text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/17
 Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-540/07)
 (2008/C 37/24)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и A. Aresu)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като е оставила в сила данъчен режим, съгласно който данъкът върху дивидентите, изплащани на дружества, установени в други държави-членки и в държави — страни по Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, е по-висок отколкото съгласно режима, прилаган за изплащаните в страната дивиденти, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 56 ЕО и член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство относно свободното движение на капитали между държавите-членки и между страните по посоченото споразумение, както и задълженията си по член 31 от същото споразумение във връзка със свободата на установяване между държавите — страни по това споразумение;
 —
 да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Европейската комисия се позовава на действащото италианско законодателство в тази област, включително на основаното на договори, подлагащо разпределянето на дивиденти на дружества, които не са италиански (т.нар. дивиденти, изплащани в чужбина), на значително по-неблагоприятно данъчно третиране отколкото прилаганото по отношение на разпределянето на дивиденти на италиански дружества (т.нар. дивиденти, изплащани в страната).
 Според Европейската комисия това законодателство, което все пак е в процес на изменение от страна на италианското правителство, е в противоречие с принципа на свободното движение на капитали, доколкото има неблагоприятни последици по отношение на печалбите и на решенията за инвестиране от страна на чуждестранни лица, съдружници в италиански дружества, като същевременно затруднява самите италиански дружества да набират капитал в чужбина. Поради това следва да се установи, че е налице явно нарушение на член 56 ЕО, който забранява всички ограничения върху движението на капитали между държавите-членки, и на член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (Споразумение ЕИП), който урежда по подобен начин тази свобода между държавите — страни по споразумението.
 Освен това, според Европейската комисия, това законодателство може да е в противоречие с правото на установяване, уредено в член 31 от Споразумението ЕИП, доколкото може да се прилага и по отношение на контролни участия в италиански дружества на дружества, установени в държави — страни по споразумението, по отношение на които участия не се прилага хармонизираният режим в областта на данъците, установен с Директива 90/435/ЕИО на Общността (1).
 В хода на процедурата за установяване на неизпълнение Европейската комисия е имала възможност да разгледа доводите, които Италианската република е представила в своя защита, за да обоснове въпросното законодателство, и не ги е счела за подходящи за постигане на поставената цел. Наскоро италианското правителство обаче е заявило волята си да измени посоченото законодателство, за да го приведе в съответствие с общностното право: настоящият иск може да ускори действията по изменение.
 (1) ОВ L 225, стр. 6.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/18
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия), постъпило на 10 май 2017 г. — Whirlpool Europe Srl и др./Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
 (Дело C-263/17)
 (2017/C 309/24)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Whirlpool Europe Srl, Fenice — Qualità Per L’ambiente SpA, FCA Italy SpA, FCA Group Purchasing Srl, FCA Melfi SpA, Barilla G. e R. Fratelli SpA, Versalis SpA
 Ответник: Autorità per l’energia elettrica e per il gas e il sistema idrico
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли разпоредбите на Директива 2009/72/ЕО (1), и по-специално член 3, параграфи 5 и 6 и член 28 да се тълкуват в смисъл, че непременно представлява електроенергийна мрежа, а следователно и „разпределителна система“ по смисъла на тази директива система, създадена и управлявана от частно образувание, към която е свързан ограничен брой производствени и потребителски единици, и която на свой ред е свързана с обществената мрежа, без възможност да се изключат от тази класификация частните електроенергийни системи с такива характеристики, изградени преди влизането в сила на директивата и първоначално създадени с цел производство на електроенергия за собствени нужди?
 2)
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, единствената предоставена от директивата възможност за оползотворяване на специфичните характеристики на частна електроенергийна мрежа ли е тя да се причисли към категорията на ЗРС по член 28 от посочената директива, или се допуска националният законодател да определи отделна категория разпределителни системи, по отношение на които се прилага опростен режим, различен от предвидения за ЗРС?
 3)
 Независимо от отговора на предходните въпроси, трябва ли директивата да се тълкува в смисъл, че при всички случаи за затворените разпределителни системи по член 28 се изисква задължение за свързване на трети лица?
 4)
 Независимо от отговора на предходните въпроси, допуска ли класифицирането на частна електроенергийна мрежа като затворена разпределителна система по смисъла на член 28 от Директива 2009/72/ЕО възможността националният законодател да предвиди в полза на тази система само изключения от общия правен режим за разпределителните системи, изрично предвидени в член 28 и член 26, параграф 4 от тази директива, или — с оглед на посоченото в съображения 29 и 30 от директивата — е позволено или наложено на държава членка да предвиди други изключения от прилагането на общия правен режим за разпределителните системи по начин, който гарантира постигането на целите, посочени в съображенията?
 5)
 Ако Съдът приеме, че е възможно или необходимо държавата членка да установи правила, които отчитат спецификата на затворените разпределителни системи, допускат ли разпоредбите на Директива 2009/72/ЕО — и по-специално съображения 29 и 30, член 15, параграф 7, член 37, параграф 6, буква б) и член 26, параграф 4 — национална правна уредба като разглежданата в настоящото производство, която предвижда за затворените разпределителни системи правила за диспечиране, отделно счетоводство и функционална обособеност, доста подобни на предвидените за обществените мрежи, и които относно общите разходи на електроенергийната система предвиждат, че заплащането на тези суми е отчасти съизмеримо и с разходваното

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/50
 Иск, предявен на 16 юли 2007 г. — People's Mojahedin Organization of Iran/Съвет
 (Дело T-256/07)
 (2007/C 211/94)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Франция) (представители: J.P. Spitzer, lawyer, и D. Vaughan, QC)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение 2007/445/ЕО на Съвета, доколкото се прилага за ищеца,
 —
 да се осъди ответникът да заплати направените от ищеца съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът иска частична отмяна на Решение 2007/445/ЕО на Съвета от 28 юни 2007 година за прилагане на член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания и за отмяна на решения 2006/379/ЕО и 2006/1008/ЕО (1), с които се потвърждава включването на ищеца в списъка с лица, групи и образувания, за които се прилага замразяването на средствата и икономическите източници.
 В подкрепа на иска си, ищецът изтъква, че оспорваното решение на Съвета трябвало да се отмени, тъй като последният продължавал да се основава на посочването на ищеца в Решение 2006/379/ЕО, което следвало да се отмени или измени от Съвета по отношение на ищеца вследствие на Решението на Първоинстанционния съд по дело Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran/Съвет, T-228/02, Recueil, стр. II-0000. Според ищеца Съветът бил длъжен да извади името му от посочения списък.
 В допълнение, ищецът твърди, че оспорваното решение било прието в нарушение на неговото право да бъде изслушан и при липса на надлежни мотиви.
 Освен това ищецът твърди, че оспорваното решение било прието въз основа на материали, като всички те се отнасяли за периода преди 2001 г., без да се вземат предвид материалите, свързани с изтъкнатия от него период след 2001 г.
 На последно място, ищецът изтъква, че тези обстоятелства са равносилни на злоупотреба с правомощия или нецелесъобразно упражняване на правомощия.
 (1) ОВ L 169, 2007 г., стр. 58.


