text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/59
 Жалба, подадена на 28 декември 2007 г. — GlaxoSmithkline/СХВП — Serono Genetics Institute (FAMOXIN)
 (Дело T-493/07)
 (2008/C 51/107)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: GlaxoSmithkline SpA (Верона, Италия) (представител: G. Richard, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Serono Genetics Institute SA (Evry, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав от 14 септември 2007 г. по преписка R 8/2007-1 и да се приеме за основателно искането на жалбоподателя за обявяване на недействителност;
 —
 Да се отменят всички решения на Службата за хармонизация във вътрешния пазар, които налагат на жалбоподателя заплащането на разноски и да се осъди Службата да понесе разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Словна марка на Общността „FAMOXIN“ за стоки и услуги от клас 5 — Заявка No 2 491 298
 Притежател на марката на Общността: Serono Genetics Institute SA
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Жалбоподателят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: Националната словна марка „LANOXIN“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърля изцяло искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 52 от Регламент (ЕО) No 40/94.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/21
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 13 май 2016 г. — Agenzia delle Entrate/Federal Express Europe Inc.
 (Дело C-273/16)
 (2016/C 343/32)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Agenzia delle Entrate
 Ответник: Federal Express Europe Inc.
 Преюдициален въпрос
 Може ли член 144 във връзка с член 86, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. (1) (които съответстват на член 14, параграфи 1 и 2, и член 11, част Б, параграф 3 от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. (2)) да се тълкува в смисъл, че единственото условие за необлагане с ДДС на свързаните услуги, които се състоят във вътрешен превоз, така наречените услуги „насочени към вътрешния пазар“ (inbound) — от района на летището до местоназначението на територията на държавата членка и с клауза „franco destino“ (франко получател) — е тяхната стойност да бъде включена в данъчната основа, независимо от това дали се извършва ефективно данъчно облагане на митницата в момента на вноса на стоките; и че следователно не е съвместимо с горепосочените общностни разпоредби тълкуване на вътрешните разпоредби на член 9, алинея 1, точка 2) във връзка с член 69, алинея 1 от Декрет No 633 на президента на Републиката от 26 октомври 1972 г. в редакцията им, действаща към момента на настъпване на обстоятелствата по спора, ratione temporis, според което при всички случаи, следователно и в хипотезата на необлагаем с ДДС внос — както в конкретния случай, тъй като става дума за документи и стоки с незначителна стойност — трябва да бъде изпълнено допълнителното условие за ефективното им облагане с ДДС (и за конкретното плащане на данъка на митницата) в момента на вноса на тези стоки; и то евентуално като се има предвид фактът, че услугите по превоз имат спомагателен характер спрямо основните услуги (внос) и че главното съображение както при основните, така и при спомагателните услуги е опростяване?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1, специално българско издание: глава 9, том 3 стр. 7).
 (2) Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г., относно сближаване на законодателството на страните членки , уреждащо въпросите на данъка върху оборота — Обща
 система на ДДС: единна база за облагане (ОВ L 145, стр. 1).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 12.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/13
 Преюдициално запитване, отправено от Augstākās tiesas Senāts (Република Латвия) на 14 септември 2011 г. — SIA „Garkalns“/Rīgas dome
 (Дело C-470/11)
 2011/C 331/23
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SIA „Garkalns“
 Ответник: Rīgas dome
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 49 ЕО и свързаното с него задължение за прозрачност да се тълкуват в смисъл, че с допустимите ограничения на свободното предоставяне на услуги е съвместимо използването в публично и предварително оповестен закон на неопределено правно понятие като „съществено засягане на интересите на държавата и жителите на съответните административно-териториални единици“, на което следва да се даде конкретно съдържание във всеки отделен случай на прилагане посредством ръководни начала за тълкуване, но което същевременно позволява известна гъвкавост при преценката на засягането на свободата?


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/13
 Жалба, подадена на 29 юли 2015 г. от Yoshida Metal Industry Co. Ltd срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 21 май 2015 г. по съединени дела T-331/10 RENV и T-416/10 RENV: Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-421/15 P)
 (2015/C 389/15)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (представители: J. Cohen, Solicitor, G. Hobbs QC, T. St Quintin, barrister)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S
 Искания на жалбоподателя
 Като главно искане, жалбоподателят моли Съда съответно:
 а)
 да отмени решението на Общия съд (седми състав) от 21 май 2015 г., Yoshida Metal Industry/СХВП, T-331/10 RENV и T-416/10 RENV,
 б)
 да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1235/2008-1 и да отмени решението,
 в)
 да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1237/2008-1 и да отмени решението,
 г)
 СХВП и встъпилите в производството страни да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на жалбоподателя, включително съдебните разноски, по които Съдът не се е произнесъл в решението си от 6 март 2014 г., Pi-Design и др./Yoshida Metal Industry, C-337/12 P — C-340/12 P.
 Ако Съдът не уважи главното искане, жалбоподателят го моли при условията на евентуалност:
 а)
 да отмени решението на Общия съд (седми състав) от 21 май 2015 г., Yoshida Metal Industry/СХВП, T-331/10 RENV и T-416/10 RENV, по отношение на следните стоки, за които са регистрирани марки на Общността No 1371244 и No 1372580: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.
