text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/20
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 6 април 2009 г. — Philippe Daras/Région wallonne
 (Дело C-131/09)
 2009/C 153/38
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Philippe Daras
 Ответник: Région wallonne
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли член 1, параграф 5 от Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (1) да се тълкува в смисъл, че изключва от приложното си поле законодателство — като декрета на регион Валония от 17 юли 2008 година относно някои разрешителни, за които са налице императивни съображения от обществен интерес — което за предоставянето на разрешителни за градоустройствено планиране, екологични разрешителни и единни разрешителни, свързани с изброени в това законодателство действия и дейности, посочва само, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“ и „ратифицира“ разрешителните, за които е посочено, че „са установени императивни съображения от обществен интерес“?
 2)
 а)
 Допускат ли членове 1, 5, 6, 7, 8 и 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета (2) и Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), правен режим, при който правото да се изпълни проект, предмет на оценка на въздействието, е предоставено със законодателен акт, неподлежащ на обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, което да даде възможност да се обжалва по същество и от процедурна гледна точка решението за предоставяне на право да се изпълни проектът?
 б)
 Трябва ли член 9 от Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участие на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г. (4), да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законността — по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на проектите, предмет на оценка на въздействието — на всяко решение, действие или пропуск, спрямо които се прилагат разпоредбите на член 6?
 в)
 От гледна точка на Конвенцията от Орхус за достъпа до информация, участието на обществеността в процеса на вземането на решения и достъпа до правосъдие по въпроси на околната среда, сключена на 25 юни 1998 г. и одобрена от Европейската общност с Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 г., трябва ли член 10а от Директива 85/337/ЕИО, изменена с Директива 2003/35/ЕО, да се тълкува в смисъл, че задължава държавите-членки да предвидят възможността за обжалване пред правораздавателен или друг установен със закон независим и безпристрастен орган, за да може да се оспорва законността на всяко решение, действие или пропуск по какъвто и да е въпрос по същество или от процедурна гледна точка, свързан както с материалноправния, така и с процесуалноправния режим по разрешаване на


text:
проектите, предмет на оценка на въздействието?
 (1) Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174).
 (2) Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година за изменение на Директива 85/337/ЕИО относно оценката на въздействието на определени публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254).
 (3) Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда, и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета — Декларация на Комисията (ОВ L 156, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 8).
 (4) Решение 2005/370/ЕО на Съвета от 17 февруари 2005 година за сключване от името на Европейската общност на Конвенцията за достъп до информация, участие на обществеността в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по екологични въпроси (ОВ L 124, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 201).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/4
 Преюдициално запитване от Raad van State van België (Белгия), постъпило на 10 април 2014 г. — Joris Van Hauthem, Ann Frans/Vlaamse Gemeenschap
 (Дело C-176/14)
 2014/C 235/05
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State van België
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Joris Van Hauthem, Ann Frans
 Ответник: Vlaamse Gemeenschap
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли член 10 от приложение I към сключеното на 21 юни 1999 г. (1) в Люксембург Споразумение между Европейската общност и нейните държави членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, „относно свободното движение на хора“, заедно с приложения I, II и II, протоколите и заключителните актове, да се тълкува в смисъл, че той цели изключване на същата дейност като заето лице като член 45, параграф 4 ДФЕС и член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП?
 2)
 Следва ли член 14 от Директива 2003/109/ЕО (2) на Съвета „относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни“ да се тълкува в смисъл, че ако не е изключено изрично от упражняването на дейност като заето лице въз основа на параграф 3 от този член, дългосрочно пребиваващо в друга държава членка лице получава неограничен достъп до белгийския трудов пазар, включително до дейност като заето лице, от която въз основа на член 11, параграф 1, буква а) или член 11, параграф 3, буква а) от споменатата директива в Белгия могат да бъдат лишени дългосрочно пребиваващите лица или до дейност като заето лице, от която въз основа на член 45, параграф 4 ДФЕС или член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП могат да бъдат изключени и граждани на държави — членки на ЕИП?
 3)
 Следва ли членове 6 и 7 от Решение No 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 г. (3)„относно развитието на асоциирането, създаден със Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано на 12 септември 1963 г. в Анкара от Република Турция, от една страна, както и от държавите — членки на ЕИО, и Общността, от друга страна, и сключено, одобрено и утвърдено от името на Общността с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 г.“, да се тълкуват в смисъл, че понятията „всяка дейност по свой избор като наети лица“ и „всяко предложение за работа“ обхващат и всякаква дейност като заето лице в публичната администрация, или за прилагането на тези разпоредби важат съответно ограниченията по член 45, параграф 4 ДФЕС и член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП или ограниченията по член 11 от Директива 2003/109/ЕО?
 4)
 Следва ли член 7 от Решение No 1/80 да се тълкува в смисъл, че и членовете на семейството на турски работник, които отговарят на всички изисквания по тази разпоредба, имат достъп до всякаква дейност като заето лице в публичната администрация, независимо от гражданството им, или за тях важат съответно ограниченията по член 45, параграф 4 ДФЕС и член 28, параграф 4 от Споразумението за ЕИП или ограниченията по член 11 от Директива 2003/109/ЕО?
 5)
 Може ли в съдебно производство, образувано


text:
по жалба на гражданин срещу мярка с общо приложение, която в съответствие с Решение No 1/80, но без оглед на националните разпоредби от по-висш ранг, предоставя достъп на турски работници и членовете на техните семейства до определен вид дейност като заето лице в публичната администрация, националният съд да се позове на споменатото решение, макар то да не е публикувано в Официален вестник на Европейския съюз?
 6)
 Различен ли бил отговорът на предишния въпрос, ако в тази връзка жалбоподателят се позовава на интереса си, свързан с функциите му на член на фламандския парламент, така че той не може да се приравни на обикновен гражданин?
 (1) ОВ L 114, 2002 г., стр. 6.
 (2) Директива от 25 ноември 2003 г. (ОВ L 16, стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225).
 (3) Решение No 1/80 от 19 септември 1980 година относно развиване на асоциирането, прието от създадения със Споразумението за асоцииране Съвет по асоцииране.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/20
 Определение на председателя на Съда от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Okręgowy w Gliwicach — Полша) — производство по искане на Adarco Invest sp. z o.o. w Petrosani w Rumunii Oddział w Polsce w Tarnowskich Górach
 (Дело C-629/13) (1)
 2014/C 261/38
 Език на производството: полски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/24
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Brussel (Белгия) на 2 ноември 2009 г. — Airfield NV/Agicoa Belgium BVBA
 (Дело C-432/09)
 2010/C 24/44
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van beroep te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Airfield NV
 Ответник: Agicoa Belgium BVBA
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допуска ли Директива 93/83 (1) доставчик на сателитна цифрова телевизия да е длъжен да получи разрешение от притежателите на права за операция, чрез която телевизионен оператор доставя програмно носещите си сигнали по земя или чрез кодиран сателитен сигнал на доставчик на сателитна цифрова телевизия, независимо от посочения телевизионен оператор, който кодира сигналите си посредством свързано дружество и осигурява възходящата връзка към сателит, а впоследствие с разрешението на телевизионния оператор тези сигнали са препратени чрез низходяща връзка като част от пакет от телевизионни канали и следователно групово към абонатите на доставчика на сателитна телевизия, които могат да ги гледат едновременно и непроменени посредством декодиращо устройство или смарт карта, предоставени от доставчика на сателитна телевизия?
 2.
 Допуска ли Директива 93/83 доставчик на сателитна цифрова телевизия да е длъжен да получи разрешение от притежателите на права за операция, чрез която телевизионен оператор доставя програмно носещите си сигнали в съответствие с инструкциите на доставчик на сателитна цифрова телевизия, който е независим от сателитен телевизионен оператор, а впоследствие с разрешението на телевизионния оператор тези сигнали са препратени чрез низходяща връзка като част от пакет от телевизионни канали и следователно групово към абонатите на доставчика на сателитна телевизия, които могат да ги гледат едновременно и непроменени посредством декодиращо устройство или смарт карта, представени от доставчика на сателитна телевизия?
 (1) Директива 93/83/ЕИО на Съвета от 27 септември 1993 година относно координирането на някои правила, отнасящи се до авторското право и сродните му права, приложими към спътниковото излъчване и кабелното препредаване (ОВ L 248, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 134).