text:
 7.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/8
 Иск, предявен на 26 март 2007 г. — Европейски парламент/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-166/07)
 (2007/C 155/14)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейски парламент (представители: I. Klavina и L. Visaggio)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и M. Moore)
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Регламент (ЕО) No 1968/2006 (1) на Съвета от 21 декември 2006 година относно финансовите вноски на Общността в Международния фонд за Ирландия (2007-2010),
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Европейският парламент излага едно единствено основание в подкрепа на иска си, извлечено от неправилния избор на правното основание на оспорвания регламент. Доколкото мерките, предвидени в този регламент, в действителност не попадат в правомощията на Общността в областта на икономическото и социално сближаване, те е следвало да бъдат приети на основание член 159, алинея трета ЕО, а не на член 308 ЕО, което може да се приложи само ако никаква друга разпоредба от Договора не предоставя на институциите на Общността необходимите правомощия за постановяване на акта, предмет на спора.
 (1) ОВ L 409, стр. 81 и — поправка — ОВ 2007 г., L 36, стр. 31.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/61
 Жалба, подадена на 5 октомври 2009 г. — Grúas Abril Asistencia/Комисия
 (Дело T-386/09)
 2009/C 282/114
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Grúas Abril Asistencia, SL (Аликанте, Испания) (представител: R. L. García García, abogado)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се приеме за установено, че отхвърлянето на жалбата на жалбоподателя GRÚAS ABRIL ASISTENCIA, SL от страна на испанските органи в областта на конкуренцията и на испанските съдилища е в противоречие с членове 81 и 82 ЕО.
 —
 Поради това да се разпореди на Комисията на Европейските общности, която е приела обжалваното решение, да вземе необходимите мерки и да предвиди необходимите гаранции, за да се прекрати тази незаконосъобразна дейност, като наложи съответните за такова нарушение глоби и санкции, като признае правото на BAS HERMANOS SL на обезщетение за претърпените вреди вследствие на това нарушение.
 —
 Да се приеме за установено в крайна сметка, че поведението на предприятието MAPFRE MUTUALIDAD DE SEGUROS Y REASEGUROS A PRIMA FIJA (понастоящем MAPFRE, S.A.) спрямо жалбоподателя като негов доставчик, изразяващо се в едностранно налагане на тарифите, по които заплаща предоставените му услуги по оказване на помощ, определянето на тарифи под цената на тези услуги, необоснованото и произволно изискване за предоставяне на услугите при условия, които не са уговорени в договора (осъществяване на услугата с подемни кранове с логото MAPFRE), заплашване да прекрати договора, ако не се удовлетворят тези изисквания и окончателното осъществяване на тази заплаха, представляват нарушение на испанския закон за защита на конкуренцията и на членове 81 и 82 ЕО.
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят в настоящото производство е семейно предприятие, което предоставя услуги по оказване на пътна помощ с подемен кран — влекач на автомобили.
 В жалбата си жалбоподателят оспорва поведението на MAPFRE S.A, за което твърди, че е в противоречие с правилата на конкуренцията. Според жалбоподателя в рамките на договорни отношения, състоящи се в използването на услугите на подемен кран за влачене и теглене на автомобили, застраховани от MAPFRE, когато това е поискано от последното или от застрахованите от него лица, MAPFRE изисквало услугата по предоставяне на помощ да се извършва с автомобили с логото на MAPFRE и да се прави реклама на неговата търговска марка без каквато и да е насрещна престация, както и налагало тарифи под цената на предоставената услуга.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва нарушение на националните и общностните норми на конкуренцията.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/39
 Иск, предявен на 12 февруари 2015 г. — Alsharghawi/Съвет
 (Дело T-66/15)
 (2015/C 146/53)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: É. Moutet, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да постанови, че като не е преразгледал случая му, Съветът е нарушил задълженията, които има съгласно Договора за функционирането на ЕС,
 —
 да разпореди на Съвета да преразгледа случая му,
 —
 да осъди Съвета да понесе наред със собствените съдебни разноски и тези на ищеца.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска ищецът излага едно-единствено основание, а именно че като не се е произнесъл по искането му за преразглеждане, Съветът е нарушил задълженията, които има по силата на правната уредба и съдебната практика на Европейския съюз.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/28
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Rüsselsheim (Германия), постъпило на 2 юли 2014 г. — Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH
 (Дело C-316/14)
 2014/C 303/35
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Rüsselsheim
 Страни в главното производство
 Ищци: Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock
 Ответник: Condor Flugdienst GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли увреждащите действия на работещи на своя отговорност трети лица, на които са възложени задачи, част от дейността на въздушния оператор, да се разглеждат като извънредни обстоятелства по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламента (1)?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос: когато се преценява това, има ли значение кой е възложил съответните задачи на третото лице (авиокомпанията, летищният оператор и т.н.)?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91 (ОВ L 46, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/18
 Иск, предявен на 30 юли 2007 г. — Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance/Комисия
 (Дело T-289/07)
 (2007/C 235/32)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et de Prévoyance (CNCEP) (Париж, Франция) (представители: F. Sureau, D. Théophile, É. Renaudeau, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени Решение на Комисията С(2007) 2110 окончателен, от 10 май 2007 г., съгласно член 86, параграф 3 ЕО относно специалните права, предоставени на Banque Postale, Caisses d'Epargne и Crédit Mutuel за разпространението на спестовните книжки „livret A“ и „livret bleu“;
 —
 да се осъди Комисията да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищецът моли да бъде отменено Решение на Комисията C(2007) 2110 окончателен, от 10 май 2007 г., с което разпоредбите на френския Code Monétaire et Financier, предоставящи на три кредитни институции — Banque Postale, Caisses d'Épargne et de Prévoyance и Crédit Mutuel — специални права за разпространение на спестовни книжки „livret A“ и „livret bleu“, се обявяват за несъвместими с член 86, параграф 1 ЕО във връзка с членове 43 и 49 ЕО.
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква шест правни основания.
 Първото правно основание е изведено от нарушението на съществени процесуални изисквания, доколкото Комисията не спазила правото на защита на ищеца и решението било опорочено поради липса на обосновка.
 По съществото на спора ищецът твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото като е счела, че специалните права за разпространение на спестовните книжки „livret A“ и „livret bleu“ представляват сами по себе си ограничение на свободата на установяване. Според него Комисията е допуснала грешка в преценката, като е счела, че на практика тези специални права правят упражняването на общностните свободи във Франция по-малко привлекателно.
 Освен това ищецът твърди, че оспорваното решение е опорочено поради грешки при прилагане на правото и грешки в преценката, доколкото Комисията е счела, че специалните права не могат да се обосноват съгласно член 86, параграф 2 ЕО, както и поради грешка в преценката, доколкото институцията е счела, че тези права не е можело да бъдат обосновани с императивни съображения от общ интерес.
 На последно място, ищецът изтъква, че Комисията е допуснала грешка като е преценила спорната национална мярка от гледна точка на принципа на свободно предоставяне на услуги.


text:
 18.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/4
 Решение на Съда (втори състав) от 26 май 2016 г. (преюдициално запитване от Østre Landsret — Дания) — Envirotec Denmark ApS/Skatteministeriet
 (Дело C-550/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Механизъм на обратно начисляване - Член 198, параграф 2 - Злато като материал или полуготови произведения - Понятие - Член 199, параграф 1, буква г) и приложение VI - Използван материал, отпадъци и скрап - Слитъци с чистота 325 хилядни или по-висока, получени от разтопяването на предмети и на различни видове скрап и предназначени да позволят извличането на златото))
 (2016/C 260/04)
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Østre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Envirotec Denmark ApS
 Ответник: Skatteministeriet
 Диспозитив
 Член 198, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага към доставка на слитъци като разглежданите в главното производство, съставени от непълна и произволна сплав, получена от топенето на скрап и различни метални предмети, съдържащи злато, както и на други метали, материали и вещества, и съдържащи злато с чистота, според слитъка, от около 500 или 600 хилядни.
 (1) ОВ C 56, 16.2.2015 г.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/26
 Решение на Първоинстанционния съд от 9 януари 2007 г. — Kris Van Neyghem/Комитет на регионите на Европейския съюз
 (Дело T-288/04) (1)
 („Длъжностни лица - Назначаване - Класиране по степен и стъпка - Извлечения от платежни ведомости - Просрочена жалба - Допустимост“)
 (2007/C 56/52)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Kris Van Neyghem (Tirlemont, Белгия) (представител: D. Janssens, avocat)
 Ответник: Комитет на регионите на Европейския съюз (представляван от: P. Cervilla, представител, подпомаган от: B. Wägenbaur и R. Van der Hout, avocats)
 Предмет
 Иск за отмяна на Решение No 83/03 на Комитета на регионите от 26 март 2003 година, с което ищецът е класиран окончателно в степен В5, стъпка 4.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля като недопустим.
 2)
 Комитетът на Регионите на Европейския съюз следва да заплати всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 251, 9.10.2004 г.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/14
 Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco, Sala de lo Social (Испания), постъпило на 13 ноември 2014 г. — Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)/Luis Aira Pascual и др.
 (Дело C-509/14)
 (2015/C 026/18)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Administrador de Infraestructuras Ferroviarias (ADIF)
 Други страни: Luis Aira Pascual, Algeposa Terminales Ferroviarios S.L. и FOGASA.
 Преюдициални въпроси
 Допуска ли член 1, буква б) във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО (1) тълкуване на испанската правна уредба за транспониране на тези разпоредби, според което предприятие от публичния сектор, отговарящо за предоставянето на обществена услуга, неразделно свързана със собствената му дейност, за чието изпълнение е необходимо използване на специфични материални ресурси, не е длъжно да встъпи в правата и задълженията по трудовите правоотношения с персонала на предприятието, с което е сключило договор за извършването на тази услуга, като е наложило на последното да използва принадлежащите му материални ресурси, когато това предприятие от публичния сектор реши да не продължи договора и да предоставя пряко посочената услуга със собствения си персонал, изключвайки наетия от неговия съдоговорител персонал, по начин че услугата продължава да бъде предоставяна по същия начин, но от други работници, наети от друг работодател?
 (1) Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20).


