text:
 30.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/15
 Преюдициално запитване, отправено от Corte di Appello di Roma (Италия) на 3 май 2012 г. — Martini SpA/Ministero delle Attività Produttive
 (Дело C-211/12)
 2012/C 194/24
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte di Appello di Roma
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Martini SpA
 Ответник: Ministero delle Attività Produttive
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 35 от Регламент (ЕО) No 1291/2000 на Комисията от 9 юни 2000 година (1) да се тълкува в смисъл, че предвидената в него санкция, състояща се в задържане изцяло на гаранцията, внесена от общностните икономически оператори, получили вносна/износна лицензия за продукт, който се урежда от обща организация на пазара на зърнените култури, има за основна цел да предотврати неспазването от страна на посочените оператори на главно задължение (като действителния внос или износ на посочените в съответната лицензия зърнени култури), което те самите са длъжни да изпълнят по отношение на операцията, за която са получили лицензия и внесли гаранция?
 2.
 Трябва ли разпоредбите на член 35, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 1291/2000 в частта им, в която предвиждат реда и условията за освобождаване на внесената гаранция във връзка с предоставянето на вносна лицензия, да се тълкуват в смисъл, че в случай на неспазване на вторично задължение, състоящо се по-специално в забавено представяне на доказателства за надлежно осъществен внос (и съответно в забавено подаване на молба за освобождаване на внесената гаранция), размерът на санкцията, която следва да се наложи, трябва да се определи независимо от размера на конкретната гаранция, която трябва да се задържи изцяло, ако не бъде изпълнено главно задължение във връзка със самата вносна операция, като по-специално трябва да се определи във връзка с обичайния размер на гаранцията, която следва да се приложи в общия случай на внос на продукти от този род, извършен през референтния период?
 3.
 Трябва ли член 35, параграф 4, буква в) от посочения Регламент (ЕО) No 1291/2000 на Комисията в частта му, в която се предвижда, че „[...] когато за даден продукт има лицензии или сертификати с различни размери на гаранция, за изчисляване на сумата, която трябва да се задържи, се използва [...] размер, приложим за внос[...]“, да се тълкува в смисъл, че ако общностен икономически оператор надлежно е внесъл зърнени култури, при неспазване на срока, предвиден за представяне на доказателствата за извършения внос в Европейската общност, трябва да се наложи санкция, чийто размер следва да се изчисли въз основа на най-ниския размер на вносната гаранция, който е в сила за периода, през който е извършен вноса, независимо от специалните митнически условия (както поддържа Martini) или само при наличие на специалните митнически условия (както поддържа италианската държава)?
 (1) ОВ L 152, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 32, стр. 210.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/21
 Преюдициално запитване от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), постъпило на 8 юни 2015 г. — ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited/TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited
 (Дело C-275/15)
 (2015/C 279/26)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Ищци: ITV Broadcasting Limited, ITV2 Limited, ITV Digital Channels Limited, Channel Four Television Corp., 4 Ventures Limited, Channel 5 Broadcasting Limited, ITV Studios Limited
 Ответници: TVCatchup Limited, Media Resources Limited, TVCatchup (UK) Limited
 Встъпили страни: Secretary of State for Business, Innovation and Skills, Virgin Media Limited
 Преюдициални въпроси
 Относно тълкуването на член 9 от Директива 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (1) (наричана по-нататък „Директивата“), по-конкретно на израза „Настоящата директива не засяга разпоредбите, отнасящи се по-специално до [...]достъпа до кабела на радио- и телевизионните услуги“:
 1)
 Позволява ли цитираният израз разпоредба от национално законодателство да продължи да се прилага като се изхожда от обхвата на понятието „кабел“, както е определено в националното законодателство, или обхватът на тази част от член 9 се определя от значението на понятието „кабел“, дефинирано в правото на ЕС?
 2)
 Ако понятието „кабел“ в член 9 е дефинирано в правото на ЕС, какво е неговото значение? По-конкретно:
 а)
 има ли специфично от технологична гледна точка значение, което се ограничава до традиционните кабелни мрежи, управлявани от доставчици на конвенционални кабелни услуги?
 б)
 евентуално, има ли неутрално от технологична гледна точка значение, което включва функционално сходни услуги, пренасяни чрез интернет?
 в)
 и в двата случая, включва ли пренос на микровълнова енергия между фиксирани наземни точки?
 3)
 Прилага ли се цитираният израз към 1) разпоредби, които изискват кабелни мрежи да препредават определени телевизионни предавания или към 2) разпоредби, които разрешават препредаването чрез кабел на телевизионни предавания, а) когато препредаването е едновременно и ограничено до териториите, за които телевизионните предавания са предназначени да бъдат приемани, и/или б) когато се препредават телевизионни предавания по канали, за които се прилагат определени задължения за обществена услуга?
 4)
 Ако обхватът на понятието „кабел“ по смисъла на член 9 е определен в националното законодателство, следва ли националната разпоредба да зачита принципите на ЕС за пропорционалност и справедлив баланс между правата на носителите на авторско право, собствениците на кабел и обществения интерес?
 5)
 Прилага ли се член 9 само за националните разпоредби, действащи към датата на приемане на Директивата, датата на която тя влиза в сила, или крайната дата за прилагането ѝ, или се прилага и по отношение на приети по-късно национални разпоредби, които се отнасят до достъпа до кабела на радио- и телевизионните услуги?
 (1) OВ L 167, стp. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/50
 Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. — Lancôme/СХВП — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)
 (Дело T-160/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словесна марка на Общността COLOR EDITION - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (EО) No 40/94 - Правен интерес - Член 55 от Регламент No 40/94)
 (2008/C 209/88)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Lancôme parfums et beauté & Cie SNC (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: CMS Hasche Sigle (Кьолн, Германия)
 Предмет
 Жалба, продадена срещу решението на втори апелaтивен състав на СХВП du 26 февруари 2007 г. (преписка R 231/2006-2) относно процедура за обявяване на недействителност между CMS Hasche Sigle и Lancôme parfums et beauté & Cie SNC
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Lancôme parfums et beauté & Cie SNC понася направените от него съдебни разноски както и направените от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни).
 (1) ОВ C 140, 23.6.2007 г.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/42
 Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. — Sony Computer Entertainment Europe/СХВП — Vieta Audio (Vita)
 (Дело T-35/16)
 (2016/C 106/49)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: S. Malynicz, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Vieta Audio, SA (Барселона, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „Vita“— заявка за регистрация на марка на Общността No 9 993 361
 Производство пред СХВП: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 12.11.2015 г. по преписка R 2232/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП и другата страна да заплатят направените от тях съдебни разноски и разноските, направени от жалбоподателя.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква a) от Регламент No 207/2009.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/32
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 6 март 2008 г. — Tiralongo/Комисия
 (Дело F-55/07) (1)
 (Публична служба - Бивш срочно нает служител - Жалба - Искане за обезщетение - Неподновяване на срочен договор - Явна недопустимост)
 (2008/C 116/59)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Италия) (представители: адв. F. Sciaudone, адв. R. Sciaudone и адв. S. Frazzani, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Предмет
 Да се осъди Комисията на Европейските общности да поправи имуществените и неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял в резултат на незаконосъобразното поведение, което Европейската служба за борба с измамите е имала по-конкретно при подновяването на неговия договор на срочно нает служител.
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля като явно недопустима.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 183, 4.8.2007 г., стр. 43.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/20
 Жалба, подадена на 2 януари 2012 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-1/12)
 2012/C 80/35
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues и J. Gstalter)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло обжалваното решение;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска да бъде отменено Решение C(2011) 7808 окончателен от 24 октомври 2011 г., с което Комисията обявява за несъвместими с вътрешния пазара помощите за преструктуриране, планирани от френските власти в полза на SeaFrance SA, под формата на увеличаване на капитала и на заеми, отпуснати от SNCF на SeaFrance.
 В подкрепа на жалбата си Френската република излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от неправилно тълкуване на понятието за държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС, тъй като Комисията счела, че предпазливият характер на двата планирани от SNCF заема трябва да бъде преценен заедно с помощта за оздравяване и преструктуриране. Това правно основание се разделя на две части, основани:
 —
 от една страна, на факта, че Комисията направила погрешно тълкуване на Решението на Общия съд от 15 септември 1998 г. по дело BP Chemicals/Комисия (T-11/95, Recueil, стр. II-3235), и
 —
 от друга страна, при условията на евентуалност, на факта, че Комисията приложила погрешно посоченото решение на Общия съд.
 2.
 Второто правно основание е изведено от неправилно тълкуване на понятието за държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС, доколкото Комисията счела, като допълнително основание, че френските власти не успели да докажат, че преценени отделно, двата предвидени от SNCF заема били предоставени по пазарния лихвен процент. Това правно основание се разделя на две части, основани:
 —
 от една страна, на факта, че Комисията погрешно не приложила към двата разглеждани заема Съобщението на Комисията от 19 януари 2008 година относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (1), и
 —
 от друга страна, на факта, че Комисията погрешно приела, че за да бъде съобразен с пазара, лихвеният процент на разглежданите заеми е трябвало да бъде около 14 %.
 3.
 Третото правно основание е изведено от това, че Комисията допуснала грешки при прилагане на правото и фактически грешки, като приела, че помощта за преструктуриране е несъвместима с член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, тълкуван в светлината на насоките относно помощите за оздравяване и преструктуриране.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 345ДФЕС, който предвижда, че договорите по никакъв начин не засягат разпоредбите в държавите членки, отнасящи се до режима на собственост върху имущество.
 (1) ОВ C 14, стр. 6.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/50
 Жалба, подадена на 27 юни 2017 г. — Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House)
 (Дело T-402/17)
 (2017/C 277/72)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Vienna International Hotelmanagement AG (Виена, Австрия) (представител: M. Zrzavy, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „Vienna House“ — заявка за регистрация No 14 501 357
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 333/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/64
 Жалба, подадена на 19 декември 2008 г. от Комисията на Европейските общности срещу Решение, постановено на 13 ноември 2008 г. от Съда на публичната служба по дело F-90/07, Traore/Комисия
 (Дело T-572/08 P)
 (2009/C 44/109)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall, G. Berscheid и B. Eggers)
 Друга страна в производството: Amadou Traore (Rhode-Saint-Genèse, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на Съда на публичната служба от 13 ноември 2008 г. по дело F-90/07, в частта, в която уважава първото правно основание, изведено от нарушение на процедурата за назначаване, на член 7, параграф 1 и на член 29, параграф 1 от Правилника [за длъжностните лица], както и на принципите на равно третиране и за право на развитие в кариерата, тъй като нивото на длъжностите е било определено на степени от AD9 до AD14, доколкото решението се отнася до длъжността ръководител на оперативната дейност в Танзания и отменя отхвърлянето на кандидатурата на г-н Traore, както и назначаването на г-н S. на посочената длъжност,
 —
 да се отхвърли жалбата, подадена от г-н Traore пред Съда на публичната служба по дело F-90/07 в частта, в която е уважена от Съда на публичната служба,
 —
 да се осъди жалбоподателят в първоинстанционното производство да заплати съдебните разноски по производството по обжалване и да се произнесе по съдебните разноски по производството пред Съда на публичната служба.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба Комисията иска отмяна на Решението на Съда на публичната служба (СПС) от 13 ноември 2008 г., постановено по дело Traore/Комисия, F-90/07, с което СПС отменя решението от 12 декември 2006 г. на Комисията за отхвърляне на кандидатурата на г-н Traore за длъжността ръководител на оперативната дейност на делегацията на Комисията в Танзания и решението на посочената длъжност да бъде назначен друг кандидат, доколкото нивото за заемане на въпросната длъжност е било определено на степени от AD 9 до AD 14 (а не е било ограничено до някоя от групите от по две степени AD 9/AD 10, AD 11/AD 12 или AD 13/AD 14).
 В подкрепа на жалбата си Комисията изтъква правни основания, изведени съответно от:
 —
 грешка при прилагане на правото, допусната от СПС поради неспазване на Решението на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. по дело Комисия/Economidis (T-56/07 P, все още непубликувано в Сборника), доколкото СПС неправилно ограничил обхвата на това съдебно решение само до случай на заемане на длъжността началник на отдел, въпреки че същите условия трябвало да бъдат приложени спрямо неръководни длъжности като въпросната по настоящия случай;
 —
 неспазване на принципа на зачитане на общия интерес и принципа на добрата администрация.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/3
 Решение на Съда (голям състав) от 28 април 2015 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-28/12) (1)
 ((Жалба за отмяна - Международни споразумения със смесен характер - Решение за разрешаване на подписването и временното прилагане на тези споразумения - Решение на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета - Автономия на правния ред на Съюза - Участие на държавите членки в процедурата и решението по член 218 ДФЕС - Правила за гласуване в Съвета))
 (2015/C 213/05)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana, K. Simonsson и S. Bartelt)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Европейски парламент (представители: R. Passos и A. Auersperger Matić)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M.-M. Joséphidès, E. Karlsson, F. Naert и R. Szostak)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek и E. Ruffer), Кралство Дания (представители: U. Melgaard и L. Volck Madsen), Федерална република Германия (представители: T. Henze, N. Graf Vitzthum и B. Beutler), Република Гърция (представители: A. Samoni-Rantou и S. Chala), Френска република (представители: G. de Bergues, F. Fize, D. Colas и N. Rouam), Италианска република (представители: G. Palmieri, подпомагана от P. Gentili, avvocato dello Stato), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и J. Langer), Република Полша (представители: B. Majczyna и M. Szpunar), Португалска република (представители: L. Inez Fernandes и M.-L. Duarte), Република Финландия (представител: J. Heliskoski), Кралство Швеция (представител: A. Falk), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell и L. Christie, подпомагани от R. Palmer, barrister)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2011/708/ЕС на Съвета и на представителите на държавите — членки на Европейския съюз, заседаващи в рамките на Съвета, от 16 юни 2011 година за подписването от името на Съюза и временното прилагане на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, Исландия, от трета страна, и Кралство Норвегия, от четвърта страна, и за подписването, от името на Съюза, и временно прилагане на Допълнителното споразумение между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, Исландия, от друга страна, и Кралство Норвегия, от трета страна, за прилагане на Споразумението за въздушен транспорт между Съединените американски щати, от една страна, Европейския съюз и неговите държави членки, от друга страна, Исландия, от трета страна, и Кралство Норвегия, от четвърта страна.
 2)
 Правните последици на Решение 2011/708 се запазват до влизането в сила, в разумен срок, считано датата на постановяване на настоящото съдебно решение, на ново решение, взето от Съвета на Европейския съюз при спазване на член 218, параграфи 5 и 8 ДФЕС.
 3)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 4)
 Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Гърция, Френската република, Италианската република, Кралство Нидерландия, Република Полша, Португалската република, Република Финландия, Кралство Швеция и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, както и Европейският парламент понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 73, 10.3.2012 г.


