text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/27
 Решение на Общия съд от 19 октомври 2011 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-139/06) (1)
 (Неизпълнение на решение на Съда, с което се установява неизпълнение на задължения от държава членка - Периодична имуществена санкция - Приемане на някои мерки от държавата членка - Искане за плащане - Компетентност на Комисията - Компетентност на Общия съд)
 2011/C 347/39
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: първоначално E. Belliard, G. de Bergues и S. Gasri, впоследствие E. Belliard, G. de Bergues и B. Cabouat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. van Rijn, K. Banks и F. Clotuche-Duvieusart)
 Страна, встъпила в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: S. Behzadi-Spencer, T. Harris и C. Murrell)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2006) 659 окончателен на Комисията от 1 март 2006 г. за изискване плащането на периодичната имуществена санкция, дължима в изпълнение на Решение на Съда от 12 юли 2005 г. по дело Комисия/Франция (C-304/02, Recueil, стр. I-6263)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Френската република понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3.
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 165, 15.7.2006 г.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/44
 Жалба, подадена на 26 юни 2009 г. — Wilo/СХВП (Форма на кожух на мотор)
 (Дело T-253/09)
 2009/C 205/80
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Wilo SE (Дортмунд, Германия) (представител: адв. G. Braun, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 30 март 2009 г. по преписка R 1184/2008-1;
 —
 да осъди Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка, изобразяваща кожух на мотор на отоплителна помпа за стоки от класове 7 и 11 (заявка за регистрация No 5 805 692)
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1)), тъй като заявената марка е притежавала минималния изискуем отличителен характер.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78 2009 г., стр. 1)

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/23
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — De Nicola/ЕИБ
 (Дело T-418/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕИБ - Здравно осигуряване - Отказ да се поемат медицински разходи - Искане за определяне на независим лекар - Разумен срок - Отхвърляне на искане за образуване на помирително производство - Искане за отмяна - Искане за възстановяване на медицински разходи - Висящ процес)
 2013/C 313/45
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Carlo De Nicola (Strassen, Люксембург) (представител: L. Isola, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: първоначално T. Gilliams и F. Martin, впоследствие T. Gilliams и G. Nuvoli, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба против Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 28 юни 2011 г. по дело De Nicola/ЕИБ (F-49/10, все още непубликувано в Сборника), с която е поискана отмяна на същото.
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 28 юни 2011 г. по дело De Nicola/ЕИБ (F-49/10) в частта, с която се отхвърля искането на г-н Carlo De Nicola за отмяна на решението на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ), с което се отхвърля искането му за определянето на трети лекар.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Отменя решението на ЕИБ, с което поради просрочие се отхвърля искането на г-н De Nicola за определянето на трети лекар.
 4.
 Г-н De Nicola и ЕИБ понасят направените от тях съдебни разноски в производството както пред Съда на публичната служба, така и в настоящото производство.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/27
 Решение на Общия съд от 1 декември 2016 г. — Universidad Internacional de la Rioja/EUIPO — Universidad de la Rioja (UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR)
 (Дело T-561/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „UNIVERSIDAD INTERNACIONAL DE LA RIOJA uniR“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „UNIRIOJA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 022/35)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Universidad Internacional de la Rioja, SA (Logroño, Испания) (представители: C. Lema Devesa и A. Porras Fernandez-Toledano, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Universidad de la Rioja (Logroño, Испания) (представители: първоначално J. Diez-Hochleitner Rodríguez, D. Garayalde Niño и A. I. Alpera Plazas, avocats, впоследствие J Diez-Hochleitner Rodríguez и D Garayalde Niño)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 22 юни 2015 г. (преписка R 1914/2014-5) относно производство по възражение между Universidad de la Rioja и Universidad Internacional de la Rioja
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Universidad Internacional de la Rioja, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 389, 29.11.2015 г.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/17
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2012 г. — Goutier/СХВП — Euro Data (ARANTAX)
 (Дело T-387/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на марка на Общността „ARANTAX“ - По-ранна национална словна марка „ANTAX“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1,буква б)от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009)
 2012/C 80/27
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Klaus Goutier (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: E. Happe, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: B. Schmidt)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst (Саарбрюкен, Германия) (представител: D. Wagner, avocat)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 юли 2010 г. (преписка R 126/2009-4) относно производство по възражение между Euro Data GmbH & Co. KG, Datenverarbeitungsdienst и г-н Klaus Goutier
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Klaus Goutier да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 6.11.2010 г.


text:
 16.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/3
 Определение на Съда (шести състав) от 18 януари 2011 г. (преюдициално запитване от Dioikitiko Efeteio Thessalonikis, Гърция) — Souzana Berkizi-Nikolakaki/Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.), Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
 (Дело C-272/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, от Процедурния правилник - Социална политика - Член 155, параграф 2, ДФЕС - Директива 1999/70/ЕО - Клауза 8 от Рамковото споразумение относно срочната работа - Срочни трудови договори в публичния сектор - Последователни договори - Злоупотреба - Санкции - Преобразуване в договори с неопределена продължителност - Условия и ред на процедурата - Преклузивен срок - Приципи на равностойност и на ефективност - Намаляване на общото равнище на закрила на работниците)
 2011/C 120/05
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Dioikitiko Efeteio Thessalonikis
 Страни в главното производство
 Ищец: Souzana Berkizi-Nikolakaki
 Ответници: Anotato Symvoulio epilogis prosopikou (A.S.E.P.), Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis
 Предмет
 Преюдициално запитване — Dioikitiko Efeteio Thessalonikis — Тълкуване на точка 3 от клауза 8 от приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Национална правна уредба, определяща преклузивен срок за преобразуването на срочните трудови договори в безсрочни трудови договори
 Диспозитив
 1.
 Следва ли член 155, параграф 2 ДФЕС, както и Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., което се намира в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), да се тълкуват в смисъл, че те допускат национална правна уредба като съдържащата се в член 11, втора алинея от Президентски указ 164/2004 за разпоредбите относно работниците, наети въз основа на срочни договори в публичния сектор, съгласно които искането на работника за преобразуване в безсрочен трудов договор на последователни срочни трудови договори, които могат да съставляват злоупотреба, трябва да бъде подадено пред компетентния орган в преклузивния двумесечен срок от влизането в сила на този указ, извън случаите, в които този срок е по-неблагоприятен — което е задача на запитващата юрисдикция да провери — от сроковете, предвидени в националното трудово право за подобни искания, и не прави невъзможно или прекомерно трудно упражняването на правата, предоставени от правото на Съюза.
 2.
 Клауза 8, точка 3, от Рамковото споразумение за срочната работа трябва да се тълкува в смисъл, че тя допуска национална правна уредба като член 11, втора алинея от Президентски указ 164/2004, който предвижда, че искането на работника за преобразуване в безсрочен трудов договор на последователни срочни трудови договори, които могат да съставляват злоупотреба, трябва да бъде подадено пред компетентния орган в преклузивния двумесечен срок от влизането в сила на този указ, докато съответните срокове, предвидени от аналогичните национални правни уредби до тази дата,


text:
 22.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/34
 Жалба, подадена на 23 февруари 2016 г., от д-р Gerhard Spitzer срещу Надзорния орган на ЕАСТ
 (Дело E-2/16)
 (2016/C 347/06)
 На 23 февруари 2016 г. срещу Надзорния орган на ЕАСТ бе подадена жалба от д-р Gerhard Spitzer, представляван от Antonius Falkner, адвокат, Lettstrasse 18, FL-9490 Vaduz.
 Жалбоподателят иска от Съда на ЕАСТ:
 1.
 Да отмени Решение на Надзорния орган на ЕАСТ No 425/15/COL от 25 ноември 2015 г. и
 2.
 Да осъди Надзорния орган на ЕАСТ да заплати съдебните разноски.
 Правен и фактически контекст и правни аргументи, приведени в подкрепа на жалбата:
 —
 Жалбоподателят, д-р Gerhard Spitzer, е австрийски гражданин, с местожителство в Южна Африка, който от началото на 90-те години е клиент на LLB AG, дружество, притежавано от Княжество Лихтенщайн чрез мажоритарна собственост.
 —
 Предмет на делото е искане за отмяна на решение на Надзорния орган на ЕАСТ за прекратяване на преписката по жалба срещу Княжество Лихтенщайн във връзка с неспазването и неправилното прилагане на Директива 2002/47/ЕО.
 —
 Жалбоподателят твърди, че Надзорният орган на ЕАСТ е бил длъжен да започне официална процедура по разследване във връзка с неспазването и неправилното прилагане на Директива 2002/47/ЕО от страна на Лихтенщайн и че, като не е сторил това, е нарушил правата на жалбоподателя.