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/17
 Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Република Литва) на 16 февруари 2009 г. — Kirin Amgen, Inc./Lietuvos Respublikos valstybinį patentų biurą
 (Дело C-66/09)
 2009/C 90/27
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страни в главното производство
 Ищец: Kirin Amgen, Inc.
 Ответник: Lietuvos Respublikos valstybinis patentų biuras
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли да се разбира, че „датата на влизане в сила на настоящия регламент“, посочена в член 19, параграф 2 от Регламент No 1768/92 (1) е датата на нейното присъединяване към Европейския съюз?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос от какъв характер е връзката между членове 19 и 7 от Регламент No 1768/92 при изчисляването на шестмесечния срок и кой от тези членове следва да се прилага в конкретния случай?
 3)
 Влязло ли е безусловно в сила в Република Литва разрешителното за пускане на пазара в Общността в деня на нейното присъединяване към Европейския съюз?
 4)
 При положителен отговор на третия въпрос, следва ли влизането в сила на разрешителното за пускане на пазара да се приравни към неговото получаване по смисъла на член 3, буква б) от Регламент 1768/92?
 (1) Регламент No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр.130)


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/5
 Решение на Съда (пети състав) от 24 май 2012 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-366/11) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Околна среда - Директива 2000/60/ЕО - Действия на Съюза в областта на политиката за водите - Планове за управление на речен басейн - Публикуване и изпращане на Комисията - Липса - Информиране и консултиране на обществеността относно проектите на планове за управление - Липса)
 2012/C 200/08
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: I. Hadjiyiannis и A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия (представители: T. Materne и J.C. Halleux)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в определените срокове на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите (ОВ L 327, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193) — Неизработване на планове за управление на речните басейни по смисъла на член 13, параграфи 2, 3 и 6, и член 15, параграф 1 от директивата — Процедура за информиране и консултиране на обществеността относно проектите на посочените планове — Липса
 Диспозитив
 1.
 Като не е изработило в предвидения срок всички планове за управление на речен басейн, както за районите на речните басейни, разположени изцяло в рамките на неговата територия, така и за международните райони на речни басейни, и като не е изпратило на Европейската комисия в предвидения срок копие от тези планове, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 13, параграфи 2, 3 и 6, и по член 15, параграф 1 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, и освен това като не е започнало в предвидения срок всички процедури за информиране и консултиране на обществеността относно проектите за планове за управление на речен басейн, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по член 14, параграф 1, буква в) от тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 298, 8.10.2011 г.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/9
 Преюдициално запитване, отправено от Bayerisches Verwaltungsgericht München (Германия) на 2 септември 2013 г. — Andre Lawrence Shepherd/Федерална република Германия
 (Дело C-472/13)
 2013/C 336/19
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerisches Verwaltungsgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Andre Lawrence Shepherd
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 9, параграф 2, буква д) от Директива 2004/83/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че в обхвата на закрилата попадат само лица, чиито конкретни военни задачи включват пряко участие в бойните действия, т.е. във въоръжени действия, съответно лица, които имат правото да издават заповеди за такива действия (хипотеза 1), или закрила по тази разпоредба може да се предостави и на други членове на армията, чиито задачи се изчерпват с логистичната и техническата поддръжка на войската извън рамките на същинските бойни действия и имат само косвено отражение върху тях (хипотеза 2)?
 2.
 Ако при отговора на въпрос 1 се потвърди втората хипотеза:
 Следва ли член 9, параграф 2, буква д) от Директива 2004/83/ЕО да се тълкува в смисъл, че е нужно военната служба в случай на (международни и вътрешни) военни действия основно или систематично да подбужда или да задължава да бъдат извършвани престъпления и деяния по смисъла на член 12, параграф 2 от Директива 2004/83/ЕО (хипотеза 1), или е достатъчно търсещият убежище да докаже, че в единични случаи войската, на която е член, е извършила в района на военните действия, в които е участвала, престъпления по смисъла на член 12, параграф 2, буква а) от Директива 2004/83/ЕО — тъй като отделни заповеди за действие са се оказали престъпни в този смисъл или поради изстъпления на отделни лица (хипотеза 2)?
 3.
 Ако при отговора на въпрос 2 се потвърди втората хипотеза:
 Предоставя ли се закрила на бежанците само ако и в бъдеще с голяма вероятност и без да е налице основателно съмнение, може да се очаква да се стигне до нарушаване на международното хуманитарно право, или е достатъчно търсещият убежище да посочи факти, от които е видно, че при конкретните военни действия (неизбежно или вероятно) се стига до такива престъпления и поради това не може да се изключи възможността той да бъде въвлечен в тях?
 4.
 Изключва ли се закрилата на бежанците по член 9, параграф 2, буква д) поради обстоятелството, че военните съдилища не толерират или наказват нарушения на международното хуманитарно право, или този факт е без значение?
 Необходимо ли е евентуално дори да е наложено наказание от Международния наказателен съд?
 5.
 Изключва ли се закрилата на бежанците поради факта, че разположението на войски и/или окупационният статут се одобряват от международната общност или се основават на мандат на Съвета за сигурност на ООН?
 6.
 За да се признае статут на бежанец по член 9, параграф 2, буква д) от Директива 2004/83/ЕО, необходимо ли е търсещият убежище да може да бъде осъден по Статута на Международния наказателен съд, ако изпълнява служебните си задължения, (хипотеза 1), или закрилата на бежанците се предоставя и без да възникне тази гранична хипотеза, тоест когато търсещият убежище


text:
няма основание да се опасява от наказателноправна санкция, но изпълнението на военната служба е несъвместимо с неговите вътрешни убеждения (хипотеза 2)?
 7.
 Ако при отговора на въпрос 6 се потвърди втората хипотеза:
 Изключва ли се закрилата на бежанците на основание посочените по-горе разпоредби поради факта, че макар да е разполагал с възможността да премине процедура по общия ред за отказ от отбиване на военна служба, търсещият убежище не е използвал тази възможност, или закрила на бежанец може да се предостави и когато става въпрос за актуално решение по вътрешни убеждения?
 8.
 Представляват ли актове на преследване по смисъла на член 9, параграф 2, буква б) или буква в) от Директива 2004/83/ЕО дисциплинарното уволнение от армията, налагането на наказание лишаване от свобода и свързаните с тях отхвърляне от обществото и неблагоприятни социални последици?
 (1) Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52).


