text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/52
 Жалба, подадена на 26 ноември 2010 г. — Fri-El Acerra/Комисия
 (Дело T-551/10)
 ()
 2011/C 30/92
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Fri-El Acerra Srl (Acerra, Неапол, Италия) (представители: M. Todino, avvocato, P. Fattori, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Решение на Европейската комисия от 15 септември 2010 г. относно държавна помощ No C 8/2009, с което Комисията е счела за несъвместима с вътрешния пазар мярката за помощ, която Италианската република е възнамерявала да приведе в изпълнение в полза на Fri-El Acerra s.r.l.;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело жалбоподателят оспорва решение на Комисията, с което се приема, че предоставена му от италианските власти помощ във връзка с изграждането на централа на биомаса в Acerra, е несъвместима с вътрешния пазар.
 1. Първо правно основание: погрешно прилагане на член 107, параграф 3 от ДФЕС, погрешно прилагане на насоките в областта на държавните регионални помощи и изопачаване на съдебната практика относно насърчителния ефект.
 Според жалбоподателя Комисията е приложила погрешно формалното хронологично изискване, предвидено в точка 38 от насоките за държавните регионални помощи за 2007 г.—2013 г., като му придала действие на абсолютна презумпция относно насърчителния ефект на помощта и като пропуснала да разгледа материалното естество на последната. В резултат Комисията дала формално тълкуване на това изискване, което е в противоречие с установеното от съдебната практика относно насърчителния ефект, и пропуснала да прецени надлежно представените от страните документи.
 2. Второ правно основание: нарушение на общите принципи на общностния правен ред и по-специално нарушение на принципа „tempus regit actum“ и на принципа на оправданите правни очаквания.
 Според жалбоподателя Комисията погрешно приела, че формалното изискване, предвидено от насоките за 2007 г., публикувани през 2006 г., е приложимо към факти, настъпили преди публикуването на насоките. Подобно прилагане било в противоречие с основни принципи на общностния правен ред като принципа „tempus regit actum“, съгласно който законовите норми нямат обратна сила, а така също и принципа на оправданите правни очаквания.
 3. Трето правно основание: явна грешка в преценката, доколкото Комисията изопачила фактите, като преценила погрешно изискването за увеличаване на заетостта, както и енергийния принос за промишлената зона на Acerra, и като погрешно приела, че приносът на проекта за регионалните енергийна политика и развитие щял да е само изолиран.
 Това правно основание се базира на съображенията, че ответникът:
 е преценил формално и в противоречие със собствената си практика изискването за увеличаване на заетостта, като го е извадил от контекста на вида пазар и от икономическия контекст, в който се вписва проекта за помощ,
 освен това не е преценил надлежно прекия принос на произведената от Fri-El електрическа енергия за промишлената зона на Acerra, като припуснал да вземе предвид италианската правна уредба в енергийната област и непрекия насърчителен ефект върху установяването за промишлени цели и върху регионалното развитие,
 не е взел предвид приноса на Fri-El Acerra за регионалната енергийна политика, която предвижда постигането до 2013 г. на целта определено количество електрическа енергия


text:
да се произвежда от възобновяеми енергийни източници.
 4. Четвърто правно основание: явна грешка в преценката, доколкото Комисията преценила погрешно, че помощта е несъвместима по смисъла на насоките в областта на околната среда.
 Според жалбоподателя Комисията погрешно посочила, че италианските власти и Fri-El Acerra не представили надлежна документация. Освен това Комисията не приложила изискването за насърчаване, предвидено от насоките, които предписват материален, а не само формален тест.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/36
 Жалба, подадена на 15 септември 2008 г. — DAI/Комисия
 (Дело T-381/08)
 (2008/C 313/65)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Португалия) (представители: J. da Cruz Vilaça, L. Romão и A. Mestre, advogados)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за допустима,
 —
 да се уважи жалбата и да се отмени частично Решение 2008/445/ЕО на Комисията от 11 юни 2008 година за определяне по държави-членки на сумите на отпусканата със задна дата помощ за преструктуриране за земеделските производители и предприятията, които са се преструктурирали през пазарните 2006/2007 и 2007/2008 години в рамките на временната схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността [нотифицирано под номер C(2008) 2557] (1), конкретно, в частта в която се отнася до сумата, предоставена на Португалия като помощ за преструктуриране за земеделските производители и предприятията, които са се преструктурирали през пазарните 2006/2007 и 2007/2008 години,
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски, включително направените от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Нарушение на член 1, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 1261/2007 (2) и на член 16а от Регламент (ЕО) No 1264/2007 (3).
 Нарушение на принципите на равенство, правна сигурност и забрана на обратното действие на закона.
 (1) ОВ L 156, стр. 20.
 (2) Регламент (ЕО) No 1261/2007 на Съвета от 9 октомври 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) No 320/2006 за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 283, стр. 8).
 (3) Регламент (ЕО) No 1264/2007 на Комисията от 26 октомври 2007 година за изменение на Регламент (ЕО) No 968/2006 за формулиране на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 320/2006 на Съвета за установяване на временна схема за преструктуриране на захарната индустрия в Общността (ОВ L 283, стр. 16).


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/64
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 октомври 2015 г. — CH/Парламент
 (Дело F-132/14) (1)
 ((Публична служба - Акредитирани парламентарни сътрудници - Член 266 ДФЕС - Мерки за изпълнение на отменително решение на Съда на публичната служба - Отмяна на решение за уволнение - Отмяна на решение за отхвърляне на искане за съдействие, отправено на основание на член 24 от Правилника - Обхват на задължението за оказване на съдействие при наличие на косвено доказателство за тормоз - Задължение на органа, оправомощен да сключва договори, да проведе административно разследване - Възможност за длъжностното лице или служителя да започне производство пред национален съд - Консултативен комитет по проблемите на тормоза и неговото предотвратяване на работното място, разглеждащ жалби на акредитирани парламентарни сътрудници срещу членове на Парламента - Роля и правомощия - Имуществени и неимуществени вреди))
 (2015/C 381/90)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CH (представители: L. Levi, C. Bernard-Glanz и A. Tymen, avocat)
 Ответник: Европейски парламент (представители: E. Танева и M. Dean)
 Предмет
 Искане на жалбоподателката за отмяна на решенията, приети от Европейския парламент в изпълнение на решение на Съда на публичната служба от 12 декември 2013 г., F-129/12, CH/Парламент, с които се отказва образуването на административно разследване по жалбата на жалбоподателката за тормоз, отказва се плащане на жалбоподателката на допълнително финансово обезщетение и на всички надбавки, свързани с наличието на нейния договор за акредитиран парламентарен сътрудник, чието прекратяване Съдът на публичната служба отменя в своето предходно решение, и искане за обезщетение за имуществените и неимуществени вреди, които тя твърди, че е претърпяла
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Европейския парламент от 2 април 2014 г., потвърдено с решението от 4 август 2014 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба, тъй като в нарушение на член 266 ДФЕС Европейският парламент е отказал да плати на CH допълнителна сума от 5 686 EUR в изпълнение на решението от 12 декември 2013 г., CH/Парламент (F-129/12, EU:F:2013:203).
 2)
 Отменя решението на Европейския парламент от 3 март 2014 г., потвърдено с решението от 4 август 2014 г. за отхвърляне на подадената по административен ред жалба, тъй като след отмяната с решение от 12 декември 2013 г., CH/Парламент (F-129/12, EU:F:2013:203) на решението на Европейския парламент от 15 март 2012 г. за отхвърляне на искането за съдействие на CH от 22 декември 2011 г. Европейският парламент не е решил да образува административно разследване относно твърденията за психически тормоз и по този начин е нарушил член 266 ДФЕС.
 3)
 Отхвърля исканията за отмяна в останалата им част.
 4)
 Осъжда Европейския парламент да изплати на СН сумата от 5 686 EUR, както и, считано от 1 юли 2014 г. — датата на прекратяване на договора на CH, мораторни лихви по определения от Европейската централна банка процент за основните операции по рефинансиране, увеличен с два пункта.
 5)
 Осъжда Европейския парламент да изплати на СН сумата от 25 000 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди, както и, считано от 1 август 2014 г., мораторни лихви по определения


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/32
 Жалба, подадена на 14 октомври 2009 г. — New Yorker SHK Jeans/СХВП — Vallis K — Vallis A (FISHBONE)
 (Дело T-415/09)
 2009/C 297/49
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: New Yorker SHK Jeans GmbH (Braunschweig, Германия) (представители: A. Gaul, T. Golda, S. Kirschstein-Freund и V. Spitz lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Vallis K — Vallis A & Co. OE (Атина, Гърция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 юли 2009 г. по преписка R 1051/2008-1 и да се постанови, че жалбата е основателна и да се отхвърли възражението за стоки в клас 25;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 30 юли 2009 г. по преписка R 1051/2001-1 в частта, с която се отхвърля жалбата и да се потвърди отхвърлянето на заявката за стоки в клас 25;
 —
 да се осъди ответника да заплати направените съдебни разноски, включително и тези, направени от жалбоподателя пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „FISHBONE“ за стоки в класове 18 и 25
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрацията на гръцката марка „FISHBONE BEACHWEAR“ за стоки в клас 25; по-ранен знак „Fishbone“ (словен и фигуративен), използван в търговията в Гърция за „облекло, обувки и шапки“
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Уважава частично жалбата и отхвърля жалбата в останалата ѝ част
 Изложени правни основания: Нарушение на член 43, параграф 2 и на член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (понастоящем член 42, параграф 2 и на член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета), както и на правило 22, параграф 2 от Регламент No 2868/95 (1) на Комисията, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че има право да вземе предвид каталозите, представени на 15 януари 2007 г.; нарушение на член 73 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (понастоящем член 75 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав не е посочил причините, поради които е взел предвид каталозите, представени на 15 януари 2007 г.; нарушение на член 43, параграфи 2 и 5, както и на член 15, параграф 1 и параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 42, параграфи 2 и 5, член 15, параграф 1, първа и втора алинея, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е доказано реалното използване на марката, срещу която е подадено възражението;


text:
нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета), тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 2868/95 на Комисията от 13 декември 1995 година за прилагане на Регламент (ЕО) No40/94 на Съвета относно марката на Общността (ОВ L 303, 1995 г., стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 17, том 1, стр. 189).