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/9
 Решение на Съда (трети състав) от 1 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Helsingin käräjäoikeus, Финландия) — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj
 (Дело C-471/08) (1))
 (Социална политика - Директива 92/85/ЕИО - Закрила на безопасността и здравето по време на работа на бременните работнички и на работничките родилки или кърмачки - Член 5, параграф 2 и член 11, точка 1 - Работничка, назначена временно на друго работно място през време на бременността ѝ - Задължително назначаване поради риск за нейната или на детето ѝ безопасност или здраве - Възнаграждение, по-ниско от получаваното преди това назначаване средно възнаграждение - Предходно трудово възнаграждение, състоящо се от основна заплата и от различни премии - Изчисляване на заплатата, на която бременната работничка има право по време на нейното временно назначаване)
 2010/C 234/13
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Helsingin käräjäoikeus
 Страни в главното производство
 Ищец: Sanna Maria Parviainen
 Ответник: Finnair Oyj
 Предмет
 Преюдициално запитване — Helsingin käräjäoikeus — Тълкуване на член 11, параграф 1 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички и на работнички родилки или кърмачки (ОВ L 348, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 3, стр. 3) — Стюардеса, работила като ръководител кабинен състав, която поради бременността си е преместена на наземна работа, по-ниско платена в сравнение със заеманата преди преместването длъжност — Запазване на трудово възнаграждение, което съответства на трудовото възнаграждение, получавано преди преместването
 Диспозитив
 Член 11, точка 1 от Директива 92/85/ЕИО на Съвета от 19 октомври 1992 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето по време на работа на бременни работнички, работнички родилки или кърмачки (Десета специална директива по смисъла на член 16, параграф 1 от Директива 89/391/ЕИО) трябва да се тълкува в смисъл, че бременна работничка, която в съответствие с член 5, параграф 2 от тази директива 92/85 поради бременността си е била временно назначена на длъжност, на която изпълнява задължения, различни от изпълняваните преди това назначаване, няма право на средното възнаграждение, което е получавала преди това назначаване. Освен запазването на нейната основна заплата такава работничка има право по силата на посочения член 11, точка 1 на елементите от възнаграждението и на премиите, които са свързани с професионалния ѝ статут, като премиите, свързани с позицията ѝ на ръководител, с трудовия ѝ стаж и с професионалната ѝ квалификация. Ако член 11, точка 1 от Директива 92/85 допуска за изчисляване на възнаграждението, което трябва да бъде изплатено на такава работничка, да се използва метод, основан на средната стойност на премиите, свързани с условията на работа на целия летателен състав, попадащ в същата категория от гледна точка на заплащането през определен референтен период, трябва да се приеме, че невключването на тези елементи от възнаграждението или на тези премии противоречи на последната разпоредба.
 (1) ОВ C 19, 24.1.2009 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/34
 Решение на Общия съд от 24 март 2017 г. — Естония/Комисия
 (Дело T-117/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Земеделие - Обща организация на пазарите - Мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави членки - Размер на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените количества захар в излишък - Искане за изменение на окончателно решение на Комисията - Отхвърляне на искането - Необжалваем акт - Потвърждаващ акт - Липса на нови съществени обстоятелства - Недопустимост))
 (2017/C 144/44)
 Език на производството: естонски
 Страни
 Жалбоподател: Република Естония (представител: K. Kraavi-Käerdi)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално L. Naaber-Kivisoo и P. Ondrůšek, впоследствие P. Ondrůšek, подпомаган от M. Kärson, адвокат)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца/жалбоподателя: Република Латвия (представители: I. Kalniņš и D. Pelše)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяната на решението, съдържащо се, както се твърди, в писмото на Комисията от 22 декември 2014 г., с което последната отказва да измени своето Решение 2006/776/EО относно размера на сумите, които трябва да бъдат изплатени за неизтеглените от пазара количества захар в излишък (ОВ L 314, 2006 г., стр. 35)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Република Естония да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 3)
 Република Латвия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 171, 26.5.2017 г.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/40
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 април 2007 г. — Lebedef-Caponi/Комисия
 (Дело F-50/06) (1)
 (Длъжностни лица - Оценка - Доклад за служебното развитие - Оценка за 2004 г. - Общи разпоредби за прилагане на член 43 от Правилника - член 26 от Правилника)
 (2007/C 96/83)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Curall и H. Kraemer)
 Предмет
 Отмяна на Доклада за служебното развитие на ищцата за периода 1 юли 2001 г.-31 декември 2002 г.
 Диспозитив
 1)
 Докладът за служебното развитие на г-жа Lebedef-Caponi за периода 1 юли 2001 г.-31 декември 2002 г. се отменя.
 2)
 Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 154, 1.7.2006 г.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/65
 Жалба, подадена на 19 февруари 2010 г. — Riva Fire/Комисия
 (Дело T-83/10)
 2010/C 100/96
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Riva Fire SpA (Милано, Италия) (представители: M. Merola, avvocato, M. Pappalardo, avvocato, T. Ubaldi, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Главни искания:
 —
 да се отмени решението в неговата цялост в случай, че вследствие на разследването се установи, че не всички фактически и правни елементи, които обуславят посоченото решение, са били представени на колегиума от комисарите при приемането на посоченото решение,
 —
 при всички положения да се отмени член 1 от решението, доколкото с него се обявява, че жалбоподателят е участвал в продължаващо споразумение и/или в продължаваща съгласувана практика относно бетонова арматура под формата на пръти или на руло с предмет или резултат определянето на цени и ограничаването и/или контрола върху производството или продажбите на общия пазар,
 —
 вследствие на това да се отмени член 2 от решението на Комисията, доколкото с него на жалбоподателя се налага глоба в размер на 26,9 милиона евро.
 При условията на евентуалност:
 —
 да се извърши ново пресмятане и да се намали размера на наложената на жалбоподателя в член 2 от обжалваното решение глоба в размер на 26,9 милиона евро.
 При всички положения:
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията на Европейските общности C(2009) 7492 окончателен от 30 септември 2009 г. относно нарушение на член 65 от Договора за ЕОВС (COMP/37.956 — Бетонова арматура, повторно приемане), допълнено и изменено с Решение на Европейската комисия C(2009) 9912 окончателен от 8 декември 2009 година. В подкрепа на жалбата си дружеството изтъква осем правни основания за отмяна.
 С жалбоподателят твърди, че Комисията не е компетентна да установява нарушение на член 65, параграф 1 ЕОВС за фактите, попадащи в приложното поле на тази разпоредба, и след изтичането на срока на Договора за ВС, както и че не е компетентна да го санкционира въз основа на член 7, параграф 1 и член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), тъй като тези разпоредби се отнасят единствено да нарушения на членове 81 и 82 ЕО (понастоящем член 101 и член 102 ДФЕС).
 С жалбоподателят поддържа, че със спорното решение се нарушават член 10, параграфи 3 и 5 от Регламент (ЕИО) No 17/62 (2) и член 14, параграфи 1 и 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003, тъй като от решението не е видно дали Комисията надлежно се е допитала до консултативния комитет в съответствие с предвиденото от горепосочените членове, и дали този комитет е получил в пълна степен необходимата информация, за да извърши цялостна преценка по същество на нарушението, в което се обвиняват предприятията-адресати на решението.
 С жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила член 36, параграф 1 ЕОВС, тъй като отказвайки да оповести критериите, които е използвала, за да определи размера на глобите, които следва да се наложат, тя е ограничила възможността на адресатите на възраженията да представят коментарите си.
 С жалбоподателят твърди, че със