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/3
 Решение на Съда (първи състав) от 14 януари 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV/Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
 (Дело C-304/08) (1)
 (Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики - Национална правна уредба, която предвижда принципна забрана на търговски практики, които поставят участието на потребителите в игра с награди в зависимост от придобиването на стока или получаването на услуга)
 2010/C 179/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV
 Ответник: Plus Warenhandelsgesellschaft mbH
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 5, параграф 2 от Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260) — Търговска практика, съчетаваща продажбата на стоки с игра с награди, която позволява на клиента да участва в тегленията на националното тото, когато е събрал известен брой бонус точки, получени при покупката на стоки — Национална правна уредба, съгласно която търговска практика, при която участието на потребителите в конкурс с награди или в игра с награди зависи от придобиването на стока или ползването на услуга, е незаконосъобразна по принцип, независимо от това дали конкретната рекламна мярка засяга интересите на потребителите
 Диспозитив
 Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и за изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялните търговски практики“) трябва да се тълкува в смисъл, че тя не допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда принципна забрана, без да отчита конкретните обстоятелства на случая, на търговските практики, които поставят участието на потребителите в конкурс с награди или в игра с награди в зависимост от придобиването на стока или от получаването на услуга.
 (1) ОВ C 247, 27.9.2008 г.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/14
 Жалба, подадена на 22 септември 2017 г. от Monster Energy Company срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 14 юли 2016 г. по дело T-567/15, Monster Energy/EUIPO — MAD CATZ INTERACTIVE (ИЗОБРАЖЕНИЕ НА ЧЕРЕН КВАДРАТ С ЧЕТИРИ БЕЛИ ЛИНИИ)
 (Дело C-502/16 P)
 (2017/C 112/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Monster Energy Company (представител: P. Brownlow, Solicitor)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 16 февруари 2017 г. Съдът (девети състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/37
 Жалба, подадена на 20 февруари 2008 г. — KUKA Roboter/СХВП (марка с оранжев цвят)
 (Дело T-97/08)
 (2008/C 107/63)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: KUKA Roboter GmbH (Augsburg, Германия) [представител: A. Kohn, Rechtsanwalt]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 декември 2007 г. по преписка R 1572/2007-4,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: марка с оранжев цвят без очертания за стоки от клас 7 (заявка No 4 607 801).
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 28 ЕО, доколкото чрез обжалваното решение се въвежда мярка с равностоен ефект на количествено ограничение на вноса,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (1), доколкото заявената марка има отличителен характер,
 —
 нарушение на членове 73 и 74 от Регламент No 40/94, доколкото обжалваното решение не е мотивирано или мотивите са непълни, а проверката на фактите не е изчерпателна,
 —
 злоупотреба с власт, доколкото по отношение на необходимостта от запазване на марката за свободно ползване обжалваното решение е мотивирано със съображения, които нямат връзка със случая.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/22
 Решение на Съда (седми състав) от 18 юни 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-422/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2004/35/ЕО - Екологична отговорност - Предотвратяване и отстраняване на екологичните щети - Липса на транспониране в предвидения срок)
 2009/C 180/37
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и B. Schöfer)
 Ответник: Република Австрия (представител: E. Riedl)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, точка 11, стр. 168).
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела в предвидения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за транспониране на Директива 2004/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети, Република Австрия не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/41
 Жалба, подадена на 8 април 2009 г. Комисията на Европейските общности срещу решение, постановено на 29 януари 2009 г. от Съда на публичната служба по дело F-98/07, Petrilli/Комисия
 (Дело T-143/09 P)
 2009/C 153/80
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: D. Martin и B. Eggers)
 Друга страна в производството: Nicole Petrilli (Woluwé-Saint-Étienne, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на Съда на публичната служба от 29 януари 2009 г. по дело F-98/07, Petrilli и
 —
 да се постанови, че всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски по настоящото производство и по производството пред Съда на публичната служба
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба Комисията иска да бъде отменено Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 29 януари 2009 г., постановено по дело Petrilli/Комисия, F-98/07, с което СПС отменя решението на Комисията от 20 юли 2007 г. за отхвърляне на искането за продължаване на договора на заинтересованата като договорно нает служител със спомагателни функции.
 В подкрепа на жалбата си Комисията изтъква три правни основания, изведени от:
 —
 обстоятелството, че според Комисията СПС трябвало да обяви жалбата за недопустима, като се има предвид че отмененото решение не съдържало какъвто и да е действителен и задълбочен преглед на личното положение на заинтересованата;
 —
 грешка при прилагане на правото, тъй като СПС бил приел, че правилото за шест години, съдържащо се в Решение C(2004)1597/6 от 28 април 2004 г относно максималната продължителност на наемане на временен персонал в службите на Комисията (1), е в нарушение на член 88 от Условията за работа на другите служители на Европейските общности;
 —
 грешка при прилагане на правото, тъй като СПС бил приел, че незаконосъобразността на правилото за шест години сама по себе си е достатъчна за ангажирането на извъндоговорната отговорност на Общността, без да провери дали като не подновява договора на заинтересованата Комисията не е нарушила явно и значително широките си правомощия при преценка на интереса на службата.
 (1) Публикувано в Informations administratives [административни известия] No 75-2004, 24 юни 2004 г.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/36
 Жалба, подадена на 3 януари 2014 г. — Banco de Santander и др./Комисия
 (Дело T-6/14)
 2014/C 102/57
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Banco de Santander, SA (Сантандер, Испания); Santander Investment, SA (Сантандер, Испания) и Naviera Séneca, AIE (Las Palmas de Gran Canaria, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo и A. Biondi, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като вече посочените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/10
 Решение на Съда (осми състав) от 8 юни 2017 г. — Dextro Energy GmbH & Co. KG/Европейска комисия
 (Дело C-296/16 P) (1)
 ((Обжалване - Защита на потребителите - Регламент (EO) No 1924/2006 - Здравни претенции за храни, различни от претенциите, които се отнасят до намаляване на риска от заболяване и до развитието и здравето на децата - Отхвърляне на заявлението за вписване на определени претенции, независимо от положителното становище на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ)))
 (2017/C 249/14)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Dextro Energy GmbH & Co. KG (представители: M. Hagenmeyer и T. Teufer, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. и K. Herbout-Borczak)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Dextro Energy GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 287, 8.8.2016 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/33
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 22 ноември 2007 г. — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-515/07)
 (2008/C 22/60)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 6, параграф 2 и член 17, параграфи 1, 2 и 6 от Шеста директива (1) да се тълкуват в смисъл, че на данъчно задължено лице е позволено да причисли изцяло към своето предприятие не само капиталови стоки, но и всички стоки и услуги, които се използват както за нуждите на предприятието, така и за други цели, и да приспада изцяло и незабавно данъка върху добавената стойност, който се начислява при придобиването на тези стоки и услуги?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос: прилагането на член 6, параграф 2 от Шеста директива води ли по отношение на стоки и услуги, различни от капиталови стоки, до еднократно облагане с ДДС за периода, през който е осъществено приспадането във връзка с тези стоки и услуги, или облагането трябва да се извърши през последващи периоди, и в последния случай, как трябва да се определи данъчната основа за стоки и услуги, за които данъчно задълженото лице не начислява амортизационни отчисления?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/40
 Жалба, подадена на 6 февруари 2008 г. — Cementir Italia/Комисия
 (Дело T-63/08)
 (2008/C 92/80)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Cementir Italia Srl (Рим, Италия) (представители: T. Salonico, G. Pellegrino, G. Pellegrino, G. Barone, avvocati)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 обжалваното решение да се обяви за незаконосъобразно и същото да се отмени изцяло, тъй като определя като държавна помощ оспорваната мярка, която всъщност е законно продължение на обезщетителна мярка, приета от италианската държава в полза на Terni SpA (и неговите правоприемници) като компенсация за отчуждаването на неговите електрически инсталации през 1962-1963 година,
 —
 ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението в частта, която:
 а)
 установява, че Италия незаконно е предоставила държавна помощ на ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО;
 б)
 установява, че има суми, които следва да бъдат възстановени от ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche и съответно
 в)
 разпорежда на Италия незабавно да поиска възстановяване на тези суми заедно с лихвите;
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, да се отмени обжалваното решение в частта, която разпорежда на Италия незабавно да поиска възстановяване на помощта заедно с лихвите, тъй като това възстановяване нарушава общия принцип за защита на оправданите правни очаквания.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основни доводи са същите като посочените по дело Т-62/08 ThyssenKrupp/Комисия.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/17
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Nanterre (Франция) на 12 май 2010 г. — Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable/Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
 (Дело C-234/10)
 ()
 2010/C 221/28
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Nanterre
 Страни в главното производство
 Ищец: Société Tereos — Union de coopératives agricoles à capital variable
 Ответник: Directeur général des douanes et droits indirects, Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 15, параграф 1, буква г) от Регламент 1260/2001 (1) да се тълкува в смисъл, че за целите на изчисляване на средната загуба за всички категории изнесена захар сумата на действителните разходи следва да се раздели на сумата на изнесените количества, независимо дали са били изплатени възстановявания за тези количества или не?
 2.
 Предвид член 15 от Регламент 1260/2001 на Съвета валиден ли е Регламент (ЕО) 1193/2009 (2), доколкото определя налог върху производството на захарта, изчислен от средна загуба, за изчисляването на която е от значение, що се отнася до изнесената във вид на преработени продукти захар, умножаването на единната сума на възстановяването при износ относно тези продукти по общото изнесено количество, включително изнесените без получаване на възстановяване количества, а не разделянето на действително направените разходи на сумата на изнесените с или без възстановяване количества?
 (1) Регламент (ЕО) No 1260/2001 на Съвета от 19 юни 2001 година относно общата организация на пазарите в сектора на захарта (ОВ L 178, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 1193/2009 на Комисията от 3 ноември 2009 година за поправка на регламенти (ЕО) No 1762/2003, (ЕО) No 1775/2004, (ЕО) No 1686/2005 и (ЕО) No 164/2007 и за определяне на размера на налога върху производството в сектора на захарта за пазарните години 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 и 2005/2006 (ОВ L 321, стр. 1).