 б)
 да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1235/2008-1 и решението да се отмени по отношение на следните стоки, за които е регистрирана марка на Общността No 1371244: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.
 в)
 да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя пред Общия съд, за отмяна на решението на първи състав на СХВП от 20 май 2010 г. по преписка R 1237/2008-1 и решението да се отмени по отношение на следните стоки, за които е регистрирана марка на Общността No 1372580: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.
 г)
 СХВП и встъпилите в производството страни


text:
да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на жалбоподателя, включително съдебните разноски, по които Съдът не се е произнесъл в решението си от 6 март 2014 г., Pi-Design и др./Yoshida Metal Industry, C-337/12 P — C-340/12 P.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания:
 а)
 първо, че Общият съд (наричан по-нататък „ОС“) нарушил член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) от Регламента (1), тъй като допуснал грешка в тълкуването и съответно в прилагането му към графично представените знаци в процесните марки на Общността.
 б)
 второ, че същевременно или субсидиарно ОС е нарушил член 52, параграф 3 от Регламента, понеже не разгледал приложимостта на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) към всяка от различните категории стоки, за които са били регистрирани графично представените в марките на Общността знаци.
 В подкрепа на първото основание жалбоподателят по същество твърди, че:
 ОС направил извод в точка [39] от обжалваното съдебно решение, че член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) се прилага към всеки знак, независимо дали е дву- или триизмерен, когато всички съществени характеристики на знака изпълняват техническа функция. При приемането и прилагането на този извод към процесните марки на Общността обаче ОС неправилно се отклонил от (и съответно лишил от действие) постановката в точка [48] от решение Lego Juris/СХВП, C-48/09 P, EU:C:2010:516, че член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) не е пречка за регистрацията на даден знак като марка „само с мотив че [той] има функционални характеристики“; думите „изключително“ и „необходима“ допълнително стеснявали приложното поле на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) до знаци, които представляват „единствено [...] формите на стоки, които само материализират техническо решение“.
 В съответствие с установеното в решение Lego Juris/СХВП, C-48/09 P, EU:C:2010:516, ОС трябвало да направи извод, че член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) не въвежда никакво правно изискване дву- или триизмерните знаци да са лишени от функционалност и и не е пречка за регистрацията на „хибридни знаци“, съдържащи важни във визуално отношение декоративни елементи на дизайна, които не „само материализират техническо решение“, но и имат отличителна функция, каквато се очаква от марките да изпълняват. ОС обаче неправилно се отклонил от (и съответно лишил от действие) релевантните правни критерии за прилагането на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii), доколкото не изходил от принципа, че графично представените в марките на Общността знаци са „хибридни знаци“, съдържащи декоративни елементи на дизайна (важни във визуално отношение мотиви под формата на черни точки, създадени чрез вдлъбване и оцветяване на вдлъбнатините), които — както потвърждава решението от 31 октомври 2001 г. на втори апелативен състав на СХВП, посочено в точка [5] от обжалваното съдебно решение — имат отличителен характер.
 Ако ОС не бил допуснал грешка в тълкуването и съответно в прилагането на член 7, параграф 1, буква д), подточка ii), доколкото възприел и приложил неправилен подход към способността на вдлъбнатините да имат едновременно утилитарна и отличителна функция по отношение на графично представените в процесните марки на Общността знаци, той трябвало и


text:
щял да постанови, че разпоредбите на цитирания член не изключват регистрацията на процесните знаци и че решенията на първи апелативен състав на СХВП в обратния смисъл са неправилни и следва да бъдат отменени.
 В подкрепа на второто основание жалбоподателят по същество твърди, че:
 По силата на член 52, параграф 3 от Регламента ОС бил длъжен да провери дали член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) не води до недействителност на графично представените в марките на Общността знаци по съображение, че последните се състоят „единствено [от] формите на стоки, които само материализират техническо решение“ (така в точка [48] от решение Lego Juris/СХВП, C-48/09 P, EU:C:2010:516) — недействителност на всички или само на някои знаци — и ако случаят е такъв, по отношение на кои от различните категории стоки, по които са регистрирани знаците. ОС нито предприел съответните действия, нито изпълнил това важно изискване и следователно не направил констатации, от които по необходимост зависи законосъобразността на изводите му съгласно член 7, параграф 1, буква д), подточка ii).
 В допълнение и при всички положения ОС не изпълнил важното изискване по член 52, параграф 3, доколкото приложил констатациите си съгласно член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) към всички стоки без дръжки, за които графично представените в марките на Общността знаци били регистрирани. По-конкретно знаците били регистрирани по следните категории стоки без дръжки, за които констатациите на ОС съгласно член 7, параграф 1, буква д), подточка ii) нямало как да бъдат законосъобразно приложени в съответствие с изискванията на член 52, параграф 3: в клас 8 — точила и калъфи за точила; в клас 21 — домакински или кухненски съдове (които не са от благородни метали или с такова покритие) и стойки за ножове.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (OB L 78, 24.3.2009 г., стр. 1).