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/2
 Разпределение на съдиите по състави
 2010/C 317/04
 На заседание от 12 октомври 2010 г. Съдът реши да разпредели г-н Jarašiūnas в четвърти и осми състав.
 Вследствие на избирането на председатели на състави от трима съдии и разпределянето на г-н Jarašiūnas в четвърти и осми състав, четвърти, пети, шести, седми и осми състав се състоят както следва:
 Четвърти състав
 г-н Bonichot, председател,
 г-н Schiemann, г-н Bay Larsen, г-жа Toader, г-жа Prechal и г-н Jarašiūnas, съдии
 Пети състав
 г-н Kasel, председател,
 г-н Borg Barthet, г-н Ilešič, г-н Levits, г-н Safjan и г-жа Berger, съдии
 Шести състав
 г-н Арабаджиев, председател,
 г-н Rosas, г-н Lõhmus, г-н Ó Caoimh и г-жа Lindh, съдии
 Седми състав
 г-н Šváby, председател,
 г-жа Silva de Lapuerta, г-н Juhász, г-н Arestis, г-н Malenovský и г-н von Danwitz, съдии
 Осми състав
 г-н Schiemann, председател,
 г-н Bay Larsen, г-жа Toader, г-жа Prechal и г-н Jarašiūnas, съдии


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/12
 Преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия), постъпило на 18 ноември 2014 г. — Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord
 (Дело C-518/14)
 (2015/C 034/12)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Senatex GmbH
 Ответник: Finanzamt Hannover-Nord
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се приеме, че в разглеждания тук случай на допълване на липсващи данни във фактурата установеното от Съда в решение Terra Baubedarf-Handel (решение от 29 април 2004 г., C-152/02, Recueil, стр. 5583 (1)) действие ex nunc на първоначалното издаване на фактурата добива относителен характер в резултат от решенията на Съда Pannon Gép (решение от 15 юли 2010 г., C-368/09 (2)) и Petroma Transport (решение от 8 май 2013 г., C-271/12 (3)), доколкото в крайна сметка волята на Съда е била да допусне обратно действие в такива случаи?
 2)
 Какви са минималните изисквания към фактурите, за да подлежат на коригиране с обратно действие? Трябва ли още първоначалната фактура да съдържа данъчен номер или идентификационен номер по ДДС, или тя може да бъде допълнена впоследствие и пак да се запази правото на приспадане на данъка по първоначалната фактура?
 3)
 Все още своевременно ли е коригирана фактурата, ако корекцията е извършена едва в хода на производството по административно обжалване на акта на данъчния орган (с който се изменя данъчното задължение)?
 (1) ECLI:EU:C:2004:268.
 (2) ECLI:EU:C:2010:441.
 (3) ECLI:EU:C:2013:297.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/43
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 3 декември 2014 г. — DG/ENISA
 (Дело F-109/13) (1)
 ((Публична служба - Срочно нает служител - Прекратяване на договора - Липса на мотиви - Неспазване на процедурата по атестиране - Явна грешка в преценката))
 (2015/C 026/56)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподателка: DG (представители: L. Levi и A. Tymen, avocats)
 Ответник: Агенция на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност (представители: първоначално P. Empadinhas, C. Meidanis, avocat, впоследствие P. Empadinhas и S. Purser, C. Meidanis, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението за уволнение на жалбоподателката, за разпореждане на възстановяването ѝ на работа и заплащане на финансовите предимства, които тя е трябвало да получи след края на договора ѝ, с приспадане на евентуално получения доход през същия период, ведно с лихвата, изчислена въз основа на определения от ЕЦБ лихвен процент плюс 3 пункта, и искане за обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателката твърди, че е претърпяла
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 DG понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да заплати съдебните разноски, направени от Агенцията на Европейския съюз за мрежова и информационна сигурност.
 (1) ОВ C 15, 18.1.2014 г., стр. 21.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/17
 Решение на Общия съд от 12 март 2014 г. — El Corte Inglés/СХВП — Technisynthese (BTS)
 (Дело T-592/10) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „BTS“ - По-ранни национални фигуративни марки и фигуративни марки на Общността „TBS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) No 207/2009))
 2014/C 129/20
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представители: първоначално M. López Camba и J. L. Rivas Zurdo, впоследствие J. L. Rivas Zurdo, E. Seijo Veiguela и I. Munilla Muñoz, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Technisynthese SARL (Saint-Pierre-Montlimart, Франция)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 септември 2010 г. (преписка R 1380/2009-1) относно производство по възражение между Technisynthese SARL и El Corte Inglés, SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда El Corte Inglés, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 80, 12.3.2011 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/12
 Определение на Съда от 18 септември 2012 г. — Omnicare, Inc./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Astellas Pharma GmbH
 (Дело C-588/11 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Заявка за регистрация на словен знак „OMNICARE“ - Възражение - Решение на апелативния състав, с което се отхвърля заявката за регистрация - Жалба - Решение на Общия съд, с което се отхвърля жалбата - Оттегляне на възражението - Обжалване - Липса на основание за произнасяне)
 2012/C 379/20
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Omnicare, Inc. (представител: M. Edenborough QC)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo), Astellas Pharma GmbH (представител: M. L. Polo Carreño, abogada)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (първи състав) от 9 септември 2011 г. по дело Omnicare/СХВП — (OMNICARE) (Т-290/09), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „OMNICARE CLINICAL RESEARCH“ за услуги от клас 42, срещу Решение R 401/2008-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация на вътрешния пазар (СХВП) от 14 май 2009 г., с което се отменя решението на отдела по споровете, който отхвърля възражението, подадено от притежателя на националната марка „OMNICARE“ за услуги от класове 35, 41 и 42 — Тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 — Понятие за реално използване на по-ранна марка — Марка, използвана за безплатно предоставяни услуги
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на решение по същество по жалбата, подадена от Omnicare Inc.
 2.
 Осъжда Omnicare Inc. да заплати съдебните разноски, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) в рамките на настоящото производство, както и в обезпечителното производство.
 3.
 Omnicare Inc. и Astellas Pharma GmbH ще понесат направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/28
 Жалба, подадена на 7 януари 2013 г. — Group Nivelles/СХВП — Easy Sanitairy Solutions (отходна тръба на душ канал)
 (Дело T-15/13)
 2013/C 108/72
 Език на жалбата: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Group Nivelles (Gingelom, Белгия) (представител: Rechtsanwalt J. A. M. Jonkhout)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Easy Sanitairy Solutions BV (Losser, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 4 октомври 2012 г. по преписка 2004/2010-3 и да потвърди нотифицираното на 1 октомври 2010 г. решение на отдела по отмяна на СХВП от 23 септември 2010 г. по преписка ICD 000 007 024 — коригирайки при нужда мотивите.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн, изобразяващ отходна тръба на душ канал — промишлен дизайн на Общността No 107834-0025.
 Притежател на марката на Общността: Easy Sanitairy Solutions BV.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят.
 Основание на искането за обявяване на недействителност: членове 4—9 от Регламент No 6/2002.
 Решение на отдела по отмяна: обявява недействителността на промишления дизайн.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна.
 Изложени правни основания: решението на апелативния състав се основава на неправилни мотиви и на погрешен от фактическа страна критерий за сравнение.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/31
 Решение на Общия съд от 22 октомври 2015 г. — Hewlett Packard Development Company/СХВП (ELITEDISPLAY)
 (Дело T-563/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „ELITEDISPLAY“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 406/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Hewlett Packard Development Company LP (Houston, Тексас, Съединени американски щати) (представители: T. Raab и H. Lauf, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба против решение на втори апелативен състав на СХВП от 19 май 2014 г. (преписка R 1539/2013-2) по заявката за регистрация на словен знак „ELITEDISPLAY“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Hewlett Packard Development Company LP да понесе съдебните разноски.
 (1) ОВ C 351, 5.10.2014 г.