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/73
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 9 декември 2008 г. — Efstathopoulos/Европейски парламент
 (Дело F-144/07) (1)
 (Публична служба - Бивши срочно наети служители - Регламент (ЕО, Евратом, ЕОВС) No 2689/95 - Обезщетение при освобождаване от работа - Вземане предвид на премия за производителност при определяне на размера на получените брутни доходи в рамките на новите функции)
 (2009/C 44/128)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: S. Efstathopoulos (Chalandri, Гърция) (представители: N. Korogiannakis и M. Michi, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: A. Lukošiūtė и A. Troupiotis)
 Предмет
 Отмяна на решението на Парламента от 18 април 2007 г., довело до намаляване на пенсията на жалбоподателя за осигурителен стаж и до възстановяване на платени в повече суми.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 92, 12.4.2008 г., стр. 50.


text:
 1.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 180/28
 Преюдициално запитване отправено от Административен съд София — град (България) на 14 май 2009 г. — Георги Иванов Елчинов/Национална здравноосигурителна каса
 (Дело C-173/09)
 2009/C 180/49
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София — град
 Страни в главното производство
 Ищец: Георги Иванов Елчинов
 Ответник: Национална здравноосигурителна каса
 Заинтересована страна: Министерство на здравеопазването
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли чл. 22, пар. 2, ал. 2 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година (1) да се тълкува в смисъл, че ако конкретното лечение, за което се иска издаването на формуляр Е 112, не може да бъде получено в българско лечебно заведение, следва да се презюмира, че това лечение не е финансирано от бюджета на НЗОК или МЗ и обратно, ако това лечение е финансирано от бюджета на НЗОК или МЗ, следва да се презюмира, че то може да бъде предоставено в българско лечебно заведение?
 2)
 „Изразът не може да получи въпросното лечение на територията на държавата членка, в която пребивава“ в разпоредбата на член 22, пар. 2, ал. 2 на Регламент (ЕИО) No 1408/71 следва ли да се тълкува като обхващащ случаите, при които лечението, което се предоставя на територията на държавата членка, в която пребивава осигуреното лице, е далеч по-неефикасно и крайно като тип лечение от това, което се предоставя в друга държава членка или включва само случаите, при които на лицето не може да бъде оказано своевременно лечение?
 3)
 Като се има предвид принципът на процесуалната автономия, следва ли националният съд да се съобрази със задължителните указания, дадени му от горна съдебна инстанция при отмяна на негово решение и връщането му за ново разглеждане, при положение, че има основания да се смята, че тези указания противоречат на общностното право?
 4)
 При положение, че въпросното лечение не може да бъде предоставено на територията на държавата членка по местопребиваване на здравноосигуреното лице, достатъчно ли е, за да бъде тази държава членка длъжна да издаде разрешение за лечение в друга държава членка по чл. 22, пар. 1, буква в) на Регламент (ЕИО) No 1408/71, въпросното лечение като тип да е включено в обезщетенията, предвидени в нормативната й уредба, макар и тази уредба да не упоменава изрично конкретния способ на лечение?
 5)
 Противопоставят ли се чл. 49 от ДЕО и чл. 22 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на национална разпоредба, като тази на чл. 36, ал. 1 от Закона за здравното осигуряване, според която задължително осигурените лица имат право да получат частично или напълно стойността на направените разходи за медицинска помощ в чужбина само когато са получили предварително разрешение за това?
 6)
 Следва ли националният съд да задължи компетентната институция на страната, в която лицето е здравноосигурено, да се издаде документ за лечение в чужбина (формуляр Е 112), ако признае за незаконосъобразен отказа за издаване на такъв документ, в случай, че молбата за издаването му е подадена преди осъществяване на лечението в чужбина и лечението е приключило към момента на постановяване на съдебното решение?
 7)
 Ако отговорът на предния


text:
въпрос е положителен и отказът да бъде издадено разрешение за лечение в чужбина бъде признат за незаконосъобразен от съда, по какъв ред следва да бъдат възстановени направените от здравноосигуреното лице разходи по лечението му:
 а)
 директно от страната, в която е осигурено, или от страната, в която е осъществено лечението, след представяне на разрешение за лечение в чужбина?
 б)
 в какъв размер, в случай че размерът на обезщетенията, предвидени от законодателството на държавата членка по местопребиваване, се различава от размера на обезщетенията, предвидени в законодателството на държавата членка, където е предоставено лечението, като се има предвид разпоредбата на чл. 49 от ДЕО, установяваща забрана за ограничения в свободното предоставяне на услуги?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), във версията изменена и актуализирана от Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 година (ОВ 1997, L 28, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 35).


text:
 24.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 392/6
 Преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias (Гърция), постъпило на 22 юли 2016 г. — Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton/Maria-Eleni Kalliri
 (Дело C-409/16)
 (2016/C 392/08)
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias (Гърция)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Ypourgos Esoterikon, Ypourgos Paideias kai Thriskevmaton
 Ответник: Maria-Eleni Kalliri
 Преюдициални въпроси
 Съответства ли член 1, параграф 1 от Президентски указ 90/2003, който изменя член 2, параграф 1 от Президентски указ 4/1995 и по смисъла на който цивилните кандидати в школите за офицери и полицейски служители на Полицейската академия, наред с другите изисквания, трябва „да са с ръст (както мъжете, така и жените) поне от 1.70 м“, на разпоредбите на директиви 76/207/ЕИО (1), 2002/73/ЕО (2) и 2006/54/ЕО (3), които забраняват всяка непряка дискриминация, основана на пол, по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и условията на труд в публичния сектор (освен ако това фактически диференцирано третиране се дължи на фактори, обективно обосновани и чужди на всякаква дискриминация, основана на пол, и не надхвърля това, което е подходящо и необходимо за постигане на преследваната с мярката цел)?
 (1) Директива 76/207/ЕИО на Съвета от 9 февруари 1976 година относно прилагането на принципа на равното третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионалната квалификация и развитие, и на условията на труд (ОВ 1976, L 39, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 164).
 (2) Директива 2002/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа на равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд (ОВ 2002, L 26, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 143).
 (3) Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ 2006, L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/40
 Преюдициално запитване от Landgericht Krefeld (Германия), постъпило на 4 юли 2014 г. — Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
 (Дело C-321/14)
 2014/C 315/64
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Krefeld
 Страни в главното производство
 Молител: Colena AG
 Ответник: Karnevalservice Bastian GmbH
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли Регламентът за козметичните продукти (Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти) (1) да се тълкува в смисъл, че продукт, който не попада в обхвата на този регламент, все пак трябва да отговаря на изискванията на Регламента за козметичните продукти само защото на вторичната му опаковка е посочено, че представлява „козметична принадлежност за очи, съобразно Директивата на ЕС за козметичните продукти“?
 2)
 Трябва ли Регламентът за козметичните продукти (Регламент (ЕО) No 1223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 година относно козметичните продукти) да се тълкува в смисъл, че т.нар. декоративни контактни лещи без диоптрична сила попадат в приложното поле на посочения регламент?
 (1) ОВ L 342, стр. 59.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/28
 Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — GEMA/Комисия
 (Дело T-410/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
 2013/C 156/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Берлин, Германия) (представители: R. Bechtold, I. Brinker, T. Holzmüller, avocats, и J. Schwarze, professeur)
 Ответник: Европейска комисия (представител: F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis и O. Weber)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: RTL Group SA (Люксембург, Люксембург), CLT-UFA (Люксембург), Music Choice Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство), ProSiebenSat.1 Media AG (Унтерфьоринг, Германия), Modern Times Group MTG AB (Стокхолм, Швеция), Viasat Broadcasting UK Ltd (Лондон) и Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) (Берлин) (представители: първоначално M. Hansen, A. Weitbrecht и É. Barbier de La Serre, avocats, впоследствие M. Hansen, A. Weitbrecht, J. Ruiz Calzado, avocats, и J. Kallaugher, solicitor)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта, която се отнася до Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA).
 2.
 Отменя член 4, параграфи 2 и 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен, доколкото съдържат позоваване на член 3 от него и последният се отнася до GEMA.
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от GEMA, с изключение на онези, които са свързани с встъпването.
 4.
 RTL Group SA, CLT-UFA, Music Choice Europe Ltd, ProSiebenSat.1 Media AG, Modern Times Group MTG AB, Viasat Broadcasting UK Ltd и Verband Privater Rundfunk und Telemedien eV (VPRT) понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от GEMA и свързани с встъпването.
 5.
 GEMA, Комисията, RTL Group, CLT-UFA и Music Choice Europe понасят собствените си съдебни разноски във връзка с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/10
 Решение на Съда (четвърти състав) от 10 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Rechtbank Haarlem — Нидерландия) — X/Inspecteur van de Belastingdienst/Y (C-319/10), X BV/Inspecteur van de Belastingdienst P (C-320/10)
 (Съединени дела C-319/10 и C-320/10) (1)
 (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Обезкостено, замразено и осолено пилешко месо - Валидност и тълкуване на Регламенти (ЕО) No 535/94, No 1832/2002, No 1871/2003, No 2344/2003 и No 1810/2004 - Допълнителна забележка 7 от глава 2 на Комбинираната номенклатура - Решение на Органа за уреждане на спорове на СТО - Правно действие)
 (2012/C 25/16)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Haarlem
 Страни в главното производство
 Ищци: X (C-319/10), X BV (C-320/10)
 Ответници: Inspecteur van de Belastingdienst/Y (C-319/10), Inspecteur van de Belastingdienst P (C-320/10)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank Haarlem — Тълкуване и действителност на Регламент (ЕО) No 535/94 на Комисията от 9 март 1994 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 68, стp. 15), на Регламент No 1832/2002 на Комисията от 1 август 2002 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 290, стp. 1), на Регламент No 1871/2003 на Комисията от 23 октомври 2003 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 275, стp. 5) и на Регламент No 2344/2003 на Комисията от 30 декември 2003 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 346, стp. 38) — Парчета обезкостено, замразено и осолено пилешко месо — Тарифно класиране
 Диспозитив
 При обстоятелства като разглежданите по главното производство, при които декларации за „допускане за свободно обращение“ са подадени преди 27 септември 2005 г., не може да се прави позоваване на решението на Органа за уреждане на спорове на Световната търговска асоциация (СТО) от 27 септември 2005 г. за приемане на доклад на апелативния орган на СТО (WT/DS269/AB/R, WT/DS286/AB/R) и два доклада на специална група на СТО (WT/DS269/R и WT/DS286/R), както са изменени с доклада на апелативния орган, нито в рамките на тълкуването на допълнителна забележка 7 от глава 2 на Комбинираната номенклатура, фигурираща в Регламент (ЕО) No 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г. за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, нито в рамките на преценката на валидността на тази допълнителна забележка.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/10
 Определение на Съда (седми състав) от 19 ноември 2012 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
 (Дело C-1/11 SA) (1)
 (Молба за разрешение за налагане на запор от Европейския съюз)
 2013/C 38/12
 Език на производството: италиански
 Страни
 Молител: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avvocato)
 Предмет
 Протокол за привилегиите и имунитетите — Искане на разрешение за налагане на запор срещу Комисията върху сумите, дължими на Съюза от Италианската република, и при условията на евентуалност, на възбрана върху недвижимите имоти, собственост на Съюза на територията на Италианската република — Снемане на имунитета на Комисията — Член 1 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за налагане на запор.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 89, 24.3.2012 г.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/24
 Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 13 април 2017 г. — Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte/ING-DiBa Direktbank Austria Niederlassung der ING-DiBa AG
 (Дело C-191/17)
 (2017/C 239/29)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundeskammer für Arbeiter und Angestellte
 Ответник: ING-DiBa Direktbank Austria, клон на ING-DiBa AG
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 4, точка 14 от Директива 2007/64/ЕО (1) относно платежните услуги във вътрешния пазар (наричана по-нататък „Директивата за платежните услуги“) да се тълкува в смисъл, че онлайн спестовна сметка, към която с дистанционно банкиране даден клиент може (с падеж в деня на извършената транзакция и без особена намеса от страна на банката) да внася или да тегли парични средства чрез водена на негово име референтна текуща сметка (разплащателна сметка в Австрия), също се обхваща от понятието „платежна сметка“ (член 4, точка 14) и следователно попада в приложното поле на Директивата?
 (1) Директива 2007/64/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 ноември 2007 година относно платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 97/7/ЕО, 2002/65/ЕО, 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО и за отмяна на Директива 97/5/ЕО (ОВ L 319, стр. 1).