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/6
 Жалба, подадена на 24 юли 2015 г. от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) срещу решението на Общия съд (осми състав), постановено на 13 май 2015 г. по дело T-15/13 — Group Nivelles/СХВП — Easy Sanitairy Solutions (отходен душ канал)
 (Дело C-405/15 P)
 (2015/C 337/08)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: S. Bonne и A. Folliard-Monguiral)
 Други страни в производството: Group Nivelles BVBA и Easy Sanitary Solutions BV
 Искания на жалбоподателя
 СХВП иска:
 —
 да бъде отменено обжалваното съдебно решение;
 —
 да бъдат осъдени заявителя и встъпилата страна в производството пред Общия съд да заплатят съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Общият съд нарушил член 63, параграф 1 от Регламент No 6/2002 (1), тъй като приел, че по-ранният дизайн, на който е основано искането за обявяване на недействителност, обхващал „цялото приспособление за отвеждане на течности, разработено от дружество Blücher“. Групата Nivelles добавила единствено покривната плоча, като това било съобщавано на обществеността чрез дружество Blücher и други предприятия, независимо от формата на колекторната вана.
 Общият съд нарушил член 25, параграф 1, буква б) от Регламент No 6/2002, във връзка с член 5 от него, тъй като приел, че СХВП била длъжна да сравни оспорвания промишлен дизайн на Общността с по-ранен промишлен дизайн, като това следвало от разкритата в различни документи връзка между два отделни компонента на изделието. Според съдебната практика на Съда на Европейския съюз, приложима към член 5 от Регламент No 6/2002, спорният промишлен дизайн не можел да се сравнява със „съвкупност от специфични елементи или части от по-рани промишлени дизайни“, а с „отделни и точно определени промишлени дизайни“. Въпреки че външният вид на дадено изделие в монтиран вид можел евентуално да бъде извлечен от външния вид на съставните му части, съставянето на цялостния му облик оставало хипотетично или, най-малкото, бил до голяма степен обект на приблизителни преценки. Понятието за идентичност между двата промишлени дизайна или полезни модела, така както е установено в член 5 от Регламент No 6/2002, не допуска сравнителен анализ, основан на предположения или приблизителни преценки.
 Общият съд нарушил член 25, параграф 1, буква б) от Регламент No 6/2002 във връзка с член 6 и член 7, параграф 1 от него, тъй като приел, че в случай че сравняваните промишлени дизайни, са включени в изделия, които се различават по своя вид или предназначение, информираните потребители биха могли да не установят тази разлика и биха могли да не разпознаят по-ранния промишлен дизайн. Член 7 от Регламент No 6/2002 съдържал правната фикция, че всеки промишлен дизайн, който е разгласен на обществеността, е известен както на специализираните среди в съответния сектор, за който се отнася по-ранният промишлен дизайн, така и на всички информирани потребители на вида изделия, за който се отнася оспорваният промишлен дизайн. След като се било установено публичното разгласяване на по-ранния промишлен дизайн, следвало да се приеме, че съответните информирани потребители били запознати както с по-ранния промишлен дизайн, така и с особеностите


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/31
 Жалба, подадена на 28 юни 2016 г. — European Social Enterprise Law Association/EUIPO („EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION“)
 (Дело T-353/16)
 (2016/C 314/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: European Social Enterprise Law Association (Лондон, Обединено кралство) (представител: L. Fletcher, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „EUROPEAN SOCIAL ENTERPRISE LAW ASSOCIATION“ — заявка за регистрация No 14 062 129
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 26 април 2016 г. по преписка R 2208/2015-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) oт Регламент No 207/2009


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/25
 Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
 (Дело T-477/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 232/44
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 септември 2009 г. (преписка R 1008/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 24 септември 2009 г. (преписка R 1008/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/34
 Жалба, подадена на 14 януари 2015 г. — Henkell & Co. Sektkellerei/СХВП — Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini („PICCOLOMINI“)
 (Дело T-20/15)
 (2015/C 089/41)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Henkell & Co. Sektkellerei KG (Висбаден, Германия) (представител: J. Flick, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ciacci Piccolomini d’Aragona di Bianchini Società Agricola (Милано, Италия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: словна марка на Общността „PICCOLOMINI“ — Заявка за регистрация No 10 564 573
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 31 октомври 2014 г. по преписка R 2265/2013-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди СХВП и третата страна да заплатят съдебните разноски, включително разноските на жалбоподателя.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 42, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/43
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 12 май 2016 г. — Chatel/Съвет
 (Дело F-91/14) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Член 11, параграф 2 от приложение VIII към Правилника - Пенсионни права, придобити преди постъпването на служба за Съюза съгласно национална пенсионна схема - Прехвърляне към пенсионната схема на Съюза - Предложение за бонус за осигурителен стаж за пенсия, основано на нови общи разпоредби за изпълнение, което е прието от заинтересованото лице. - Понятие за увреждащ акт - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
 (2016/C 222/56)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Zlata Chatel (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, адвокати, впоследствие D. de Abreu Caldas и J.-N. Louis, адвокати, и накрая, J.-N. Louis, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и E. Rebasti)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението относно прехвърлянето на пенсионните права на жалбоподателката към пенсионната схема на Съюза според новите ОРИ на членове 11 и 12 от приложение VIII към Правилника за длъжностните лица.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно недопустима.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 421, 24.11.2014 г., стр. 63.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/72
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 11 декември 2008 г. — Evraets/Комисия
 (Дело F-92/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура за повишаване за 2006 г. - Умения за работа с трети език)
 (2009/C 44/125)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Pascal Evraets (Lambusart, Белгия) (представители: N. Lhoëst, впоследствие N. Lhoëst и S. Fernández Menéndez, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
 Встъпила страна: Съвет на Европейския съюз (представители: I. Šulce и M. Simm)
 Предмет на делото
 Отмяна на решението да не се повишава жалбоподателят в степен AST 4, тъй като не е показал умения за работа с трети език в процедурата за повишаване за 2006 г.