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/13
 Жалба, подадена на 16 юли 2014 г. от Десислава Коларова срещу определението, постановено на 30 април 2014 г. от Съда на публичната служба по дело F-88/13, Коларова/REA
 (Дело T-533/14 P)
 2014/C 351/14
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Десислава Коларова (Брюксел, Белгия) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Изпълнителна агенция за научни изследвания
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени определението на Съда на публичната служба от 30 април 2014 година по дело F-88/13, Десислава Коларова срещу Изпълнителна агенция за научни изследвания, с предмет искане за отмяна на решението на PMO.l, съобщено на 28 ноември 2012 г., с което се отхвърля молбата на жалбоподателката от 20 юли 2012 г. за третиране на майка ѝ, г-жа Анна Борисова ПЕТРОВА, като дете на издръжка съгласно член 2, параграф 4 от приложение VII към Правилника, за периода от 1 ноември 2012 г. до 31 октомври 2013 г.,
 —
 да обяви за допустима жалбата от 17 септември 2013 г. и да се уважат исканията, формулирани от жалбоподателката в рамките на първоинстанционното производство,
 —
 вследствие на това, да върне делото на Съда на публичната служба,
 —
 да се произнесе по съдебните разноски и да осъди REA и/или Комисията да ги заплати.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателката излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е нарушение на правото и ограничаване на правото на защита на жалбоподателката, доколкото Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) неправилно приел, че разполага с достатъчно данни от предоставените от страните материали по преписката, поради което счел, че не следва да започва устното производство.
 2.
 Второто правно основание е грешка при прилагане на правото доколкото СПС неправилно приел доводът на жалбоподателката, че споразумение като това за предоставяне на услуги „не премахва отговорността на възложителя“ за явно несъобразен с текста на член 2, параграф 2 и на член 91а от Правилника.
 3.
 Третото правно основание е нарушаване на правото на жалбоподателката на ефективен достъп до съд.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/50
 Жалба, подадена на 22 декември 2014 г. — Airpressure Bodyforming/СХВП (Slim legs by airpressure bodyforming)
 (Дело T-842/14)
 (2015/C 065/68)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Airpressure Bodyforming GmbH (Берхтесгаден, Германия) (представител: S. Merz, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: Словна марка на Общността „Slim legs by airpressure bodyforming“ — заявка за регистрация No 1 2 5 33 709
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 29 октомври 2014 г. по преписка R 1570/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/15
 Жалба, подадена на 1 април 2010 г. от Nokia Oyj срещу Решение на Общия съд (осми състав), постановено на 20 януари 2010 г. по дело T-460/07 — Nokia Oyj/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-154/10 P)
 2010/C 179/25
 Език на производството: фински
 Страни
 Жалбоподател: Nokia Oyj (представител: C. Rehaag)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Medion AG
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение Т-460/07;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска да бъде отменено Решение на Общия съд по дело T-460/07, тъй като в него неправилно постановявало, че между марките LIFE и LIFE BLOG е налице вероятност от объркване и по този начин член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 (1) бил приложен неправилно. С това Общият съд нарушил правото на ЕС.
 Що се отнася до сходството между марките, несъмнено Общият съд констатирал, че сравнението се отнася до марките LIFE и LIFE BLOG, но след това действал в явно противоречие с тази констатация като обосновал сходството между марките само на частта „LIFE“ от единната марка „LIFE BLOG“.
 В тази връзка Общият съд преценил неправилно типа потребители, за които е предназначена марката, и начина, по който те възприемат марките; така той нарушил признатите от практиката на Съда принципи.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/32
 Жалба, подадена на 28 февруари 2007 г. от Eurostrategies SPRL срещу определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 1 декември 2006 г. по дело T-203/06: Eurostrategies sprl срещу Комисията на Европейските общности
 (Дело C-122/07 P)
 (2007/C 95/60)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Eurostrategies SPRL (представители: R. A. Lang и S. Crosby, Solicitors)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда да:
 —
 отмени определението на Първоинстанционния съд от 1 декември 2006 г. по дело Т-203/06 само по отношение на мотивите,
 —
 да се произнесе по разноските по апелативното производство в полза на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че:
 1.
 Първоинстанционният съд (ПС) е нарушил принципа на равенството на страните в производството, закрепен в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и в Договора за ЕС, като е отказал да изслуша позицията на жалбоподателя по въпроса дали жалбоподателят е получил предполагаем „отговор за изчакване“, който, ако беше получен, щеше да удължи срока на Комисията с 15 дни и по този начин да обезсмисли съдебния иск.
 Освен това, ПС не е изслушал позицията на жалбоподателя относно второто писмо, което Комисията твърди, че е изпратила по електронна поща, докато всъщност е било изпратено по факс.
 2.
 ПС е нарушил Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, като е приел, че Комисията е имала право на 15-дневно удължение на срока в съответствие с член 8, параграф 2 от регламента, въпреки липсата на доказателства за изпълнение на задължителните изисквания за подобно удължение. Едно от тези изисквания е да „се нотифицира заявителят“. Единственото представено от Комисията доказателство било документ за изпратено електронно съобщение, но не и за получаването му. Жалбоподателят посочва, че електронното съобщение няма правни последици, докато не бъде видяно от получателя. Следователно заявителят не е бил нотифициран и така изискванията на член 8, параграф 2 от Регламент No 1049/2001 не са били изпълнени.
 3.
 ПС е допуснал съществено процесуално нарушение, като не е преценил всички доказателства и доводи на страните при вземането на решение. Жалбоподателят посочва член 47, параграф 1 и 67, параграф 3 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 2 май 1991 годинакато примери за необходимостта от такава преценка.
 4.
 ПС е допуснал явна грешка в преценката, като е изопачил ясния смисъл на представените пред него доказателства; от доказателствата по никакъв начин не следва, че Комисията е нотифицирала жалбоподателя за искането си за 15-дневно удължение.
 5.
 Евентуално спрямо основание 4, ПС е нарушил правото на Общността, като е приел, че електронното съобщение създава правни последици с акта на изпращането, а не на получаването си.
 (1) ОВ L 145, стр. 43.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/23
 Решение на Общия съд от 31 март 2011 г. — Италия/ЕИСК
 (Дело T-117/08) (1)
 (Езиков режим - Обявление за свободна длъжност за генерален секретар на ЕИСК - Публикуване на три официални езика - Информация относно обявлението за свободна длъжност - Публикуване на всички официални езици - Жалба за отмяна - Допустимост - Членове 12 ЕО и 290 ЕО - Член 12 от УРДС - Регламент No 1)
 2011/C 145/37
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: R. Adam, подпомаган от P. Gentili, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: първоначално M. Bermejo Garde, впоследствие M. Arsène, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представител: F. Díez Moreno)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на обявление за свободна длъжност No 73/07 за длъжността генерален секретар в секретариата на ЕИСК, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз от 28 декември 2007 г. на немски, английски и френски език (ОВ C 316 A, стр. 1), и от друга страна, на поправката на обявлението за свободна длъжност, публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от 30 януари 2008 г. на немски, английски и френски език (ОВ C 25 A, стр. 19)
 Диспозитив
 1.
 Отменя обявление за свободна длъжност No 73/07 за длъжността генерален секретар в секретариата на Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК), публикувано на 28 декември 2007 г., със съответната поправка от 30 януари 2008 г.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 116, 9.5.2008 г.


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/8
 Преюдициално запитване от Tribunal de grande instance de Perpignan (Франция), постъпило на 14 декември 2015 г. — Procureur de la République/Noria Distribution SARL
 (Дело C-672/15)
 (2016/C 090/11)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Perpignan
 Страни в главното производство
 Обвинител: Procureur de la République
 Подсъдим: Noria Distribution SARL
 Преюдициални въпроси
 1)
 Директива 2002/46 (1) и общностните принципи на свободно движение на стоки и взаимно признаване допускат ли национална уредба като Наредбата от 9 май 2006 г., която не предвижда никакъв ред за взаимно признаване на хранителните добавки на базата на витамини и минерали от други държави членки, като изключва прилагането на опростена процедура по отношение на законно продаваните в други държави членки продукти на базата на хранителни вещества [чиито стойности превишават границите, определени] с Наредбата от 9 май 2006 г.?
 2)
 Директива 2002/46, и конкретно член 5 от нея, както и принципите, развити в общностната съдебна практика относно свободното движение на стоки, допускат ли максималните дневни дози от витамини и минерали да се определят пропорционално на препоръчителния дневен прием — на стойност, три пъти по-висока от препоръчителния дневен прием за слабо рисковите хранителни вещества, на стойност, равна на препоръчителния дневен прием за хранителните вещества с риск от превишаване на безопасната горна граница, и на стойност под препоръчителния дневен прием или на нулева стойност за най-рисковите хранителни вещества?
 3)
 Директива 2002/46, както и принципите, развити в общностната съдебна практика относно свободното движение на стоки, допускат ли дозировките да се определят единствено с оглед на националните научни становища, въпреки че изводите в някои неотдавнашни международни научни становища са в полза на по-високи дози при еднакви условия на употреба?
 (1) Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 година за сближаване на законодателствата на държавите членки по отношение на добавките към храни (OB L 183, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 39).