text:
спорното решение се нарушават членове 10 и 11 от Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията (3), изцяло изменен от Комисията, както и правото на защита на заинтересованите предприятия, тъй като вследствие на отмяната от страна на Общия съд на първоначалното решение на Комисията, последната приема отново обжалваното решение, без да изпраща на предприятията ново изложение на възраженията.
 С жалбоподателят твърди, че налице непълнота и противоречивост в мотивите, което опорочавало решението, доколкото от една страна Комисията ограничава референтния географски пазар до територията на Италианската република, а от друга — поддържа, че претендираният картел може да има влияние върху вътреобщностната търговия за целите на прилагане на lex mitior.
 С жалбоподателят твърди, че изложеният в решението анализ на Комисията е опорочен от грешки в преценката на фактите, които водят до погрешно прилагане на член 65 ЕОВС по отношение на различни аспекти на твърдяното нарушение и по-специално на страните в картела по отношение на определянето на базови цени на бетоновата арматура, на определянето на допълнение към цената във връзка с диаметъра, както и на ограничаването или контрола върху производството и/или продажбите.
 Със жалбоподателят поддържа, че обжалваното решение е погрешно и недостатъчно мотивирано (и поради непълнота в разследването), доколкото му се вменява нарушението .
 С жалбоподателят изтъква нарушение на член 23, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1/2003, на Известието на Комисията относно сътрудничеството от 1996 г. и на Насоките на Комисията относно глобите от 1998 година.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) ЕИО: Регламент No 17 на Съвета: Първи регламент за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (ОВ L 13, стр. 204; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 3).
 (3) Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/14
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesgerichtshof (Германия) на 6 март 2012 г. — Josef Probst/mr.nexnet GmbH
 (Дело C-119/12)
 2012/C 174/21
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Josef Probst
 Ответник: mr.nexnet GmbH
 Преюдициален въпрос
 Член 6, параграфи 2 и 5 от Директива 2002/58/ЕО (1) позволява ли доставчик на услуги да предостави данни за трафик на цесионер на вземане за извършени далекосъобщителни услуги, когато цесията, целяща събиране на сторнирани вземания, освен от общите задължения за зачитане на тайната на далекосъобщенията и за защита на данните в съответствие с действащите правни норми, се урежда и от следните договорни разпоредби:
 доставчикът на услуги и цесионерът се задължават да обработват и използват защитените данни само в рамките на съвместната им работа единствено за преследваната с договора цел и по посочения в договора начин;
 когато запознаването със защитените данни вече не е необходимо за постигане на споменатата цел, всички съществуващи в тази връзка защитени данни следва да бъдат безвъзвратно унищожени или върнати;
 всяка от договарящите се страни може да провери дали другата страна спазва установените в договора правила за сигурност и защита на данните;
 достъп до предоставените поверителни документи и информация следва да имат единствено служителите, които се нуждаят от тях за изпълнението на договора;
 договарящите се страни трябва да наложат на служителите си задължение за поверителност като предвиденото в договора;
 по искане на някоя от страните или най-късно към момента на прекратяване на съвместната им работа цялата съществуваща в тази връзка поверителна информация следва да бъде безвъзвратно унищожена или върната на другата страна?
 (1) Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации, ОВ L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63).