 Диспозитив на решението
 1)
 Отменя решението да не се повишава г-н Evraets в процедурата за повишаване за 2006 г.
 2)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да понесе направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 3)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г., стр. 44.


text:
 17.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 231/35
 Жалба, подадена на 5 май 2017 г. — Webgarden/EUIPO (Dating Bracelet)
 (Дело T-272/17)
 (2017/C 231/43)
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Webgarden Szolgátató és Kereskedelmi Kft. (Будапеща, Унгария) (представител: G. Jambrik, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорен промишлен дизайн: промишлен дизайн на Общността „Dating Bracelet“ — заявка за регистрация No 14 450 019
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 1 март 2017 г. по преписка R 658/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 4 от Регламент No 207/2009.
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009.
 —
 Нарушение на член 20 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 —
 Нарушение на член 21, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/11
 Решение на Съда (трети състав) от 16 юли 2015 г. (преюдициално запитване от Landgericht Köln — Германия) — Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH/Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG
 (Дело C-369/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Отпадъци от електрическо и електронно оборудване - Директива 2002/96/ЕО - Член 2, параграф 1 и член 3, буква a), както и приложения I A и I Б - Директива 2012/19/ЕС - Член 2, параграф 1, буква a), член 2, параграф 3, буква б) и член 3, параграф 1, букви a) и б), както и приложения I и II - Понятия за „електрическо и електронно оборудване“ и „електрически и електронни инструменти“ - Задвижващи механизми за гаражни врати))
 (2015/C 311/12)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Köln
 Страни в главното производство
 Ищец: Sommer Antriebs- und Funktechnik GmbH
 Ответник: Rademacher Geräte-Elektronik GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 Член 2, параграф 1 и член 3, буква а) от Директива 2002/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 януари 2003 година относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО), както и точка 6 от приложение I А и точка 6 от приложение I Б към нея, от една страна, и член 2, параграф 1, буква а) и параграф 3, буква б), член 3, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2012/19/ЕC на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 година относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО), както и точка 6 от приложение I и точка 6 от приложение II към нея, от друга страна, трябва да се тълкуват в смисъл, че задвижващи механизми за гаражни врати като разглежданите в главното производство, функциониращи с напрежение от 220 V до 240 V, проектирани да са част от сградното оборудване заедно със съответната гаражна врата, и които във всеки момент могат да се свалят, да се монтират отново и/или да се добавят към това оборудване, попадат в приложното поле съответно на Директива 2002/96/ЕО и на Директива 2012/19/ЕС в рамките на преходния период, определен в член 2, параграф 1, буква а) от последната.
 (1) ОВ C 439, 8.12.2014 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/59
 Жалба, предявена на 31 декември 2007 г. — IIC-Intersport International Corporation/СХВП — McKenzie Corporation (McKENZIE)
 (Дело T-502/07)
 (2008/C 51/108)
 Език, на който е изготвена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: IIC-Intersport International Corporation GmbH (Ostermundigen, Швейцария) (представител: P.J.M. Steinhauser, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: The McKenzie Corporation Ltd (Newcastle Upon Tyne, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени обжалваното решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 15 октомври 2007 г. по преписка R 1425/2006-2 и да се потвърди решението на отдела по споровете на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 6 септември 2006 г., с което е уважено възражението на Intersport по отношение на определени стоки.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: The McKenzie Corporation Ltd.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка на Общността „McKENZIE“ за стоки и услуги от класове 18, 25, 36 и 37.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: IIC-Intersport International Corporation GmbH.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: По-ранна фигуративна марка на Общността „MCKINLEY“ за стоки и услуги от класове 18, 20, 22, 25 и 28 и по-ранна словна марка на Общността „MCKINLEY“ за стоки и слуги от класове 12, 18, 20, 22, 25 и 28.
 Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля изцяло възражението от допуска регистрацията на марката.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/12
 Решение на Съда (четвърти състав) от 3 декември 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Yaesu Europe BV/Bundeszentralamt für Steuern
 (Дело C-433/08) (1)
 (Осма директива ДДС - Режим на възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката - Приложение A - Заявление за възстановяване - Понятие „подпис“, съдържащо се в посоченото заявление - Национално законодателство, което изисква личен подпис на данъчнозадълженото лице или на неговия законен представител, а не на пълномощник)
 2010/C 24/19
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Yaesu Europe BV
 Ответник: Bundeszentralamt für Steuern
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на образеца в приложение A към Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, стp. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34) — Понятието „подпис“, съдържащо се в заявлението за възстановяване — Национално законодателство, което изисква личен подпис на заявителя или на неговия законен представител, а не на пълномощник
 Диспозитив
 Понятието „подпис“ в заявлението за възстановяване на данъка върху добавената стойност, посочено в образеца, съдържащ се в приложение A към Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък върху добавената стойност на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката, представлява общностноправно понятие, което трябва да се тълкува еднакво в смисъл, че такова заявление за възстановяване не трябва задължително да бъде подписано от самото данъчнозадължено лице, а че в това отношение е достатъчен подписът на пълномощник.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г.