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/2
 Решение на Съда (втори състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht, Германия) — Deutsche Lufthansa AG/Gertraud Kumpan
 (Дело C-109/09) (1)
 (Срочен трудов договор - Директива 1999/70/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Роля на националния съд)
 2011/C 139/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesarbeitsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Deutsche Lufthansa AG
 Ответник: Gertraud Kumpan
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesarbeitsgericht — Тълкуване, от една страна, на член 1, член 2, параграф 1 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7), и от друга страна, клауза 5, точка 1 от приложението към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129) — Забрана на дискриминация, основана на възрастта — Национална правна уредба, която допуска сключването на срочен трудов договор при единственото условие работникът да е навършил 58-годишна възраст — Съвместимост на тази правна уредба с посочените по-горе разпоредби — Правни последици от евентуална несъвместимост
 Диспозитив
 Клауза 5, точка 1 от Рамковото споразумение относно срочната работа, сключено на 18 март 1999 г., фигуриращо в приложение към Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP), трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „тясна обективна връзка с предишен трудов договор за неопределено време, сключен със същия работодател“, предвидено в член 14, параграф 3 от Закона за работата на непълно работно време и срочните трудови договори (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge) от 21 декември 2000 г., трябва да се прилага по отношение на случаите, когато срочен трудов договор не е непосредствено предшестван от трудов договор за неопределено време, сключен със същия работодател, и когато между тези договори има промеждутък от няколко години, ако в рамките на целия този период първоначалното трудово правоотношение е продължавано за същата работа и със същия работодател посредством непрекъсната последователност от срочни трудови договори. Запитващата юрисдикция следва, доколкото е възможно, да тълкува релевантните вътрешноправни разпоредби в съответствие с посочената клауза 5, точка 1.
 (1) ОВ C 141, 20.6.2009 г.


text:
 11.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 261/30
 Жалба, подадена на 20 май 2014 г. — Construlink/СХВП — Wit-Software (GATEWIT)
 (Дело T-351/14)
 2014/C 261/54
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Construlink – Tecnologias de Informação, SA (Лисабон, Португалия) (представител: M. Lopes Rocha, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA (Coimbra, Португалия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 6 март 2014 г. по преписка R 1059/2013-1,
 —
 да счете заявка за марка на Общността No 1 0 1 28 262 GATEWIT за напълно издържана,
 —
 да осъди СХВП и възразяващата страна да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GATEWIT“ за услуги от клас 42 — заявка за марка на Общността No 1 0 1 28 262.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „wit software“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42, както и националната регистрация на търговската фирма „Wit-Software, Consultoria e Software para a Internet Móvel, SA“.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля заявката за марка.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 8, параграф 4 от Регламент No 207/2009.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/23
 Жалба, подадена на 5 юли 2007 г. от Koldo Gorostiaga Atxalandabaso срещу определението, постановено на 24 април 2007 г. от Първоинстанционния съд (втори състав) по дело T-132/06, Gorostiaga Atxalandabaso/Европейски парламент
 (Дело C-308/07 P)
 (2007/C 211/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Koldo Gorostiaga Atxalandabaso (представител: D. Rouget, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви настоящата жалба за основателна и впоследствие да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 24 април 2007 г.;
 —
 да се реши окончателно спора и да се отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 22 март 2006 г., с което се нарежда жалбоподателят да възстанови сумата от 118 360,18 EUR и да се пристъпи към удържане върху различни депутатски обезщетения, които Парламентът му дължи;
 —
 да се постанови, че ответната страна ще понесе своите собствени съдебни разноски, както и направените такива от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква шест правни основания в подкрепа на своята жалба.
 Със своето първо правно основание той оспорва прилагането на член 111 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд, който го лишавал от правото на справедлив процес, тъй като той не би бил изслушан предварително от Първоинстанционния съд и не би могъл повече да отговори на доводите на Парламента.
 Със своето второ правно основание, жалбоподателят изтъква, че е бил нарушен принципа за безпристрастност, тъй като двата последователни иска, които той предявил по делата T-146/04 и T-132/06 — довели, съответно до решението от 22 декември 2005 г. и определението от 24 април 2007 г. — били разглеждани по същество от едни и същи съдии. Впрочем, горепосоченият принцип гласял, че един и същ съдия не може да разглежда, дори и в рамките на една и съща инстанция, дело, което се основава на факти, идентични или достатъчно близки с такива по дело, по което той по-рано се е произнесъл.
 С третото си правно основание, жалбоподателят поддържа, че Първоинстанционният съд е оценил по погрешен начин обхвата на решението от 22 декември 2005 г. Щом като взетото на 24 февруари 2004 г. от Генералния секретар на Парламента решение е било отменено поради липса на компетентност, жалбоподателят всъщност не е имал никаква причина да подаде жалба срещу това решение пред Съда, тъй като констатацията на Първоинстанционния съд за липса на компетентност води до недействителност на засегнатото от този порок решение.
 С четвъртото си правно основание, жалбоподателят оспорва систематичния отказ на Първоинстанционния съд да вземе предвид изтъкнатите от него доводи за отмяна на решението на Генералния секретар на Парламента от 22 март 2006 г. Това последно решение представлявало всъщност ново решение, различно от решението от 24 февруари 2004 г. и Първоинстанционният съд следователно бил длъжен да разгледа формално и по същество всички правни основания, които той е изтъкнал при неговото оспорване.
 С петото си правно основание жалбоподателят упреква Първоинстанционния съд за отказа му да разгледа правното основание, свързано с форсмажорните обстоятелства, а такова правно основание не е било изтъкнато в предявената срещу решението от 24 февруари 2004 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/2
 Полагане на клетва от нов член на Съда
 2010/C 317/02
 На 6 октомври 2010 г. г-н Jarašiūnas, назначен за съдия в Съда за периода от 7 октомври 2010 г. до 6 октомври 2012 г. с решение на представителите на правителствата на държавите — членки на Европейския съюз, от 29 септември 2010 г. (1), положи клетва пред Съда.
 (1) ОВ L 261, 5.10.2010 г., стр. 5.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/38
 Жалба, подадена на 28 ноември 2012 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 10 октомври 2012 г. по дело T-158/09, Гърция/Комисия
 (Дело C-547/12 P)
 2013/C 26/72
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и S. Papaïoannou)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се уважи жалбата и да се отмени обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз в частта, с която Общият съд на Европейския съюз установява, че по преписка 4, Magrizos II, EL./1995/107, Комисията правилно е отбелязала проявената от гръцките власти небрежност във връзка с липсата на възстановяване на съответните суми,
 —
 да се приеме първото основание по жалбата, с която е поискана отмяна на решението на Комисията поради неизпълнение на изискванията за прилагане на член 32 от Регламент No 1290/2005 и на тези за възлагане от Комисията в тежест на Република Гърция на сумата от 276 347,86 EUR по същата преписка,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски на Република Гърция.
 Правни основания и основни доводи
 Като явно изопачава съдържанието на доказателствата, съдържащи се в процесуалните документи, Общият съд на Европейския съюз тълкува погрешно фактическите обстоятелства по преписка 4, Magrizos II, EL./1995/107, поради което стига до неправилния извод, че във връзка с нея са налице изискванията за прилагането на член 32 от Регламент No 1290/2005 и за възлагането от страна на Комисията в тежест на Република Гърция на сумата от 276 347,86 EUR.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/52
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 26 май 2011 г. — Lebedef/Комисия
 (Дело F-40/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Отсъствие след изчерпване на годишния отпуск и без предварително разрешение - Изгубване на правото на възнаграждение - Член 60 от Правилника)
 2011/C 252/111
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представител: G. Berscheid и D. Martin)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на решението на Комисията, в което се посочва неразрешено надвишаване с 5,5 дни на правото на годишен отпуск на жалбоподателя за 2009 г.
 Диспозитив на решението
 1.
 Отхвърля жалбата на г-н Lebedef.
 2.
 Г-н Lebedef понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г., стр. 55.


text:
 13.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/25
 Преюдициално запитване от Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Унгария), постъпило на 1 март 2016 г. — Túrkevei Tejtermelő Kft./Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
 (Дело C-129/16)
 (2016/C 211/32)
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Szolnoki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Túrkevei Tejtermelő Kft.
 Ответник: Országos Környezetvédelmi és Természetvédelmi Főfelügyelőség
 Преюдициални въпроси
 1)
 Противоречи ли на член 191 от Договора за функционирането на Европейския съюз и на разпоредбите на Директива 2004/35/ЕО (1) относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети национална уредба, която съгласно принципа „замърсителят плаща“ позволява на административния орган за защита на околната среда да държи по особен начин отговорен за обезщетяването на екологичните щети собственика, без да трябва преди това да разгледа по същество дали има причинно-следствена връзка между поведението на това лице (търговско дружество) и замърсяването?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос и ако предвид замърсяването на въздуха не е необходимо да се отстранят екологичните щети, може ли да се обоснове налагането на глоба в областта на защитата на качеството на въздуха, въз основа на правна уредба на държава членка, която е по-строга от предвидената в член 16 от Директива 2004/35/ЕО и в член 193 ДФЕС, или тази по-строга уредба не може до доведе до налагане на глоба с чисто санкционен характер на собственика, който не носи отговорност за замърсяването?
 (1) Директива 2004/35/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно екологичната отговорност по отношение на предотвратяването и отстраняването на екологичните щети (ОВ L 143, 2004 г., стр. 56; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 11, стр. 168).