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/23
 Жалба, подадена на 15 февруари 2017 г. — Apple/EUIPO — Apo International (apo)
 (Дело T-104/17)
 (2017/C 129/36)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Apple Inc. (Купертино, Калифорния, Съединени щати) (представители: J. Olsen и P. Andreottola, Solicitors, и G. Tritton, Barrister)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Apo International Co. Ltd (Тайпе, Тайван)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „apo“ — заявка за регистрация No 11 293 628
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 698/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да уважи изцяло жалбата на жалбоподателя срещу обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 207/2009,
 —
 обжалваното решение нарушава принципа reformatio in peius;
 —
 апелативният състав е допуснал грешка като приел, че искането по член 8, параграф 4 във връзка с вече използвана марка било неоснователно.


text:
 14.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/13
 Жалба, подадена на 30 май 2012 г. — Jyoti Ceramic Industries/СХВП — DeguDent (ZIECON)
 (Дело T-239/12)
 2012/C 209/22
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Jyoti Ceramic Industries PVT. Ltd (Nashik, Индия) (представители: R. Egerer, D. Jochim и A. Kolb, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: DeguDent GmbH (Hanau-Wolfgang, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2012 г. по преписка R 2546/2010-1;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „ZIECON“ за стоки от класове 5, 10 и 40 — заявка No 8 272 271
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: DeguDent GmbH
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „CERCON“ за стоки от класове 5, 9 и10
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отказва регистрацията.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 76 от Регламент No 207/2009 във връзка с правило 50, параграф 1 и правило 19, параграфи 1 и 3 от регламента за изпълнение.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/15
 Иск, предявен на 17 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-327/08)
 (2008/C 285/26)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и D. Kukovec)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че:
 като е приела и оставила в сила член 44-1 от декрет No 2005-1308 от 20 октомври 2005 г., член 46-1 от Декрет No 2005-1742 от 30 декември 2005 г. и член 80-1-1 от Декрет No 2006-975 от 1 август 2006 г., доколкото тези разпоредби предвиждат възможност за възлагащите органи и/или възлагащите образувания да намалят разумния срок, който трябва да се спази между уведомлението на оферентите и подписването на договора за обществена поръчка, без никакво ограничение във времето и без никакво обективно и предварително определено в националната правна уредба условие
 и
 като е приела и оставила в сила член 1441-1 от новия Гражданско-процесуален кодекс, изменен с Декрет No 2005-1308 от 20 октомври 2005 г., доколкото тази разпоредба предвижда срок от десет дни за отговора на съответните възлагащ орган и/или възлагащо образувание, като се забранява всякакво преддоговорно обезпечение преди посочения отговор и без този срок да спира срока, който трябва да се спази между уведомлението на оферентите и подписването на договора за обществена поръчка,
 Френската република не е изпълнила задълженията си по силата на Директива 89/665/ЕИО (1) и Директива 92/13/ЕИО (2), както те са изтълкувани от Съда в Решение по дело Alcatel, C-81/98, и Решение по дело Комисия/Австрия, C-212/02, и по-специално задълженията по член 2, параграф 1 от Директива 89/665/ЕИО и член 2, параграф 1 от Директива 92/13/ЕИО,
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията посочва две оплаквания в подкрепа на иска си.
 С първото си оплакване Комисията упреква ответника в това, че позволява на възлагащите органи при неотложни случаи да намалят на по-малко от 10 дни минималния срок, който трябва да се спази между уведомлението на всички оференти относно решението за възлагане на обществената поръчка и подписването на договора, свързан с тази обществена поръчка. От една страна, действително неотложността, за която става въпрос във френското законодателство, била предоставена на преценката на възлагащия орган в условията на оперативна самостоятелност, без да е поставено никакво обективно условие. От друга страна, в същото законодателство не съществувала никаква гаранция, че намаляването на броя на дните от срока е съобщено на оферентите, което можело да има за последица посочените оференти да търсят преддоговорна правна защита срещу решение за възлагане на обществена поръчка на етап, на който свързаният с нея договор вече е бил подписан. Подобно положение очевидно противоречало на посочената в директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО и затвърдена от практиката на Съда цел, състояща се във въвеждането на ефикасни и бързи средства за правна защита срещу незаконните решения на възлагащия орган на етап, на който нарушенията все още могат да бъдат поправени.
 С второто си оплакване Комисията, от друга страна, упреква ответника в незачитане на полезното действие на посочените директиви чрез предвиждане във френската


text:
правна уредба на фаза, която предхожда задължителното официално уведомително писмо на възлагащия орган и която не спира срока, който трябва да се спази между уведомлението за решението за възлагане на обществената поръчка и подписването на договора, свързан с нея. Доколкото, действително, обжалването от отстранен оферент било изключено в срока за отговор на официалното уведомително писмо от десет дни, то отговор, даден от възлагащия орган при изтичането на този срок, лишавал отстранения оферент от всякаква възможност за ефективно обжалване, тъй като към тази дата договорът щял да бъде подписан.
 (1) Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237).
 (2) Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (ОВ L 76, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43).