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/2
 Определение на Съда от 13 декември 2012 г. — Transcatab SpA, в ликвидация/Европейска комисия
 (Дело C-654/11 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Картели - Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн - Определяне на цените и разпределяне на пазара - Възможност за възлагане на отговорността за неправомерното поведение на дъщерното дружество на дружеството майка - Презумпция за невиновност - Право на защита - Задължение за мотивиране - Принцип на равно третиране)
 2013/C 55/03
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Transcatab SpA, в ликвидация (представител: G. Mastrantonio)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представител: L Malferrari)
 Предмет
 Жалба против Решение на Общия съд (трети състав) от 5 октомври 2011 г. по дело Transcatab/Комисия (Т-39/06), с което Общият съд отхвърля искането за частична отмяна на Решение С(2005) 4012 окончателен на Комисията от 20 октомври 2005 година относно производство по прилагане на член 81, параграф 1 [ЕО] (Дело COMP/C.38.281/B.2 — Суров тютюн — Италия), искането за намаляване на размера на глобата, наложена на Transcatab с това решение, както и насрещното искане на Комисията за увеличаване на този размер — Италиански пазар за изкупуване и първична преработка на суров тютюн — Възможност за възлагане на дружество майка на отговорността за нарушения на правилата на конкуренция, извършени от негови дъщерни дружества — Оборима презумпция, ако се притежава дял в размер на 100 % — Основни принципи при събиране на доказателствата — Задължение за мотивиране — Право на защита — Принцип на равно третиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Transcatab SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/70
 Жалба, подадена на 21 януари 2008 г. — Aayhan и др./Парламент
 (Дело F-10/08)
 (2008/C 64/116)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Laleh Aayhan (Страсбург, Франция) и други (представител: R. Blindauer, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на Решението на Европейския парламент от 25 октомври 2007 г., с което се отхвърля подадената от жалбоподателите на 21 юни 2007 г. жалба за признаване на всички договори с определен срок, които те са сключили с тази институция, за един общ договор за неопределено време
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени изричното решение от 25 октомври 2007 г. на Генералния секретар на Европейския парламент, орган по назначаването (ОН), за отхвърляне на жалба, постъпила в Парламента на 27 юни 2007 г.;
 —
 всички договори с определен срок, сключени между жалбоподателите и Европейския парламент, да се считат за един общ договор за неопределено време, оставащ в сила след 1 януари 2007 г.;
 —
 всички подали жалба служители да се възстановят на договор за неопределено време към Европейския парламент;
 —
 на всеки подал жалба служител да се присъди обезщетение за целия период от постъпването му на служба, равняващо се на правото на платен годишен отпуск, придобито за времето на работа;
 —
 да се вземе предвид обстоятелството, че жалбоподателите считат Решението от 20 април 2007 г. за отхвърляне на жалбата и че вече са сезирали Съда на публичната служба.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/17
 Решение на Общия съд от 29 март 2012 г. — Kaltenbach & Voigt/СХВП
 (Дело T-242/11) (1)
 (Марка на Общността - Международна регистрация - Искане за териториално разширяване на защитата - Фигуративна марка „3D eXam“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер и липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 138/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kaltenbach & Voigt GmbH (Biberach an der Riß, Германия) (представител: M. Graf, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 1 март 2011 г. (преписка R 2361/2010-2) относно териториално разширяване в Европейския съюз на защитата на международната регистрация на фигуративната марка „3D eXam“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Kaltenbach & Voigt GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 211, 16.7.2011 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/2
 Определение на Съда (първи състав) от 22 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Prešove — Словакия) — Erika Šujetová/Rapid life životná poisťovňa as
 (Дело C-252/11) (1)
 (Преюдициално запитване - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 101/02
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Krajský súd v Prešove
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Erika Šujetová
 Ответник: Rapid life životná poisťovňa as
 Предмет
 Преюдициално запитване — Krajský súd v Prešove (Словакия) — Тълкуване на член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273) — Национална разпоредба, която възлага изключителната компетентност за разглеждане на искане за отмяна на арбитражно решение на юрисдикцията, в чийто съдебен район е проведено арбитражното производство — Национална разпоредба, по смисъла на която тази юрисдикция, след евентуалната отмяна на арбитражното решение, трябва да продължи разглеждането на делото без да разглежда отново своята териториална компетентност — Арбитражно споразумение или арбитражна клауза, които представляват неравноправна клауза
 Диспозитив
 Липсва основание за произнасяне по преюдициалното запитване, отправено от Krajský súd v Prešove (Словакия) с акт от 7 април 2011 г. по дело C-252/11.
 (1) ОВ C 269, 10.9.2011 г.


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/3
 Решение на Съда (втори състав) от 10 май 2007 г. (искане за преюдициално заключение от High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Обединено кралство) — Thames Water Utilities Ltd, Regina/South East London Division, Bromley Magistrates' Court
 (Дело C-252/05) (1)
 (Отпадъци - Директиви 75/442/ЕИО, 91/156/ЕИО и 91/271/ЕИО - Отпадъчни води, изпускани от канализационната мрежа - Квалификация - Приложно поле на Директиви 75/442/ЕИО и 91/271/ЕИО)
 (2007/C 140/04)
 Език на производството: английски
 Препращаща юрисдикция
 High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Страни в главното производство
 Ищец: Thames Water Utilities Ltd, Regina
 Ответник: South East London Division, Bromley Magistrates' Court
 В присъствието на: Environment Agency
 Предмет
 Искане за преюдициално заключение — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Тълкуване на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40) и на Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците (ОВ L 194, стр. 39), съответно изменена с Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година (ОВ L 78, стр. 32), — Понятие за отпадъци — Емисия, причинена от течове в мрежа от канализационната система.
 Диспозитив
 1)
 Отпадъчните води, изпускани от пречиствателна мрежа за отпадъчни води, стопанисвана от държавно предприятие за пречистване на отпадъчни води в приложение на Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води и на приетото законодателство за нейното транспониране, съставляват отпадъци по смисъла на Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 година относно отпадъците, съответно изменена от Директива 91/156/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 година.
 2)
 Директива 91/271 не съставлява „друго законодателство“ по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 75/442, съответно изменена от Директива 91/156. Препращащата юрисдикция следва да провери, съгласно критериите, установени от настоящото решение, дали националното законодателство може да се разглежда като представляващо „друго законодателство“ по смисъла на посочената разпоредба. Това е така, ако националното законодателство съдържа точни разпоредби за организиране на управлението на разглежданите отпадъци и ако съобразно естеството си може да осигури защита на околната среда, равносилна на гарантираната от Директива 75/442, съответно изменена от Директива 91/156 и, по-специално, от членове 4, 8 и 15 от нея.
 3)
 Директива 91/271 не може да се приеме като lex specialis спрямо Директива 75/442, съответно изменена от Директива 91/156, що се отнася до управлението на отпадъчните води, изпускани от пречиствателна мрежа, поради което не би могла да се приложи по силата на член 2, параграф 2 от същата.
 (1) OВ C 205, 20.8.2005 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/11
 Решение на Съда (осми състав) от 17 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio, Италия) — Angelo Rubino/Ministero dell'Università e della Ricerca
 (Дело C-586/08) (1)
 (Директива 2005/36/ЕО - Признаване на дипломи - Понятие „регламентирана професия“ - Подбор на предварително определен брой лица въз основа на сравнително оценяване, като се дава звание с ограничен във времето срок на валидност - Национална научна правоспособност - Университетски преподавател)
 2010/C 51/17
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio
 Страни в главното производство
 Ищец: Angelo Rubino
 Ответник: Ministero dell'Università e della Ricerca
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale Amministrativo Regionale del Lazio — Тълкуване на член 3, параграф 1, буква в) ЕО, на член 47, параграф 1 ЕО и на Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации — Национална правна уредба, която не позволява признаване на професионалната квалификация на университетски преподавател, придобита в друга държава членка
 Диспозитив
 Фактът, че достъпът до дадена професия е запазен за кандидатите, успешно преминали процедура, която има за цел подбора на предварително определен брой лица по-скоро въз основа на сравнително оценяване на кандидатите, отколкото чрез прилагане на абсолютни критерии и с която се дава звание, чиято валидност е стриктно ограничена във времето, няма за последица посочената професия да представлява регламентирана професия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 година относно признаването на професионалните квалификации.
 Въпреки това членове 39 ЕО и 43 ЕО налагат квалификациите, придобити в други държави членки, да бъдат признати с тяхната реална стойност и надлежно взети предвид в рамките на подобна процедура.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/11
 Решение на Съда (втори състав) от 14 април 2016 г. (преюдициално запитване от Sąd Najwyższy — Pologne) — Polkomtel sp. z o.o./Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
 (Дело C-397/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Eлектронни съобщителни мрежи и услуги - Директива 2002/22/ЕО - Член 28 - Негеографски номера - Достъп на крайните потребители, пребиваващи в държавата членка на оператора на услугите при използване на негеографски номера - Директива 2002/19/ЕО - Членове 5, 8 и 13 - Правомощия и отговорности на националните регулаторни органи във връзка с достъпа и взаимосвързаността - Налагане, промяна или оттегляне на задължения - Налагане на задължения на предприятията, контролиращи достъпа на крайните потребители - Ценови контрол - Предприятие, което не притежава значителна пазарна сила - Директива 2002/21/ЕО - Решаване на спорове между предприятия - Решение на националния регулаторен орган, определящо условията на сътрудничество и тарифите за услугите между предприятия))
 (2016/C 211/12)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Najwyższy
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Polkomtel sp. z o.o.
 Ответник: Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej
 в присъствието на: Orange Polska S.A., по-рано Telekomunikacja Polska S.A.
 Диспозитив
 1)
 Член 28 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка може да предвиди, че оператор на обществена електронна съобщителна мрежа трябва да гарантира достъпа до негеографските номера на всички крайни потребители от неговата мрежа в тази държава, а не само на тези от другите държави членки.
 2)
 Член 5, параграф 1 и член 8, параграф 3 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа), във връзка с член 28 от Директива 2002/22, трябва да се тълкуват в смисъл, че позволяват на национален регулаторен орган, при решаването на спор между двама оператори, да наложи на единия задължението да гарантира на крайните потребители достъпа до предоставяните в мрежата на другия оператор услуги при използване на негеографски номера и да фиксира на основание член 13 от Директива 2002/19 тарифите между посочените оператори за този достъп, подобно на разглежданите в делото по главното производство, стига тези задължения да са обективни, прозрачни, пропорционални, недискриминационни, основани на характера на възникналия проблем и обосновани с оглед на целите, посочени в член 8 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), и ако предвидените в членове 6 и 7 от тази последна директива процедури евентуално са били спазени, което националният съд трябва да провери.
 (1) ОВ C 431, 1.12.2014 г.