text:
 20.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 53/18
 Решение на Съда (трети състав) от 21 декември 2016 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
 (Дело C-618/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Съдебна компетентност - Деликтна или квазиделиктна отговорност - Мрежа за селективна дистрибуция - Препродажба в Интернет извън дадена мрежа - Иск за спиране на неправомерно поведение - Привръзка))
 (2017/C 053/21)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Concurrence SARL
 Ответници: Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
 Диспозитив
 Член 5, точка 3 от Регламент No (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува — с цел възлагането на предоставената с тази разпоредба съдебна компетентност за разглеждане на иск за отговорност за нарушение на забраната за продажба извън дадена мрежа за селективна дистрибуция, извършено с предлагането на стоки, които са предмет на посочената мрежа, на функциониращи в различни държави членки интернет сайтове — в смисъл, че за мястото, където е настъпила вредата, трябва да се счита територията на държавата членка, която защитава посочената забрана за продажба посредством въпросния иск, на която територия ищецът твърди, че е претърпял намаление на продажбите си.
 (1) ОВ C 38, 1.2.2016 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/20
 Определение на Съда (седми състав) от 29 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Angelo Grisoli/Regione Lombardia
 (Дело C-315/08) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Член 49 ДФЕС - Свобода на установяване - Обществено здраве - Аптеки - Близост - Снабдяване на населението с лекарствени продукти - Разрешение за стопанисване - Териториално разпределение на аптеките - Минимално разстояние между аптеките)
 (2012/C 25/34)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Angelo Grisoli
 Ответник: Regione Lombardia
 В присъствието на: Comune di Roccafranca
 Предмет
 Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на членове 152 и 153 ЕО — Откриване на нови аптеки — Национално законодателство, което създава ограничения в зависимост от броя жители и определя условията за разрешението да се открие нова аптека
 Диспозитив
 Член 49 ДФЕС допуска национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която налага ограничения върху установяването на аптеки, като предвижда, че:
 —
 в общините с население под 4 000 жители може да се създава само една аптека и
 —
 в общините с население над 4 000 жители създаването на нова аптека е подчинено на условия като надвишаване с най-малко 50 % на изисквания за една аптека брой жители и спазването на минимално разстояние от вече съществуващите аптеки,
 при условие че такава правна уредба позволява — в отклонение от основните правила — създаването на достатъчен брой аптеки, които да осигурят подходящо фармацевтично обслужване в зони с особени демографски или географски характеристики, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 16.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/33
 Жалба, подадена на 4 април 2011 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-35/11)
 2011/C 211/67
 Език на производството: словашки
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: J. Rybánsky, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на ответника да предостави на жалбоподателя само половината от надбавката за настаняване, на която той нормално има право.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Европейския парламент (Отдел „Индивидуални права“) от 28 май 2010 г. за предоставяне на надбавка за настаняване на жалбоподателя в частта, с която се определя надбавка за настаняване в размер на основната заплата само за един месец вместо надбавка за настаняване, равна на основната заплата за два месеца,
 —
 да се отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 6 януари 2011 г., с което се отхвърля жалбата на жалбоподателя, подадена на основание член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз,
 —
 да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


text:
 15.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/70
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 24 април 2008 г. — Longindis/Cedefop
 (Дело F-74/06) (1)
 (Публична служба - Срочно наети служители - Възстановяване на служба - Комисия по жалбите - Състав и вътрешен правилник - Нелоялно поведение - Уволнение - Мотивиране - Явна грешка при преценката - Злоупотреба с правомощия)
 (2008/C 209/127)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Pavlos Longindis (Panorama, Гърция) [представители: N. Korogiannakis и N. Keramidas, avocats]
 Ответник: Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop), [представители:: M. Fuchs, подкрепян от P. Anestis, avocat]
 Предмет
 От една страна, отмяна на решението на ръководството на Европейския център за развитие на професионалното обучение (Cedefop), с което се прекратява безсрочния договор на жалбоподателя както и отмяна на поредица от решения относно Комисията по жалбите на Cedefop, и, от друга страна, искане за присъждане на обезщетение за вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като частично недопустима и като частично неоснователна.
 2)
 Всяко страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 237, 30.9.2006 г., стр. 15.


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/21
 Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 2 юни 2016 г. — Jósef Lingurár/Miniszterelnökséget vezető miniszter
 (Дело C-315/16)
 (2016/C 296/28)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Jósef Lingurár
 Ответник: Miniszterelnökséget vezető miniszter (кабинет на министър-председателя)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 42, параграф 1 във връзка с член 46 от Регламент (ЕО) No 1698/2005 (1) на Съвета (наричан по-нататък „Регламентът“) да се тълкува в смисъл, че не изключва напълно частноправните субекти от получаването на помощи, предназначени за устойчивото използване на горските площи, когато поземленият имот е отчасти държавна собственост?
 2)
 Ако помощта не е напълно изключена, следва ли член 46 от Регламента да се тълкува в смисъл, че по отношение на въпросния поземлен имот, който е отчасти държавна собственост, на горски стопанин или собственик, който е частноправен субект, се полага помощ, съответстваща на дела му от правото на собственост?
 (1) Регламент (EО) No 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (ОВ L 277, стр. 1 и поправка в ОВ L 206, 2012 г., стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 66, стр. 101).


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/29
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 5 декември 2012 г. — Z/Съд
 (Дела F-88/09 и F-48/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Преназначаване - Интерес на службата - Правило за съответствие между степента и длъжността - Право на защита - Психически тормоз - Член 12 от Правилника - Задължение за полагане на грижа - Принцип на добра администрация - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Писмено предупреждение - Право на защита и принцип на състезателност)
 2013/C 38/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Z (Люксембург, Люксембург) (представители: първоначално адв. L. Levi и адв. M. Vandenbussche, впоследствие адв. F. Rollinger)
 Ответник: Съд на Европейския съюз (представител: A. V. Placco)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението за преместване на жалбоподателя в интерес на службата в друга дирекция, както и за осъждане на ответника да заплати обезщетение за неимуществени вреди
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите по съединени дела F-88/09 и F-48/10.
 2.
 По дело F-88/09 Z понася три четвърти от направените от него съдебни разноски, а по дело F-48/10 Z понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на Съда на Европейския съюз.
 3.
 По дело F-88/09 Съдът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и една четвърт от тези на Z.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г., стр. 80.


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/13
 Преюдициално запитване, отправено от Naczelny Sąd Administracyjny (Република Полша) на 1 април 2011 г. — Bawaria Motors Sp. z o.o. и Minister Finansów
 (Дело C-160/11)
 2011/C 204/25
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Bawaria Motors Sp. z o.o., Minister Finansów
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли разпоредбите на член 313, параграф 1 и член 314 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) във връзка с членове 136 и 315 от нея да се тълкуват в смисъл, че допускат данъчнозадължените дилъри да прилагат специалния режим за облагане на маржа на цената при доставката на стоки втора употреба включително когато препродават леки автомобили и други моторни превозни средства, които са закупили при условията на освобождаването, предвидено във вътрешното полско право с член 13, параграф 1, точка 5 от Наредбата на министъра на финансите от 28 ноември 2008 г. за прилагането на някои разпоредби от Закона за данъка върху стоките и услугите (Dz. U. No 212, позиция 1336, измененa) за доставката на леки автомобили и други моторни превозни средства, извършвана от данъчнозадължени лица, които при придобиването им са имали право само на частично приспадане на ДДС на основание член 86, параграф 3 от Закона от 11 март 2004 г. за данъка върху стоките и услугите (Dz. U. No 54, позиция 535, изменен), ако тези автомобили и превозни средства са стоки втора употреба по смисъла на член 43, параграф 2 от Закона за данъка върху стоките и услугите и на член 311, параграф 1, точка 1 от Директива 2006/112?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/16
 Преюдициално запитване, направено от Bundesfinanzhofs (Германия) на 13 юни 2007 г. — Ze Fu Fleischhandel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-280/07)
 (2007/C 211/30)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищец: Ze Fu Fleischhandel GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли уреденият в член 3, параграф 1, алинея 1, изречение 1 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (1) давностен срок да се прилага и когато нередност е извършена или прекратена преди влизането в сила на Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95?
 2)
 Прилага ли се давностният срок, определен в тази разпоредба, като цяло и за административни мерки като събирането на възстановявания при износ, предвидено в резултат на нередности?
 Ако отговорите на тези въпроси са положителни:
 3)
 Може ли по-дълъг срок съгласно член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 да бъде приложен от държава-членка, дори ако такъв по-дълъг срок вече е бил предвиден в законодателството на държавата-членка преди приемането на посочения регламент? Може ли такъв по-дълъг срок да бъде приложен, дори ако той не е бил предвиден в специална разпоредба за събиране на възстановявания при износ или за административни мерки като цяло, но произтича от обща разпоредба в съответната държава-членка, обхващаща всички случаи на давност, които не предмет на специална уредба (субсидиарна разпоредба)?
 (1) ОВ L 312, стр. 1.


text:
 27.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 123/26
 Жалба, подадена на 14 март 2013 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-149/13)
 2013/C 123/46
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: S. Centeno Huerta)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обявлението за конкурс на общо основание EPSO/AST/126/12-асистенти (AST 3), сектор „Изследователска дейност“, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са изтъкнатите по дело T-148/13, Испания/Комисия.