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/13
 Жалба, подадена на 16 септември 2013 г. от GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 3 юли 2013 г. по дело T-78/12, GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-496/13 P)
 2013/C 313/24
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (представители: I. Memmler, S. Schulz, Rechtsanwältinnen)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Villiger Söhne GmbH
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска
 —
 да бъде отменено Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. по дело T–78/12, както и решението на първи апелативен състав на СХВП от 1 декември 2011 г. по преписка No R2109/2010-1;
 —
 да бъде осъден ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Като единствено основание жалбоподателят посочва неправилното тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), както и несъобразяване с правилата относно доказването при прилагане на тази разпоредба.
 В мотивите си жалбоподателят изтъква следното:
 При сравняването на знаците Общият съд не е приложил правилно учението за цялостната преценка на обстоятелствата по случая, тъй като е сравнил общо съставните елементи „LIBERTAD“ и „LlBERTE“, като във връзка с това не е откроил останалите съставни части на марките.
 Ако е приложил правилно учението за цялостната преценка на обстоятелствата по случая, Общият съд е трябвало по-конкретно да отдаде по-голямо значение на някои други съставни елементи на конфликтните марки, наред с всичко останало и на цветовата комбинация в спорната марка и в марката, срещу която е подадено възражение, и на означението „LA“, използвано в марката, срещу която е подадено възражение, както и на означението „brunes“, използвано в спорната марка.
 Според жалбоподателя Общият съд е приложил погрешно установените от Съда принципи за понятийно сходство, тъй като не е взел предвид в достатъчна степен обстоятелството, че марките са на различни езици.
 Освен това според жалбоподателя Общият съд не се е съобразил с установените в Процедурния правилник правила относно доказването, тъй като, без да разполага с конкретни доказателства, установява презумпции относно начина на произнасяне на марката „LA LlBERTAD“ и основава на тях постановеното решение.
 Жалбоподателят посочва, че в крайна сметка вследствие на това е погрешен резултатът, до който достига Общият съд.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/31
 Иск, предявен на 3 декември 2015 г. — Cham и Bena Properties/Съвет
 (Дело T-708/15)
 (2016/C 059/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Cham Holding Co. SA (Дамаск, Сирия) и Bena Properties Co. SA (Дамаск) (представител: E. Ruchat, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да приеме, че искът им е допустим и основателен,
 —
 въз основа на това да осъди Съвета на Европейския съюз да поправи претърпените от ищците вреди в размер, определен от Общия съд по справедливост,
 —
 да назначи експерт, който да определи пълния размер на претърпените от ищците вреди,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищците излагат три главни основания и едно—при условията на евентуалност, изведени от вредите, които те твърдят, че са претърпели и за които Съветът на Европейския съюз носи отговорност.
 1.
 Първото основание е изведено от незаконосъобразността на приетите от Съвета актове, тъй като той не изпълнил задължението си за предпазливост и полагане на дължимата грижа, понеже основал решенията си за включване на ищците в списъците за санкциите на неясни и неточни мотиви и то, независимо от съдебната практика, която го задължава да мотивира прецизно решенията си, и пренебрегнал задължението си да изслуша ищците, преди да остави наименованията им в списъците за санкции. Освен това приетите срещу ищците ограничителни мерки били необосновани и непропорционални и нарушавали правото им на добро име и правото им на собственост.
 2.
 Второто основание е изведено от неимуществените вреди, които ищците твърдят, че са претърпели, тъй като включването им в списъците за санкции засегнало доброто им име.
 3.
 Третото основание е изведено от имуществените вреди, които ищците са претърпели поради включването им в списъците на лицата и образуванията, по отношение на които се прилагат ограничителните мерки, тъй като поради това те изгубили много договори и много източници на доходи.
 4.
 Четвъртото основание, изложено при условията на евентуалност, е изведено от невиновната отговорност на Европейския съюз за вредите, причинени на ищците в резултат на включването им в списъците на лицата и образуванията, засегнати от санкциите срещу Сирия.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/16
 Определение на Съда от 5 май 2009 г. — WWF-UK/Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности
 (Дело C-355/08 P) (1)
 (Обжалване - Регламент No 2371/2002 (ЕО) - Консултиране на регионалните консултативни съвети във връзка с мерките за определяне на достъпа до зоните и до ресурсите и за трайното упражняване на риболовните дейности - Регламент No 41/2007 (ЕО) - Определяне на общите допустими улови на атлантическа треска за 2007 г. - Малцинство от членовете на регионален консултативен съвет, изразило особено мнение в доклада на този съвет относно общите допустими улови - Жалба за отмяна, подадена от такъв член, срещу Регламент No 41/2007 - Недопустимост - Явно неоснователна жалба)
 2009/C 205/28
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: WWF-UK (представители: P. Sands и J. Simor, Barristers, R. Stein, Solicitor)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: Moore, A. De Gregorio Merino), Комисия на Европейските общности (представител: P. Oliver)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Първоинстанционния съд (осми състав) от 2 юни 2008 година по дело WWF-UK/Съвет (T-91/07), с което Първоинстанционният съд обявява за недопустимо искане за частична отмяна на Регламент No 41/2007 (ЕО) на Съвета от 21 декември 2006 година за определяне на риболовните възможности за 2007 г. и свързаните с тях условия за някои рибни запаси и групи от рибни запаси, приложими във водите на Общността и за корабите на Общността във води, в които се изискват ограничения върху улова (ОВ L 15, стр.1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 11, стр. 3), в частта, в която в него се определя „общият допустим улов“ (TAC) на атлантическа треска за 2007 година в зоните, обхванати от Регламент No 423/2004 (ЕО) на Съвета (ОВ L 70, стр. 8;) — Изискване за лично засягане от обжалвания акт
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда WWF UK да заплати съдебните разноски.
 3)
 Комисията на Европейските общности понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 30.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/26
 Жалба, подадена на 2 май 2012 г. — PAN Europe/Комисия
 (Дело T-192/12)
 2012/C 194/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: J. Rutteman, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви решението на Комисията от 9 март 2012 г., с което е отхвърлено като недопустимо направеното от жалбоподателя искане за вътрешно преразглеждане, за противоречащо на Регламент (ЕО) No 1367/2006/ЕО (1) и на Конвенцията за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда („Орхуската конвенция“),
 —
 да отмени решението на Комисията от 9 март 2012 г.,
 —
 да разпореди на Комисията все пак да прецени по същество искането за вътрешно преразглеждане в срок, определен от Общия съд, и
 —
 да осъди Комисията да плати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 По първото правно основание се твърди, че ответникът е допуснал грешка, когато е установил, че жалбоподателят не е отговарял на условията за подаване на искане, предвидени в член 11 от Регламент (ЕО) No 1367/2006, тъй като жалбоподателят вече е съществувал повече от две години, когато е направил искането за вътрешно преразглеждане.
 2.
 По второто правно основание се твърди, че ответникът е допуснал грешка, като е посочил, че Регламент за изпълнение (ЕС) No 1143/2011 (2) не може да се разглежда като административен акт по смисъла на член 10 от Регламент (ЕО) No 1367/2006, съгласно определението в член 2, параграф 1, буква ж) от този регламент, тъй като решението да се одобри прохлораза е с достатъчно индивидуален характер по отношение на своите последици и съдържание, за да представлява административен акт по смисъла на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006.
 (1) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1143/2011 на Комисията от 10 ноември 2011 година за одобряване на активното вещество прохлораз, в съответствие с Регламент (ЕО) No 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 540/2011 на Комисията и на Решение 2008/934/ЕО на Комисията (ОВ L 293, 2011 г., стр. 26).


text:
 7.6.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/34
 Жалба, подадена на 11 април 2008 г. — Loufrani/СХВП (half-smiley)
 (Дело T-139/08)
 (2008/C 142/62)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Franklin Loufrani (Лондон, Обединено кралство) (представител: A. Deutsch, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав от 7 февруари 2008 г. по преписка R 0958/2007-4 и
 —
 да се осъди СХВП да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „half-smiley“ за стоки от класове 14, 18 и 25 — заявка No 893 580
 Решение на проверителя: Отказва заявката за всички стоки
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като марката притежава необходимия за регистрация минимален отличителен характер.


text:
 17.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/31
 Жалба, подадена на 29 март 2016 г. — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées/ЕЦБ
 (Дело T-134/16)
 (2016/C 175/36)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Nord Midi-Pyrénées (Albi, Франция) (представител: H. Savoie, адвокат)
 Ответник: Европейска централна банка
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската централна банка от 29 януари 2016 г. (ECB/SSM/2016 — 969500TJ5KRTCJQWXH05/100), прието на основание член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) No 468/2014 на Европейската централна банка и на основание членове L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 и R. 612-29-3 от френския Code monétaire et financier (Паричен и финансов кодекс).
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания, които са по същество идентични или сходни с изложените по дело T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/ЕЦБ.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/16
 Решение на Общия съд от 6 юли 2011 г. — Timehouse/СХВП (Форма на часовник с назъбена рамка)
 (Дело T-235/10) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за регистрация на триизмерна марка - Форма на часовник с назъбена рамка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 238/24
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Timehouse GmbH (Eystrup, Германия) (представител: V. Knies, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 11 март 2010 г. по преписка R 0942/2009-1 относно заявка за регистрация на триизмерен знак във формата на часовник като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Timehouse GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209 от 31.7.2010 г.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/29
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d’instance de Dax (Франция) на 22 февруари 2010 г. по дела — AG2R Prévoyance/Bourdil SARL — AG2R Prévoyance/Société boucalaise de boulangerie SARL — AG2R Prévoyance/Baba-Pom SARL
 ((Дело C-97/10) - (Дело C-98/10) - (Дело C-99/10))
 2010/C 113/45
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal d'instance de Dax
 Страни в главното производство
 Ищец: AG2R Prévoyance
 Ответници: Bourdil SARL, Société boucalaise de boulangerie SARL, Baba-Pom SARL
 Преюдициален въпрос
 Нарушава ли разпоредбите на член 82 ЕО колективен договор с широко действие, предоставящ изключително право за управление на единна схема за допълнително здравно осигуряване (в настоящия случай Institut AG2R Prévoyance), когато този договор не предвижда и дори изрично изключва всяко освобождаване от осигуряване по посочената схема (доколкото общностните правила за конкуренцията допускат изпълнението на задачите, възложени на Institut AG2R Prévoyance по тази схема)?