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/42
 Определение на председателя на Общия съд от 5 юли 2013 г. — Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Комисия
 (Дело T-309/12 R)
 (Обезпечително производство - Изплащане на вноски на публичноправно сдружение - Държавни помощи - Задължение за възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност)
 2013/C 260/74
 Език на производството: немски
 Страни
 Молител: Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (Rivenich, Германия) (представител: A. Kerkmann, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Sauer и T. Maxian Rusche)
 Страни, встъпили в подкрепа на ответника: Saria Bio Industries AG & Co. KG (Selm, Германия); SecAnim GmbH (Lünen, Германия); и Knochen- und Fett-Union (KFU) GmbH (Selm) (представители: U. Karpenstein и C. Johann, avocats)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение (2012/485/ЕС) на Комисията от 25 април 2012 г. относно държавна помощ SA.25051 (C-19/2010) (ex NN 23/2010), която Република Германия е предоставила на Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg (ОВ L 236, стp. 1)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за обезпечителна мярка.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/9
 Искане за преюдициално заключение, направено от Commissione tributaria provinciale di Latina (Италия) на 5 март 2007 г. — Giovanni Galeota/Agenzia Entrate Ufficio Latina
 (Дело C-129/07)
 (2007/C 117/14)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale di Latina
 Страни в главното производство
 Ищец: Giovanni Galeota
 Ответник: Agenzia Entrate Ufficio Latina
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли Решението по дело С-207/04 (1) да се тълкува в смисъл, че италианският законодател е следвало да разшири и по отношение на мъжете приложното поле на предвидената за жените благоприятна възрастова граница за пенсиониране?
 2)
 Трябва ли да се приеме в случая, предмет на проверката, че по отношение на сумите, изплащани на навършили на 50 годишна възраст мъже, с оглед насърчаване на прекратяването на трудовото правоотношение от страна на наетото лице, следва да се прилага ставка, равна на половината от предвидената за облагане на T.F.R. [trattamento fine rapporto, обезщетение при прекратяване на трудовото правоотношение]?
 3)
 Като се има предвид, че внесените от осигуряваното лице суми в полза на Ipref не представляват част от възнаграждението, тъй като не се плащат от работодателя въз основа на трудовото правоотношение, и като се има предвид, че изплатената от работодателя на наетото лице сума, с оглед създаването на благоприятни условия за насърчаването, няма характер на възнаграждение, в съответствие с общностното право ли е да се постанови, че разликата във възрастта — 50 години за жените и 55 години за мъжете, противоречи на общностното право, с оглед факта, че Директива 79/7 (2) позволява на държавите-членки да запазят различни възрастови граници за пенсиониране?
 4)
 Допуска или не тълкуването на общностното право (Директива 76/207/ЕИО (3) на Съвета от 9 февруари 1976 г., която забранява дискриминацията въз основа на пола) прилагането на национална разпоредба, породила внесения за разглеждане от Съда правен спор, като указва на националния съдия несъответствието или съответствието на вътрешноправната норма [с общностното право](член 17, нов член 19 алинея 4-bis от D.P.R. 917/86)?
 (1) Recueil de la jurisprudence 2005 г., стр. I-07453.
 (2) ОВ L 6, стр. 24.
 (3) ОВ L 39, стр. 40.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/33
 Определение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — Sothys Auriac/СХВП — Grand Hotel Primavera (BEAUTY GARDEN)
 (Дело T-470/12) (1)
 ((Марка на общността - Искане за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за произнасяне))
 2014/C 112/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sothys Auriac (Auriac, Франция) (представители: A. Berthet, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Grand Hotel Primavera SA (Borgo Maggiore, Сан Марино)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 юли 2012 г. (преписка R 1419/2011-1) във връзка с производство по обявяване на недействителност със страни Grand Hotel Primavera SA и Sothys Auriac.
 Диспозитив
 1
 Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.
 2
 Осъжда жалбоподателя да заплати направените от него разноски, както и разноските на ответника.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/21
 Жалба, подадена на 27 януари 2017 г. — Austrian Power Grid/ACER
 (Дело T-53/17)
 (2017/C 095/30)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Austrian Power Grid AG (Виена, Австрия) (представители: H. Kristoferitsch и S. Huber, адвокати)
 Ответник: Агенция за сътрудничество между енергийните регулатори (ACER)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени следните части от решение No 6/2016 на Агенцията за сътрудничество между енергийните регулатори от 17 ноември 2016 г. относно предложението на оператора на електропреносната мрежа за определяне на регионите за изчисляване на преносната способност:
 —
 член 1 от Решението във връзка с:
 —
 приложение I, член 1, параграф 1, буква в),
 —
 думата „също“ и текста „за целите на разпределението на преносната способност на границите на тръжните зони до изпълнението на предвидените в член 5, параграф 3 от този документ изисквания“ в приложение I, член 2, параграф 2, буква д),
 —
 приложение I, член 5, параграф 1, буква т),
 —
 приложение I, член 5, параграф 3,
 —
 приложение I, карта No 3,
 —
 член 2 от Решението,
 —
 приложение IV,
 —
 приложение V,
 —
 да осъди ACER да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание, в което се посочва, че ACER не е компетентна да въвежда нови граници на тръжни зони и разпределение на преносната способност.
 —
 Жалбоподателят твърди, че ACER не е компетентна да въвежда нови граници на тръжни зони или разпределение на преносната способност в производство за определяне на Региони за изчисляване на преносна способност (CCR), както е предвидено в член 15 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (1), респективно в решение, основано на член 8, параграф 1 от Регламента за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (2). Ето защо според жалбоподателя посочването в член 2 (който сам по себе си е незаконосъобразен и се обжалва), че оспорваното решение може да бъде ревизирано, не може да компенсира тази липса на компетентност.
 2.
 Второ основание, в което се посочва, че обжалваното решение нарушава Регламент (ЕО) No 714/2009 и Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването в няколко отношения.
 —
 Жалбоподателят изтъква, че ACER е приложила погрешно правната дефиниция на претоварване и че междусистемният електропровод между Германия и Австрия не е претоварен, поради това не може да бъде обект на разпределение на преносната способност.
 —
 Освен това жалбоподателят посочва, че разделянето на общия пазар на електричество на Германия и Австрия е диаметрално противоположно на целите, преследвани с Регламент (ЕО) No 714/2009 (3) и нарушава принципа, че вътрешните претоварвания не могат да се прехвърлят на националните граници.
 —
 На последно място, жалбоподателят твърди, че Решението е фактически неправилно и прилага погрешно установените в правната уредба критерии за създаването на нова граница на тръжни зони, по-специално поради обстоятелствата, че границата между Германия и Австрия не е структурно претоварена, че ACER не отчита алтернативни граници на тръжни зони, че биха били налице по-малко инвазивни технически мерки, че


text:
обжалваното решение не взема предвид бъдещото развитие, че Решението нарушава спецификацията, че тръжните зони трябва да имат постоянен характер и че ACER погрешно преценява естеството на кръговите потоци.
 3.
 Трето основание, в което се посочва, че обжалваното решение нарушава първичното право на Европейския съюз.
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава принципа на пропорционалност, тъй като не са разгледани и постановени по-малко инвазивни, но също толкова подходящи мерки.
 —
 На следващо място жалбоподателят посочва, че обжалваното решение нарушава основните свободи, тъй като изкуственото разделение на съвместния германо-австрийски пазар на електроенергията води до количествени ограничения на търговията с електроенергия между двете държави членки. В това отношение според жалбоподателя обжалваното решение нарушава свободното движение на стоки, предвидено в членове 34 и 35 ДФЕС. Освен това според него ограниченията на преносния капацитет в резултат на въвеждането на граница на тръжни зони и на механизъм за разпределение на преносния капацитет необосновано ограничава свободата на жалбоподателя да предоставя услуги (член 56 ДФЕС).
 —
 На последно място, жалбоподателят посочва, че обжалваното решение нарушава правото на ЕС в областта на конкуренцията, тъй като разделянето на съвместния германо-австрийски пазар на електроенергия чрез въвеждането на тръжна зона и на механизъм за разпределение на преносния капацитет (МРПК) е равнозначно на разделение на пазара, което е в нарушение на член 101 ДФЕС.
 4.
 Четвърто основание, в което се посочва, че при издаването на това решение ACER е нарушила няколко процесуални изисквания.
 —
 В този контекст жалбоподателят изтъква, че като погрешно е основала решението си на член 15 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването, ACER последователно следва погрешното производство за създаването на нови граници на тръжни зони и за въвеждането на МРПК.
 —
 На следващо място, жалбоподателят посочва, че подадената от австрийския регулатор E-Control заявка, с която се иска изменение на проекта за всички ОПС CCR, не е била разгледана в съответствие с процедурата, предвидена в член 9, параграф 12 от Регламента за разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването.
 —
 Освен това според жалбоподателя ACER надхвърля своите правомощия, като обявява, че необвързващото Становище 9/2015 от септември 2015 г. има обвързващо действие. В допълнение според жалбоподателя, тъй като Становището, което е обявено за обвързващо, не е част от процедурата по консултиране, процесуалните права на председателя са основно и съществено нарушени.
 —
 На следващо място, жалбоподателят посочва, че в преписката на ACER за подготовката на обжалваното решение липсват технически изследвания, анализи и задълбочени оценки. Жалбоподателят твърди, че или Агенцията е предоставила на жалбоподателя много непълна информация и по този начин е нарушила неговото право на пълен достъп до преписката в съответствие с член 41 от Хартата на основните права, или тя изобщо не е изготвила и/или не е използвала техническа експертиза и анализи, за да снабди обжалваното решение със солидна фактическа основа (което също било равносилно на съществено процесуално нарушение).
 —
 На последно място, жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение се основава на факти, които не са били достатъчно изяснени, тъй като по-специално, но не само, Агенцията не е отбелязала къде съществува структурно претоварване на територията на съвместния