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/20
 Решение на Съда (осми състав) от 28 октомври 2010 г. — Европейска комисия/Гръцка република
 (Дело C-500/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Пощенски услуги - Директива 97/67/ЕО - Национални ограничения - Предприятия за експресни пощенски услуги - Национален лицензионен режим)
 2010/C 346/33
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: L. Lozano Palacios и D. Triantafyllou)
 Ответник: Гръцка република (представители: P. Mylonopoulos и D. Tsagkaraki)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата (ОВ L 15, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 12).
 Диспозитив
 1.
 Като е продължила да прилага министерско постановление A1/44351/3608 от 12 октомври 2005 г., Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 97/67/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 година относно общите правила за развитието на вътрешния пазар на пощенските услуги в Общността и за подобряването на качеството на услугата, изменена с Директива 2002/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 юни 2002 г., и в частност по член 9, параграфи 1 и 2 от тази директива.
 2.
 Осъжда Гръцката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 22.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 287/7
 Решение на Съда (трети състав) от 12 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank ’s-Gravenhage — Нидерландия) — Solvay SA/Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV, Honeywell Europe NV
 (Дело C-616/10) (1)
 (Съдебно сътрудничество по граждански дела - Компетентност, признаване и изпълнение на съдебни решения - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Иск за установяване на нарушение на европейски патент - Специална и изключителна компетентност - Член 6, точка 1 - Множество ответници - Член 22, точка 4 - Оспорване на действителността на патента - Член 31 - Временни или обезпечителни мерки)
 2012/C 287/11
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank ’s-Gravenhage
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Solvay SA
 Ответници: Honeywell Fluorine Products Europe BV, Honeywell Belgium NV, Honeywell Europe NV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank ’s-Gravenhage — Тълкуване на член 6, точка 1, член 22, точка 4 и на член 31 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Специална и изключителна компетентност — Множество ответници — Производство по налагане на временна мярка, образувано по молба на титуляря на европейски патент, с която се иска да се постанови временна забрана с трансграничен ефект на дейността, с която се нарушават патентните права
 Диспозитив
 1.
 Член 6, точка 1 Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че в случай, при който от две или повече установени в различни държави членки дружества се търси поотделно отговорност в рамките на висящо производство пред съд на една от тези държави членки за нарушение на една и съща национална част на даден европейски патент, който е в сила в друга държава членка — поради това че тези дружества са извършвали действия по отношение на един и същ продукт, за който са налице запазени права, — може да се стигне до противоречащи си съдебни решения, постановени в отделни производства по смисъла на тази разпоредба. Запитващата юрисдикция следва да прецени наличието на такъв риск, като вземе предвид всички релевантни обстоятелства по делото.
 2.
 Член 22, точка 4 от Регламент No 44/2001 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че при обстоятелства като разглежданите в главното производство той допуска прилагането на член 31 от този регламент.
 (1) ОВ C 89, 19.3.2011 г.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/59
 Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Biogaran/Комисия
 (Дело T-677/14)
 (2014/C 395/72)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Biogaran (Colombes, Франция) (представител: T. Reymond, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени членове 1, 7 и 8 от Решение на Комисията No oC(2014) 4955 окончателен от 9 юли 2014 г. относно процедура по прилагане на член 101 и на член 102 от Договора за функционирането на Европейския съюз (AT.39612-Perindopril (SERVIER), доколкото се отнасят до Biogaran;
 —
 при условията на евентуалност, да упражни неограничената си компетентност, като намали в значителна степен размера на глобата, наложена на Biogaran в член 7 от посоченото решение;
 —
 да признае на Biogaran благоприятните последици от отмяната, изцяло или частично, на Решение на Комисията No C(2014) 4955 окончателен от 9 юли 2014 г., във връзка с жалбата, подадена от дружествата Servier S.A.S, Les Laboratoires Servier и Servier Laboratories Limited и да извлече всички последици от това в рамките на неограничената си компетентност;
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати изцяло съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от грешка при прилагане на правото в обжалваното решение, доколкото то не доказвало участието на жалбоподателя в каквото и да е нарушение на правилата на конкуренцията.
 Жалбоподателят поддържа, че той лично не е извършил никакво антиконкуретно действие и не може да му бъде вменена отговорност за приятелското споразумение в областта на патентите, сключено от неговото дружество майка, в което той не е бил участник и чието съдържание не му е било известно.
 2.
 Второто правно основание е изведено от изопачаване на фактите, доколкото в обжалваното решение се възприемало погрешно, че споразумението за лицензиране и доставка, което жалбоподателят бил сключил с дружеството Niche било послужило като допълнителен стимул, окуражаващ последното дружество да сключи приятелското споразумение в областта на патентите с дружеството майка на жалбоподателя.
 3.
 Третото правно основание е изведено, при условията на евентуалност, от грешка при прилагане на правото, доколкото на жалбоподателя е била наложена глоба, независимо от това, че нарушението е прието за ново.


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/17
 Решение на Общия съд от 27 септември 2016 г. — Satkirit Holdings/EUIPO — Advanced Mailing Solutions (luvoworld)
 (Дело T-450/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „luvoworld“ - По-ранна словна марка на Европейския съюз „luvo“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на стоките и услугите - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 410/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Satkirit Holdings Ltd (Дъглас, о. Ман) (представител: M. Vanhegan, barrister)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: E. Sliwinska и J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Advanced Mailing Solutions Ltd (Ист Килбрайд, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 21 май 2015 г. (преписка R 1480/2014-2), постановено в производство по възражение със страни Advanced Mailing Solutions и Satkirit Holdings
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Satkirit Holdings Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г.


text:
 22.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/7
 Решение на Съда (десети състав) от 23 април 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunalul București — Румъния) — SC ALKA CO SRL/Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, по-рано Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
 (Дело C-635/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Позиция 1207 - Маслодайни семена - Позиция 1209 - Семена за посев - Позиция 1212 - Семена, използвани главно за консумация от човека, които не са упоменати, нито включени другаде - Внос на сурови небелени семена от тиква от Китайската народна република))
 (2015/C 205/09)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul București
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC ALKA CO SRL
 Ответници: Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Galați, по-рано Autoritatea Națională a Vămilor — Direcția Regională pentru Accize și Operațiuni Vamale Constanța, Direcţia Generală a Finanţelor Publice a Municipiului București
 Диспозитив
 За да извърши тарифното класиране на разглежданите в главното производство семена от тиква, задача на запитващата юрисдикция е да провери дали последните обикновено служат за извличане на хранителни или промишлени масла или мазнини, без да са посочени в позиции 1201 - 1206 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, в нейните редакции след последователното приемане на Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г. и на Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г. Ако случаят е такъв, посочените семена трябва да бъдат класирани в позиция 1207 от Комбинираната номенклатура поради естеството им на маслодайни семена, независимо от реалното им използване за целите на извличането на хранителни или промишлени масла или мазнини, за посев или за консумация от човека. В обратния случай посочените семена ще попадат в позиция 1209 от Комбинираната номенклатура, ако те все още имат способност за покълване към момента на техния внос, независимо от реалното им използване за посев или за консумация от човека, или в позиция 1212 от Комбинираната номенклатура, ако те вече нямат способност за покълване.
 (1) ОВ C 39, 8.2.2014 г.


text:
 11.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 173/10
 Определение на Общия съд от 11 април 2011 г. — Département du Gers/Комисия
 (Дело T-479/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Околна среда и опазване на здравето на човека - Генетично модифицирани храни и фуражи - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2011/C 173/24
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Département du Gers (Франция) (представители: адв. S. Mabile и адв. J.-P. Mignard)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Bianchi и L. Pignataro)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/420/ЕС на Комисията за разрешаване на пускането на пазара на продукти, съдържащи, състоящи се или произведени от генетично модифицирана царевица MON89034xNK603 (MON-89Ø34-3xMON-ØØ6Ø3-6), в съответствие с Регламент (ЕО) No 1829/2003 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 197, стр. 15).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Département du Gers понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 3.
 Няма основание за произнасяне по молбите за встъпване на Европейския парламент, на Съвета на Европейския съюз, на Région Centre, на Région Picardie, на Département de la Haute-Garonne, на Région Bretagne, на Région Poitou-Charentes, на Région Provence-Alpes-Côte d’Azur, на Région Bourgogne, на Région Midi-Pyrénées, на Région Auvergne, на Région Pays de la Loire, на Région Rhône-Alpes, на Département des Côtes d’Armor, на Région Île de France и на Région Nord-Pas-de-Calais.
 (1) ОВ C 346, 18.12.2010 г.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/27
 Жалба, подадена на 25 януари 2010 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-40/10)
 2010/C 51/43
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: J. Currall, G. Berscheid и J.-P. Keppenne, agents)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕС, Евратом) No 1296/2009 на Съвета от 23 декември 2009 година за адаптиране, считано от 1 юли 2009 г., на възнагражденията и пенсиите на длъжностните лица и другите служители на Европейския съюз и на корекционните коефициенти, прилагани по отношение на тях (1), с изключение на членове 1 и 3 от него, като едновременно с това се запазят породените от него последици, докато Съветът приеме нов регламент, с който членове 64 и 65 от приложение ХI към него да се прилагат правилно;
 —
 Съветът да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията иска частична отмяна на Регламент (ЕС) No 1296/2009, доколкото по съображения за политическа целесъобразност в него Съветът замества размера на възнагражденията и на пенсиите, предложен от Комисията при ставка преразглеждане от 3,70 % — произтичаща от буквалното прилагане на член 65 от Правилника и на приложение ХI към него —, с размер, получен от прилагането на неправилния коефициент от 1,85 %. Според Съвета това заместване е обосновано от финансовата и икономическа криза, както и от икономическата и социалната политика на Съюза.
 Комисията сочи само едно правно основание във връзка с членове 2 и 4—17 от обжалвания регламент, което се извежда от нарушението на член 65 от Правилника и на членове 1 и 3 от приложение ХI към него. По тези въпроси, особено при настоящата редакция на Правилника — в която описание на метода за преразглеждане на възнагражденията и пенсиите се съдържа в приложение ХI към него — Съветът всъщност действал при условията на обвързана компетентност в много по-голяма степен отколкото в миналото, когато на основание единствено на член 65 от Правилника Съдът направил извода за наличието на ограничена свобода на преценка на Съвета. Комисията изтъква и нарушение на оправданите правни очаквания и на принципа „patere legem quam ipse fecisti“.
 От своя страна член 18 от обжалвания регламент нарушавал членове 3—7 от приложение ХI към Правилника, като въвеждал възможност за временно адаптиране на възнагражденията в допълнение на годишния график, предвиден в член 65 от Правилника, и извън условията, предвидени в членове 4—7 от приложение ХI към него.
 (1) ОВ L 348, стр. 10.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/39
 Определение на Първоинстанционния съд от 23 септември 2008 г. — Cemex Polska/Комисия
 (Дело T-203/07) (1)
 (Жалба за отмяна - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Национален план на Полша за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г. - Решение на Комисията при определени условия да не повдига възражения - Компетентност на държавите-членки за индивидуално разпределяне на квотите за емисии - Липса на пряко засягане - Недопустимост)
 (2008/C 301/66)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Cemex Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша) (представители: F. Puel и M. Szpunar, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и K. Herrmann)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение С(2007) 1295 окончателен на Комисията от 26 март 2007 година относно националния план за разпределяне на квоти за емисии за периода 2008-2012 г., за който Полската република уведомява Комисията съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Cemex Polska sp. z o.o. понася направените от него съдебни разноски, както и разноските на Комисията.
 (1) ОВ C 170, 21.7.2007 г.