text:
 8.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/8
 Решение на Съда (втори състав) от 2 юни 2016 г. (преюдициално запитване от Amtsgericht Karlsruhe — Германия) — Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff/Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe
 (Дело C-438/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Гражданство на Съюза - Член 21 ДФЕС - Свобода на движение и на пребиваване в държавите членки - Закон на държава членка за отмяна на привилегии и забрана за присъждане на нови благороднически титли - Фамилно име на пълнолетно лице, гражданин на тази държава, получено по време на обичайно пребиваване в друга държава членка, на която това лице също е гражданин - Име, съдържащо благороднически елементи - Пребиваване в първата държава членка - Отказ на органите на първата държава членка да впишат в регистъра по гражданско състояние името, придобито във втората държава членка - Обосноваване - Обществен ред - Несъвместимост с основните принципи на германското право))
 (2016/C 287/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Karlsruhe
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nabiel Peter Bogendorff von Wolffersdorff
 Ответници: Standesamt der Stadt Karlsruhe, Zentraler Juristischer Dienst der Stadt Karlsruhe
 Диспозитив
 Член 21 ДФЕС трябва да бъде тълкуван в смисъл, че органите на държава членка не са длъжни да признаят името на неин гражданин, когато той е гражданин и на друга държава членка, в която е придобил това свободно избрано от него име, което съдържа няколко благороднически елемента, недопустими от правото на първата държава членка, стига да се установи, което е задача на запитващата юрисдикция, че в такъв контекст отказът за признаване е обоснован от съображения, свързани с обществения ред, тъй като е подходящ и необходим, за да се гарантира спазването на принципа на равенство на всички граждани на тази държава членка пред закона.
 (1) ОВ C 462, 22.12.2014 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/11
 Иск, предявен на 1 септември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
 (Дело C-349/09)
 2009/C 312/18
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: K. Herrmann и M. Simerdova)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като не е транспонирала изцяло Директива 2005/28/ЕО на Комисията от 8 април 2005 година относно определяне на принципи и подробни насоки за добра клинична практика по отношение на лекарствените продукти за хуманна употреба, предназначени за изследване, както и изискванията относно издаването на разрешително за производството или вноса на такива продукти (1) или във всеки случай като не е информирала Комисията за приетите разпоредби, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 31 от посочената директива,
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2005/28/ЕО е изтекъл на 29 януари 2006 г.
 (1) ОВ L 91, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 49, стр. 14.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/4
 Иск, предявен на 20 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-362/10)
 ()
 2010/C 301/06
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. La Pergola и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да установи, че като не е приела законовите и подзаконовите разпоредби, необходими за прилагане на членове 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10 и 11 от Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 година относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (1), Република Полша не е изпълнила задълженията си по посочените разпоредби от тази директива;
 —
 да осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Според ищеца към момента Република Полша не е приела националните мерки, необходими за правилното транспониране на Директива 2003/98/ЕО в националния правен ред. Нотифициарният на Комисията Ustawa z 6 września 2001 r. o dostępie do informacji publicznej (Закон от 6 септември 2001 г. за достъпа до обществена информация не се отнася до повторната употреба на информацията в обществения сектор, тъй като той дори не съдържа определение за понятието „повторна употреба“. Правата и задълженията, които произтичат от този закон, не могат да представляват правилно транспониране на Директива 2003/98/ЕО дори само на това основание.
 (1) ОВ L 345, стp. 90, Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 41, стр. 73.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/29
 Иск, предявен на 23 март 2007 г. — VIP Car Solutions/Парламент
 (Дело T-89/07)
 (2007/C 117/45)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: VIP Car Solutions (Hoenheim, Франция) (представител: G. Welzer, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решението на Европейския парламент, съобщено на 24 януари 2007 г., за отказ относно възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1 — превозване на членовете на Европейския парламент по време на сесиите в Страсбург;
 —
 да се отменят всички последващи актове;
 —
 да се осъди Парламента да заплати сумата в размер от 500 000 еуро като обезщетение за вреди;
 —
 да се осъди Парламента да заплати съдебните разноски и свързаните със съдебното производство разходи;
 —
 да се осъди Парламента да заплати невъзстановимите разходи възлизащи на сумата в размер от 5 000 еуро.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва решението на Европейския парламент, което отхвърля офертата му отнасяща се до поканата за участие в процедура по възлагане на обществена поръчка PE/2006/06/UTD/1 — превозване на членовете на Европейския парламент по време на сесиите в Страсбург (1).
 В подкрепа на своя иск ищецът претендира, на първо място, нарушаване на критериите за възлагане, съдържащи се в поканата за участие в процедура по възлагане, по-специално относно цената, доколкото претендира, че е предложил най-ниската цена и че този критерий има значение за 55 % от възлагането на поръчка.
 Освен това, ищецът твърди, че атакуваното решение нарушава член 100 от Финансовия регламент (2), съгласно който не е необходимо да се оповестяват определени подробности, когато оповестяването би увредило законните стопански интереси на частни предприятия или би нарушило лоялната конкуренция между тези предприятия. Според ищеца информацията, която е поискал, а именно цената предложена от оферента, на когото е възложена обществената поръчка, не влиза в приложното поле на посочения член и следователно, отказът да му бъде предоставена е неправомерен.
 (1) Обявление за поръчка „Превозване на членовете на Европейския парламент с кола и минибус с шофьор през периодите на сесии в Страсбург“, ОВ S 177, 2006 г.-187988
 (2) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1).