text:
 13.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 238/26
 Жалба, подадена на 9 юни 2011 г. — Duscholux Ibérica/СХВП — Duschprodukter i Skandinavien (duschy)
 (Дело T-295/11)
 2011/C 238/45
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Duscholux Ibérica, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Duschprodukter i Skandinavien AB (Hisings Backa, Швеция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2011 г. по преписка R 662/2010-1;
 —
 при условията на евентуалност и единствено в случай, че предходното искане бъде отхвърлено, да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 март 2011 г. по преписка R 662/2010-1;
 —
 да нареди на ответника и на другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Международната фигуративна марка „duschy“ за стоки от класове 11 и 20 — заявка за марка на Общността No W927073
 Притежател на марката или знака, на която/на който се прави позоваване в процедурата по възражение: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Регистрация No 2116820 като марка на Общността на фигуративната марка „DUSCHO Harmony“ за стоки от класове 6, 11 и 19
 Решение на отдела по споровете: Частично уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение
 Изложени правни основания: Нарушение на член 6 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи, свързан с правото на справедлив съдебен процес; нарушение на членове 75 и 76 от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав не е взел предвид факти и доказателства, представени от жалбоподателя в предвидения срок; и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, доколкото апелативният състав е приел погрешно, че няма вероятност от объркване между конфликтните марки.


text:
 26.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/32
 Жалба, подадена на 23 август 2013 г. — Larrañaga Otaño/СХВП (GRAPHENE)
 (Дело T-459/13)
 2013/C 313/61
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Joseba Larrañaga Otaño (San Sebastian, Испания) и Mikel Larrañaga Otaño (San Sebastian) (представител: F. Bueno Salamero, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски по производството.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „GRAPHENE“ за стоки и услуги от класове 2, 6, 10 и 22 — заявка за марка на Общността No 10 892 446
 Решение на проверителя: отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/38
 Решение на Първоинстанционния съд от 23 октомври 2007 г. — Borco-Marken-Import Matthiesen/СХВП (Caipi)
 (Дело T-405/04) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „Caipi“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2007/C 297/78)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Хамбург, Германия) (представител: M.Wolter, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 6 август 2004 г. (дело R 912/2002-2) относно заявка за регистрация на словния знак „Caipi“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата
 2)
 Осъжда жалбоподателят да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 314, 18.12.2004 г.


text:
 19.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/17
 Иск, предявен на 2 юни 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-240/08)
 (2008/C 183/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: г-жа N. Yerrell)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета (1), и във всеки случай като не е съобщило на Комисията за тях, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2006/22/ЕО е изтекъл на 1 април 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел необходимите мерки, за да транспонира директивата, или във всеки случай не е съобщил на Комисията за тях.
 (1) ОВ L 102, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр. 187.


text:
 9.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/22
 Решение на Съда (девети състав) от 26 октомври 2016 г. — PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Sasol Olefins & Surfactants GmbH, Sasol Germany GmbH
 (Дело C-468/15 P) (1)
 ((Обжалване - Дъмпинг - Регламенти за изпълнение (ЕС) No 1138/2011 и (ЕС) No 1241/2012 - Внос на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия - Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Член 2, параграф 10, буква и) - Корекция - Функции, сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона - Член 2, параграф 10, първа алинея - Симетрия между нормалната стойност и експортната цена - Принцип на добра администрация))
 (2017/C 006/26)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (представител: D. Luff, адвокат)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган от N. Tuominen, адвокат), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França), Sasol Olefins & Surfactants GmbH и Sasol Germany GmbH
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/60
 Жалба, подадена на 14 септември 2010 г. — Ori Martin/Европейска комисия
 (Дело T-419/10)
 ()
 2010/C 301/96
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Ori Martin SA (Люксембург, Люксембург) (представител: P. Ziotti, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение C(2010) 4387 окончателен на Европейската комисия от 30 юни 2010 г. относно производство по прилагане на член 101 от Договора за функционирането на Европейския съюз и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/38.344 — Стомана за предварително напрягане), в частта, в която вменява на жалбоподателя отговорността за санкционираното поведение,
 —
 да се отмени или намали наложената с член 2 от посоченото решение глоба,
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното по настоящото дело решение е същото като решението по дело T-385/10 ArcelorMittal Wire France и др./Комисия.
 Според жалбоподателя Решение C(2010) 4387 окончателен на Европейската комисия от 30 юни 2010 г. е незаконосъобразно, доколкото в него се приема, че жалбоподателят носи отговорност единствено поради това, че притежава (почти) изцяло дружеството, считано за отговорно за твърдените тайни споразумения, които подлежат на санкциониране на основание член 10 от ДФЕС.
 Жалбоподателят изтъква по-конкретно:
 —
 Нарушение на член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 1/2003, тъй като правомощието на Комисията да налага глоби е погасено по давност в настоящия случай.