text:
 26.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/6
 Жалба, подадена на 17 януари 2011 г. от Кралство Испания срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08, Кралство Испания/Европейска комисия
 (Дело C-24/11 P)
 2011/C 95/10
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: M. Muñoz Pérez)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се уважи жалбата и да се отмени Решение на Общия съд от 12 ноември 2010 г. по дело T-113/08 Кралство Испания срещу Европейска Комисия,
 —
 да се отменят всички финансови корекции на помощите за производство на маслиново масло, предоставени с Решение 2008/68/ЕО (1) на Комисията от 20 декември 2007 г., или, при условията на евентуалност, да се отменят финансовите корекции в сектора на производството на маслиново масло, засягащи разходи, във връзка с които са извършени авансови плащания преди 24 ноември 2002 г., или, при условията на евентуалност, да се отменят финансовите корекции в сектора на производството на маслиново масло, засягащи разходи, във връзка с които са извършени авансови плащания преди 15 юли 2000 г.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Вътрешно противоречие в разсъжденията на Общия съд и нарушение на член 8 от Регламент No 1663/95 (2), тъй като Общият съд допуска Комисията да основе финансовата корекция на нарушения, които не се съдържат в писмо AGR 16844, с което са съобщени резултатите от разследване HO/2002/91/ES.
 2.
 Нарушение на членове 36 и 53 от Статута на Съда, състоящо се в недостатъчно мотивиране на решението, тъй като Общият съд изобщо не споменава, нито се произнася по съществено твърдение на Кралство Испания, направено в съдебното заседание и отнасящо се до определянето като dies ad quem на срока от двадесет и четири месеца, предвиден в член 5, параграф 2, буква в) от Регламент No 729/70 (3) и в член 7 от Регламент No 1258/1999 (4).
 3.
 Несъобразяване със срока от двадесет и четири месеца, установен в член 5, параграф 2, буква в) от Регламент No 729/70 и в член 7 от Регламент No 1258/1999:
 —
 на първо място с броенето на този срок от датата на писмо AGR 16844, макар в него да не се уточняват всички мотиви за финансовата корекция.
 —
 на второ място с позоваването на решение на Съда (5), което не е приложимо към сектор като този на производството на маслиново масло, тъй като в него се приема, че посоченият срок от двадесет и четири месеца се брои не от датата на плащане на остатъка, а от датата на авансовото плащане.
 (1) Решение 2008/68/ЕО на Комисията от 20 декември 2007 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“ (ОВ L 18, стр. 12).
 (2) Регламент (ЕО) No 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 г. за определяне на реда и начина на приложение на Регламент (ЕИО) No 729/70 на Съвета относно процедурата по клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ, секция „Гарантиране“ (ОВ


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/37
 Решение на Общия съд от 9 април 2014 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-150/12) (1)
 ((Държавни помощи - Безлихвени заеми, за които е предоставена държавна гаранция, отпуснати от гръцките власти на сдружения на земеделски кооперативи в сектора на зърнопроизводството - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с вътрешния пазар - Задължение за мотивиране - Предимство - Помощи, предназначени за преодоляване на тежко икономическо сътресение в държава членка))
 2014/C 175/48
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias, X. Basakou и A. Vasilopoulou)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално S. Thomas и D. Triantafyllou, впоследствие M. Triantafyllou и P. Němečkova)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2012/320/ЕС на Комисията от 25 януари 2012 г. относно предоставените от Гърция помощи на зърнопроизводители и на кооперативни структури от този отрасъл (ОВ L 164, стр. 10)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.


text:
 22.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 305/49
 Жалба, подадена на 1 юли 2016 г. — Belgacom International Carrier Services/Комисия
 (Дело T-351/16)
 (2016/C 305/66)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Belgacom International Carrier Services (Брюксел, Белгия) (представители: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers и N. Baeten, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 11 януари 2016 г. относно схемата за държавна помощ под формата на освобождаване на свръхпечалбата SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), прилагана от Кралство Белгия,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени членове 2—4 от Решението,
 —
 във всеки случай да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири основания.
 1.
 С първото основание се твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото и явна грешка при идентифициране на твърдяната мярка за помощ и определянето ѝ като схема за помощ по смисъла на член 1, буква г) от Регламент No 2015/1589 на Съвета (1) и член 107 ДФЕС.
 2.
 С второто основание се твърди, че Комисията е нарушила член 107 ДФЕС, не е изложила мотиви и е допуснала явна грешка в преценката, като е приела, че белгийската система на предварителни постановления относно свръхпечалбата съставлява мярка за държавна помощ.
 3.
 С третото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 16, параграф 1 от Регламент No 2015/1589 на Съвета и общите принципи на правна сигурност и оправдани правни очаквания, като е разпоредила възстановяване на твърдяната помощ.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че Комисията е нарушила член 2, параграф 6 ДФЕС и принципа на равно третиране, както и че е извършила злоупотреба с власт, използвайки правилата за държавни помощи с цел да забрани белгийската система на предварителни постановления относно свръхпечалбата.
 (1) Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета от 13 юли 2015 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ L 248, 2015 г., стр. 9).


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/35
 Жалба, подадена на 15 септември 2010 г. — Emme/Комисия
 (Дело T-422/10)
 ()
 2010/C 317/64
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Emme Holding SpA (Pescara, Италия) (представители: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta, P. Ferrari, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени или да се намали размера на глобата, наложена от Комисията на Emme Holding с решение от 30 юни 2010 г. (дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане);
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното по настоящото дело решение е същото като по дело T-385/10, ArcellorMittal Wire France и др./Комисия.
 Жалбоподателят изтъква в частност, че:
 —
 не е обосновано да му се приписва едно-единствено продължавано нарушение, което се състои от съвкупността от европейския картел (клуб Европа) и националните/регионални картели (италианския клуб, клуб Испания и Южното споразумение). Същият в действителност никога не е участвал (активно или пасивно) на европейско равнище в предполагаемото нарушение. По същия начин, Trame не е знаело за евентуални регионални или национални картели в страни, различни от Италия.
 —
 решението взема под внимание както въжетата (7 нишки), така и сплитките (2-3 нишки). Жалбоподателят подчертава, обратно, че сплитките никога не са били предмет на картела в рамките на клуб Италия. Следователно оборотът от този продукт не трябва да се взема предвид при определяне на санкцията.
 Жалбоподателят иска и намаляване на глобата въз основа на неговото незначително участие в предполагаемото нарушение, както и поради липсата на възможности за плащане.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/29
 Решение на Общия съд от 19 май 2010 г. — Wieland-Werke и др./Комисия
 (Дело T-11/05) (1)
 (Конкуренция - Картели - Сектор на медни водопроводни тръби - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Продължаващо нарушение с много проявни форми - Принцип на законоустановеност на наказанието - Принцип „ne bis in idem“ - Глоби - Действително отражение върху пазара - Размер на съответния пазар - Продължителност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства)
 2010/C 179/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Wieland-Werke AG (Ulm, Германия); Buntmetall Amstetten GmbH (Amstetten, Австрия); и Austria Buntmetall AG (Enzesfeld, Австрия) (представители: R. Bechtold и U. Soltész, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и É. Gippini Fournier, подпомагани от G. Eickstädt, avocat)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: J. Huber и Mme G. Kimberley)
 Предмет
 На първо място, искане за отмяна на Решение C(2004) 2826 на Комисията от 3 септември 2004 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Преписка COMP/E 1/38.069 — Медни водопроводни тръби), на второ място, при условията на евентуалност, искане за намаляване на размера на глобите, наложени с това решение на жалбоподателите, и на трето място, насрещно искане на Комисията, целящо увеличаването на посочената сума.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Отхвърля направеното от Европейската комисия насрещно искане.
 3.
 Wieland-Werke AG, Buntmetall Amstetten GmbH и Austria Buntmetall AG понасят направените от тях съдебни разноски и 90 % от тези, направени от Комисията.
 4.
 Комисията понася 10 % от направените от нея съдебни разноски.
 5.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 93, 16.4.2005 г.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 март 2009 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA)/Administración General del Estado
 (Дело C-222/07) (1)
 (Преюдициално запитване - Член 12 ЕО - Забрана за дискриминации, основани на гражданство - Членове 39 ЕО, 43 ЕО, 49 ЕО и 56 ЕО - Основни свободи, гарантирани от Договора за ЕО - Член 87 ЕО - Държавни помощи - Директива 89/552/ЕИО - Упражняване на телевизионна дейност - Задължение за телевизионните оператори да предназначават част от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, като 60 % от това финансиране се предназначава за създаване на произведения, чийто оригинален език е един от официалните езици на Кралство Испания и които са произведени предимно от испанската киноиндустрия)
 2009/C 102/05
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Ищец: Unión de Televisiones Comerciales Asociadas (UTECA)
 Ответник: Administración General del Estado
 В присъствието на: Federación de Asociaciones de Productores Audiovisuales, Radiotelevisión Española (RTVE), Entidad de Gestión de Derechos de los Productores Audiovisuales (Egeda)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 12 ЕО, на член 87, параграф 3 ЕО и на член 3, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 г. относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, стр. 23; Специално издание на български език 2007 г, глава 6, том 1, стр. 215) — Задължение за телевизионните оператори да предназначават процент от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, като 60 % от това финансиране се предназначава за производството на произведения, чийто оригинален език е испански, произведени предимно от испанската киноиндустрия.
 Диспозитив
 1)
 Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност, изменена с Директива 97/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 година, и по-специално член 3 от нея, както и член 12 ЕО, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат приета от държава-членка мярка като разглежданата в главното производство, която мярка задължава телевизионните оператори да предназначават 5 % от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, както и по-специално 60 % от тези 5 % — за произведения, чийто оригинален език е един от официалните езици на тази държава-членка.
 2)
 Член 87 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че приета от държава-членка мярка като разглежданата в главното производство, която мярка задължава телевизионните оператори да предназначават 5 % от приходите от дейността си за предварителното финансиране на европейски игрални и телевизионни филми, както и по-специално 60 % от тези 5 % — за произведения, чийто оригинален език е един от официалните езици на тази държава-членка, не представлява държавна помощ в полза