text:
 12.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/19
 Решение на Общия съд от 29 септември 2011 г. — Telefónica O2 Germany/СХВП — Loopia (LOOPIA)
 (Дело T-150/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „LOOPIA“ - По-ранни словни марки на Общността „LOOP“ и „LOOPY“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 331/35
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (Мюнхен, Германия) (представители: A. Fottner и M. Müller, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител:: R. Pethke)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Loopia AB (Västerås, Швеция) (представители: P. Håkon-Schmidt и N. Ringen, avocats)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 януари 2010 г. (преписка R 1812/2008-1) относно производство по възражение между Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG и Loopia AB.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 12 януари 2010 г. (преписка R 1812/2008-1).
 2.
 СХВП понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG.
 3.
 СХВП понася необходимите разноски, направени от Telefónica O2 Germany за целите на производството пред първи апелативен състав на СХВП.
 4.
 Loopia AB понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/32
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 3 декември 2008 г. — TNT Express Nederland BV/AXA Versicherung AG
 (Дело C-533/08)
 (2009/C 44/53)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в касационното производство: TNT Express Nederland BV
 Ответник в касационното производство: AXA Versicherung AG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 71, параграф 2, буква б), втора алинея от Регламент (ЕО) No 44/2001 (1) да се тълкува в смисъл, че (i) режимът на признаване и изпълнение по Регламент No 44/2001 отстъпва по приоритет на този по специалната конвенция, само ако режимът по специалната конвенция претендира за изключително действие, или че (ii) ако са едновременно приложими условията за признаване и изпълнение, предвидени в специалната конвенция и тези, предвидени в Регламент No 44/2001, трябва да се прилагат винаги условията от специалната конвенция, а тези от Регламент No 44/2001 трябва да останат без приложение, дори ако в специалната конвенция не се претендира за изключителното й действие по отношение на други международни правила за признаване и изпълнение?
 2)
 Компетентен ли е Съдът на Европейските общности, с цел предотвратяване на съдебни решения с противоречащо си съдържание в посочения в първия въпрос случай на правила с конкурентен характер, да тълкува — по обвързващ за юрисдикциите на държавите-членки начин — Конвенцията за договора за международен автомобилен превоз на стоки, подписана в Женева на 19 май 1956 г. (CMR), когато се касае за областта, уредена от член 31 от тази конвенция?
 3)
 При утвърдителен отговор на втория въпрос и също при утвърдителен отговор на първия въпрос, буква (i), трябва ли режимът на признаване и изпълнение съгласно член 31, параграфи 3 и 4 от Конвенцията CMR да се тълкува в смисъл, че Конвенцията не претендира за изключително действие и оставя свобода за прилагането на други международни правила за изпълнение, които подобно на Регламент No 44/2001 позволяват признаването и изпълнението на решения?
 При утвърдителен отговор от страна на Съда на първия въпрос, буква (ii) и също при утвърдителен отговор на втория въпрос, Hoge Raad отправя и следните три въпроса, с цел по-нататъшното разглеждане на касационната жалба:
 4)
 Дава ли право член 31, параграфи 3 и 4 от Конвенцията CMR на съда на държавата, в която се иска признаване, сезиран с молба за обявяване изпълнителната сила на решение, да проверява дали съдът на държавата по произход е имал международна юрисдикция да разгледа правния спор?
 5)
 Трябва ли член 71, параграф 1 от Регламент No 44/2001 да се тълкува в смисъл, че при стълкновение на правилата за висящност на процеса, предвидени в Конвенцията CMR и тези, предвидени в Регламент No 44/2001, правилата за висящност съгласно Конвенцията CMR имат предимство пред тези по Регламент No 44/2001?
 6)
 Отнасят ли се поисканото в настоящия случай в Нидерландия обявяване и поисканото в Германия обезщетение до „същото“ по смисъла на член 31, параграф 2 от Конвенцията CMR?
 (1) Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/7
 Решение на Съда (пети състав) от 13 юли 2017 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Mons — Белгия) — Christian Ferenschild/JPC Motor SA
 (Дело C-133/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Продажба на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции - Директива 1999/44/ЕО - Член 5, параграф 1 - Срок на отговорност на продавача - Давностен срок - Член 7, параграф 1, втора алинея - Стоки втора употреба - Договорно ограничаване на отговорността на продавача))
 (2017/C 293/09)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour d'appel de Mons
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Christian Ferenschild
 Ответник: JPC Motor SA
 Диспозитив
 Член 5, параграф 1 и член 7, параграф 1, втора алинея от Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно някои аспекти на продажбата на потребителски стоки и свързаните с тях гаранции трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правило на държава членка, което позволява давностният срок за погасяване на правото на иск на потребителя да бъде с продължителност под две години, считано от доставката на стоката, когато посочената държава членка е приложила предвидената във втората от тези разпоредби възможност и продавачът и потребителят са уговорили срок на отговорност на продавача за съответната стока втора употреба, по-кратък от две години, а именно една година.
 (1) ОВ C 191, 30.5.2016 г.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/5
 Решение на Съда (втори състав) от 2 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-157/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Обществени поръчки за доставки - Директива 93/36/ЕИО - Възлагане на обществени поръчки без предварително публикуване на обявление - Леки хеликоптери за полицията и националната противопожарна охрана)
 (2008/C 301/08)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: X. Lewis и D. Recchia)
 Ответник: Италианска република (представители: I. Braguglia, G. Fiengo, avocat)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (ОВ L 199, стр. 1) — Недоказване на наличието на причини, даващи основание на възлагащия орган да приложи процедура на договаряне без предварително публикуване на обявление за възлагане — Леки хеликоптери, закупени за нуждите на полицията и националната противопожарна охрана
 Диспозитив
 1)
 С приемането на декрет No 558/A/04/03/RR на министъра на вътрешните работи от 11 юли 2003 г., който разрешава дерогация на общностната правна уредба в областта на обществените поръчки за доставки за закупуването на леки хеликоптери за нуждите на полицията и противопожарната охрана, без да е изпълнено никое от условията, обосноваващи подобна дерогация, Италианската република не е изпълнила задълженията си по Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки, и по-конкретно по член 2, параграф 1, буква б) и членове 6 и 9 от същата.
 2)
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 131, 3.6.2006 г.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/13
 Жалба, подадена на 8 август 2012 г. от Environmental Manufacturing LLP срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 22 май 2012 г. по дело T-570/10 — Environmental Manufacturing LLP/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-383/12 P)
 (2012/C 331/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Environmental Manufacturing LLP (представители: S. Malynicz, Barrister, M. Atkins, Solicitor, K. Shadbolt, Trade Mark Attorney)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Société Elmar Wolf
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Общия съд (четвърти състав) от 22 май 2012 г. по дело T-570/10 и Съдът да постанови окончателно решение по спора,
 —
 да се осъдят Службата и встъпилата страна да понесат направените от тях съдебни разноски и да заплатят съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно Решение на Съда от 27 ноември 2008 г. по дело Intel Corporation (C-252/07, Сборник, стр. I-8823) доказването, че използването на по-късната марка уврежда или би увредило отличителния характер на по-ранната марка, предполага да се докаже промяна в икономическото поведение на средния потребител на стоките или на услугите, за които е регистрирана по-ранната марка, вследствие на използването на по-късната марка или да се докаже сериозен риск от настъпването на такава промяна в бъдеще. Общият съд неправилно не изискал да се представи такова доказателство, а вместо това направил извод, че е достатъчно, ако просто е отслабнала способността на марката да идентифицира стоките или услугите, за които е регистрирана и използвана, като произхождащи от притежателя на посочената марка, тъй като използването на по-късната марка води до разсейване на идентичността на по-ранната марка и на нейното влияние върху съзнанието на хората.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/50
 Жалба, подадена на 26 юли 2013 г. — Intermark/СХВП — Coca-Cola (RIENERGY Cola)
 (Дело T-384/13)
 2013/C 260/90
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intermark Srl (Stei, Румъния) (представител: Á. László, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: The Coca-Cola Company (Атланта, САЩ)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да уважи жалбата, да измени обжалваното решение на ответника, да отхвърли възражението и да разпореди регистрацията на знака му като марка в неговата цялост,
 —
 ако Общият съд приеме, че провеждането на нов щателен анализ на фактите и доказателствата по делото е неизбежно, да отмени обжалваното решение на ответника и да върне делото на СХВП за допълнително разглеждане и постановяване на ново решение,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателя
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Cola“ за стоки и услуги от класове 32 и 35 — Заявка за марка на Общността No 9 507 963
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: общностни регистрации на марка No 8 792 475, No 2 107 118 и No 8 709 818 на фигуративна марка „Coca-Cola“ за стоки и услуги от класове 30, 32, 33 и 35
 Решение на отдела по споровете: уважава изцяло възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/19
 Преюдициално запитване от Audiencia Nacional (Испания), постъпило на 2 юни 2014 г. — Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones obreras (CC.OO.)/Tyco Integrated Security S.L. и Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.
 (Дело C-266/14)
 2014/C 282/25
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Audiencia Nacional — Sala de lo Social
 Страни в главното производство
 Ищец: Federación de Servicios Privados del sindicato Comisiones Obreras (CC.OO.)
 Ответници: Tyco Integrated Security S.L. и Tyco Integrated Fire & Security Corporation Servicios S.A.
 Преюдициалeн въпрос
 Трябва ли член 2 от Директива 2003/88/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че времето, прекарано в придвижване, в началото и в края на работния ден, от работник, който няма фиксирано работно място, а трябва всеки ден да се придвижва от мястото, където живее, до обект на даден клиент на предприятието, който всеки ден е различен, както и да се връща от обект на друг клиент, който също е различен (въз основа на предоставен му от предприятието предния ден маршрут или пътен лист), които обекти са разположени винаги в границите на дадена по-малко или повече обширна географска зона, при фактическата обстановка по главното производство, описана при основанията за отправяне на преюдициалното запитване, представлява „работно време“ по смисъла на определението на това понятие, дадено в посочената разпоредба от директивата, или напротив, същото следва да се счита за „почивка“?
 (1) Директива 2003/88/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 година относно някои аспекти на организацията на работното време (ОВ L 299, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 3)


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/45
 Решение на Общия съд от 19 юли 2017 г. — Dessi/ЕИБ
 (Дело T-510/16) (1)
 ((Публична служба - Служители на ЕИБ - Оценяване - Повишаване - Процедура за оценяване и повишаване за 2012 г. - Решение на комитета по жалбите - Предели на контрола - Представители на персонала - Дискриминация))
 (2017/C 283/68)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nathalie Dessi (Люксембург, Люксембург) (представители: първоначално A. Senes и L. Payot, впоследствие L. Levi, avocats)
 Ответник: Европейска Инвестиционна Банка (представители: първоначално C. Gómez de la Cruz и E. Raimond, впоследствие E. Raimond и G. Faedo и, накрая, G. Faedo и K. Carr, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Искане на основание член 270 ДФЕС за отмяна на решението на комитета по жалбите на ЕИБ от 23 октомври 2013 г., с което той отхвърля искането на жалбоподателката за преразглеждане на доклада за оценяването ѝ за 2012 г., основаващо се на липсата в този доклад на препоръка до председателя на ЕИБ да я повиши от функционална група F във функционална група E
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на комитета по жалбите на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) от 23 октомври 2013 г., с което той отхвърля искането на г-жа Nathalie Dessi за преразглеждане на доклада за оценяването ѝ за 2012 г., основаващо се на липсата в този доклад на препоръка до председателя на ЕИБ да я повиши от функционална група F във функционална група E.
 2)
 Осъжда ЕИБ да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г. (делото първоначално е заведено в Съда на публичната служба на Европейския съюз под номер F-8/14 и е предадено на Общия съд на Европейския съюз на 1 септември 2016 г.).