text:
 16.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 14/54
 Жалба, подадена на 14 ноември 2016 г. — Jean Patou Worldwide/EUIPO — Emboga (HISPANITAS JOY IS A CHOICE)
 (Дело T-808/16)
 (2017/C 014/64)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jean Patou Worldwide Ltd (Watford, Обединено кралство) (представител: S. Baran, Barrister)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Emboga, SA (Petrel, Испания)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „HISPANITAS JOY IS A CHOICE“ — заявка за регистрация No 12 789 971
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 23 юни 2016 г. по преписка R 235/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят съдебните разноски, в това число разноските на жалбоподателя пред EUIPO.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/22
 Определение на Общия съд от 9 септември 2013 г. — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Комисия
 (Дело T-429/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, позволяваща данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Липса на качество на действителен бенефициер по схемата за помощи - Липса на задължение за връщане - Недопустимост)
 2013/C 336/44
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Билбао, Испания) (представители: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller и J. Domínguez Pérez, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2011 г. относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведено в действие от Испания (ОВ L 135, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/33
 Иск, предявен на 29 май 2007 г. — Borco-Marken-Import Matthiesen/СХВП — Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)
 (Дело T-182/07)
 (2007/C 170/64)
 Език на иска: английски
 Страни
 Ищец: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия) (представител: M. Wolter, laywer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Tequilas del Señor S A de CV (Guadalajara, Мексико)
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени решението на Първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 7 март 2007 г. по дело R 1285/2005-1;
 —
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) да се осъди да заплати разноските, направени от ищеца.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Tequilas del Señor SA de CV
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка на Общността „TEQUILA GOLD Sombrero Negro“ за стоки от клас 33 — заявка No 2 722 122
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG
 Марка или знак, на който е направено позоваване: фигуративните национални марки, съдържащи словните елементи „SIERRA“ и „CACTUS JACK SHOOTER“, както и фигуративната национална марка, изобразяваща „червено сомбреро“ за стоки от клас 33
 Решение на отдела по споровете: отхвърляне на възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/3
 Преюдициално запитване, отправено от Niedersächsisches Finanzgericht (Германия) на 19 ноември 2009 г. — Ulrich Schröder/Finanzamt Hameln
 (Дело C-450/09)
 2010/C 37/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ulrich Schröder
 Ответник: Finanzamt Hameln
 Преюдициални въпроси
 Съгласно член 234, параграф 3 ЕО се поставя следният преюдициален въпрос:
 Противоречи ли на член 56 ЕО, респ. на член 12 ЕО положение, при което ограничено данъчно задължено на територията на страната лице не може от получените си от недвижими имоти доходи да приспадне като особени разходи изплатените ренти, докато неограничено данъчно задължено лице може да извърши подобно приспадане?


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/23
 Определение на Общия съд от 12 декември 2012 г. — Sacaim и др./Комисия
 (Дело T-261/00) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Намаления на социалноосигурителни вноски в полза на предприятия, установени на територията на Венеция и Киоджа - Решение, с което схемата за помощ се обявява за несъвместима с общия пазар и се разпорежда възстановяване на изплатените помощи - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 2013/C 38/40
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Sacaim SpA (Венеция, Италия); Alfier Costruzioni Srl (Венеция); Azin Asfalti Srl (Венеция); Barbato Srl (Венеция); Camata Costruzioni Sas (Венеция); Dal Carlo Mario & C. Srl (Венеция); Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM) (Маргера, Италия); Rossi Renzo Costruzioni Srl (Marcon, Италия); Vettore Costruzioni Srl (Венеция); ACEA — Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia (Венеция); и Comitato «Venezia vuole vivere» (Маргера) (представители: A. Vianello, M. Merola, A. Sodano и M. Pappalardo, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, подпомаган от A. Dal Ferro, avocat)
 Страна, встъпила в подкрепа на жалбоподателите: Италианска република (представители: първоначално U. Leanza, впоследствие I. Braguglia, впоследствие R. Adam и накрая I. Bruni, подпомагани от G. Aiello и P. Gentili, avvocati dello Stato)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2000/394/ЕО на Комисията от 25 ноември 1999 година относно мерките за помощи в полза на предприятията, установени на територията на Венеция и Киоджа, предвидени в Закон No 30/1997 и в Закон No 206/1995 за намаляване на социалноосигурителните вноски (ОВ L 150, 2000 г., стр. 50).
 Диспозитив
 1.
 Произнася се по посоченото от Европейската комисия възражение за недопустимост с решението по същество.
 2.
 Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна.
 3.
 Sacaim SpA, Alfier Costruzioni Srl, Azin Asfalti Srl, Barbato Srl, Camata Costruzioni Sas, Dal Carlo Mario & C. Srl, Impresa Costruzioni Civili e Montaggi Srl (ICCEM), Rossi Renzo Costruzioni Srl, Vettore Costruzioni Srl, ACEA — Associazione dei Costruttori Edili ed Affini di Venezia e Provincia, и Comitato «Venezia vuole vivere» понасят наред с направените от тях съдебни разноски и тези на Комисията.
 4.
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 355, 9.12.2000 г.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/7
 Решение на Съда (десети състав) от 6 април 2017 г. (преюдициално запитване от Arbetsdomstolen — Швеция) — Unionen/Almega Tjänsteförbunden, ISS Facility Services AB
 (Дело C-336/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2001/23/ЕО - Член 3 - Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия - Колективни трудови договори, приложими към приобретателя и прехвърлителя - Допълнителен срок на предизвестие, предоставен на уволнените работници - Отчитане на прослуженото при прехвърлителя време))
 (2017/C 168/07)
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Arbetsdomstolen
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Unionen
 Ответник: Almega Tjänsteförbunden,
 ISS Facility Services AB
 Диспозитив
 Член 3 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство при уволнението на работник или служител повече от една година след прехвърлянето на предприятието приобретателят трябва да включва в изчисляването на прослуженото време на този работник или служител, което е от значение за определяне на предизвестието, на което последният има право, прослуженото време на посочения работник или служител при прехвърлителя.
 (1) ОВ C 311, 21.9.2015 г.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/38
 Определение на Първоинстанционния съд от 20 декември 2007 г. — Dascalu/Комисия
 (Дело T-430/03) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Междинно решение - Липса на основание за постановяване на решение по същество)
 (2008/C 64/61)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Iosif Dascalu (Kraainem, Belgique) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално C. Berardis-Kayser и L. Lozano Palacios, впоследствие C. Berardis-Kayser и H. Krämer)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на решенията на Комисията от 23 декември 2002 г. и от 14 април 2003 г., с които се променя класирането на жалбоподателя в степен, доколкото те определят класирането му в стъпка към датата на назначаване на степен А6, първа стъпка, доколкото решенията определят 5 октомври 1995 г. като дата на настъпване на финансовите им последици и доколкото не възстановяват степента на жалбоподателя, и субсидиарно искане за отмяна на решенията, с които се отхвърлят жалбите на жалбоподателя, и от друга страна, искане за обезщетение на вредата, за която се твърди, че е настъпила като последица от тези решения.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за постановяване на решение по настоящата жалба е отпаднало.
 2)
 Комисията следва да понесе всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 47, 21.2.2004 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/33
 Определение на председателя на Общия съд от 8 януари 2010 г. — Escola Superior Agrária de Coimbra/Комисия
 (Дело T-446/09 R)
 (Обезпечително производство - Програма Life - Възстановяване на част от платените суми - Нареждане за събиране на вземане - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
 2010/C 51/64
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Escola Superior Agrária de Coimbra (Coimbra, Португалия) (представител: J. Pais do Amaral, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Braga da Cruz и J.-B. Laignelot)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решенията, които се съдържали съответно в писмо Г(2009) 224268 на Комисията от 9 септември 2009 г. с предмет нареждане за събиране на вземане и в дебитно известие No 3230909105 на Комисията от 11 септември 2009 г. на стойност 327 500,35 EUR.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2.
 Председателят на Общия съд не се произнася по съдебните разноски.


text:
 22.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 52/22
 Определение на Съда (десети състав) от 5 декември 2013 г. — Luigi Marcuccio/Европейска комисия
 (Дело C-534/12 P) (1)
 (Обжалване - Молба за преразглеждане - Определение на Общия съд на Европейския съюз, с което молбата е обявена за недопустима - Място на работа - Преместване на мястото на работа на делегацията от Луанда (Ангола) в Брюксел (Белгия) - Решение да се опаковат и пренесат личните вещи на жалбоподателя в негово отсъствие - Последици от последващо решение на Общия съд)
 2014/C 52/38
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Gattinara)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Общия съд (трети състав) от 11 септември 2012 г. по дело Marcuccio/Комисия (T-241/03 REV), с което Общият съд отхвърля искане за преразглеждане на Определение но Общия съд от 17 май 2006 г. по дело Marcuccio/Комисия (T-241/03) — Нарушение на член 64, параграф 4, първа алинея и член 127, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд — Нарушение на член 44, параграфи 1 и 2 от Статута на Съда — Нарушение на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Luigi Marcuccio да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 71, 9.3.2013 г.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/26
 Решение на Общия съд от 10 декември 2014 г. — ONP и др./Комисия
 (Дело T-90/11) (1)
 ((Конкуренция - Картели - Френски пазар на медико-биологичните анализи - Решение, с което се установява нарушение на член 101 ДФЕС - Сдружение на предприятия - Професионално сдружение - Предмет на проверката и на разследването - Условия за прилагане на член 101 ДФЕС - Нарушение с оглед на целта - Минимална цена и пречки за развитието на групи от лаборатории - Едно-единствено и продължено нарушение - Доказване - Фактически грешки в преценката и грешки при прилагане на правото - Размер на глобата - Точка 37 от Насоките относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г. - Пълен съдебен контрол))
 (2015/C 034/30)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Ordre national des pharmaciens (ONP) (Париж, Франция), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Париж) и Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Париж) (представители: O. Saumon, L. Defalque, T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, C. Giolito, B. Mongin и N. von Lingen)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Labco (Париж, Франция) (представители: N. Korogiannakis, M. Coppet и B. Dederichs, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C (2010) 8952 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 година относно производство по член 101 [ДФЕС] (преписка 39510 — Labco/ONP), а при условията на евентуалност — искане за намаляване на размера на глобата
 Диспозитив
 1)
 Размерът на глобата, наложена поотделно и солидарно на Ordre national des pharmaciens (ONP), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) и Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) в член 3 от Решение C (2010) 8952 окончателен на Комисията от 8 декември 2010 година относно производство по член 101 [ДФЕС] (преписка 39510 — Labco/ONP), се определя на 4,75 милиона евро.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски и една десета от съдебните разноски, направени от ONP, CNOP и CCG.
 4)
 ONP, CNOP и CCG понасят девет десети от направените от тях съдебни разноски.
 5)
 Labco понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 173, 11.6.2011 г.