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/29
 Определение на председателя на девети състав на Съда от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles — Белгия) — Daniele Striani, Mad Management SPRL, Franck Boucher и др., RFC. Seresien ASBL/Union européenne des Sociétés de Football Association (UEFA), Union Royale Belge des Sociétés de Football — Association (URBSFA)
 (Дело C-299/15) (1)
 (2015/C 354/31)
 Език на производството: френски
 Председателят на девети състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 270, 17.8.2015 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/74
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 16 юли 2014 г. — Klar и Fernandez Fernandez/Комисия
 (Дело F-114/13) (1)
 ((Публична служба - Комитет на персонала на Комисията - Централен комитет - Определяне на членовете от местната секция на Люксембург в централния комитет на персонала - Оттегляне от местната секция на един от титулярните ѝ членове в централния комитет - Отказ на ОН да признае законосъобразността на решението за оттегляне - Правен интерес - Неспазване на досъдебната процедура - Просрочие на административната жалба - Явна недопустимост))
 2014/C 315/124
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Robert Klar (Гревенмахер, Люксембург) и Francisco Fernandez Fernandez (Щайнсел, Люксембург) (представители: A. Salerno и B. Cortese, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Ehrbar)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на органа по назначаването, с което се отказва да се признае законосъобразността на решението на местния комитет на персонала на Комисията в Люксембург за оттегляне на пълномощията от представителя им в централния комитет на персонала на Комисията.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Г-н Klar и г-н Fernandez Fernandez понасят направените от тях съдебни разноски и са осъдени да заплатят съдебните разноски на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 52, 22.2.2014 г., стр. 53.


text:
 12.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/10
 Решение на Общия съд от 17 декември 2010 г. — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/СХВП (Форма на звънче с червена панделка)
 (Дело T-346/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за триизмерна марка на Общността - Форма на звънче с червена панделка - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 46/17
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Швейцария) (представители: R. Lange, E. Schalast и G. Hild, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 юни 2008 г. по преписка No R 943/2007-4 относно заявка за регистрация на триизмерен знак под формата на звънче с червена панделка като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 8.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 273/3
 Жалба, подадена на 1 юни 2012 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент
 (Дело C-270/12)
 2012/C 273/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: A. Robinson, J. Stratford QC, A. Henshaw, Barrister)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз, Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени член 28 от Регламент (ЕС) No 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2012 година относно късите продажби и някои аспекти на суапите за кредитно неизпълнение (1),
 —
 да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски във връзка с производството по жалбата.
 Правни основания и основни доводи
 Член 28, озаглавен „Правомощия на ЕОЦКП за намеса при извънредни обстоятелства“, изисква от Европейския орган за ценни книжа и пазари („ЕОЦКП“) да забранява или да налага условия за извършването на къси продажби или на подобни сделки от физически или юридически лица, или да изисква от такива лица да уведомят за такива позиции или да ги оповестят публично.
 ЕОЦКП взема такива мерки ако: а) са предназначени за преодоляване на заплаха за правилното функциониране и интегритета на финансовите пазари или за стабилността на цялата финансова система на Съюза или на част от нея, б) когато има последствия и в трансграничен план, и в) компетентните органи не са взели никакви мерки за преодоляване на заплахата или мерките, които са взели, не са подходящи за преодоляването на заплахата. Мерките имат срок на действие до три месеца, но ЕОЦКП е оправомощен да ги продължава за неопределен период. Мерките имат предимство пред мерките, взети по-рано от компетентен орган съгласно Регламента за късите продажби.
 Обединеното кралство твърди, че член 28 е незаконосъобразен на следните основания.
 На първо място, той противоречи на втория принцип, установен от Съда в Решение от 13 юни 1958 г. по дело Meroni/Върховен орган (9/56, Recueil, стр. 11), тъй като:
 1.
 критериите, които установяват кога ЕОЦКП трябва да действа съгласно член 28, налагат широко право на преценка.
 2.
 на ЕОЦКП е предоставена широка гама при избора каква мярка или мерки да наложи и какви изключения да посочи, и този избор има много значителни последици в областта на икономическата политика.
 3.
 факторите, които трябва да вземе предвид ЕОЦКП, съдържат силно субективни критерии.
 4.
 ЕОЦКП е оправомощен да продължава срока на действие на своите мерки без никакво ограничение на общата им продължителност.
 5.
 макар (обратно на поддържаното от Обединеното кралство) член 28 да не изисква от ЕОЦКП да взема решения относно макроикономическата политика, при все това ЕОЦКП има широко право на преценка що се отнася до прилагането на политиката към всеки конкретен случай, както в Решението по делото Meroni.
 На второ място, член 28 цели да оправомощи ЕОЦКП да налага мерки с общо приложение, които имат нормативен характер, което противоречи на Решение на Съда от 14 май 1981 г. по дело Romano (98/80, Recueil, стр. 1241).
 На трето място, член 28 цели да предостави на ЕОЦКП правомощието да приема незаконодателни актове от общ характер, докато съгласно членове 290 и


text:
291 ДФЕС Договорите не предоставят компетентност на Съвета да делегира такова правомощие просто на агенция извън тези разпоредби.
 На четвърто място, ако и доколкото член 28 се тълкува в смисъл, че оправомощава ЕОЦКП да взема индивидуални мерки, насочени към физически или юридически лица, той би превишил правомощията, предоставени от член 114 ДФЕС.
 Член 28 може да бъде отделен от останалата част от Регламента за късите продажби. Неговото премахване не би засегнало съществено останалата част от Регламента.
 (1) ОВ L 86, стр. 1.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/60
 Жалба, подадена на 18 февруари 2014 г. — PT Pelita Agung Agrindustri/Съвет
 (Дело T-121/14)
 2014/C 112/77
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Индонезия) (представители: F. Graafsma и J. Cornelis, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1194/2013 на Съвета от 19 ноември 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на биодизел с произход от Аржентина и Индонезия (OВ L 315, стp. 2), доколкото с него се налага антидъмпингово мито на жалбоподателя и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 Първо правно основание, състоящо се в твърдението, че Антидъмпинговото споразумение на СТО не допуска коригиране на разходите само поради това, че те са по-ниски отколкото на други пазари или са „нарушени“ в резултат на намеса на правителството. Поради това би следвало член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (OВ L 343, стp. 51; наричан по-нататък „основният регламент“) да се обяви за неприложим доколкото той предвижда такава възможност за коригиране на разходите.
 2.
 Второ правно основание, състоящо се в твърдението, че коригирането на разходите за нерафинирано палмово масло (наричано по-нататък „CPO“) в настоящия случай представлява нарушение на член 2, параграф 5 от основния регламент. По-конкретно, жалбоподателят излага следните твърдения:
 —
 не е налице доказателството, необходимо, за да бъде прието, че цените на CPO на индонезийския пазар са нарушени и Съветът и Европейската комисия (наричани по-нататък „институциите“) са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че цените на CPO на индонезийския пазар са нарушени;
 —
 чрез използването на референтната експортна цена (наричана по-нататък „HPE“) за коригиране на разходите, институциите не са коригирали разходите на „приемлива основа“, както изисква член 2, параграф 5 от основния регламент и/или въз основа на „източници, които не са засегнати от такова нарушаване“; и
 —
 член 2, параграф 5 от основния регламент не допуска коригирането на разходите в случаи, когато просто се твърди, че цените са „ниски“
 3.
 Трето правно основание, състоящо се в твърдението, че институциите са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че покупните цени на СРО за жалбоподателя от свързани страни са нарушени. По-конкретно, институциите са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че покупните цени за СРО на жалбоподателя от свързани дружества не са свободно договорени.
 4.
 Четвърто правно основание, състоящо се в твърдението, че при определянето на разумния марж на печалбата Съветът не се е съобразил с правното си задължение, съдържащо се в член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. Този член изисква общата разумна печалба да не може да надвишава печалбата, нормално реализирана от други износители или производители при продажбата на стоки от същата обща