 —
 Нарушение на член 101 от ДФЕС, както и на принципа за личния характер на отговорността и на наказанията, принципа на добра администрация и принципа за недопускане на дискриминация, доколкото Комисията вменява на ответника истинска обективна отговорност за евентуалното неправомерно поведение на неговото дъщерно дружество, отговорност, която е предмет на необорима презумпция. Тази свързана със собствеността отговорност не намира потвърждение и противоречи на утвърдените в общностната съдебна практика принципи относно прилагането на член 101 ДФЕС в областта на групите от дружества.
 —
 Нарушение на присъщия за дружественото право принцип за ограничената отговорност на капиталовите дружества, общопризнат в правните системи на държавите членки и в самото право на Съюза.
 Ori Martin иска освен това да се отмени или поне да се намали значително размерът на наложената глоба.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/40
 Решение на Общия съд от 15 септември 2011 г. — Prinz Sobieski zu Schwarzenberg/СХВП — British-American Tobacco Polska („Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg“)
 (Дело T-271/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg“ - По-ранни национални словна марка „JAN III SOBIESKI“ и фигуративна марка „Jan III Sobieski“ - Неизпълнение на задължението за навременно плащане в брой или чрез банков превод на таксата за обжалване - Решение на апелативния състав, с което се постановява, че жалбата се счита за неподадена - Член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2869/95 - Молба за restitutio in integrum - Липса на изключителни или непредвидими обстоятелства - Член 81 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 311/71
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg (Дортмунд, Германия) (представители: U. Fitzner и U.H. Fitzner, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: British-American Tobacco Polska S.A. (Augustów, Полша)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 13 май 2009 г. (преписка No R 771/2008-4), постановено в производство по възражение между British-American Tobacco Polska S.A. и Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Romuald Prinz Sobieski zu Schwarzenberg да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/9
 Определение на Съда (осми състав) от 13 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunal Arbitral — Португалия) — Merck Canada Inc./Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal — Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda
 (Дело C-555/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Понятие за национална юрисдикция по смисъла на член 267 ДФЕС - Tribunal Arbitral necessário - Допустимост - Регламент (ЕО) No 469/2009 - Член 13 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Срок на действие на сертификат - Максимален срок на изключително право))
 2014/C 184/12
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Arbitral
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Merck Canada Inc.
 Ответници: Accord Healthcare Limited, Alter SA, Labochem Ltd, Synthon BV, Ranbaxy Portugal — Comércio e Desenvolvimento de Produtos Farmacêuticos, Unipessoal Lda
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Arbitral — Тълкуване на член 13 от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) (ОВ L 152, стр. 1) — Срок на сертификата — Срок на изключителните права, който може да надвишава максимален период от петнадесет години, считано от датата на първото разрешение за пускане на пазара на въпросния лекарствен продукт в Съюза
 Диспозитив
 Член 13 от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, във връзка със съображение 9 от Регламента, трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска притежателят едновременно на патент и на сертификат за допълнителна закрила да се ползва от целия срок на действие на този сертификат, изчислен съгласно посочения член 13, при положение че в резултат на този срок би се ползвал от изключителни права по отношение на активно вещество повече от 15 години, считано от първото разрешение за пускане на пазара на Европейския съюз на лекарствения продукт, състоящ се от или съдържащ въпросното активно вещество.
 (1) ОВ C 15, 18.1.2014 г.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/26
 Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. — Spa Monopole/СХВП — De Francesco Import (SpagO)
 (Дело T-438/07)
 (2008/C 37/41)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse и D. Moreau, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: De Francesco Import GmbH (Nürnberg, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата от 13 септември 2007 г., прието по преписка R 1285/2006-2, и
 —
 да се осъди Службата да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: De Francesco Import GmbH
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „SpagO“ за стоки в клас 33 — Заявка No 2 320 844
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словни и фигуративни марки на Общността, и словни и фигуративни национални и международни марки „SPA“, „SPA Citron“ и „SPA Orange“ за стоки в клас 32
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението в неговата цялост
 Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не отдава достатъчно значение на реномето на марката „SPA“ в държавите от Бенелюкс и не взема в достатъчна степен предвид следните фактори:
 —
 словесните и визуални прилики между разглежданите марки,
 —
 обстоятелството, че с използването на марката „SpagO“ за алкохолни напитки ще се накърни репутацията на минералната вода „SPA“ — репутация, изградена въз основа на високото й качество, чистотата и полезното действие за здравето,
 —
 обстоятелството, че използването на марката „SpagO“ за напитки ще доведе до несправедливо възползване от реномето на марката „SPA“ и от създаваната от нея представа за качество и чистота.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/53
 Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г. — Deutsche Post/СХВП — PostNL Holding (TPG POST)
 (Дело T-102/14)
 2014/C 112/68
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Post AG (Бон, Германия) (представители: K. Hamacher и C. Giersdorf, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: PostNL Holding BV (Хага, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 декември 2013 г., постановено по преписка R 2108/2012-1, и
 —
 да осъди ответника и евентуално другата страна в производството да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: PostNL Holding BV
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „TPG POST“ за стоки и услуги от класове 6, 9, 16, 20, 35, 38 и 39 (Заявка за марка на Общността No 2 920 916)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национални словни марки и словни марки на Общността „DP“, „POST“ и „Deutsche Post“ за стоки и услуги от класове 9, 12, 14, 16, 25, 28, 35, 36, 38, 39 и 42.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/10
 Преюдициално запитване от Curtea de Apel Oradea (Румъния), постъпило на 4 ноември 2014 г. — SC Max Boegl România SRL и др./RA Aeroportul Oradea и др.