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/12
 Решение на Съда (четвърти състав) от 7 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission, Австрия) — Генчо Павлов, Gregor Famira/Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
 (Дело C-101/10) (1)
 (Външни отношения - Споразумения за асоцииране - Национална правна уредба, която не допуска вписване на български граждани в регистъра на младшите адвокати преди присъединяването на Република България към Европейския съюз - Съвместимост на такава правна уредба със забраната за всяка дискриминация, основана на гражданство, що се отнася до условията на труд, предвидена в Споразумението за асоцииране ЕО-България)
 2011/C 269/18
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Генчо Павлов, Gregor Famira
 Ответник: Ausschuss der Rechtsanwaltskammer Wien
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberste Berufungs- und Disziplinarkommission — Тълкуване на член 38, параграф 1 от Европейското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните страни членки, от една страна, и Република България, от друга страна (ОВ L 358, 31.12.1994 г., стp. 3) — Забрана на всякаква дискриминация, основана на гражданството, що се отнася до условията на труд — Съвместимост с този член на национална правна уредба, която не допуска преди присъединяването на България към Европейския съюз вписването на български граждани в списъка на младшите адвокати — Непосредствено действие на тази разпоредба
 Диспозитив
 Принципът на недопускане на дискриминация, прогласен в член 38, параграф 1, първо тире от Европейското споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните страни членки, от една страна, и Република България, от друга страна, сключено и одобрено от името на Общностите с Решение 94/908/ЕОВС, ЕО, Евратом на Съвета и на Комисията от 19 декември 1994 година, трябва да се тълкува в смисъл, че преди присъединяването на Република България към Европейския съюз този принцип допуска правна уредба на държава членка като съдържащата се в член 30, параграфи 1 и 5 от австрийския правилник за адвокатската професия (Österreichische Rechtsanwaltsordnung), в редакцията му, приложима към спора по главното производство, по силата на която поради наложено от тази правна уредба условие, свързано с гражданство, български гражданин не може да бъде вписан в регистъра на младшите адвокати нито, в резултат на това, да му бъде издадено удостоверение за представителство пред съд.
 (1) ОВ C 134, 22.5.2010 г.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/2
 Избор на председатели на състави
 2009/C 267/04
 На събрание от 7 октомври 2009 г. съгласно член 10, параграф 1, първа алинея от Процедурния правилник членовете на Съда избраха г н Tizzano, г н Cunha Rodrigues, г н Lenaerts и г н Bonichot за председатели съответно на първи, втори, трети и четвърти състав от петима съдии за тригодишен период, който изтича на 6 октомври 2012 г.
 На събрание от 8 октомври 2009 г. съгласно член 10, параграф 1, втора алинея от Процедурния правилник членовете на Съда избраха г н Levitz, г жа Lindh, г жа Silva de Lapuerta и г жа Toader за председатели съответно на пети, шести, седми и осми състав от трима съдии за едногодишен период, който изтича на 6 октомври 2010 г.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/42
 Жалба, подадена на 29 август 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-85/11)
 2011/C 340/88
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A.. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на Комисията жалбоподателят да не бъде повишен в степен AST 5 от 1 март 2009 г. в рамките на процедурата по повишаване за 2009 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията жалбоподателят да не бъде повишен в степен AST 5 от 1 март 2009 г. в рамките на процедурата по повишаване за 2009 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/21
 Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединено кралство), постъпило на 28 декември 2015 г. — Secretary of State for the Home Department/David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis
 (Дело C-698/15)
 (2016/C 098/28)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Secretary of State for the Home Department
 Ответници: David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis
 Преюдициални въпроси
 1)
 Установява ли решението на Съда по съединени дела Digital Rights Ireland и Seitlinger, C-293/12 и C-594/12, ECLI:EU:C:2014:238 (наричано по-нататък „решение Digital Rights Ireland“) (и конкретно точки 60 — 62) императивни изисквания на правото на Съюза, приложими по отношение на националната правна уредба на държава членка относно достъпа до запазени в съответствие с националното законодателство данни, за да бъде тази уредба в съответствие с членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“)?
 2)
 Разширява ли решение Digital Rights Ireland на Съда обхвата на членове 7 и/или 8 от Хартата отвъд границите на приложение на член 8 от Европейската конвенция за правата на човека (наричана по-нататък „ЕКПЧ“), определени в практиката на Европейския съд по правата на човека (наричан по-нататък „ЕСПЧ“)?


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/17
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Kúria — Унгария) — Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth
 (Дело C-547/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Член 96 - Режим на външен транзит - Понятие за превозвач - Непредставяне на стоките пред получаващото митническо учреждение - Отговорност - Подизпълнител на превоза, предал стоките на основния превозвач на паркинга на получаващото митническо учреждение и поел отново отговорност за тези стоки за следваща част от маршрута))
 (2017/C 053/20)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Interservice d.o.o. Koper
 Ответник: Sándor Horváth
 Диспозитив
 1)
 Понятието „превозвач“, който има задължение да представи стоките в непроменено състояние пред получаващото митническо учреждение, предвидено в член 96, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (EО) No 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се отнася до всяко лице, включително подизпълнител на превоза, което действително извършва превоза на стоките, поставени под митнически режим на външен транзит в Общността, и е приело този превоз, като е знаело, че са поставени под този режим.
 2)
 Член 96, параграф 2 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 648/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че подизпълнител на превоз като разглеждания по главното производство, който, от една страна, е предал стоките на основния превозвач, придружени от документа за транзита, на паркинга на получаващото митническо учреждение, и от друга страна, отново е поел отговорност за тези стоки за следваща част от маршрута, е длъжен да се увери, че стоките са представени пред получаващото митническо учреждение и може да бъде подведен под отговорност за непредставянето им само ако е знаел при новото поемане на отговорност за посочените стоки, че режимът на транзит не е приключен надлежно, което запитващата юрисдикция трябва да провери.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 22.12.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 480/6
 Молба за консултативно становище от Съда на ЕАСТ, подадена от Fürstliches Obergericht на 4 ноември 2015 г., по наказателното производство срещу A
 (Дело E-26/15)
 (2016/C 480/08)
 С писмо от 4 ноември 2015 г., получено в деловодството на Съда на 9 ноември 2015 г., към Съда на ЕАСТ бе отправена молба за консултативно становище от Княжеския апелативен съд (Fürstliches Obergericht) по наказателното производство срещу A по следните въпроси:
 1.
 Трябва ли Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. за предотвратяване използването на финансовата система за целите на изпирането на пари и финансирането на тероризъм да се тълкува в смисъл, че „доставчици[те] на услуги за компании на доверително управление и търговски дружества“ по смисъла на член 2, параграф 1, точка 3, буква в) и член 3, параграф 7, буква б) от тази директива имат задължението да извършват проверка на самоличността на клиента, както е предвидено в член 8, параграф 1, буква а) и член 9, параграфи 1 и 6 от Директивата, единствено съгласно законодателството на държавата членка, в която се намира седалището им (in welchem [der Dienstleister für Trusts und Gesellschaften] seinen rechtlichen Sitz hat)?
 2.
 При отрицателен отговор на първия въпрос: кои са релевантните критерии, за да се определи дали „доставчици[те] на услуги за компании на доверително управление и търговски дружества“ са задължени да проверяват самоличността на клиента, както е предвидено в член 8, параграф 1, буква а) и член 9, параграфи 1 и 6 от Директивата, съгласно законодателството на друга държава членка?
 3.
 Отговорите на въпроси 1 и 2 отнасят ли се и за случаите, в които дружеството, на което се предоставят административни услуги, няма седалище в държава членка?


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/30
 Определение на Общия съд от 12 май 2014 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-207/12 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Акт в отговор на искане да се приложи документ към съставената преписка, за да се разгледа искането за признаване на претърпяно от жалбоподателя събитие за злополука - Липса на увреждащ акт - Подготвителен акт - Информативен акт - Член 94, буква a) от Процедурния правилник на Съда на публичната служба - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 2014/C 212/38
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser, J. Currall и G. Gattinara, assistés de A. Dal Ferro, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 29 февруари 2012 г., постановено по дело Marcuccio/Комисия (F-3/11, все още непубликувано в Сборника) и целяща отмяната на това определение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия по настоящото производство.
 (1) ОВ C 194, 30.6.2012 г.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/8
 Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 юли 2013 г. — Netto Marken Discount AG & Co. KG/Deutsches Patent- und Markenamt
 (Дело C-420/13)
 2013/C 313/14
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Netto Marken Discount AG & Co. KG
 Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 2 от Директивата (1) да се тълкува в смисъл, че под „услуга“ по тази разпоредба следва да се разбира и търговията на дребно с услуги?
 2.
 При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1,
 следва ли член 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че предоставяните от търговците на дребно услуги трябва да са също толкова конкретизирани що се отнася до тяхното съдържание, колкото и продаваните от търговеца на дребно стоки?
 a)
 За целите на конкретизирането на услугите достатъчно ли е да се посочи
 aa)
 единствено по общ начин областта, в която се предоставят услугите, или общи термини,
 бб)
 единствено класът (класовете), или
 вв)
 подробно всяка отделна услуга?
 б)
 При това положение вземат ли се предвид тези данни за целите на определянето на датата на заявката, или, в случай че са посочени общи термини или класове, е възможно да се извърши промяна или да се направят допълнения?
 3.
 При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1,
 следва ли член 2 от Директивата да се тълкува в смисъл, че обхватът на закрилата, предоставяна с марката за услуги в рамките на търговията на дребно с услуги, се разпростира и по отношение на предоставяните от самия търговец на дребно услуги?
 (1) Директива 2008/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2008 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно марките (ОВ L 299, стр. 25).