text:
 31.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/47
 Определение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 18 юни 2013 г. — Biwer и др./Комисия
 (Дело F-115/10) (1)
 (Публична служба - Възнаграждение - Семейни надбавки - Надбавка за образование - Условия за предоставяне - Приспадане на подобна надбавка, получавана от други източници - Явно неоснователна жалба)
 2013/C 252/82
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Jacques Biwer и др. (Bascharage, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и D. Martin)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението, с което Комисията приема, че някои финансови помощи на държава членка за студентите, следващи висше образование, са подобни на семейните надбавки и следва да се приспадат от надбавките за образование, предоставяни на длъжностните лица, родители на тези студенти
 Диспозитив
 1.
 Жалбата на г-н Biwer и пет други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, се отхвърля като явно лишена от каквото и да било правно основание.
 2.
 Г-н Biwer и петимата други жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г., стр. 66


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/34
 Решение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Alro/Комисия
 (Дело T-517/12) (1)
 ((Държавни помощи - Електроенергия - Преференциални цени - Решение за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС - Жалба за отмяна - Акт, неподлежащ на обжалване - Мярка за помощ, която е изпълнена изцяло, една част към датата на решението и останалата част към датата на подаване на жалбата - Недопустимост))
 2014/C 421/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Alro SA (Слатина, Румъния) (представители: C. Quigley, QC, O. Bretz, solicitor, и S. Verschuur, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Главно искане за отмяна на Решение C (2012) 2517 окончателен на Комисията от 25 април 2012 г. за започване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 ДФЕС, относно държавна помощ SA 33624 (2012/C) (ex 2011/NN) — Румъния — Преференциални цени за електрическа енергия в полза на Alro Slatina SA, и при условията на евентуалност — искане за отмяна на Решение C (2012) 2517 окончателен, доколкото то се прилага за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2009 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Alro SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 32, 2.2.2013 г.


text:
 10.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 233/8
 Решение на Общия съд от 3 юли 2013 г. — GRE/СХВП — Villiger Söhne (LIBERTE american blend sur fond rouge)
 (Дело T-206/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LIBERTE american blend“ - По-ранна словна марка на Общността „La LIBERTAD“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 233/13
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH (Клостър Ленин, Германия) (представители: I. Memmler и S. Schulz, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Villiger Söhne GmbH (Валдшут-Тинген, Германия) (представители: B. Pikolin и H. McKenzie, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 1 март 2012 г. (преписка R 411/2011-1) относно производство по възражение между Villiger Söhne GmbH и GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда GRE Grand River Enterprises Deutschland GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 14.7.2012 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/24
 Определение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — Gooré/Съвет
 (Дело T-285/11) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, взети с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар - Изключване от списъка на съответните лица - Жалба за отмяна - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество - Иск за обезщетение - Иск, явно лишен от всякакво правно основание)
 2012/C 49/44
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Charles Kader Gooré (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представител: F. Meynot, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, G. Étienne и M. Chavrier)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на Регламент (ЕС) No 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 93, стр. 10), в частта, в която се отнася до жалбоподателя, и от друга страна, обезщетение за претърпени вреди
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по същество относно искането за отмяна на Регламент (ЕС) No 330/2011 на Съвета от 6 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар.
 2.
 Отхвърля искането за обезщетение.
 3.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 4.
 Липсва основание за произнасяне по искането на Европейската комисия да встъпи по делото.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/48
 Жалба, подадена на 6 октомври 2008 г. — CDC Hydrogene Peroxide/Комисия
 (Дело T-437/08)
 (2008/C 313/87)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (представител: Rechtsanwältin R. Wirtz)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Решение SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 на Комисията от 8 август 2008 г. да се отмени на основание член 231, параграф 1 ЕО.
 —
 на основание на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят, който събира вземанията за обезщетение за вреди на пострадалите от европейския картел на водороден пероксид предприятия, обжалва Решение No SG.E3/MM/psi D(2008) 6658 на Комисията от 8 август 2008 г., с което се отхвърля заявлението му, основано на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1), за пълен достъп до съдържанието на материалите, приложени в производството по преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че е нарушен член 4, параграф 2, първо и трето тире от Регламент No 1049/2001, тъй като съдържащите се в тези разпоредби изключения били тълкувани, респ. прилагани по неправилен начин.
 Във връзка с това жалбоподателят излага четири правни основания.
 Първо, решението противоречало на принципа за ограничително тълкуване и прилагане на разпоредбата, предвиждаща изключение. Според жалбоподателя Комисията не е доказала наличието на заплаха за защитените интереси, която е конкретно предвидима, а не чисто хипотетична.
 Второ, обжалваното решение било несъвместимо с принципите на правото за ефективно обезщетение за вреди поради нарушение на правото на конкуренция на ЕО, тъй като според жалбоподателя интересът на увредените лица да разполагат с данни за нарушението е по-висш от интереса на предприятия да не се разгласяват публично данни за нарушението, за което ги упреква Комисията, както и за обхвата на сътрудничеството им с Комисията в рамките на уредбата за намаляването или освобождаването от отговорност на лицата, готови да свидетелстват.
 Трето, според жалбоподателя обжалваното решение не е обосновано от необходимостта от защита на търговските интереси въз основа на изключението по член 4, параграф 2, първо тире от Регламент No 1049/2001.
 Четвърто, според жалбоподателя обжалваното решение не е обосновано от необходимостта от защита на целите на дейностите по инспектиране, разследване и одит въз основа на изключението по член 4, параграф 2, трето тире от Регламент No 1049/2001.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/24
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 27 декември 2007 г. — Minister voor Wonen, Wijken en Integratie/Woningstichting Sint Servatius
 (Дело C-567/07)
 (2008/C 64/36)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Ищец: Minister voor Wonen, Wijken en Integratie
 Друга страна в производството: Woningstichting Sint Servatius
 Преюдициални въпроси
 1.
 Налице ли е ограничаване на свободното движение на капитали по смисъла на член 56 ЕО, когато без предварителното съгласие на министъра не може да се извършват трансгранични дейности от страна на предприятие, което по закон е одобрено да извършва дейност по опазването на интересите в областта на социалното жилищно настаняване в Нидерландия, може да ползва държавни средства за това, по закон може да осъществява дейност изключително във връзка с тези интереси и по правило осъществява дейност на територията на Нидерландия („одобрена организация“)?
 2.а.
 Може ли интересите на държава-членка в областта на социалното жилищно настаняване да се разглеждат като интереси, свързани с обществения ред по смисъла на член 58 ЕО?
 2.б.
 Може ли интересите на държава-членка в областта на социалното жилищно настаняване да се разглеждат като признато в съдебната практика на Съда на Европейските общности императивно съображение от обществен интерес?
 2.в.
 Може ли по-специално интересите за ефективност и възможност за финансиране на системата на социалното жилищно настаняване в държава-членка да се разглеждат като интерес, свързан с обществения ред по смисъла на член 58 ЕО, или като признато в съдебната практика на Съда на Европейските общности императивно съображение от обществен интерес?
 3.а.
 Ако се приеме, че изискването за предварително съгласие по отношение на одобрена организация по смисъла на въпрос 1 представлява ограничение, обосновано с оглед на посоченото във въпроси 2а, 2б и 2в, необходимо и пропорционално ли е това изискване?
 3.б.
 Разполага ли държава-членка, която се позовава на посочената обосновка, с широко право на преценка при определяне на обхвата на обществения интерес и на начина, по който той се опазва? От значение ли е при това, че в областта на социалното жилищно настаняване Общността не разполага с никаква или почти никаква компетентост?
 4.а.
 Може с оглед обосноваването на ограничение на свободното движение на капитали държава-членка да се позове наред или във връзка с посочените в член 58 ЕО или признатите в съдебната практика на Съда на Европейските общности императивни съображения от обществен интерес и на член 86, параграф 2 от Договора, когато на съответното предприятие са предоставени особени права и му е възложено предоставянето на услуги от общ икономически интерес?
 4.б.
 Съвпада ли съдържанието на общия интерес по смисъла на член 58 ЕО, на признатите в съдебната практика на Съда на Европейските общности императивни съображения от обществен интерес със съдържанието на общия икономически интерес по смисъла на член 86, параграф 2 ЕО?
 4.в.
 Има ли допълнително значение позоваването на член 86, параграф 2 ЕО от страна на съответната държава-членка с довода, че съответните предприятия, на които са предоставени особени права, извършват дейност от общ икономически интерес, спрямо позоваването на общия интерес по смисъла на член 58