text:
германо-австрийски пазар и къде това би било управлявано най-ефективно; до каква степен възникват кръгови потоци и засягат германо-австрийската граница; какво действие имат настоящите и предстоящите мерки, свързани с разширяването на мрежата и подобряването на мрежовата сигурност; колко от стигащата до Австрия електроенергия през други държави членки след това продължава оттам до Германия.
 5.
 Пето основание, в което се изтъква липсата на мотиви.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1222 на Комисията от 24 юли 2015 година за установяване на насоки относно разпределянето на преносната способност и управлението на претоварването (ОВ L 197, стр. 24).
 (2) Регламент (ЕО) No 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година за създаване на Агенция за сътрудничество между регулаторите на енергия (ОВ L 211, стр. 1).
 (3) Регламент (ЕО) No 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1228/2003 (ОВ L 211, стр. 15).


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/17
 Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgerichts (Германия) на 9 март 2010 г. — Merck & Co Inc/Deutsches Patent-und Markenamt
 (Дело C-125/10)
 (2010/C 161/24)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Merck & Co Inc
 Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли да бъде издаден сертификат за допълнителна закрила на лекарствени продукти (1), ако периодът от датата на подаване на заявката за основен патент до датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Общността е по-малък от пет години?
 (1) Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (ОВ L 152, стр. 1).


text:
 30.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/7
 Решение на Съда (трети състав) от 23 ноември 2016 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
 (Дело C-177/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Информиране и защита на потребителите - Регламент (ЕО) No 1924/2006 - Хранителни и здравни претенции за храните - Преходни мерки - Член 28, параграф 2 - Продукти с търговски марки или търговско наименование, които съществуват преди 1 януари 2005 г. - Продукти „Цветя на д-р Бах“ - Марка на Европейския съюз „RESCUE“ - Продукти, които преди 1 януари 2005 г. са продавани като лекарства, а след тази дата, като храни))
 (2017/C 030/06)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nelsons GmbH
 Ответници: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd
 Диспозитив
 Член 28, параграф 2, първо изречение от Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕС) No 107/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага в хипотезата, при която храна с търговска марка или търговско наименование преди 1 януари 2005 г. се предлага на пазара като лекарство, а след тази дата при наличието на същите характеристики и под същата търговска марка или търговско наименование, като храна.
 (1) ОВ C 213, 29.6.2015 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/80
 Жалба, подадена на 9 октомври 2015 г. — Lysoform Dr. Hans Rosemann и др./ECHA
 (Дело T-669/15)
 (2016/C 048/88)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH (Берлин, Германия), Ecolab Deutschland GmbH (Монхайм, Германия), Schülke & Mayr GmbH (Нордерщед, Германия), Diversey Europe Operations BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: K. Van Maldegem, M. Grunchard, lawyers, и P. Sellar, Solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 —
 да отмени решението на Европейската агенция по химикали относно включването на дружеството BASF в списъка с активните вещества и доставчиците, съгласно член 95 от Регламент (ЕС) No 528/2012 (1), и
 —
 да осъди ECHA да заплати съдебните разноски по това производство.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите твърдят, че като е позволила дадено дружество да бъде включено в списъка по член 95 от Регламент (ЕС) No 528/2012 за дадено вещество, ECHA не е действала законосъобразно. Нейните пропуски в това отношение са в основата на три основания за обжалване.
 1.
 С първото основание се твърди, че ECHA е приложила неправилно правилата относно изискването дружеството да подаде пълно досие съгласно член 95, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 528/2012.
 2.
 С второто основание се твърди, че ECHA е третирала различно дружества, които са били в еднакво положение.
 3.
 С третото основание се твърди, че обратно на изискванията на Регламент (ЕС) No 528/2012, ECHA не е гарантирала, че има равноправни условия на пазара между дружествата, които са участвали в програмата за преразглеждане на дадено вещество, и тези, които не са допринесли за преразглеждането.
 (1) Регламент (ЕС) No 528/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2012 година относно предоставянето на пазара и употребата на биоциди (OВ L 167, стp. 1).


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/7
 Решение на Съда (трети състав) от 10 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Krajský súd v Prešove — Словакия) — Monika Kušionová/SMART Capital, a.s.
 (Дело C-34/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи - Договор за потребителски кредит - Член 1, параграф 2 - Клауза, отразяваща задължителна правна норма - Приложно поле на Директивата - Член 3, параграф 1, член 4, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 - Обезпечаване на вземане с вещна тежест върху недвижим имот - Възможност за събиране на обезпеченото вземане чрез публична продан - Съдебен контрол))
 2014/C 409/09
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Krajský súd v Prešove
 Страни в главното производство
 Ищец: Monika Kušionová
 Ответник: SMART Capital, a.s.
 Диспозитив
 1)
 Разпоредбите на Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която позволява основаващо се на евентуално неравноправни договорни клаузи вземане да бъде събрано чрез извънсъдебно изпълнение върху обременен с вещна тежест недвижим имот, даден от потребителя като обезпечение, доколкото тази правна уредба не прави практически невъзможна или изключително трудна защитата на правата, предоставени с тази директива на потребителя, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 2)
 Член 1, параграф 2 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че договорна клауза, съдържаща се в договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, е изключена от приложното поле на тази директива само ако тази договорна клауза отразява съдържанието на задължителна законова или подзаконова разпоредба, което запитващата юрисдикция следва да провери.
 (1) ОВ C 141, 18.5.2013 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/36
 Жалба, подадена на 8 септември 2010 г. — Villeroy & Boch Austria/Комисия
 (Дело T-373/10)
 ()
 2010/C 301/61
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Villeroy & Boch Austria GmbH (Mondsee, Австрия) (представители: Rechtsanwälte A. Reidlinger и S. Dethof)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение, в частта му, която се отнася до жалбоподателя;
 —
 при условията на евентуалност, да се намали по подходящ начин размера на наложената на жалбоподателя с обжалваното решение глоба;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят обжалва Решение C(2010) 4185 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 г. по дело COMP/39.092 — Санитарни инсталации за бани. Съгласно обжалваното решение на жалбоподателя, както и на други предприятия, са наложени глоби за нарушаване на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. Според Комисията жалбоподателят е участвал в Белгия, Германия, Франция, Италия, Нидерландия и Австрия в продължаващо споразумение или в съгласувана практика в сектора на санитарните инсталации за бани.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква седем правни основания.
 На първо място жалбоподателят оспорва твърдението за нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП в резултат на едно единствено сложно и продължаващо нарушение. Чрез тази недопустима цялостна преценка ответникът е нарушил задължението си за правна оценка на индивидуалното поведение на отделните адресати на решението и е приписал по незаконосъобразен начин действия, които не могат да бъдат приписани на трети лица.
 Като второ правно основание при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че е налице нарушение на задължението за мотивиране въз основа на член 296, параграф 2 ДФЕС поради липсата на индивидуално мотивиране на решението.
 По-нататък като трето правно основание жалбоподателят подчертава, че обжалваното решение трябва да бъде отменено, тъй като жалбоподателят не е участвал в твърдените нарушения на съответните продуктови и географски пазари, посочени в решението и не е доказано, че той е извършил нарушение в областта на картелното право.
 Като четвърто правно основание жалбоподателят изтъква, че на него и на дружеството му майка е била наложена незаконсъобразно солидарно глоба. Такава солидарно наложена санкция нарушавала принципа nulla poena sine lege съгласно член 49, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и принципа на пропорционалността на глобите съгласно член 49, параграф 3 във връзка с член 48, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и член 23 от Регламент (ЕО) No 1/2003. (1)
 В рамките на петото правно основание жалбоподателят изтъква погрешното изчисляване на глобата. В този контекст той твърди, че при извършеното от него изчисляване ответникът включил обороти на жалбоподателя, които от самото начало не можели да имат връзка с повдигнатите твърдения за нарушения.
 С шестото си правно основание жалбоподателят изтъква прекалената продължителност на производството и невземането ѝ предвид при изчисляването на глобата като нарушение на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 Със седмото правно основание се изтъкват грешки в преценката при изчисляването на размера на глобата, когато