text:
категория на вътрешния пазар на държавата по произход.
 5.
 Пето правно основание, състоящо се в твърдението, че като са отказали да извършат съответно коригиране поради ценовата премия, свързана със сертифицирането за съответствие с RED, институциите явно са изопачили фактите и са нарушили член 3, параграф 2 и член 3, параграф 3 от основния регламент, тъй като експортните цени на жалбоподателя не са били обективно сравнени с целевата цена на промишлеността на Съюза. В допълнение, като са отказали да извършат необходимата корекция за RED-сертифицирането, институциите са дискриминирали недопустимо жалбоподателя в сравнение с други индонезийски производители.
 6.
 Шесто правно основание, състоящо се в твърдението, че институциите са нарушили член 3, параграф 7 от основния регламент и са допуснали явна грешка в преценката, като са приели, че правилата за двойното отчитане не са допринесли за нанесената вреда на промишлеността на Съюза.
 7.
 Седмо правно основание, състоящо се в твърдението, че институциите не са разгледали сведенията и доводите, представени от жалбоподателя в хода на разследването. По този начин те не само са нарушили задължението си за дължимата грижа и добра администрация, като не са проучили внимателно и безпристрастно всички относими факти, с които са разполагали, но също така не са изпълнили задължението си, съдържащо се в член 20, параграф 5 от основния регламент, както и със задължението си да изложат мотиви, съгласно изискването на член 296 ДФЕС.


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/8
 Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — EMA/Комисия
 (Дело T-116/11) (1)
 (Клауза за подсъдност - Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрации, допринасящи за създаването на европейско изследователско пространство и иновации (2002–2006 г.) - Договори Dicoems и Cocoon - Несъответствие на част от декларираните разходи с договорните условия - Прекратяване на договори - Възстановяване на част от платените суми - Обезщетение за вреди - Насрещен иск - Извъндоговорна отговорност - Неоснователно обогатяване - Жалба за отмяна - Акт, който не подлежи на обжалване - Актове, които се вписват в контекста на чисто договорни отношения и не могат да се разглеждат отделно от тях - Дебитно известие - Недопустимост)
 2014/C 31/12
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Association médicale européenne (EMA) (Брюксел, Белгия) (представители: A. Franchi и L. Picciano, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и F. Moro, подпомагани от D. Gullo, адвокат)
 Предмет
 от една страна, главно искане, първо, за възстановяване на разходите, направени за изпълнение на договор No 507126 относно проект Cocoon и на договор No 507760 относно проект Dicoems, сключени съответно на 7 и 19 декември 2003 г. между Комисията и жалбоподателя, второ, за установяване на незаконосъобразността на решението на Комисията за прекратяване на посочените договори, трето, за отмяна на съответното дебитно известие и четвърто, за изплащане на обезщетение за претърпените вреди, както и от друга страна, искане при условията на евентуалност, основано на извъндоговорната отговорност на Комисията
 Диспозитив
 1.
 Уважава жалбата на Association médicale européenne (EMA) в частта, която се отнася до възстановяване на преките разходи за персонал по договорите Cocoon и Dicoems в размер на 17 231,28 EUR, както и на свързаните с тях непреки разходи, произтичащи от изпълнението на договорите.
 2.
 Отхвърля жалбата на EMA в останалата ѝ част.
 3.
 Отхвърля насрещния иск на Европейската комисия.
 4.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски, включително разноските по обезпечителното производство по дело T-116/11 R.
 (1) ОВ C 120, 16.4.2011 г.


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/4
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 11 май 2009 г. — Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne/Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland, заинтересовани трети лица: E.On Benelux и Burgemeester en Wethouders Rotterdam
 (Дело C-167/09)
 2009/C 193/04
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Ищци: Stichting Natuur en Milieu, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie, Stichting Greenpeace Nederland, Vereniging van Verontruste Burgers van Voorne
 Ответник: Gedeputeerde Staten van Zuid-Holland
 Заинтересовани трети лица: E.On Benelux и Burgemeester en Wethouders Rotterdam
 Преюдициални въпроси
 1.
 Означава ли задължението за тълкуване в съответствие с директивите, че транспонираните в Wet milieubeheer задължения по Директива 96/61/ЕО (1) за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (понастоящем Директива 2008/1/ЕО (2) за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) могат и трябва да се тълкуват в смисъл, че при вземането на решение по заявление за предоставяне на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда изцяло трябва да се вземат предвид националните тавани за емисии на SO2 и NOх съгласно Директива 2001/81/ЕО (3) относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители (наричана по-нататък „Директива NEC“), по-специално що се отнася до задълженията по член 9, параграф 4 от Директива 96/61, понастоящем Директива 2008/1?
 2.a.
 Прилага ли се задължението за държава-членка да се въздържа от приемането на разпоредби, които са в състояние сериозно да засегнат постигането на поставената с дадена директива цел, и в периода от 27 ноември 2002 г. до 31 декември 2010 г., предвиден в член 4, параграф 1 от Директива NEC?
 2.б.
 Освен или вместо гореспоменатото задължение за въздържане от приемане на разпоредби прилагат ли се през въпросния период от 27 ноември 2002 г. до 31 декември 2010 г. положителни задължения за съответната държава-членка, ако след изтичането на този период са надхвърлени или има опасност да се надхвърлят националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх?
 2.в.
 От значение за отговора на въпроси 2 а) и 2 б) ли е, че от заявление за предоставяне на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда за съоръжение, което допринася за надхвърляне или за опасността от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх съгласно Директива NEC следва, че съоръжението ще започне да функционира най-рано през 2011 г.?
 3.a.
 Водят ли споменатите във въпрос 2 задължения до това, че държавата-членка трябва да откаже поисканото разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда или да го постави в зависимост от допълнителни условия или ограничения, ако не се гарантира, че съоръжението, за което се иска разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда, не допринася за надхвърляне или за опасността от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх? От значение за отговора на този въпрос ли е степента, в която това съоръжение допринася за надхвърлянето или за опасността от надхвърляне?
 3.б.
 Или следва ли от Директива NEC, че и при надхвърляне или опасност от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх


text:
дадена държава-членка разполага със свобода на преценка, за да осигури постигането на поставената в тази директива цел така, че вместо да откаже издаването на разрешителното или да го постави в зависимост от допълнителни условия или ограничения, може да вземе други мерки като например други форми на компенсиране?
 4.
 Доколкото държавата-членка има посочените във въпроси 2 и 3 задължения, може ли частноправен субект да повдигне въпроса за тяхното спазване пред националните съдилища?
 5.a.
 Може ли частноправен субект да се позове пряко на член 4 от Директива NEC?
 5.б.
 Ако да, дали прякото позоваване е възможно от 27 ноември 2002 г. или едва от 31 декември 2010? От значение за отговора на този въпрос ли е, че от заявлението за предоставяне на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда следва, че съоръжението ще започне да функционира най-рано през 2011 г.?
 6.
 По-специално, ако предоставянето на разрешително съгласно нормите за опазване на околната среда и/или други мерки допринасят за надхвърляне или за опасността от надхвърляне на националните тавани за емисии на SO2 и/или NOх по Директива NEC, може ли частноправен субект да изведе въз основа на член 4 от тази директива:
 а.
 обща претенция съответната държава-членка да приеме пакет от мерки, с които до 2010 г. да се ограничат годишните национални емисии на SO2 и NOх до количества, които не са по-големи от националните тавани за емисии според Директива NEC, или, ако това не се удаде, пакет от мерки, с които след това емисиите се намаляват възможно най-бързо до тези количества,
 б.
 конкретна претенция съответната държава-членка да вземе специални мерки по отношение на определено съоръжение — например под формата на отказ за издаване на разрешително или обвързването на издаването му с допълнителни условия или ограничения — които да допринесат за ограничаването до 2010 г. на годишните национални емисии на SO2 и NOх до количества, които не са по-големи от националните тавани за емисии според Директива NEC, или, ако това не се удаде, специални мерки, които след това допринасят за възможно най-бързо ограничаване на емисиите до тези количества?
 6.в.
 От значение за отговора на въпроси 6 а) и 6 б) ли е степента, в която съоръжението допринася за надхвърлянето или опасността от надхвърляне?
 (1) Директива 96/61/ЕО на Съвета от 24 септември 1996 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (ОВ L 257, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 83).
 (2) Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (кодифицирана версия) (ОВ L 24, стр. 8).
 (3) Директива 2001/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 година относно националните тавани за емисии на някои атмосферни замърсители (ОВ L 309, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7, стр. 231).


