовете на вторичното право (по-специално тълкуванията, произтичащи от решенията по дело С-212/99 от 21 юни 2001 г. и дело С-119/04 от 18 юли 2006 г.) могат да се тълкуват в смисъл, че е законосъобразна правната уредба, прилагана спрямо т. нар. „обменни лектори“, наети по-рано въз основа на срочен договор (съгласно Закон No 62/1967), на които при замяната на такъв договор с договор за неопределено време не се гарантира защита на всички техни права, придобити от момента на първоначалното им наемане, с последствия не само във връзка с увеличенията на техните възнаграждения, но и с трудовия стаж и с изплащането от работодателя на осигурителни вноски?


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/27
 Жалба, подадена на 24 юни 2008 г. от Christos Michail срещу решението на Първоинстанционния съд (първи състав), постановено на 16 април 2008 г. по дело T-486/04, Michail/Комисия
 (Дело C-268/08 P)
 (2008/C 223/42)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Christos Michail (представител: адв. C. Meïdanis)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 жалбата да се обяви за допустима и основателна;
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени решението на Първоинстанционния съд, постановено на 16 април 2008 г. по дело T-486/04;
 —
 да се произнесе по съдебните разноски в съответствие със закона.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три правни основания в подкрепа на своята жалба.
 Със своето първо правно основание г-н Michail изтъква, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка в тълкуването и прилагането на общностното право и не е изпълнил задължението си за мотивиране на съдебните решения, като в обжалваното съдебно решение е признал, че Комисията е допринесла за пораждане на чувството у жалбоподателя, че е той е жертва на психически тормоз по смисъла на член 12а от Правилника за длъжностните лица, но въпреки това е отхвърлил неговата жалба като неоснователна.
 Със своето второ правно основание жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд, че е изопачил фактите, подложени на неговата преценка, по-конкретно като ги е разгледал поотделно, а не в техния общ контекст, и че е допуснал редица грешки в правната квалификация на тези факти.
 Със своето трето правно основание жалбоподателят на последно място критикува решението на Първоинстанционния съд да отхвърли като недопустими, поради липса на точност, многобройните доводи, изтъкнати от него в подкрепа на неговата жалба, изведени по-конкретно от нарушение на членове 21а, 22а и 22б от Правилника и на принципите на равно третиране и на пропорционалност. Като е разделил неговата жалба на отделни части, Първоинстанцонният съд всъщност е изопачил същността на нейния предмет и структура.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/19
 Решение на Първоинстанционния съд от 13 ноември 2008 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-224/04) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от страна на Общността - Помощи за преработка на домати и производство на маслиново масло)
 (2009/C 6/38)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: M. Fiorilli, avvocato dello Stato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L.Visaggio и C. Cattabriga)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2003/536/ЕО на Комисията от 22 юли 2003 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите-членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 184, стр. 42), доколкото то изключва някои разходи, направени от Италианската република през финансовите 1999-2002 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 304, 13.12.2003 г. (по-рано дело C-430/03).


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/20
 Иск, предявен на 3 юли 2017 г. — Европейска комисия/Чешка република
 (Дело C-399/17)
 (2017/C 293/25)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Němečková и E. Sanfrutos Cano)
 Ответник: Чешка република
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да приеме за установено, че като не е осигурила извозването на материала TPS-NOLO (Geobal), превозен от Чешката република в Катовице (Полша), обратно в Чешката република, същата не е изпълнила задълженията си по член 24, параграф 2 и член 28, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (1)
 —
 да осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 Превозеният от Чешката република в Полша материал TPS-NOLO (Geobal), получен от опасни отпадъци от сметище (лагуните Ostramo), е депозиран на друг обект в Чешката република и класифициран като отпадък от битум, получен при рафинирането, дестилацията или пиролизата на органични вещества, според полските органи представлява отпадъци, попадащи в приложното поле на приложение IV към Регламент (EО) No 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (наричан по-нататък „Регламентът относно превози на отпадъци“).
 2.
 Тъй като Чешката република оспорва класифицирането на въпросното вещество като отпадък, като се основава на регистрацията на материала по Регламент (EО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (2) (наричан по-нататък „Регламентът REACH“), възниква конфликтна ситуация, която следва да се разреши въз основа на член 28, параграф 1 от Регламента относно превози на отпадъци, тъй като според него въпросният материал трябва да се третира така, все едно че е отпадък.
 3.
 Регистрацията на материала в съответствие с Регламента REACH не е гаранция, че използването на веществото няма да доведе до вредни общи последици за околната среда или здравето на човека, или че веществото автоматично престава да бъде отпадък. При липсата на национално решение, установяващо, че въпросното вещество е достигнало до състояние, в което отпадъкът престава да бъде отпадък, не може да се счита, че регистрацията на това вещество в съответствие с Регламента REACH е валидна въз основа на член 2, параграф 2 от Регламента REACH.
 4.
 Тъй като въпросното вещество е транспортирано през границата без нотификация, транспортът трябва да се счита за „незаконен превоз“ по смисъла на член 2, параграф 35, буква a) от Регламента за отпадъците. В такъв случай компетентният орган, отговорен за изпращането, трябва да получи информация чрез подходяща процедура, за да се увери, че въпросните отпадъци са взети обратно в съответствие с член 24, параграф 2 от Регламента, което Чешката република неоснователно отказва да направи. Това задължение не противоречи


text:
на член 128 от Регламента REACH, който гарантира свободното движение на вещества, смеси или вещи по смисъла на член 3 от Регламента REACH, тъй като отпадъците са изрично изключени от приложното поле на този регламент (вж. член 2, параграф 2 от Регламента REACH).
 (1) ОВ L 190, 2006 г., стр. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 16, стр. 172.
 (2) ОВ L 396, 2006 г., стр. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/2
 Разпределение на съдиите по състави
 (2007/C 69/03)
 На събранието си от 16 януари 2007 г. Съдът реши да разпредели г-н Арабаджиев в трети и седми състав.
 Следователно, трети и седми състав включват следните членове:
 Трети състав
 г-н Rosas, председател на състава,
 г-н Klučka, г-н Cunha Rodrigues, г-н Lõhmus, г-н Ó Caoimh, г-жа Lindh и г-н Арабаджиев, съдии
 Седми състав
 г-н Klučka, председател на състава,
 г-н Cunha Rodrigues, г-н Lõhmus, г-н Ó Caoimh, г-жа Lindh и г-н Арабаджиев, съдии
 На посоченото събрание Съдът реши да разпредели г-жа Toader във втори и шести състав.
 Следователно, втори и шести състав включват следните членове:
 Втори състав
 г-н Timmermans, председател на състава,
 г-н Kūris, г-н Schiemann, г-н Makarczyk, г-н Bay Larsen, г-н Bonichot и г-жа Toader, съдии
 Шести състав
 г-н Kūris, председател на състава,
 г-н Schiemann, г-н Makarczyk, г-н Bay Larsen, г-н Bonichot и г-жа Toader, съдии