text:
е било преценявано твърдяното участие на жалбоподателя в деянията. В тази връзка жалбоподателят заключава, че дори да се приеме, че е налице нарушение на член 101 ДФЕС съгласно предположенията на ответника, глобата е в твърде висок размер и е непропорционална. Според жалбоподателя ответникът е нарушил принципа на пропорционалност на глобите, кодифициран в член 49, параграф 3 във връзка с член 48, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/20
 Жалба, подадена на 29 април 2013 г. от Savoia e Jolanda Srl срещу определението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 20 февруари 2013 г. по съединени дела T-278/00, Т-280/00, Т-282/00, Т-286/00 и Т-288/00, Т-295/00, Albergo Quattro Fontane и др./Комисия
 (Дело C-235/13 P)
 2013/C 207/33
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Savoia e Jolanda Srl (представители: A. Bianchini и F. Busetto, avvocati)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Comitato „Venezia vuole vivere“
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното определение на Общия съд,
 —
 да се уважат предявените в първоинстанционното производство искания и в резултат от това:
 —
 да се отмени, ако е необходимо и доколкото жалбоподателите имат интерес от това, Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощ в полза на предприятията на територията на Венеция и Киоджа, предвидени със Закон No 30/1997 и Закон No 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски,
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени посоченото решение, доколкото установява задължение за връщане на предоставените намаления, ведно с лихвите за посочените в решенето периоди,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и по двете съдебни производства.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата се изтъкват следните девет основания:
 Първо основание: определението е неправилно, тъй като не приема, че разглежданите мерки не предоставят никакво предимство на техните бенефициери, предвид компенсационния им характер.
 Второ основание: определението е неправилно, тъй като изключва или във всички случаи оценява способността на разглежданите мерки да засегнат конкуренцията и търговията между държавите членки.
 Трето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 2, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 2, буква б) ДФЕС) и по член 87, параграф 3, буква б) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС).
 Четвърто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 87, параграф 3, буква в) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС).
 Пето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогациите по член 87, параграф 3, букви г) и д) ЕО (понастоящем член 107, параграф 3, букви г) и д) ДФЕС).
 Шесто основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на дерогацията по член 86, параграф 2 ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 ДФЕС).
 Седмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва наличието на помощ и по този начин нарушава член 88, параграф 3 ЕО (понастоящем член 108, параграф 3 ДФЕС) и член 15 от Регламент No 659/1999 (1).
 Осмо основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент No 659/1999 по отношение на разпореждането за връщане.
 Девето основание: определението е неправилно, тъй като изключва приложимостта на член 14, параграф 1 от Регламент No 659/1999 по отношение на прилагането на лихви.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1;


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/28
 Жалба, подадена на 4 април 2014 г. — Volkswagen/СХВП (EXTRA)
 (Дело T-216/14)
 2014/C 194/36
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 февруари 2014 г. по преписка R 1788/2013-1,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „EXTRA“ за стоки и услуги от класове 12, 28, 35 и 37 — Заявка за регистрация на марка на Общността No 1 1 7 69 155
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/51
 Жалба, подадена на 26 юни 2014 г. — Espacio Activos Financieros/Комисия
 (Дело T-489/14)
 2014/C 282/66
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Espacio Activos Financieros, SL (Мадрид, Испания) (представител: A. De Zunzunegui Ruano, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, за които се твърди, че съставляват испанската система за финансов лизинг (ИСФЛ), като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси (ОИИ) като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи в явно нарушение на принципа на правна сигурност,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са сходни с вече изложените по дело T-700/13, Bankia/Комисия.
 По-специално се посочват грешка при квалифицирането на т. нар. испанска система за финансов лизинг (ИСФЛ) в нейната цялост, както и на индивидуалните мерки, като държавна помощ, грешка при определянето на бенефициера на мерките и нарушение на принципа на правна сигурност.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/43
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 19 юни 2013 г. — Goetz/Комитет на регионите
 (Дело F-89/11) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Извъндоговорна отговорност - Иск за обезщетение - Допустимост - Начален момент на срока за предявяване на иск - Разследване на ОЛАФ - Административно разследване - Дисциплинарно производство пред дисциплинарния съвет - Задължение на администрацията за полагане на грижа - Продължителност на дисциплинарно производство - Отговорност поради започването на дисциплинарно производство, приключило без налагане на санкция)
 2013/C 252/73
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Charles Dieter Goetz (Linkebeek, Белгия) (представители: адв. N. Lhoëst и адв. A.-A. Minet)
 Ответник: Комитет на регионите (представител: M. J. C. Cañoto Argüelles, подпомаган от адв. B. Cambier)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комитета на регионите за отхвърляне на направеното на основание член 90, параграф 1 от Правилника искане на жалбоподателя за обезщетение на имуществените и неимуществени вреди, които твърди, че е претърпял в рамките на административно и дисциплинарно производство
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Goetz понася направените от него съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Комитета на регионите на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 347, 26.11.2011 г., стр. 45.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/68
 Жалба, подадена на 3 януари 2008 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-3/08)
 (2008/C 64/112)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Жалбата е подадена във връзка с решението, с което ответникът отхвърля молбата на ищеца да получи превода на италиански език на адресираната до него докладна записка съставена на английски език.
 Искания на жалбоподателя:
 —
 да се отмени докладна записка No prot. RELEX.K7/PL/dg D (2007)502497 от 15 февруари 2007 година,
 —
 да се отмени решението, независимо от неговата форма, с което ответникът отхвърля молбата на жалбоподателя от 27 януари 2007 г., подадена до органа по назначаването,
 —
 да се отмени, доколкото е необходимо и, независимо от неговата форма, решението, с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя от 26 май 2007 г., подадена до органа по назначаването,
 —
 да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя обезщетение за вредата, произтичаща от актовете, чиято отмяна се иска, в размер на 1 000 EUR или съответната по-висока или по-ниска сума, определена от Съда на публичната служба по справедливост,
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.


text:
 22.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/9
 Иск, предявен на 3 август 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-370/07)
 (2007/C 223/11)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Valero Jordana и C. Zadra)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решение на Съвета от 24 май 2007 г. за установяване на позицията, която ще бъде приета от името на Европейската общност във връзка с някои предложения, внесени пред 14-та среща на Конференцията на страните (СОР 14) по Конвенцията за международната търговия със застрашени видове от дивата фауна и флора, Хага, Нидерландия, 3-15 юни 2007 г.;
 —
 да се осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията твърди, че фактът, че оспореното решение на Съвета не се позовава на конкретните разпоредби от Договора за ЕО, на които се основава, представлява нарушение на съществени процесуални изисквания, по-конкретно на задължението за посочване на мотиви, съдържащо се в член 253.


text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/2
 Преюдициално запитване, отправено от Nejvyšší správní soud (Чешка република) на 24 май 2012 г. — JS/Česká správa sociálního zabezpečení
 (Дело C-253/12)
 2012/C 273/02
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: JS
 Ответник: Česká správa sociálního zabezpečení
 Преюдициални въпроси
 1.
 Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1) (Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета за координация на системите за социална сигурност (2)) изключва ли от своя персонален обхват гражданин на Чешката република, който — при обстоятелства като тези в главното производство — преди 1 януари 1993 г. е бил подчинен на пенсионноосигурителното законодателство на несъществуваща понастоящем държава (Чехословашката федерална република), чиито [осигурителни] периоди в съответствие с член 20 от Споразумението за социалното осигуряване, сключено на 29 октомври 1992 г. между Чешката [република] и Словашката република, посочено в Приложение III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета (Приложение II към Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета), се разглеждат като [осигурителни] периоди в схемата на Словашката република и, съгласно установените от Конституционния съд на Чешката република национални норми, същевременно като периоди в схемата на Чешката република?
 При отрицателен отговор на първия въпрос:
 2.
 Член 18 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с член 4, параграф 2 от Договора за Европейския съюз и с член 3, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета (или с член 4 от Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета) представлява ли пречка за органите на Чешката република — при обстоятелства като тези в главното производство — да предоставят преференциално третиране (допълнително обезщетение за старост, когато размерът на това обезщетение, отпуснато съгласно член 20 от Споразумението за социалното осигуряване, сключено на 29 октомври 1992 г. между Чешката [република] и Словашката република и съгласно Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета (Регламент No 883/2004), е по-нисък от обезщетението, което би било получено, ако пенсията за осигурителен стаж бе изчислена в приложение на законодателството на Чешката република) само на гражданите на Чешката република, когато посоченото третиране произтича от основното право на социално осигуряване при старост, тълкувано от Конституционния съд на Чешката република специално във връзка с осигурителния стаж за пенсия, придобит в бившата Чехословашка федерална република, и се възприема като част от националната идентичност, и когато това третиране не би могло да накърни правото на свободно движение на работниците като основно право на Съюза, при положение че предоставянето на подобно третиране на всички други граждани на държави членки на ЕС, които също са придобили подобен осигурителен стаж за пенсия в бившата Чехословашка федерална република, би могло значително да застраши финансовата стабилност на пенсионносигурителната система на Чешката република?
 Ако отговорът на втория въпрос е утвърдителен:
 3.
 Правото на Европейския съюз представлява ли пречка националният съд, който е най-висшата чешка юрисдикция в областта на административното правораздаване и чиито решения не