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/21
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 13 декември 2013 г. — Van Oost, Ibarra de Diego, Theodoridis и Hotz/Комисия
 (Съединени дела F-137/12, F-138/12, F-139/12 и F-141/12) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по сертифициране 2010–2011 г. - Изключване от списъка на сертифицираните длъжностни лица - Уреждане по взаимно съгласие по инициатива на Съда на публичната служба - Срок за обжалване по административен ред - Просрочване на обжалването по административен ред - Понятие за извинима грешка - Необходимо усърдие на нормално осведомено длъжностно лице - Информация, получена по телефона - Доказване - Недопустимост)
 2014/C 31/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Fabrice Van Oost (Вил Померьол, Белгия), Maria Belén Ibarra de Diego (Аликанте, Испания), Nicolaos Theodoridis (Соани, Белгия) и Margarita Hotz (Брюксел, Белгия), (представител: адв. S. Pappas)
 Ответник: Европейска комисия (представители: G. Berscheid и C. Berardis-Kayser)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на EPSO да не включи жалбоподателя в списъка на лицата, издържали заключителните изпити от обучението, предвидено в рамките на процедурата по сертифициране, както и искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Заличава дела F-137/12, F-138/12 и F-139/12 от регистъра на Съда на публичната служба.
 2.
 Страните по дела F-137/12, F-138/12 и F-139/12 понасят съдебните разноски съгласно тяхното споразумение.
 3.
 Отхвърля жалбата по дело F-141/12 като недопустима.
 4.
 Г-жа Hotz понася направените от нея съдебни разноски и се осъжда да понесе съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на дело F-141/12.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г., стр. 75 и 76.


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/46
 Решение на Общия съд от 13 юли 2017 г. — LG Electronics/EUIPO (QD)
 (Дело T-650/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словна марка на Европейския съюз „QD“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 283/70)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Южна Корея) (представител: R. Schiffer, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: M. Rajh)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 24 май 2016 г. (преписка R 2046/2015-1) по заявка за регистрация на словния знак „QD“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда LG Electronics, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 402, 31.10.2016 г.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/19
 Преюдициално запитване от Consiglio di Stato (Италия), постъпило на 11 януари 2017 г. — VAR Srl/Iveco Orecchia SpA
 (Дело C-14/17)
 (2017/C 168/25)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: VAR Srl
 Ответник: Iveco Orecchia SpA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Главно: трябва ли член 34, параграф 8 от Директива 2004/17/ЕО (1) да се тълкува в смисъл, че изисква доказателството за еквивалентността на подлежащите на доставка стоки с оригиналния продукт да се представи още в офертата?
 2)
 Алтернативно по отношение на първия въпрос, в случай че отговорът на изложения по-горе в [точка 1)] въпрос относно тълкуването е отрицателен: по какъв начин трябва да се гарантира зачитането на принципите за равно третиране и безпристрастност, за сключването на договорите при пазарни условия и за добро управление, както и зачитането на правото на защита и на правото на състезателност на другите участници?
 (1) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 3).


text:
 23.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 140/8
 Искане за преюдициално заключение, направено от Bundesverwaltungsgericht (Германия) на 20 март 2007 г. — Communication Services TELE2 GmbH/Федерална република Германия
 (Дело C-153/07)
 (2007/C 140/13)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht (Германия)
 Страни в главното производство
 Ищец: Communication Services TELE2 GmbH.
 Ответник: Федерална република Германия.
 Встъпила страна: Deutsche Telekom AG
 Преюдициални въпроси
 Следва ли Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 година относно конкуренцията на пазара на телекомуникационни услуги — Директива за конкуренцията (1) и Директива 97/33/ЕО от 30 юни 1997 година относно взаимосвързаността в далекосъобщенията за осигуряване на универсална услуга и оперативна съвместимост чрез прилагане на принципите на предоставяне на отворени мрежи (ПОМ) — Директива за взаимосвързаността (2) — да се разбират в смисъл, че не е възможно националният регулаторен орган да задължи през 2003 г. оператора на свързочна мрежа, свързана с обществена местна телекомуникационна мрежа, да заплаща на оператора на местната мрежа, който има господстващо положение на пазара, вноска с оглед изравняване на възникналия за него дефицит в резултат от предоставянето на достъп до мрежата му?
 При положителен отговор на първия въпрос:
 Дали противоречието с общностното право на такова задължение, произтичащо от разпоредба на вътрешното право, следва да бъде взето предвид от националния съд в производството за заплащане на посочената по-горе вноска от оператора на свързочната мрежа?
 (1) ОВ L 192, стр. 10.
 (2) ОВ L 199, стр. 32.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/11
 Преюдициално запитване, отправено от Bundessozialgericht (Германия) на 4 август 2008 г. — Christian Grimme/Deutsche Angestellten-Krankenkasse
 (Дело C-351/08)
 (2008/C 272/19)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundessozialgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: Christian Grimme
 Ответник: Deutsche Angestellten-Krankenkasse
 Преюдициалeн въпрос
 Трябва ли разпоредбите на Споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, относно свободното движение на хора (1) и по-конкретно членове 1, 5, 7 и 16 от него, както и членове 12, 17, 18 и 19 от приложение I да се тълкуват в смисъл, че те не допускат член на съвета на директорите на акционерно дружество по швейцарското право, който осъществява дейност в Германия, да има задължение за осигуряване по немската пенсионно-осигурителна схема, въпреки че членове на управителен съвет на акционерно дружество по немското право, които осъществяват дейност в Германия, са освободени от това задължение по немската пенсионно-осигурителна схема?
 (1) ОВ L 114, 30.4.2002 г., стр. 6.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/55
 Иск, предявен на 4 ноември 2009 г. — Centre national de la recherche scientifique/Комисия
 (Дело T-448/09)
 2010/C 24/99
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Centre national de la recherche scientifique (Париж, Франция) (представител: N. Lenoir, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви искът за допустим и основателен;
 —
 да се осъди Комисията да върне сумата по твърдяното вземане в размер на 110 102,26 EUR, заедно с лихвите за забава в размер на законния лихвен процент съгласно приложимото за договора белгийско право, като Комисията изисква сумата въз основа на договора в дебитното си известие от 29 юни 2009 г. (No 3230906067) и във връзка с нея е приет акт за прихващане от 17 август 2009 г. (BUDG/C3 D(2009) 10.5 — 1232);
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск Centre national de la recherche scientifique (CNRS) иска от Първоинстанционния съд да осъди Комисията да върне сумата по вземането в размер на 110 102,26 EUR, посочена в дебитно известие No 3230906067 от 29 юни 2009 г., за която се твърди, че се дължи от ищеца на основание договора EURO-THYMAIDE, свързан с проект по 6-тата Рамкова програма за научни изследвания и технологично развитие, и във връзка с която е приет акт за прихващане от 17 август 2009 г., както и да осъди Комисията да заплати лихви за забава.
 В подкрепа на иска си ищецът представя три правни основания, изведени от:
 —
 неспазването на предвидените в договора критерии за обосноваване на разходите, доколкото Комисията е нарушила член II.19.1 от Общите условия на договора EURO-THYMAIDE относно допустимите разходи и, субсидиарно, от неизпълнението на предвиденото в член 1134 от белгийския Граждански кодекс задължение за добросъвестност — като не приема доказателства, удостоверяващи преки разходи за работилите по проекта членове на персонала, въпреки че доказателствената им стойност е очевидна. В резултат на този подход Комисията неправилно отхвърлила някои преки разходи за персонала и извършила корекции, отразени в оспорваното вземане,
 —
 неправилната преценка на вноската за загуба на работното място (ВЗРМ) с оглед на критериите, предвидени в членове II.19.1, II.19.2.c и II.20 от Общите условия на договора EURO-THYMAIDE, доколкото противно на заблуждаващото си наименование ВЗРМ била свързан с осигуряването за безработица разход за персонала, неотделим от допустимите разходи за персонала. Като не приела за допустими разходи сумите, съответстващи на ВЗРМ, удържана от възнагражденията на работещите по проекта срочно наети членове на персонала на CNRS, Комисията нарушила посочените по-горе разпоредби,
 —
 явно неправилната преценка на възнагражденията по време на отпуск по болест с оглед на предвидените в договора критерии за допустимост, доколкото в противоречие с член 11.19 от Общите условия на договора EURO-THYMAIDE Комисията добавила към недопустимите разходи възнагражденията, изплатени на членовете на персонал на CNRS, работили по проекта по време на отпуск по болест.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/29
 Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 13 септември 2010 г. — Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans/Benjamin Wilkinson, за който като законен представител се явява баща му Steven Wilkinson, Equity Claims Limited
 (Дело C-442/10)
 ()
 2010/C 346/47
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Churchill Insurance Company Limited, Tracy Evans
 Ответници: Benjamin Wilkinson, за който като законен представител се явява баща му Steven Wilkinson, Equity Claims Limited
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 12, параграф 1 и член 13, параграф 1 от Директивата от 2009 г. (1) трябва ли да се тълкуват в смисъл, че не допускат национални разпоредби, които съгласно релевантното национално право имат за последица да изключат възможността пострадало при пътнотранспортно произшествие лице да се ползва от застраховката, когато:
 а)
 пътнотранспортното произшествие е предизвикано от незастрахован водач, и
 б)
 пострадалото лице е разрешило на незастрахования водач да управлява превозното средство, и
 в)
 пострадалото лице е било пътник в превозното средство към момента на пътнотранспортното произшествие, и
 г)
 пострадалото лице има застраховка за управлението на въпросното превозно средство?
 По-специално:
 (i)
 дали такава национална разпоредба представлява разпоредба, която „изключва от застраховката“, по смисъла на член 13, параграф 1 от Директивата от 2009 г.?
 (ii)
 дали при обстоятелства като тези в настоящото дело разрешението, дадено от застрахователя на незастрахованото лице, представлява „изрично или мълчаливо разрешение“ по смисъла на член 13, параграф 1, буква а) от Директивата от 2009 г.?
 (iii)
 дали на отговора на този въпрос се отразява обстоятелството, че съгласно член 10 от Директивата от 2009 г. националните органи, които са отговорни да изплащат обезщетение за вреди, причинени от неидентифицирано или незастраховано превозно средство, могат да откажат да заплатят обезщетение на лица, които са се качили доброволно в превозното средство, причинило вредите или телесните повреди, когато органът може да докаже, че тези лица са знаели, че превозното средство не е застраховано?
 2.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос дали когато е дало въпросното разрешение застрахованото лице: а) е знаело, че водачът не е застрахован, или б) е смятало, че водачът е застрахован, или в) не е мислило по този въпрос?
 (1) Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 263, стр. 11)