 (Дело C-488/14)
 (2015/C 026/12)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Oradea
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: SC Max Boegl România SRL, SC UTI Grup SA, Astaldi SpA, SC Construcții Napoca SA
 Ответници: RA Aeroportul Oradea, SC Porr Construct SRL, Teerag-Asdag Aktiengesellschaft, SC Col-Air Trading SRL, AVZI SA, Trameco SA, Iamsat Muntenia SA
 Преюдициален въпрос
 Следва ли разпоредбите на член 1, параграфи 1, 2 и 3 от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (1) и на член 1, параграфи 1, 2 и 3 от Директива 92/13/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно прилагането на правилата на Общността по възлагане на обществени поръчки на субекти, извършващи дейност във водния, енергийния, транспортния и телекомуникационния сектор (2), изменен с Директива 2007/66 (3), да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба, в която достъпът до способите за обжалване на решенията на възложителя се обуславя от задължителното предварително внасяне на „гаранция за добросъвестност“ като уредената в член[ове] 2711 и 2712 от OUG No 34/2006 г.?
 (1) ОВ L 395, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том l, стр. 237.
 (2) ОВ L 76, стр. 14; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 43.
 (3) Директива 2007/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2007 година за изменение на директиви 89/665/ЕИО и 92/13/ЕИО на Съвета с оглед повишаване на ефективността на процедурите за преразглеждане при възлагане на обществени поръчки (ОВ L 335, стр. 31).


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/24
 Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 20 април 2015 г. — Taser International Inc./SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu
 (Дело C-175/15)
 (2015/C 236/33)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Taser International Inc.
 Ответник: SC Gate 4 Business SRL, Cristian Mircea Anastasiu
 Преюдициални въпроси
 Следва ли член 24 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкува в смисъл, че в хипотезата на „компетентност[...], която произтича от други разпоредби на настоящия регламент“, попада и положението, в което страните по договор за прехвърляне на правата върху марка, регистрирана в държава — членка на Европейския съюз, са се договорили недвусмислено и безспорно да възложат компетентността за решаване на споровете във връзка с изпълнението на договорните задължения на съдилища от държава, която не е членка на Европейския съюз, и в която е местоживеенето (седалището) на ищеца, когато ищецът е сезирал съд от друга държава — членка на Европейския съюз, на територията на която е местоживеенето (седалището) на ответника?
 При утвърдителен отговор:
 Следва ли член 23, параграф 5 от същия регламент да се тълкува в смисъл, че не се отнася до клауза за учредяване на компетентност в полза на съдилища на държава, която не е членка на Европейския съюз, така че сезираният на основание член 2 от регламента съд следва да определи дали е компетентен да разреши спора в съответствие с нормите на международното частно право, уредени в неговото национално законодателство?
 Може ли да се приеме, че спор с предмет изпълнение по съдебен ред на задължението за прехвърляне на правата върху регистрирана марка в държава членка на Европейския съюз — задължение, поето по силата на договори, сключени между страните по този спор — се отнася до право, „за ко[е]то се изисква да бъде депозиран[о] или регистриран[о]“ по смисъла на член 22, точка 4 от регламента, като се има предвид обстоятелството, че според законодателството на държавата, в която е регистрирана марката, прехвърлянето на правата върху дадена марка подлежи на вписване в Регистъра на марките и на публикуване в Официалния бюлетин за индустриална собственост?
 Ако отговорът е отрицателен, допуска ли член 24 от регламента в положение като представеното в горния преюдициален въпрос съдът, сезиран на основание член 2 от регламента, да установи, че не е компетентен да реши спора, дори и ответникът да се е явил пред този съд, включително и в последната фаза на производството, без да оспори неговата компетентност?
 (1) ОВ L 12, стр. 1, Специално издание на български език, глава 19, том 3, стр. 74).


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/12
 Иск, предявен на 8 март 2011 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-122/11)
 2011/C 160/13
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: V. Kreuschitz и G. Rozet)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като е отменило едва от 1 август 2004 г. условието за пребиваване, което не е допускало индексация на пенсиите на европейските граждани и на гражданите на ЕИП, пребиваващи извън страна, която има сключен договор за взаимност с Белгия, и като не е премахнало дискриминацията, на която те са били подложени през целия период до 1 август 2004 г., като са били лишени от част от пенсията си, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по членове 4 и 7 от Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социално осигуряване (1), както и на членове 18 и 45 ДФЕС, прогласяващи принципа за забрана на дискриминацията на основание гражданство;
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията изтъква, че националното законодателство създава дискриминация за гражданите на други държави членки, доколкото налага само на тях условието за пребиваване на територията на държава членка или на държава, която има сключен договор за взаимност с Белгия, за да се ползват от индексация на пенсиите си за периода до 1 август 2004 г.