text:
подлежат на обжалване, да бъде обвързан, в съответствие с националното право, от правната преценка на Конституционния съд на Чешката република, когато изглежда, че тази преценка не е в съответствие с правото на Съюза, както е тълкувано от Съда на Европейския съюз?
 (1) ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26, поправена версия в ОВ L 28, 30.1.1997 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 32, 6.2.2008 г., стр. 31.
 (2) ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в ОВ L 33, 7.2.2008 г., стр. 12.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/28
 Жалба, подадена на 19 януари 2011 г. — Universal/Комисия
 (Дело T-42/11)
 2011/C 80/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Universal Corp. (Richmond, Съединени американски щати) (представител: C. R. A. Swaak, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени оспорваното решение, изложено в писма от 12 и 30 ноември 2010 г. и/или
 —
 да се установи, че жалбоподателят не следва да заплаща изцяло или частично наложената в хода на административното производство глоба до влизането в сила на решение по дело Deltafina/Комисия, Т-12/06 или по всяко последващо производство, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си по реда на член 263 ДФЕС жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, изложено в писмото ѝ до Universal Corporation от 12 ноември 2010 г., потвърдено с писмото от 30 ноември 2010 г., с което се иска тя да заплати наложената на 20 октомври 2005 г. солидарно на Universal Corporation и на Deltafina SpA глоба по преписка COMP/C.38.281.B2 — Raw Tabacco Italy, вследствие оттеглянето на жалбата по дело Universal Corp./Комисия, Т-34/06, но преди да бъде постановено решението по дело Deltafina SpA/Комисия, Т-12/06 и по всяко последващо производство.
 Жалбоподателят извежда три оплаквания в своята жалба.
 1.
 Съгласно първото оплакване оспорваното решението е опорочено:
 —
 Оспорваното решение е опорочено тъй като глобата се покрива изцяло от предоставената от дъщерното дружество Deltafina гаранция. Като дружество майка, притежаващо капитала на дъщерното дружество на 100 %, жалбоподателят е солидарно отговорен за изплащането на наложената на Deltafina от Комисията глоба по отношение на нейното пряко участие в нарушението. Следователно оттеглянето на подадената от жалбоподателя жалба за отмяна е ирелевантно по отношение на момента, в който следва да се заплати глобата.
 2.
 Второто оплакване се отнася до нарушаването на принципа на защита на оправданите правни очаквания:
 —
 Оспорваното решение нарушава принципа на защита на оправданите правни очаквания по отношение на действителността на банковата гаранция до приключване на образуваното по искане на Deltafina производство. Като е приела банковата гаранция във връзка с производството за отмяна по жалба на Deltafina Комисията е създала оправданото правно очакване, че до влизането в сила на решението по дело Т-12/06 тя ще се въздържа да изисква заплащането на глобата. Освен това Комисията нарушила оправданото правно очакване на жалбоподателя, че за целите на търсенето на отговорност и принудителното изпълнение ще има последователно отношение спрямо него и Deltafina и ще ги третира като едно предприятие.
 3.
 Третото оплакване се отнася до твърдението за нарушаване на задължението за добро администриране, произтичащо от член 266 ДФЕС:
 —
 С поставеното от оспорваното решение изискване за предварително изплащане на солидарно дължимата глоба в хода на образуваното по искане на Deltafina висящо производство Комисията нарушила произтичащото от член 266 ДФЕС задължение за добро администриране, с което е длъжна да се съобразява. В случай на пълно или частично уважаване на жалбата на Deltafina Комисията ще трябва да намали или отмени глоба, за която Universal е солидарно отговорна.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/16
 Решение на Съда (трети състав) от 22 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия) — Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG/Landeshauptstadt München
 (Дело C-113/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2000/13/ЕО - Етикетиране и представяне на храни - Член 1, параграф 3, буква б) - Понятието „предварително опакована храна“ - Член 2 - Осведомяване и защита на потребителите - Член 3, параграф 1, точка 8 - Място на произход или място, от което идва храната - Член 13, параграф 1 - Етикетиране на предварително опаковани храни - Член 13, параграф 4 - Опаковки или контейнери, чиято най-голяма повърхност е с площ по-малка от 10 см2 - Директива 2001/110/ЕО - Член 2, точка 4 - Посочване на страната или страните на произход на меда - Порционни опаковки с мед, които са опаковани в общи кашони, доставяни на заведения за обществено хранене - Порционни опаковки, които се продават поотделно или се предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо - Обозначаване на страната или страните на произход на този мед))
 (2016/C 419/19)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Breitsamer und Ulrich GmbH & Co. KG
 Ответник: Landeshauptstadt München
 в присъствието на: Landesanwaltschaft Bayern
 Диспозитив
 Член 1, параграф 3, буква б) от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните трябва да тълкува в смисъл, че всяка от порционните опаковки с мед, които са с формата на затворени със запечатано алуминиево покритие капсули и са опаковани в доставяни на заведения за обществено хранене общи кашони, представлява „предварително опакована храна“, когато тези заведения продават споменатите опаковки поотделно или ги предлагат на крайния потребител към предварително приготвени ястия, заплащани общо.
 (1) ОВ C 198, 15.6.2015 г.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/18
 Жалба, подадена на 19 май 2016 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 3 март 2016 г. по дело T-675/14, Испания/Комисия
 (Дело C-279/16 P)
 (2016/C 279/25)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. J. García-Valdecasas Dorrego)
 Друга страна в производството: Европейска комисия и Република Литва
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се уважи настоящата касационна жалба и да се отмени решението на Общия съд.
 —
 С ново решение да се отмени Решение за изпълнение 2014/458/ЕС на Комисията от 9 юли 2014 г. (1), за изключване от финансиране от страна на Европейския съюз на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на селското стопанство (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), що се отнася до разходите, направени от Кралство Испания, в размер от 2 713 208,07 EUR.
 Основания и основни доводи
 1.
 Грешка при прилагане на правото, произтичаща от липса на мотиви на обжалваното решение, доколкото Общият съд е бил длъжен да се произнесе по липсата на мотиви на решението на Комисията, защото това основание е било формулирано достатъчно ясно и точно, за да позволи на Общият съд да заеме позиция.
 2.
 Грешка при прилагане на правото, свързана с обхвата на задължението за мотивиране, доколкото разсъжденията, на които се основава Общият съд, не са съвместими с изискването за яснота и недвусмисленост, на които трябва да отговарят мотивите на решението на Комисията в изпълнение на изискванията на член 296 ДФЕС. Мотивите на този акт не са нито недвусмислени, нито ясни, което е довело до накърняване на правото на защита на тази държава членка.
 3.
 Явно изопачаване на фактите, доколкото като е приел в точка 55 от обжалваното решение, че „Кралство Испания не е доказало, че някои стопанства не са имали нито едно от задълженията, във връзка с които са установени неизпълнения“, Общият съд е допуснал такова изопачаване. Всъщност, на първо място, това твърдение е в разрез със системата на условност, тъй като в тази сфера само определени стопанства са рискови, тоест тези, за които се прилагат специфичните изисквания, във връзка с които са установени неизпълнения. На второ място, Кралство Испания е представило на Комисията конкретни данни, доказващи, че определени стопанства не са били носители на специални задължения.
 4.
 Грешка при тълкуването на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 и във връзка с принципа на пропорционалност що се отнася до прилагането на фиксираната финансова корекция и отхвърлянето на предложената от Кралство Испания корекция.
 4.1
 Грешка при тълкуването на член 31, параграф 2 от посочения регламент с мотив, че тази разпоредба изисква като ключов елемент да се вземат предвид причинените финансови вреди. След като тези вреди са били точно оценени от Кралство Испания не е било възможно да се прилага фиксирана финансова корекция, която е приложима само когато е невъзможно използване на друг по-подходящ метод.
 4.2
 Грешка при прилагане на правото


text:
що се отнася до съдебния контрол на принципа на пропорционалност, тъй като използваният от Комисията метод е довел до по-висока с 530 % фиксирана финансова корекция от изчислението, направено от Кралство Испания. Това изчисление отчита реални данни за наложени през предходните години санкции, в които са били коригирани неизпълненията, свързани с условността. Сумата, получена в резултат от фиксираната финансова корекция, е изцяло непропорционална и разплащателните агенции не трябва да поемат плащането на надценените корекции.
 5
 Грешка при тълкуването на член 31, параграф 2 от Регламент No 1290/2005 и във връзка с принципа на пропорционалност, доколкото е прието, че е възможно кумулирането на фиксирана финансова корекция и еднократна финансова корекция за бюджетната линия за 2008 г. Всъщност в съответствие с документ AGRI-2005-64043-ES корекциите не трябва да се прилагат към суми, които вече са били коригирани на същите основания; практиката на Съда допуска кумулиране само когато рискът за фондовете не може да бъде покрит единствено с аналитичните корекции; полученият резултат е непропорционален и необоснован, доколкото ако беше приложена само фиксираната финансова корекция, подлежащата на изваждане сума би била по-малка от тази, получена при събирането на двете финансови корекции.
 (1) ОВ L 2015, стр. 62.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/41
 Жалба, подадена на 8 март 2010 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-116/10)
 2010/C 134/70
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: J. Möller и Rechtsanwalt U. Karpenstein)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение C(2009) 10675 на Комисията от 23 декември 2009 г. за намаляване на подкрепата, предоставена по силата на Решение C(97) 1120 на Комисията от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) за програмата „Ziel 2-Programm Nordrhein-Westfalen (1997—1999)“ във Федерална република Германия;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С обжалваното решение Комисията намалява помощта на ЕФРР за програмата „Ziel 2 Programm Nordrhein-Westfalen (1997—1999)“ във Федерална република Германия.
 Жалбоподателят изтъква четири правни основания в подкрепа на жалбата си.
 Като първо правно основание жалбоподателят твърди, че Комисията не е преценила правилно фактите и обстоятелствата по случая. Жалбоподателят счита, че Комисията се позовава на грешни стойности при изчисляването на използвания процент на грешка.
 В рамките на второто правно основание жалбоподателят поддържа, че определените в член 24, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 4253/881 (1) условия за финансова корекция не са изпълнени. Той счита, че тази разпоредба не дава право на Комисията да извършва финансови корекции поради административни грешки или твърдения за незадоволителни системи за управление и контрол. Освен това той изтъква, че финансова корекция с размери като на тази, която Комисията прилага, не може да се приеме и по други причини. От една страна, „неправомерностите“, които Комисията критикува, могат да обосноват финансови корекции, само ако имат или са имали отрицателно въздействие върху бюджета на Съюза. Според жалбоподателя случаят с оспорваните от Комисията действия не е такъв. От друга страна, той поддържа, че по цяла поредица от спорни проекти, като този в дадения случай, няма нарушение на общностното право.
 Като трето правно основание жалбоподателят отбелязва, че Комисията не е имала право да извършва финансови корекции въз основа на екстраполация или с фиксиран размер на основание на Регламент (ЕИО) No 4253/88. Той поддържа, че ясният текст на член 24 от този регламент визира само конкретни случаи и стойности, които могат да бъдат обозначени с цифри.
 В рамките на последното правно основание жалбоподателят поддържа, че дори и да е допустимо да се извършват финансови корекции въз основа на екстраполация или с фиксиран размер, в случая корекциите са незаконосъобразни. В това отношение той отбелязва, че Комисията не е установила дали критикуваните от нея действия имат „присъщ на системата“ характер и дали финансовите корекции с фиксиран размер съответстват на принципа на пропорционалност.
 (1) Регламент (ЕИО) No 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) No 2052/88 по отношение координирането на дейностите на различните структурни фондове между тях самите и с операциите на Европейската инвестиционна банка и другите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 374, стр. 1).