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/8
 Преюдициално запитване от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия), постъпило на 10 юли 2017 г. — Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
 (Дело C-417/17)
 (2017/C 338/08)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hera Comm Srl
 Ответник: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
 Преюдициални въпроси
 1)
 Недопустима ли е — предвид целта на „общата“ Директива No 2005/29/ЕО (1), считана за „предпазна мрежа“ за защита на потребителите, и по-специално предвид съображение 10, член 3, параграф 4 и член 5, параграф 3 от същата директива — национална правна разпоредба, която включва оценката за спазването на специфичните изисквания, предвидени за защита на ползвателите в секторните директиви 2009/72/ЕО (2) и 2009/73/CE (3), в приложното поле на общата Директива No 2005/29/ЕО относно неправомерните търговски практики, като по този начин изключва намесата на компетентния в сектора орган — в конкретния случай AEEGSI — да санкционира нарушаването на секторната директива, във всички хипотези, които могат да отговарят и на критериите за неправомерна или нелоялна търговска практика?
 2)
 Трябва ли принципът на специалното правило, прогласен в член 3, параграф 4 от Директива No 2005/29/ЕО, да се разбира като принцип за регулиране на отношенията между законодателства (общо законодателство и секторни законодателства), или на отношенията между разпоредби (общи разпоредби и специални разпоредби), или пък на отношенията между отделните органи, на които са възложени регулирането и надзорът на съответните сектори?
 3)
 Може ли да се счита, че понятието „противоречие“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива No 2005/29/ЕО, е налице само в случай на радикално несъответствие между разпоредбите на законодателството в областта на неправомерните търговски практики и другите разпоредби, произтичащи от европейското законодателство, които уреждат специфични секторни аспекти на търговските практики, или е достатъчно въпросните разпоредби да предвиждат уредба, отличаваща се от законодателството в областта на неправомерните търговски практики, която би довела до стълкновение на норми във връзка с един и същ конкретен случай?
 4)
 Отнася ли се понятието „разпоредби на Общността“, посочено в член 3, параграф 4 от Директива No 2005/29/ЕО, само до разпоредбите, съдържащи се в регламентите и европейските директиви, както и до разпоредбите, с които те се транспонират пряко, или включва и законовите и подзаконовите разпоредби за транспониране на принципи на европейското право?
 5)
 Недопустимо ли е — съгласно принципа на специалното правило, прогласен в съображение 10 и в член 3, параграф 4 от Директива 2005/29/ЕО, както и в член 37 от Директива 2002/72/ЕО и в член 41 от Директива 2002/73/ЕО — тълкуване на съответните национални разпоредби за транспониране, по смисъла на което всеки път, когато в регулиран сектор, където има секторна „потребителска“ правна уредба и на секторния орган са предоставени регулаторни и санкционни правомощия, е налице поведение, което може да попадне в обхвата на понятието „агресивна практика“ по смисъла на членове 8 и 9 от Директива 2005/29/ЕО или „при всякакви обстоятелства


text:
агресивна“ съгласно приложение I към Директива 2005/29/ЕО, следва винаги да се прилага общата правна уредба относно неправомерните практики, дори когато съществува секторно законодателство, прието в защита на (същите) потребители и основано на разпоредби на правото на Съюза, което регулира изчерпателно същите „агресивни практики“ и „при всякакви обстоятелства агресивни“ или пък същите „неправомерни практики“?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).
 (2) Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 55).
 (3) Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ и за отмяна на Директива 2003/55/ЕО (ОВ L 211, 2009 г., стр. 94).


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/29
 Решение на Общия съд от 21 януари 2015 г. — Grundig Multimedia/СХВП („Pianissimo“)
 (Дело T-11/14) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Pianissimo“ - Марка, състояща се от рекламно послание - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Равно третиране)
 (2015/C 073/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Grundig Multimedia AG (Stansstad, Швейцария) (представител: S. Walter, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Bonne и A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 5 ноември 2013 г. (преписка R 441/2013-4), потвърждаващо отхвърлянето на заявката за регистрация на словния знак „Pianissimo“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Grundig Multimedia AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/8
 Преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия), постъпило на 26 септември 2014 г. — Davitas GmbH/Град Ашафенбург
 (Дело C-448/14)
 (2014/C 448/10)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Davitas GmbH
 Ответник: Град Ашафенбург
 Участник в производството: Landesanwaltschaft Bayern
 Преюдициални въпроси
 Представлява ли продаваната от жалбоподателя стока „De Tox Forte“ храна или хранителна съставка с нова молекулна структура по смисъла на член 1, параграф 2, буква в) от Регламент No 258/97 (1)?
 Достатъчно за утвърдителен отговор на този въпрос ли е по-специално тази стока, съдържаща съставката „клиноптилолит“ в своята специфична първична молекулна структура, да не е използвана като храна преди 15 май 1997 г. или освен това е необходимо в процеса на производство на тази стока да бъде използван метод, който да води до нова или нарочно модифицирана молекулна структура, така че да става въпрос за вещество, което преди това не е съществувало в природата в такава форма?
 (1) Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 1997 година относно нови храни и нови хранителни съставки (ОВ L 43, стр. 1 Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 20, стр. 245).


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/32
 Жалба, подадена на 26 май 2016 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 март 2016 г. по дело T-586/14, Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-301/16 P)
 (2016/C 270/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: T. Maxian Rusche, L. Flynn)
 Друга страна в производството: Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд (четвърти състав) от 16 март 2016 г., съобщено на Комисията на 17 март 2016 г., по дело T-586/14 Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd/Комисия,
 —
 да отхвърли като неоснователна първата част на изтъкнатото в първоинстанционното производство първо основание за отмяна,
 —
 да върне делото на Общия съд за преразглеждане на втората част от първото основание и на второто, третото и четвърто основание от жалбата в първоинстанционното производство,
 —
 да не се произнася по съдебните разноски, направени в производствата пред двете инстанции.
 Основания и основни доводи
 Комисията иска отмяна на обжалваното съдебно решение и изтъква следните основания:
 Първо — Общият съд е тълкувал неправилно понятието „пренесени от предишната система на непазарна икономика“, посочено в член 2, параграф 7, буква в), трето тире от Регламент (ЕО) No 1225/2009 (1) на Съвета за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност. Това основание съдържа пет части:
 —
 първа част: мерките за изпълнение на петилетния план са пренесени от предишната непазарна икономика,
 —
 втора част: подкрепата на стратегически търговски сектори („избор на победители“) не представлява законосъобразна цел в рамките на пазарна икономика,
 —
 трета част: субсидиите в пазарната икономика не предполагат постоянно адаптиране, а са свързани с инвестиция,
 —
 четвърта част: разглежданите мерки не могат да се сравняват с неправомерни и несъвместими мерки за държавна помощ, наблюдавани в Съюза,
 —
 пета част: неправилно тълкуване на понятието „непазарна икономика“.
 Второ — съдебното решение е опорочено от липса на мотиви и от противоречиви мотиви.
 Трето — Общият съд е допуснал процесуални нарушения:
 —
 първа част: Общият съд се е произнесъл по въпрос извън неговата компетентност (ultra vires), допуснал е нарушение на диспозитивното начало и е нарушил член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз, както и член 44, параграф 1 и член 48, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд в действащата им редакция към момента на подаването на жалбата пред първата инстанция,
 —
 втора част: Комисията не е била изслушана по твърдяната сравнимост на държавните помощи, за които става въпрос в съдебните решения, посочени в точка 66 от обжалваното съдебно решение, с разглежданите в настоящия случай мерки,
 —
 трета част: Общият съд не се е произнесъл по доводите на Комисията относно определянето на понятието „непазарна икономика“.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51, поправки в ОВ L 7, 2010 г., стр. 22, ОВ L 36, 2011 г., стр. 20