text:
ЕО и на признатите в съдебната практика на Съда на Европейските общности императивни съображения от обществен интерес?
 5.а.
 Могат ли предприятия като одобрените организации по смисъла на първия въпрос, които от една страна са задължени да използват всичките си средства с оглед на интересите в областта на социалното жилищно настаняване, от друга страна обаче извършват икономическа дейност в тази област, да се разглеждат по отношение на една или всички свои задачи като предприятия, на които е възложено предоставянето на услуги от общ икономически интерес по смисъла на член 86, параграф 2 ЕО?
 5.б.
 За да се отговори положително на въпрос 5.а. необходимо ли е съответните предприятия да водят отделно счетоводство, въз основа на което може недвусмислено да се установи кои разходи и кои приходи са свързани с техните социални дейности от една страна и с техните икономически дейности от друга страна и необходимо ли е и това задължение да е уредено в разпоредба от вътрешното право?
 6.а.
 Когато одобрена организация по смисъла на първия въпрос следва да се разглежда по отношение на част от своята дейност като предприятие, на което е възложено предоставянето на услуги от общ икономически интерес по смисъла на член 86, параграф 2 ЕО, може ли възлагането на предоставянето на подобни услуги да обоснове налагането на ограничение на свободното движение на капитали по смисъла на член 56 от Договора по отношение одобрената организация?
 6.б.
 Разполага ли държава-членка, която се позовава на посочената обосновка, с широко право на преценка при определяне на обхвата на обществения интерес и на начина, по който той се опазва? От значение ли е при това, че Общността не разполага с никаква или с почти никаква компетентност в областта на социалното жилищно настаняване?
 7.а.
 Може ли обстоятелството, че държава-членка предоставя на определени предприятия по смисъла на член 86, параграф 2 ЕО финансови средства, да доведе до необходимост да се ограничи териториалният обхват на тяхната дейност, за да се избегне по този начин възможността тези средства да представляват недопустима държавна помощ и посредством използването на тези средства в друга държава-членка посочените предприятия да се конкурират с предприятия в другата държава-членка при несъвместими с пазара условия?
 7.б.
 Може ли държава-членка, в настоящия случай Нидерландия, да наложи по отношение на одобрени организации по смисъла на първия въпрос, които възнамеряват да упражняват в друга държава-членка дейност от социален и икономически характер в областта на социалното жилищно настаняване, изискването за предварително разрешение, когато в първата държава-членка все още не е налице законово определено задължение да се прави разлика между двата вида дейности? В този случай представлява ли изискването за предварително разрешение необходимо и пропорционално средство с оглед на спазването на членове 87 и 88 от Договора за ЕО?


text:
 12.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/16
 Решение на Общия съд от 28 септември 2011 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-352/05) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, изключени от общностно финансиране - Специфични мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти - Плодове и зеленчуци - Суров тютюн - Овче и козе месо - Неспазване на сроковете за плащане - Пропорционалност - Увеличение на фиксирания процент на корекция при повторно неизпълнение)
 2011/C 331/27
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: първоначално G. Kanellopoulos и S. Charitaki, впоследствие I. Chalkias и S. Papaïoannou)
 Ответник: Европейска комисия (представители: H. Tserepa-Lacombe и L. Visaggio, подпомагани от N. Korogiannakis, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2005/579/ЕО на Комисията от 20 юли 2005 година за изключване от общностно финансиране на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), Секция „Гарантиране“ (ОВ L 199, стр. 84) в частта, в която от финансиране са изключени някои разходи, направени от Република Гърция с оглед на специфичните мерки за малките острови в Егейско море относно някои селскостопански продукти и в секторите на плодовете и зеленчуците, суровия тютюн, овчето и козето месо.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 296, 26.11.2005 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/49
 Определение на председателя на Общия съд от 13 юли 2011 г. — SIR/Съвет
 (Дело T-142/11 R)
 (Обезпечително производство - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети с оглед на ситуацията в Кот д’Ивоар - Замразяване на средствата - Молба за спиране на изпълнението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество по главното производство - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 269/109
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Абиджан, Кот д’Ивоар) (представител: M. Ceccaldi, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen и A. Vitro)
 Предмет
 Молба за допускане на обезпечение с цел в съответствие с член 278 ДФЕС да бъде спряно изпълнението, от една страна, на Решение 2011/18/ОВППС на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Решение 2010/656/ОВППС на Съвета за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 36), и от друга страна, на Регламент (ЕC) No 25/2011 на Съвета от 14 януари 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 560/2005 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (ОВ L 11, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/38
 Жалба, подадена на 23 април 2013 г. — Hartmann/Комисия
 (Дело T-233/13)
 2013/C 171/73
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Paul Hartmann SA (Châtenois, Франция) (представители: J.-M. Leprêtre и N. Chahid-Nouraï, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263 ДФЕС да отмени с незабавно действие Директива 2013/2/ЕС на Комисията от 7 февруари 2013 година за изменение на приложение I към Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно опаковките и отпадъците от опаковки в частта, в която в списъка на примерите за опаковки се добавят рулата с изключение на тези с промишлено предназначение;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят излага шест правни основания, които в основната си част са идентични или подобни на изложените такива по дело T-202/13, Group’Hygiène/Комисия.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/44
 Жалба, подадена на 20 февруари 2017 г. — Spiegel-Verlag Rudolf Augstein и Sauga/ЕЦБ
 (Дело T-116/17)
 (2017/C 121/64)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Spiegel-Verlag Rudolf Augstein GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия) и Michael Sauga (Берлин, Германия) (представители: A. Koreng и T. Feldmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени съобщеното с писмо от 15 декември 2016 г. решение на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка, с което е отхвърлено искането на жалбоподателя за достъп до два документа на Европейската централна банка „The impact on government deficit and debt from off-market swaps. The Greek case“ (SEC/GovC/X/10/88a) и „The Titlos transaction and possible existence of similar transactions impacting on the euro area government debt or deficit levels“ (SEC/GovC/X/10/88b),
 —
 да осъди Европейската централна банка да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: неправилно прилагане на член 4, параграф 1, буква а), второ тире на Решение ЕЦБ/2004/3 (1)
 Жалбоподателят твърди, че ЕЦБ не е доказала в достатъчна степен конкретно, че чрез оповестяването на въпросните документи ще се засегне обществения интерес по отношение на финансовата, паричната или икономическата политика на Съюза или на държава членка.
 Шест години след издаването на документа и след основното изменение на рамковите условия твърдяната от ЕЦБ опасност за увреждане на обществения интерес в действителност вече не буди безпокойство.
 2.
 Второ основание: неправилно прилагане на член 4, параграф 3, първа алинея на Решение ЕЦБ/2004/3
 —
 Жалбоподателят твърди, че въпросните документи не са послужили за подготовка на конкретни решения, а само за общо формиране на мнение и за информация в ЕЦБ.
 —
 Освен това не би могло да се приеме, че служителите на ЕЦБ са заплашени от публикуването на документите.
 —
 На следващо място по отношение на разглежданите документи съгласно действащото законодателство няма опасност от неправомерно вмешателство на трета страна в разискванията на ЕЦБ.
 —
 ЕЦБ също така не отчита и не преценява в достатъчна степен обществения интерес от достъп до информация.
 —
 На последно място ЕЦБ не следва да преценява, с какво ще се обогати обществения дебат, а пресата следва да посочи какво следва от признатите ѝ от Европейския съд по правата на човека „надзорни функции“.
 (1) 2004/258/ЕО: Решение на Европейската централна банка от 4 март 2004 година относно публичния достъп до документите на Европейската централна банка (ЕЦБ/2004/3) (ОВ L 80, 2004 г., стр. 42; Специално издание на български език, 2007 г., глава 10, том 5, стр. 229).