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/11
 Иск, предявен на 15 юли 2014 г. — Sotiropoulou и други/Съвет
 (Дело T-531/14)
 2014/C 351/13
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищци: Leimonia Sotiropoulou (Patrasso, Гърция) и 63 други ищци (представител: K. Chrisogonos, dikigoros)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да осъди ответника да им заплати обезщетение общо в размер на 8 70 504,11 EUR за финансовите загуби, които са претърпели между 1 януари 2013 г. и 31 май 2014 г. в резултат на незаконното намаляване на основните им пенсии с посочените по-долу решения на Съвета на Европейския съюз,
 —
 да осъди ответника да заплати на всеки от тях сумата от 3 000,00 EUR като обезщетение за претърпените неимуществени вреди поради незаконното намаляване на основните им пенсии с посочените по-долу решения на Съвета на Европейския съюз, и
 —
 да осъди ответника да заплати направените от ищците разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Искът е по член 268 ДФЕС за обезщетение за вредите, причинени на ищците от драстичното намаляване на основните им пенсии поради изпълнението на мерките и измененията на пенсионната система на Гърция, предвидени с решенията на Съвета на Европейския съюз 2010/320/EС от 8 юни 2010 година (1), 2010/486/EС, от 7 септември 2010 година (2), 2011/57/EС от 20 декември 2010 година (3), 2011/257/EС от 7 март 2011 година (4), 2011/734/EС от 12 юли 2011 година (5), 2011/791/EС от 8 ноември 2011 година (6), 2012/211/EС от 13 март 2012 година (7) и 2013/6/EС от 4 декември 2012 година (8), за които се твърди, че са незаконосъобразни.
 В подкрепа на иска си ищците излагат две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушението на принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност.
 —
 Ищците твърдят, че оспорваните решения на Съвета на Европейския съюз, отнасящи се по-конкретно до приемането на подробно описани мерки, на политики и действия в областта на осигуряването и пенсионната система, са приети от Съвета при превишаване на признатите му с Договора правомощия и в нарушение на принципите на предоставена компетентност и на субсидиарност по членове 4 и 5 ДЕС във връзка с разпоредбите на членове 2 — 6 ДФЕС. Приемайки решения по член 126, параграф 9 и член 136 ДФЕС, отправени към Гърция, Съветът на Европейския съюз не може да регламентира в подробности политиката, която Гърция трябва да следва в посочените по-горе области, които са от нейната изключителна компетентност като държава членка на Европейския съюз. Поради това си съдържание посочените решения са незаконосъобразни и са основание за извъндоговорна отговорност на Европейския съюз за обезщетяване на ищците за претърпените от тях вреди поради намаляването на пенсиите им в резултат на тези решения.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушаване на основните права по членове 1, 25 и 34 от Хартата на основните права на Европейския съюз
 —
 Ищците твърдят, че оспорваните решения на Съвета на Европейския съюз са наложили приемането на мерки за пенсионната система, които са влошили рязко икономическото положение на ищците и довели до влошаването на положения, на които


text:
те разчитали. Драстичното орязване и намаляване на пенсиите, наложено, за да се приложат определените в посочените решения на Съвета на Европейския съюз мерки, включвало радикално намаляване на социалното осигуряване и бързо влошаване на жизнения стандарт на пенсионерите като ищците, които с намаляването на пенсиите били лишени от по-голямата част от доходите, с които разполагали по-рано. Приемането и осъществяването на посочените намаления довели до пряко нарушаване на правото на ищците на човешко достойнство, на правото им като възрастни хора на достоен и независим живот, както и правото им на достъп до обезщетенията за социална сигурност и до социалните служби, които осигуряват закрила при старост —права, изрично гарантирани в членове 1, 25 и 34 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Поради това сами по себе си въпросните решения са незаконосъобразни и са основание за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз за обезщетяване на ищците за причинените им вреди от намаляването на пенсиите им с тези решения.
 (1) Решение 2010/320/ЕС на Съвета от 8 юни 2010 година отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 145, 11.6.2010 г., стр. 6).
 (2) Решение 2010/486/ЕС на Съвета от 7 септември 2010 година за изменение на Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 241, 14.9.2010 г., стр. 12).
 (3) Решение 2011/57/ЕС на Съвета от 20 декември 2010 година за изменение на Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 26, 29.1.2011 г., стр. 15).
 (4) Решение 2011/257/ЕС на Съвета от 7 март 2011 година за изменение на Решение 2010/320/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за предизвестие за Гърция за предприемане на преценените за необходими мерки за коригирането на прекомерния дефицит (OB L 110, 29.4.2011 г., стр. 26).
 (5) Решение 2011/734/ЕС на Съвета от 12 юли 2011 година отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемането на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 296, 15.11.2011 г., стр. 38).
 (6) Решение 2011/791/ЕС на Съвета от 8 ноември 2011 година за изменение на Решение 2011/734/ЕС от 12 юли 2011 г., отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемане на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 320, 3.12.2011 г., стр. 28).
 (7) Решение 2012/211/ЕС на Съвета от 13 март 2012 година за изменение на Решение 2011/734/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемане на считаните за необходими мерки


text:
за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 113, 25.4.2012 г., стр. 8).
 (8) Решение 2013/6/ЕС на Съвета от 4 декември 2012 година за изменение на Решение 2011/734/ЕС, отправено към Гърция с оглед засилване и задълбочаване на фискалния надзор и за отправяне на предизвестие към Гърция за предприемането на считаните за необходими мерки за коригирането на положението на прекомерен дефицит (OB L 4, 9.1.2013 г., стр. 40).