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/46
 Жалба, подадена на 27 февруари 2009 г. — Meister/СХВП
 (Дело F-17/09)
 2009/C 113/95
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Herbert E. Meister (Аликанте, Испания) (представител: H.-J. Zimmermann, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отхвърляне на жалбата на жалбоподателя срещу изчисляването на точките за повишаване за 2008 г. и искане за обезщетение за вреди поради нарушение на принципите на доброто управление на персонала.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на председателя на СХВП от 20 декември 2008 г., с което мълчаливо се отхвърля административната жалба на жалбоподателя, подадена на 20 август 2008 г. на основание на член 90, параграф 2 от Правилника за персонала,
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя парично обезщетение, чийто размер да се определи по преценка на Съда на публичната служба,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/48
 Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2008 г. — Reber/СХВП — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart)
 (Дело T-304/06) (1)
 („Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността Mozart - Предмет на спора - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Задължение за мотивиране - Оправдани правни очаквания - Равно третиране - Принцип на законност - Член 7, параграф 1, буква в), член 51, параграф 1, буква а), член 73, първо изречение и член 74, параграф 1, първо изречение от Регламент (ЕО) No 40/94“)
 (2008/C 209/84)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Reber (Bad Reichenhall, Германия) (представител: O. Spuhler, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (представители: R. Lange и G. Hild, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 8 септември 2006 г. (преписка R 97/2005-2), относно процедура за обявяване на недействителност между Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG и Paul Reber GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Paul Reber GmbH & Co. KG да понесе направените от него съдебни разноски, както и направените такива от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).
 3)
 Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/7
 Иск, предявен на 26 април 2012 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-197/12)
 2012/C 217/13
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac и C. Soulay)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не обвързва освобождаването от ДДС на предвидените в член 262, параграф II, точки 2, 3, 6 и 7 от Code général des impôts дейности с изискването за наличие на предназначение за плаване в открито море по отношение на плавателните съдове, осигуряващи превоз на пътници срещу заплащане и плавателните съдове, използвани за търговска дейност, Френската република не е изпълнила задълженията си по Директивата за ДДС (1) и в частност по член 148, букви а), в) и г) от тази директива;
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск Комисията твърди, че освобождаването от ДДС на предвидените в член 262, параграф II, точки 2, 3, 6 и 7 от Code général des impôts [Общ данъчен кодекс] (наричан по-нататък „CGI“) дейности не е обвързано с изискването за наличие на предназначение за плаване в открито море по отношение на плавателните съдове, осигуряващи превоз на пътници срещу заплащане и плавателните съдове, използвани за търговска дейност. В действителност условието за наличие на предназначение на плавателните съдове за плаване в открито море било добавено в отнасящите се до ДДС законодателни разпоредби на Франция в отговор на изпратеното до националните власти мотивирано становище на Комисията. Съобразяването обаче на член 262, параграф II, точка 2 от CGI с Директивата за ДДС било лишено от полезно действие поради издадената след законодателната поправка административна инструкция, в която не се посочвало предвиденото все пак в закона условие за наличие на предназначение за плаване в открито море.
 Според Комисията никой от доводите на ответника, изложени в хода на досъдебната процедура и свързани по-специално с ограничителното тълкуване на член 148, буква a) от Директивата за ДДС и с крайно стеснителното тълкуване на условието за наличие на предназначение на плавателните съдове за плаване в открито море, не биха могли да обосноват незачитането на разпоредбите от посочената директива. Освен това, що се отнася до член 131 от Директива 2006/112/ЕО, на който се позовават френските власти, то той не би могъл да обоснове отклонение от принципа на ограничително тълкуване на данъчните освобождавания.
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/51
 Жалба, подадена на 26 януари 2009 г. — Procaps/СХВП — Biofarma
 (Дело T-35/09)
 (2009/C 69/112)
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Procaps, SA (Barranquilla, Колумбия) (представител: Sr. M. Vidal-Quadras Trias de Bes, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Biofarma SAS (Neuilly sur Seine, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение No R 867/2007-4 на четвърти апелативен състав на СХВП (Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 24 ноември 2008 г., за което страните са уведомени на 25 ноември.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „PROCAPS“ (заявка No 3.519.394) за стоки и услуги от класове 5, 35, 39, 40, 44.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: BIOFARMA, société par actions simplifiée.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална и международна словна марка „PROCAPTAN“ за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно прилагане на член 9, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 относно марката на Общността.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/6
 Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Полша), постъпило на 17 януари 2017 г. — Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego/Gmina Trzebnica
 (Дело C-19/17)
 (2017/C 161/08)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Okręgowy we Wrocławiu
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Skarb Państwa reprezentowany przez Wojewodę Dolnośląskiego (държавата, представлявана от областния управител на Долна Силезия)
 Ответник: Gmina Trzebnica (Община Тшебница)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се приеме, че получените от бенефициера неустойки или обезщетения за неизпълнението или забавеното изпълнение на определени задължения представляват приход по смисъла на правило 2 от Регламент (ЕО) No 448/2004 на Комисията от 10 март 2004 година за изменение на Регламент (EО) No 1685/2000 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета по отношение на допустимостта на разходите за операции, съфинансирани от структурните фондове, и за оттеглянето на Регламент (ЕО) No 1145/2003 (1)?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос:
 a)
 може ли приходът от неустойката да се намалява с понесените от бенефициера вреди или допълнителни разходи във връзка с неизпълнението или забавеното изпълнение на договора от страна на изпълнителя?
 б)
 ако изпълнителят извърши за бенефициера други работи, които по никакъв начин не са свързани с предмета на финансирането, и с това се освободи от задължението да плати неустойка (datio in solutum), представлява ли тази друга престация приход по смисъла на правило 2 от Регламент (ЕО) No 448/2004 на Комисията от 10 март 2004 година за изменение на Регламент (EО) No 1685/2000 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета по отношение на допустимостта на разходите за операции, съфинансирани от структурните фондове, и за оттеглянето на Регламент (ЕО) No 1145/2003?
 3)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос и на буква а) от втория въпрос, кое се смята за стойност на получения от бенефициера приход — размерът на начислената на изпълнителя неустойка или стойността на заместващата престация?
 4)
 Може ли след приключването на помощта по смисъла на правило 2 от Регламент (ЕО) No 448/2004 на Комисията от 10 март 2004 година за изменение на Регламент (EО) No 1685/2000 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета по отношение на допустимостта на разходите за операции, съфинансирани от структурните фондове, и за оттеглянето на Регламент (ЕО) No 1145/2003, размерът на съфинансирането да бъде намален със стойността на приходите, получени от бенефициера по времето на отпускане на помощта?
 5)
 При утвърдителен отговор на четвъртия въпрос, може ли размерът на съфинансирането да бъде намален със стойността на получените от бенефициера приходи, ако държавата членка не е уведомила Комисията за тях преди приключването на помощта?
 (1) ОВ L 72, стр. 66; Специално издание на български език; 2007 г., глава 14, том 1, стр. 144).