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/18
 Определение на Съда (пети състав) от 20 януари 2009 г. — Sebirán, S.L./Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни), El Coto de Rioja S.A.
 (Дело C-210/08 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1,буква б) - Вероятност от объркване - Фигуративна марка „Coto D’Arcis“ - Възражение на притежателя на словните марки „COTO DE IMAZ“ и „EL COTO“ - Частичен отказ за регистрация)
 2009/C 113/35
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Sebirán, S.L. (представител: J.A. Calderón Chavero, abogado)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: J. Laporta Insa), El Coto de Rioja S.A. (представители: J. Grimau Muñoz и J. Villamor Muguerza, abogados)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 12 март 2008 г. по дело Sebirán/СХВП и El Coto de Rioja (T-332/04), с което е отхвърлено искането на Sebirán, S.L. за отмяна на решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 15 юни 2004 г. (преписка R 550/2003-2)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Sebirán, SL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 183, 19.7.2008 г.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/30
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 5 юни 2012 г. — Cantisani/Комисия
 (Дело F-71/10) (1)
 (Публична служба - Договорно наети служители - Конферентен преводач - Членове 12а и 24 от Правилника - Психически тормоз - Конфликт на интереси - Искане за обезщетение)
 2012/C 217/63
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nicola Cantisani (Брюксел, Белгия) (представител: адв. S. de Lannoy)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет
 Искане за отмяна на отказа на ответника по искането за съдействие, което жалбоподателят подава във връзка с психически тормоз, и искане за обезщетение за претърпените вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Cantisani понася наред с направените от него съдебни разноски и разноските на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 317, 20.11.2010 г., стр. 49.


text:
 7.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/22
 Жалба, подадена на 8 януари 2016 г. — La tarte tropézienne/СХВП (LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ)
 (Дело T-7/16)
 (2016/C 090/30)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: La tarte tropézienne (Cogolin, Франция) (представител: T. Cuche, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка на Общността със словните елементи „LA TARTE TROPÉZIENNE 1955. SAINT-TROPEZ“ — Заявка за регистрация No 1 212 405
 Обжалвано решение: Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 октомври 2015 г. по преписка R 720/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да приеме, че настоящата жалба е основателна,
 —
 да приеме, че защитата в Европейския съюз на международната регистрация No 1.212.405 е валидна за означаване на следните продукти: „брашна и продукти от зърнени храни, захар, мед, сироп от меласа, мая, бакпулвер, подправки, теста за сладкиши, сладкиши, замразени сладкиши, палачинки“,
 —
 въз основа на това да отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 26 октомври 2015 г. в частта, в която е отказана защита в Европейския съюз на международната регистрация No 1.212.405 за следните продукти: „брашна и продукти от зърнени храни, захар, мед, сироп от меласа, мая, бакпулвер, подправки, теста за сладкиши, сладкиши, замразени сладкиши, палачинки“,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/21
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Германия) на 28 май 2008 г. — Colin Wolf/Stadt Frankfurt am Main
 (Дело C-229/08)
 (2008/C 223/33)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Frankfurt am Main
 Страни в главното производство
 Ищец: Colin Wolf
 Ответник: Stadt Frankfurt am Main
 Преюдициални въпроси
 1.
 С оглед на предоставената с член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/EО свобода на действие, притежава ли националният законодател широка оперативна самостоятелност или свободата на действие е ограничена все пак до това, което е необходимо, когато се касае за определяне на максимална възраст във връзка с минималния период на заетост преди пенсиониране (1) съгласно член 6, параграф 1, алинея 2, буква в) от Директива 2000/78/EО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите?
 2.
 С изискването за необходимост по член 6, параграф 1, алинея 2, буква в) от Директива 2000/78/EО уточнява ли се изискването споменатата мярка по член 6, параграф 1, алинея 1 от Директива 2000/78/EО да е подходяща и ограничава ли се по този начин приложното поле на тази общо определена норма?
 3.
 a)
 Обстоятелството, че чрез условието за допустима максимална възраст при назначаване, администрацията в качеството си на работодател, преследва интерес, състоящ се в това — длъжностните лица да са на активна служба през възможно най-дълъг период,,съставлява ли законосъобразна цел в рамките на член 6, параграф 1, алинея 1 от Директива 2000/78/EО,?
 б)
 Е ли осъществяването на подобна цел неподходящо, когато то води до това, длъжностните лица да са на служба през по-продължителен период отколкото е необходимия период на заетост за придобиване на право на минимална пенсия, гарантирана по закон, при по-ранно пенсиониране, след на изтичане на пет години от постъпване на служба?
 в)
 Става ли осъществяването на подобна цел едва тогава неподходящо, когато то води до това, длъжностните лица да са на служба през по-продължителен период, отколкото е необходимия период на заетост за придобиване на гарантираната по закон минимална пенсия при по-ранно пенсиониране, което понастоящем е 19,51 години?
 4.
 a)
 Обстоятелството, благодарение на възможно най-ниска максимална възраст при назначаване, да се намали по възможност общият брой на длъжностните лица, с цел да се ограничи доколкото е възможно броят на отделните обезщетения при злополука и за здравно осигуряване (както и добавки за членове на семейството), съставлява ли законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1, алинея 1 от Директива 2000/78/EО?
 б)
 В това отношение, какво значение може да се отдаде на обстоятелството, че с повишаване на възрастта размерът обезщетенията при злополука и болест (включително за членове на семейството) се оказват по-високи отколкото за по-млади длъжностни лица, така че при назначаване на по-възрастни длъжностни лица общият размер на съответните разходи би могъл да се повиши?
 в)
 В тази връзка, трябва ли да са на разположение сигурни прогнози или статистики или е достатъчна обща вероятност?
 5.
 a)
 Обстоятелството, че администрацията, в качеството си на работодател, желае да прилага определена максимална възраст при назначаване, за да се гарантира


text:
„балансирана структура от гледна точка на възрастта в рамките на определена кариера“, съставлява ли законосъобразна цел по смисъла на член 6, параграф 1, алинея 1 от Директива 2000/78/EО?
 б)
 Какви изисквания трябва да бъдат спазени съответно какви съображения трябва да се имат предвид, за да бъдат изпълнени основанията за създаване на такава структура с оглед на възраст (създаването и да е подходящо, то да се изисква и да е необходимо)?
 6.
 Що се отнася до максималната възраст при назначаване, обстоятелството, че администрацията, в качеството си на работодател, указва, че до достигането на подобна възраст по принцип е възможно да се изпълнят материалните условия за достъп до обучение в служба жарна безопасност, средно ниво, а именно съответно средно образование или средно техническо образование, съставлява ли законосъобразно съображение по смисъла на член 6, параграф 1, алинея 1 от Директива 2000/78/ЕО?
 7.
 Според какви критерии трябва да се прецени, дали дадено минималния период на заетост преди пенсиониране е подходящо или необходимо?
 a)
 Необходимостта от минимален период на заетост преди пенсиониране може ли да бъде обоснована изключително с това, че то е компенсация за придобиването на квалификация по време на служба при работодателя (квалификация за кариера на пожарникар, средно ниво), финансирана изцяло от него, за да се гарантира впоследствие подходящ период на служба при съответната администрация в качеството и на работодател, като се вземе предвид тази квалификация, така че разходите за обучение да се възстановяват постепенно от длъжностното лице?
 б)
 Каква е максимално допустимата продължителност на минималния период на заетост преди пенсиониране след периода на обучение? Може ли тя да превиши пет години, а при утвърдителен отговор, при какви условия?
 в)
 Независимо от отговора на въпрос 7, буква а), характеристиките на минималния период на заетост преди пенсиониране „подходящо“ или „необходимо“ — могат ли да бъдат обосновани със съображението, съгласно което за длъжностните лица, чиято пенсия е финансирана от работодателя, очакваният период на активна служба от датата на назначаване до пенсиониране трябва да е достатъчен, за да се осигури получаването на минимална, гарантирана по закон, пенсия, вследствие на минималния период на заетост преди пенсиониране от 19,51 години?
 г)
 Обратно, е ли отказът за назначаване съгласно член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/EО обоснован само тогава, когато при назначаване заинтересованото лице е на такава възраст, че предвид евентуалната дата на пенсиониране, тя би довела да това, да трябва да се плаща минималната пенсия, въпреки че от математическа гледна точка не е придобита такова право?
 8.
 a)
 За да се прецени понятието пенсиониране по смисъла на член 6, параграф 1, алинея 2, буква в) от Директива 2000/78/EО, уместно ли е да се изходи от законово установената възрастова граница за пенсиониране с последващо получаване на пенсия или трябва да се изходи от средно статистическата пенсионна възраст за определена категория длъжностни лица?
 б)
 В каква степен трябва да се вземе предвид факта, че за определени длъжностни лица пенсионирането по обичайния ред може да бъде забавено с до две години ? Води ли това обстоятелство, съответно, до повишаване на възрастта за назначаване?
 9.
 При изчисляването на минималния период на заетост


text:
преди пенсиониране по член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/EО може ли да бъде взето предвид обучението, което трябва да бъде завършено в рамките на служебното правоотношение? В това отношение, от значение ли е въпросът дали продължителността на обучението трябва изцяло да бъде взето предвид като период на служба, въз основана на който се придобива право на пенсия, или този период на обучение трябва да се приспадне от периода, за който работодателят може да изисква минималния период на заетост преди пенсиониране съгласно член 6, параграф 1, алинея 2, буква в) от Директива 2000/78/EО?
 10.
 Съвместими ли са с член 17 от Директива 2000/78/EО разпоредбите на § 15, параграф 1, второ изречение и параграф 3 от Общия закон за равното третиране?
 (1) ОВ L 303, стр. 16, Специално издание на български език, 2007 г, глава 5, том 6, стр. 7.