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/34
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 6 май 2009 г. — Sergio и др./Комисия
 (Дело F-137/07) (1)
 (Публична служба - Права и задължения - Синдикална свобода - Меморандум за разбирателство Комисия — синдикални и професионални организации - Индивидуални решения за командироване/освобождаване от длъжност, основани на меморандум - Увреждащ акт - Процесуална легитимация - Длъжностно лице, действащо в качеството си на частно лице, а не за сметка на синдикална организация - Недопустимост - Уведомяване на адвоката на жалбоподателите за отхвърлянето на жалбата - Момент, от който започва да тече срокът за обжалване)
 2009/C 193/56
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Giovanni Sergio (Брюксел, Белгия) и други (представител: M. Lucas, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: г-н J. Currall и г-жа B. Eggers)
 Предмет
 От една страна отмяната на „Меморандум за разбирателство между Синдикалните и професионалните организации (СПО)“ и Генерална дирекция „Персонал и администрация (ГД ADMIN)“, както и на решенията на органа по назначаването (ОН), потвърдени с протокола от 19 декември 2006 г., и на решението от 14 ноември 2006 г., и от друга страна, искане за обезщетение под формата на едно символично евро.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Sergio, г-н Blanchard, г-н Marquez-Garcia, г-н Scheuer и г-н Wurzler да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г., стр. 37.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/40
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Португалия/Комисия
 (Дело T-183/06) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от финансиране от Общността - Текстилен лен - Ефикасност на контрола)
 2009/C 282/74
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Португалска република (представители: L. Inez Fernandes, подпомаган от C. Botelho Moniz и E. Maia Cadete, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Afonso, L. Parpala и F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2006/334/ЕО на Комисията от 28 април 2006 г. за изключване от общностно финансиране на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 124, стр. 21).
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение 2006/334/ЕО на Комисията от 28 април 2006 г. за изключване от общностно финансиране на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ доколкото изключва всички направени от Република Португалия разходи в сектора на лена.
 2.
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/3
 Решение на Съда (първи състав) от 24 юни 2015 г. — Кралство Испания/Европейска комисия
 (Дело C-263/13 P) (1)
 ((Обжалване - Европейски фонд за регионално развитие (ЕФРР) - Намаляване на финансовата помощ - Метод на изчисление чрез екстраполиране - Процедура по приемане на решението от Европейската комисия - Неспазване на определения срок - Последици))
 (2015/C 279/03)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Rubio González)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Baquero Cruz и A. Steiblytė)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Испания/Комисия (T-65/10, T-113/10 и T-138/10, EU:T:2013:93).
 2)
 Отменя решения на Комисията C(2009) 9270 от 30 ноември 2009 г., C(2009) 10678 от 23 декември 2009 г. и C(2010) 337 от 28 януари 2010 г., с които се намалява финансовата помощ от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), отпусната съответно по оперативна програма „Андалусия“ по цел No 1 (1994 — 1999 г.), в приложение на Решение C(94) 3456 на Комисията от 9 декември 1994 г., по оперативна програма „Баска област“ по цел No 2 (1997 — 1999 г.), в приложение на Решение C(1998) 121 на Комисията от 5 февруари 1998 г., и по оперативна програма „Област Валенсия“ по цел No 1 (1994 — 1999 г.), в приложение на Решение C(1994) 3043/6 на Комисията от 25 ноември 1994 г.
 3)
 Осъжда Европейската комисия да понесе разноските, направени от Кралство Испания, и собствените си съдебни разноски, направени както на първа инстанция, така и при настоящото обжалване.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/34
 Жалба, подадена на 11 септември 2015 г. — Coveris Rigid (Auneau) France/Комисия
 (Дело T-531/15)
 (2015/C 406/34)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Франция) (представители: H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg и L. Titze, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени член 1, параграф 5 от Решение на Комисията от 24 юни 2015 г. C(2015)4336 окончателен по преписка AT.39563 — Опаковки на храни за търговия на дребно, доколкото в този член се преценява, че жалбоподателят е нарушил член 101 ДФЕС с участието си през посочения в член 1, параграф 5, буква г) от решението на Комисията период в едно-единствено продължено нарушение, изразяващо се в редица нарушения в сектора на опаковките от полистиренова пяна в производството на опаковки за храни, предназначени за търговията на дребно на френска територия; и
 —
 Да отмени член 2, параграф 5 от Решение на Комисията от 24 юни 2015 г. C(2015)4336 окончателен по преписка AT.39563 — Опаковки на храни за търговия на дребно, доколкото с него се налага глоба от 4 7 56 000 евро на жалбоподателя, и
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от това, че Комисията е приложила неправилно принципа за персоналната отговорност с твърдението си, че Coveris е отговорно за това, че е участвало в едно-единствено продължено нарушение в сектора на производството на опаковки за храни от полистиренова пяна, предназначени за търговията на дребно във Франция. Извънредните обстоятелства по делото оправдавали прилагането на цялостен подход към двете части от сделката по изкупуването на ONO Packaging от неговите работници, или, субсидиарно, прилагането на принципа на икономическата приемственост по отношение на частта от сделката по прехвърлянето на активи. На това основание на Coveris вече не можело да бъде търсена отговорност за твърдяното нарушение.
 2.
 Второто основание, изведено от това, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, като е извършила разграничаване между, от една страна, частта по прехвърлянето на активите в сделката по изкупуването на ONO Packaging от неговите работници, и от друга страна, частта по прехвърляне на акциите, като впоследствие поделя отговорността между правните субекти (а именно Coveris и ONO Packaging Portugal), които са две отделни предприятия, като им възлага отговорността за твърдяните нарушения, допуснати от едно единствено предприятие, което е останало незасегнато от изкупуването от работниците.


text:
 18.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 309/27
 Преюдициално запитване от Bundesfinanzhof (Германия), постъпило на 21 юни 2017 г. — Finanzamt B/A-Brauerei
 (Дело C-374/17)
 (2017/C 309/35)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt B
 Ответник: A-Brauerei
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 107, параграф 1 ДФЕС да се тълкува в смисъл, че е налице забранена по тази разпоредба помощ, когато съгласно правната уредба на държава членка при облагаемо придобиване не се събира данък върху придобиването на недвижим имот, на основание че е налице преобразуване (сливане), ако в операцията по преобразуването участват определени правни субекти (упражняващо контрол предприятие и контролирано дружество) и в продължение на пет години преди юридическото действие и пет години след него упражняващото контрол предприятие има дял в контролираното дружество в размер на 100 %?


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/68
 Решение на Общия съд от 28 май 2013 г. — Chiboub/Съвет
 (Дело T-188/11) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис - Замразяване на средства - Липса на правно основание)
 2013/C 225/151
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub (Абу Даби, Обединени арабски емирства) (представители: първоначално G. Perrot и F. Gaudillière, впоследствие M.-M. Le Roux, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално A. Vitro, G. Étienne и S. Cook, впоследствие A. Vitro и G. Étienne)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Bordes и M. Konstantinidis) и Република Тунис (представител: W. Bourdon, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна, първо, на Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 28, стр. 62), на второ място — на Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС на Съвета от 4 февруари 2011 г. за изпълнение на Решение 2011/72 (ОВ L 31, стр. 40), и на трето място — на Регламент (ЕС) No 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис (ОВ L 31, стр. 1), доколкото тези актове се отнасят до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отменя приложението към Решение 2011/72/ОВППС на Съвета от 31 януари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис, изменено с Решение за изпълнение 2011/79/ОВППС на Съвета от 4 февруари 2011 г. за изпълнение на Решение 2011/72, в частта, която се отнася до г-н Mohamed Slim Ben Mohamed Hassen Ben Salah Chiboub.
 2.
 Отменя Регламент (ЕС) No 101/2011 на Съвета от 4 февруари 2011 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Тунис, в частта, която се отнася до г-н Chiboub.
 3.
 Правните последици спрямо г-н Chiboub на приложението към Решение 2011/72, изменено с Решение за изпълнение 2011/79, се запазват до влизането в сила на отмяната на Регламент No 101/2011, доколкото се отнася до г-н Chiboub.
 4.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да понесе освен направените от него съдебни разноски и тези, които са направен от г-н Chiboub.
 5.
 Европейската комисия и Република Тунис понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 145, 14.5.2011 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/33
 Жалба, подадена на 6 март 2017 г. — Kanyama/Съвет
 (Дело T-145/17)
 (2017/C 129/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Célestin Kanyama (Ла Гомб Демократична република Конго) (представител: O. Okito, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент (ЕС) 2016/2230 за изпълнение на Решение 2016/2231/ОВППС на Съвета от 12 декември 2016 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу лица, нарушаващи оръжейното ембарго по отношение на Демократична република Конго и за изменение на Решение 2010/788/ОВППС, в частта, която се отнася до г-н Célestin Kanyama,
 —
 да осъди Съвета да понесе наред със собствените си разноски и разноските на жалбоподателя и на всички встъпили страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания, които в основната си част са идентични или сходни на изложените по дело T-139/17, Kibelisa/Съвет.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/72
 Иск, предявен на 17 септември 2007 г. — Traore/Комисия
 (Дело F-90/07)
 (2007/C 269/131)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Белгия) (представител: E. Boigelot, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението за отхвърляне на кандидатурата на ищеца за длъжността временно управляващ делегацията на Комисията в Того, на която е назначен г-н Х;
 —
 да се отмени назначението на г-н Х на споменатата длъжност;
 —
 да се отмени решението за отхвърляне на кандидатурата на ищеца за длъжността ръководител на оперативната дейност на делегацията на Комисията в Танзания, на която е назначен г-н Y;
 —
 да се отмени назначението на г-н Y на споменатата длъжност;
 —
 да се осъди ответникът да заплати сумата от 3 500 EUR като обезщетение за претърпени неимуществени вреди и накърняване на кариерата на ищеца;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава първо на нарушения в производството по назначаването, от една страна, поради определянето на нивото на спорните длъжности на степени AD9 до AD14 в нарушение на принципите, постановени по-специално в Решението по дело Economidis/Комисия (1), и, от друга страна, поради неспазване на обявлението за свободна длъжност за първата от спорните длъжности и на реда, определен в член 29, параграф 1 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности (Правилник). Той добавя, че не е извършено съпоставяне на заслугите, което сочело наличието на злоупотреба с правомощия, както и на нарушение на принципа за равно третиране и на принципа за право на развитие в кариерата.
 Ищецът по-нататък изтъква, че Комисията била нарушила член 1г, параграф 1 от Правилника, тъй като била отхвърлила неговите кандидатури по-специално заради африканския му произход.
 (1) Решение на Съда на публичната служба от 14 декември 2006 г., F-122/05, ОВ C 331 от 30.12.2006 г., стр. 47.


text:
 9.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/9
 Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 30 декември 2014 г. — Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu/Pekka Komu, Jelena Komu
 (Дело C-605/14)
 (2015/C 081/11)
 Език на производството: финландски
 Запитваща юрисдикция
 Korkein oikeus
 Страни в главното производство
 Ищци: Virpi Komu, Hanna Ruotsalainen, Ritva Komu
 Ответници: Pekka Komu, Jelena Komu
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001
 (1)
 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела да се тълкува в смисъл, че дело, в което част от съсобствениците на недвижим имот искат прекратяване на съсобствеността чрез продажбата на имота и назначаването на представител за извършването на продажбата, представлява дело, което има за предмет вещни права върху недвижим имот по смисъла на член 22, точка 1?
 (1) ОВ L 12, стр. 1.