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/36
 Жалба, подадена на 25 ноември 2013 г. — Oracle America/СХВП — Aava Mobile („AAVA CORE“)
 (Дело T-618/13)
 2014/C 45/63
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Oracle America, Inc. (Wilmington, Съединени щати) (представител: T. Heydn, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aava Mobile Oy (Oulu, Финландия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 септември 2013 година, постановено по преписка R 1369/2012-2;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „AAVA CORE“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 — заявка за регистрация на марка на Общността No 9 712 811.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация на марка на Общността No 6 551 626 за словната марка „JAVA“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 37, 38, 41, 42 и 45; общоизвестната във всички държави членки на Европейския съюз марка „JAVA“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението изцяло.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламента относно марката на Общността.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/21
 Преюдициално запитване, отправено от Cour administrative d'appel de Nantes (Франция) на 10 юни 2009 г. — Scott SA, Kimberly Clark SNC, понастоящем Kimberly Clark SAS/Ville d'Orléans
 (Дело C-210/09)
 2009/C 205/36
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour administrative d'appel de Nantes
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Scott SA, Kimberly Clark SNC, понастоящем Kimberly Clark SAS
 Ответник: Ville d'Orléans
 Преюдициален въпрос
 Може ли с евентуалната отмяна от френския административен съд на актове за събиране на вземания, издадени за възстановяване на помощите, обявени на 12 юли 2000 г. от Комисията на Европейските общности за несъвместими с общия пазар (1), поради нарушение на законодателните разпоредби относно материалната форма на посочените актове, предвид възможността на компетентния административен орган да отстрани порока на тези решения, да се попречи на незабавното и ефективно изпълнение на решението от 12 юли 2000 г. на Комисията, в нарушение на член 14, параграф 3 от Регламент на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора (2)?
 (1) Решение No 2002/14/ЕО на Комисията от 12 юли 2000 година относно държавна помощ, приведена в действие от Франция в полза на Scott Paper SA/Kimberly-Clark (ОВ L 12, 2002 г., стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/24
 Жалба, подадена на 16 май 2012 г. — Al Assad/Съвет
 (Дело T-202/12)
 2012/C 217/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец/Жалбоподател: Bouchra Al Assad (Дамаск, Сирия) (представител: адв. G. Karouni)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение за изпълнение 2012/172/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта, в която се отнася до госпожа Bouchra (наричана Bushra) Al Assad;
 —
 въз основа на членове 87 и 91 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага в подкрепа на жалбата си седем правни основания, които по същество са идентични или сходни на изложените по дело T-383/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 282, 2011 г., стр. 30.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/80
 Жалба, подадена на 17 септември 2009 г. — Longevity Health Products/СХВП — Gruppo Lepetit (RESVEROL)
 (Дело T-363/09)
 2009/C 267/143
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (Nassau, The Bahamas) (представител: J. Korab, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Gruppo Lepetit SpA (Lainate, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за допустима жалбата, подадена от жалбоподателя,
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 юли 2009 г. по преписка R 1204/2008-2 и да се отхвърли искането за обявяване на недействителност, подадено от другата страна в производството пред апелативния състав, по отношение на марката на Общността 5 244 512, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „RESVEROL“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална регистрация на марката „LESTEROL“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е заключил, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.


text:
 28.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 284/4
 Жалба, подадена на 2 август 2013 г. — KO-Invest/СХВП — Kraft Foods Schweiz (Milkoshake For Active People)
 (Дело T-399/13)
 2013/C 284/05
 Език на жалбата: полски
 Страни
 Жалбоподател: KO-Invest Sp. z o.o. (Лодз, Полша) (представител: адв. [radca prawny] R. Rumpel)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kraft Foods Schweiz Holding GmbH (Цуг, Швейцария)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 27 май 2013 г. (преписка R 720/2012-4), доколкото с него е отхвърлена заявката за регистрация на марка на Общността „Milkoshake For Active People“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32,
 —
 да измени обжалваното решение като марката се регистрира за всички заявени стоки,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка със словни елементи „Milkoshake For Active People“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността No 31 369 и 31 344, международна регистрация (IR) No 163 135 и общоизвестна марка „MILKA“ за стоки от класове 5, 29, 30 и 32.
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 (1).
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/34
 Решение на Общия съд от 14 септември 2011 г. — Tegebauer/Парламент
 (Дело T-308/07) (1)
 (Право на петиции - Петиция, отправена до Парламента - Решение за прекратяване на производството - Жалба за отмяна - Акт, подлежащ на обжалване - Допустимост - Задължение за мотивиране)
 2011/C 311/59
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ingo-Jens Tegebauer (Триер, Германия) (представители: първоначално R. Nieporte, впоследствие H.-B. Pfriem, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално H. Krück и M. Windisch, впоследствие N. Lorenz и E. Waldherr)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията по петиции на Европейския парламент от 20 юни 2007 година за прекратяване на производството по разглеждане на петицията, подадена от ищеца на 7 февруари 2007 г. (Петиция No 95/2007)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Комисията по петиции на Европейския парламент от 20 юни 2007 година за прекратяване на производството по разглеждане на петицията, подадена от г-н Ingo-Jens Tegebauer на 7 февруари 2007 г. (Петиция No 95/2007).
 2.
 Парламента понася направените от него съдебни разноски, както и тези на г-н Tegebauer
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 18.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 250/18
 Жалба, подадена на 15 юни 2012 г. — Chyzh и др./Съвет
 (Дело T-276/12)
 2012/C 250/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Yury Aleksandrovich Chyzh (Минск, Беларус); Triple TAA (Минск, Беларус); NefteKhimTrading STAA (Минск, Беларус); Askargoterminal ZAT (Минск, Беларус); Bereza Silicate Products Plant AAT (Березовски район, Беларус); Variant TAA (Березовски район, Беларус); Triple-Dekor STAA (Минск, Беларус); KvartsMelProm SZAT (Хотислав, Беларус); Altersolutions SZAT (Минск, Беларус); Prostoremarket SZAT (Минск, Беларус); AquaTriple STAA (Минск, Беларус); Rakovsky brovar TAA (Минск, Беларус); TriplePharm STAA (Логойск, Беларус); и Triple-Veles TAA (Молодечно, Беларус) (представители: D. O’Keeffe, solicitor, и B. Evtimov, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 265/2012 на Съвета от 23 март 2012 година за прилагане на член 8а, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 765/2006 относно ограничителни мерки по отношение на Беларус (ОВ L 87, стр. 37) в частта, в която се отнася до жалбоподателите,
 —
 да се отмени Решение за изпълнение 2012/171/ОВППС на Съвета от 23 март 2012 година за изпълнение на Решение 2010/639/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Беларус (ОВ L 87, стр. 95) в частта, в която се отнася до жалбоподателите, и
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат две правни основания.
 1.
 По първото правно основание се твърди, че:
 —
 обжалваните мерки на Съвета са приети в нарушение на задължението за мотивиране, доколкото не са изложени съображения за включването на жалбоподателите в списъка на лицата, към които се прилагат ограничителните мерки, или при условията на евентуалност — че съображенията на Съвета са неправилни поради явни грешки в преценката.
 2.
 По второто правно основание се твърди, че:
 —
 с обжалваните мерки на Съвета се нарушават правото на защита и правото на справедлив процес, доколкото жалбоподателите не са имали възможност действително да упражнят правата си, в частност правото си на изслушване. Предвид тясната връзка между правото на защита и правото на ефективен съдебен контрол е нарушено и правото на жалбоподателите на ефективно средство за съдебна защита.


text:
 27.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 88/16
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 6 декември 2013 година
 по дело E-17/13
 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия
 (Неспазване от страна на договаряща страна на нейните задължения — Директива 2009/44/ЕО — Неприлагане)
 2014/C 88/13
 По дело E-17/13 Надзорен орган на ЕАСТ срещу Исландия — ИСКАНЕ за постановяване, че като не е приела в предвидения срок или не е уведомила незабавно Надзорния орган на ЕАСТ относно всички необходими мерки за прилагането на член 2 от акта, посочен в точка 16б, първо тире от приложение IX и в точка 4, първо тире от приложение XII към Споразумението за Европейското икономическо пространство, а именно Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити, адаптирана към Споразумението с протокол 1 към него, Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта и съгласно член 7 от Споразумението за ЕИП, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател, Per Christiansen (съдия-докладчик) и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 6 декември 2013 г. решение със следния диспозитив:
 С настоящото Съдът:
 1.
 постановява, че Исландия не е изпълнила задълженията си съгласно акта, посочен в точка 16б, първо тире от приложение IX и точка 4, първо тире от приложение XII към Споразумението за Европейското икономическо пространство (Директива 2009/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. за изменение на Директива 98/26/ЕО относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа и на Директива 2002/47/ЕО относно финансовите обезпечения по отношение на свързаните системи и вземанията по кредити), адаптиран към Споразумението с протокол 1 към него, и съгласно член 7 от Споразумението, като не е приела всички мерки, необходими за прилагането на член 2 от акта в предвидения срок.
 2.
 нарежда на Исландия да заплати съдебните разноски.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/10
 Решение на Съда (втори състав) от 29 април 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesverwaltungsgericht — Германия) — Bundesrepublik Deutschland/Nordzucker AG
 (Дело C-148/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Европейския съюз - Определяне на обхвата на задължението за връщане на квоти - Санкции - Член 16, параграфи 1 и 3))
 (2015/C 213/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundesrepublik Deutschland
 Ответник: Nordzucker AG
 Диспозитив
 Член 16, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2004/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 октомври 2004 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не се прилага за оператор, който връща определен брой квоти за емисии на парникови газове, съответстващ на емисиите за предходната година, които са докладвани и проверени съгласно член 15 от Директивата, когато след допълнителна проверка, извършена от компетентния национален орган след изтичане на срока за връщане, се установи, че е декларирано по-малко количество емисии, поради което е върнат недостатъчен брой квоти.
 Държавите членки определят съгласно член 16, параграф 1 от Директива 2003/87, изменена с Директива 2004/101, санкциите, които могат да се налагат в такъв случай.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.