text:
 25.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 318/14
 Жалба, подадена на 10 юли 2017 г. — Fruit of the Loom/EUIPO — Takko (FRUIT)
 (Дело T-424/17)
 (2017/C 318/19)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fruit of the Loom, Inc. (Боулинг Грийн, Кентъки, Съединени щати) (представители: S. Malynicz, QC и V. Marsland, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Takko Holding GmbH (Телгте, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „FRUIT“ — марка на Европейския съюз No 5 077 508
 Производство пред EUIPO: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 25 април 2017 г. по преписка R 2119/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO и другата страна в производството да заплатят направените от тях съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 15, параграф 1 от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 65, параграф 6 от Регламент No 207/2009.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/15
 Определение на Съда (трети състав) от 27 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht — Германия) — Monika Vollkommer/Finanzamt Hannover-Land I
 (Дело C-156/08) (1)
 (Член 104, параграф 3 от Процедурния правилник - Шеста директива ДДС - Член 33, параграф 1 - Понятие за „данък върху оборота“ - Данък при придобиване на недвижим имот)
 (2009/C 69/25)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Monika Vollkommer
 Ответник: Finanzamt Hannover-Land I
 Предмет
 Преюдициално запитване — Niedersächsisches Finanzgericht — Тълкуване на член 33, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) и на член 401 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7) — Вземане предвид, за целите на определяне на данъчната основа на данъка при придобиване на недвижим имот („Grunderwerbsteuer“), на бъдещи доставки на услуги, които имат за цел построяването на сграда и се облагат с данък върху оборота, ако придобиването включва едновременно предаването на парцела за застояване и посочените по-горе услуги
 Диспозитив
 Член 33, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 година, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска държава-членка да включи, при придобиването на незастроен парцел, бъдещи доставки на строителни услуги в данъчната основа, използвана за изчисляването на данъци върху придобиванията на недвижим имот и сделките като предвидената в германското право „Grunerwerbsteur“, и да обложи по този начин операция, която подлежи на облагане с данък върху добавената стойност в изпълнение на посочената директива, и с тези други данъци, при условие, че последните нямат характер на данъци върху оборота.
 (1) ОВ C 183, 19.7.2008 г.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/14
 Решение на Съда (пети състав) от 18 декември 2014 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze/Data Medical Service srl
 (Дело C-568/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки за услуги - Директива 92/50/ЕИО - Член 1, буква в) и член 37 - Директива 2004/18/ЕО - Член 1, параграф 8, първа алинея и член 55 - Понятия „доставчик на услуги“ и „икономически оператор“ - Университетско публичноправно болнично заведение - Образувание, което е юридическо лице с предприемаческа и организационна самостоятелност - Дейност, която е главно нестопанска - Институционална цел да се предоставят здравни услуги - Възможност да се предоставят аналогични услуги на пазара - Допускане до участие в процедура за възлагане на обществена поръчка))
 (2015/C 065/19)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Azienda Ospedaliero-Universitaria di Careggi-Firenze
 Ответник: Data Medical Service srl
 Диспозитив
 1)
 Член 1, буква в) от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги не допуска национално законодателство, което изключва участието на публичноправно болнично заведение като разглежданото по главното производство в процедури за възлагане на обществени поръчки, поради качеството му на публичноправно стопанско образувание, ако и доколкото това образувание има право да извършва дейност на пазара в съответствие с институционалните и уставните си цели.
 2)
 Разпоредбите на Директива 92/50, и по-специално общите принципи на свободна конкуренция, на пропорционалност и на недопускане на дискриминация, които са в основата на тази директива, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство, което позволява на публичноправно болнично заведение като разглежданото по главното производство, което участва в процедура за възлагане на обществена поръчка, да представи оферта, с която никой не може да се конкурира, благодарение на получаваните от него публични средства. Същевременно при проверката на необичайно ниския характер на стойността на една оферта на основание член 37 от тази директива възлагащият орган може да вземе предвид наличието на публично финансиране, с което разполага това заведение, с оглед на възможността да отхвърли тази оферта.
 (1) ОВ C 52, 22.2.2014 г.


text:
 8.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 190/15
 Жалба, подадена на 24 март 2015 г. — Parker Hannifin Manufacturing и Parker-Hannifin/Комисия
 (Дело T-137/15)
 (2015/C 190/19)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Parker Hannifin Manufacturing Srl (Корсико, Италия) и Parker-Hannifin Corp. (Мейфийлд Хайтс, Съединени щати) (представители: B. Amory, F. Marchini Camia и É. Barbier de La Serre, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да обяви настоящата жалба за допустима,
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която се налагат лихви за забава в размер на 1 8 59 949,04 EUR,
 —
 при условията на евентуалност да намали съответно размера на лихвите за забава, и
 —
 да осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и тези на жалбоподателите.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат едно главно основание, а при условията на евентуалност — седем други основания.
 1.
 В рамките на първото основание се изтъква, че обжалваното решение е прието ultra vires.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че няма правно основание за налагане на лихви за забава, когато глобата е платена в срока, определен в решението за нейното налагане.
 2.
 В рамките на второто основание се изтъква, че в обжалваното решение не са изложени мотиви или че изложените мотиви са непълни.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че в обжалваното решение не се посочва основание нито от фактическа, нито от правна страна за налагане на лихви за забава в настоящия случай.
 3.
 В рамките на третото основание се изтъква нарушение на принципа на пропорционалност.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че налагането на лихви за забава е непропорционално предвид целта, преследвана с налагането на такива лихви.
 4.
 В рамките на четвъртото основание се изтъква нарушение на принципа на недопускане на дискриминация.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че Комисията налага лихви за забава в размер на 6 % в настоящия случай, при положение че при възстановяване на част от глобата на жалбоподателите тя плаща лихва за минал период в размер на 1,06 %.
 5.
 В рамките на петото основание се изтъква нарушение на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че в случая въз основа на решението за налагане на глоба и на делегирания регламент не са могли да предвидят налагането на лихви за забава. Те посочват още, че са можели да имат оправдани правни очаквания, че Комисията няма да приложи такива лихви в настоящия случай.
 6.
 В рамките на шестото основание се изтъква нарушение на член 266 ДФЕС и на правото на ефективна съдебна защита.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че с обжалваното решение се нарушава член 266 ДФЕС, доколкото то лишава последния от полезно действие, и правото на ефективна съдебна защита, тъй като в резултат на предявяване на основното им право да търсят защита по съдебен ред жалбоподателите трябва да заплатят явно непропорционална лихва за забава.
 7.
 В рамките на седмото основание се изтъква неоснователно обогатяване.
 —
 Жалбоподателите твърдят, че налагането на лихви за забава в настоящия случай води до неоснователно обогатяване на Комисията.
 8.
 В рамките на осмото основание се


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/33
 Жалба, подадена на 13 август 2013 г. — Richter + Frenzel/СХВП — Richter (Richter+Frenzel)
 (Дело T-418/13)
 2013/C 325/56
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Richter + Frenzel GmbH + Co. KG (Вюрцбург, Германия) (представител: D. Altenburg, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ferdinand Richter GmbH (Пашинг, Австрия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 12 март 2013 г. (преписка R 2001/2011-4),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски, включително разноските по производството пред апелативния състав на СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „Richter+Frenzel“ за стоки и услуги от класове 1, 6, 7, 8, 9, 11, 16, 17, 19, 20, 24, 25, 35, 37, 39, 41 и 42 — заявка за марка на Общността No 8 545 998.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Ferdinand Richter GmbH.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „RICHTER“, фигуративната марка „RICHTER edition“ и използваната в търговската мрежа в Австрия, но невписана марка „Richter“.
 Решение на отдела по споровете: уважава частично възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/13
 Преюдициално запитване, отправено от Fővárosi Ítélőtábla (Република Унгария) на 7 септември 2009 г. — Dr. Donat Cornelius Ebert/Budapesti Ügyvédi Kamara
 (Дело C-359/09)
 2009/C 312/20
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Ítélőtábla
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dr. Donat Cornelius Ebert
 Ответник: Budapesti Ügyvédi Kamara
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли Директива 89/48/ЕИО на Съвета (1) и Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) да бъдат тълкувани в смисъл, че жалбоподателят, който е германски гражданин, преминал успешно изпита за упражняване на адвокатска професия в Германия, където е член на адвокатската колегия, и който разполага с разрешение да пребивава и работи в Унгария, има правото в съдебни и административни производства да използва званието „ügyvéd“ (адвокат), което е официалното професионално звание в приемащата държава (Унгария), в допълнение към германското звание „Rechtsanwalt“ (адвокат) и унгарското звание „európai közösségi jogász“ (юрист на Общността), въпреки, че не е приет в адвокатската колегия в Унгария, нито е получил каквото и да е разрешение?
 2.
 Директива 98/5/ЕО допълва ли Директива 89/4[8]/ЕИО в смисъл, че Директива 98/5/ЕО относно упражняването на адвокатската професия, представлява специален закон относно адвокатската професия, докато Директива 89/4[8]/ЕИО по принцип се ограничава до уреждане на признаването на дипломите за висше образование?
 (1) Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 година относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (ОВ L 19, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 76).
 (2) Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава-членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията (ОВ L 77, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 24).


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/19
 Определение на Съда (седми състав) от 17 ноември 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco — Испания) — María Pilar Plaza Bravo/Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
 (Дело C-137/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Директива 79/7/ЕИО - Член 4, параграф 1 - Равно третиране на работниците от мъжки и от женски пол - Работници на непълно работно време, предимно от женски пол - Национална правна уредба, предвиждаща максимален размер на обезщетението за безработица - Правна уредба, която за изчисляването на този размер използва съотношението между работното време на съответните работници на непълно работно време и работното време на работниците на пълно работно време))
 (2016/C 038/27)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de la Comunidad Autónoma del País Vasco
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: María Pilar Plaza Bravo
 Ответник: Servicio Público de Empleo Estatal Dirección Provincial de Álava
 Диспозитив
 Член 4, параграф 1 от Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване допуска при обстоятелства като разглежданите в главното производство национална разпоредба, по силата на която за изчисляването на пълния размер на обезщетението за безработица на работник, загубил единствената си работа на непълно работно време, максималният определен в закона размер на обезщетението за безработица се намалява с коефициент за работа при непълно работно време, който съответства на процента, получен от съотношението между работното време на работника на непълно работно време и това на работник на подобна работа на пълно работно време.
 (1) ОВ C 178, 1.6.2015 г.