 Комисията твърди, освен това, че Регламент (ЕО) No 883/2004, посочен по-горе, вече не предвижда условие за пребиваване на територията на държава членка, за да се направи позоваване на принципа на равно третиране. Следователно лицата, попадащи в обхвата на Регламента, могат да искат прилагането на този принцип, дори ако пребивават в трета държава. Така, една държава не може вече да запазва индексациите на пенсиите единствено за своите собствени граждани, а тя трябва да ги предоставя и на пенсионерите, пребиваващи в трета държава. Най-накрая, според Комисията, аргументите, на които се позовават белгийските власти, за да оправдаят невъзможността да приложат с обратна сила измененото законодателство, като оправданите правни очаквания, практическите трудности и финансовото въздействие — не биха могли да бъдат приети.
 (1) ОВ L 166, стp. 1, поправка ОВ L 200, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82.


text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/2
 Преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof (Австрия), постъпило на 7 април 2015 г. — Franz Lesar
 (Дело C-159/15)
 (2015/C 254/02)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Franz Lesar
 Ответник: Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а) и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, съгласно която периодите на професионално обучение и на дейност като договорно нает служител на федералната държава, за които са се плащали вноски за задължително пенсионно осигуряване и които за целите на придобиването на право на пенсия като държавен служител:
 а)
 се зачитат като предходен стаж за пенсиониране, ако са периоди след навършване на 18-годишна възраст, като в този случай съгласно разпоредбите в областта на социалното осигуряване федералната държава получава за зачетените периоди паричен трансфер от социалноосигурителната институция, но
 б)
 не се зачитат като предходен стаж за пенсиониране, ако са периоди отпреди навършване на 18-годишна възраст, като за тези незачетени периоди федералната държава не получава паричен трансфер, а направените вноски за пенсионно осигуряване се възстановяват на осигуреното лице, и особено като се има предвид, че ако правото на Съюза наложи последващо зачитане на тези периоди, би имало възможност социалноосигурителната институция да изиска от държавния служител да върне възстановената му сума, а за осигурителната институция да възникне последващо задължение за паричен трансфер към федералната държава?
 (1) ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/33
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg (Люксембург) на 3 март 2010 г. — Велико херцогство Люксембург, Administration de l’enregistrement et des domaines/Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA
 (Дело C-116/10)
 2010/C 113/52
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg
 Страни в главното производство
 Ищци: Велико херцогство Люксембург, Administration de l'enregistrement et des domaines
 Ответници: Pierre Feltgen (синдик на Bacino Charter Company SA), Bacino Charter Company SA
 Преюдициални въпроси
 Може ли извършването на услуги от собственика на кораб, който срещу заплащане го предоставя заедно с екипажа на разположението на физически лица за пътувания за отдих в открито море, да бъде освободено по силата на член 15, параграф 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (1), ако тези услуги се считат едновременно за услуги по даване под наем на кораб и транспортни услуги?
 (1) ОВ L 145, стр. 1.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/18
 Жалба, подадена на 9 юли 2008 г. от Audi AG срещу решението на Първоинстанционния съд (четвърти състав), постановено на 16 септември 2008 г. по дело T-70/06 — Audi AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (факс: 12 септември 2008 г.)
 (Дело C-398/08 P)
 (2008/C 301/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Audi AG (представители: S. O. Gillert и Dr. F. Schiwek, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се от мени обжалваното съдебно решение,
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 16 декември 2005 г. по преписка R 237/2005-2, доколкото жалбата срещу решението на проверителя е частично отхвърлена,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски за производствата пред Съда, пред Първоинстанционния съд и пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква Б от Регламент (EО) No 40/94 на Съвета: Първоинстанционният съд — както преди това апелативният състав — не направил достатъчна преценка относно съответните потребители, за които става дума. Що се отнася до множеството на стоки и услуги, обхванати от марката, чиято регистрация се иска, не било допустимо те да се преценяват по общ начин.
 Освен това Първоинстанционният съд приложил твърде строг критерий при преценката на отличителните белези, като пропуснал да установи че т.нар. рекламни слогани могат, според случая, да представляват словни марки. Като се позовал единствено на обстоятелството, че според него заявената за регистрация марка „Vorsprung durch Technik“ [преднина чрез техника] съставлявала рекламен слоган, Първоинстанционният съд поставил явно по-високи изисквания при установяване на отличителните белези.
 Нарушение на член 63 от Регламент No 40/94 на Съвета: упражняваният от Първоинстанционния съд контрол се ограничавал до решението на апелативния състав. Нови, посочени от страните факти, които не се били вече предмет на решение на апелативния състав, Първоинстанционният съд нямал право нито да допуска нито да взема предвид при постановяване на своето решение. Така, при преценката на отличителните белези Първоинстанционният съд се позовал на представен от ответника едва с отговора на жалбата документ. Констатацията, че заявената за регистрация марка на Общността „Vorsprung durch Technik“ [преднина чрез техника] не притежавала отличителни белези, била обоснована от Първоинстанционния съд основно със съдържанието на документа и с преценката на това съдържанието от страна на Първоинстанционния съд.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/2
 Решение на Съда (четвърти състав) от 10 април 2014 г. — Европейска комисия/Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA
 (Съединени дела C-231/11 P — C-233/11 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на проекти за комутационни апарати с газова изолация - Солидарна отговорност за заплащането на глобата - Понятие за предприятие - Принципи на личната отговорност и на индивидуализиране на наказанията и санкциите - Неограничена компетентност на Общия съд - Принцип ne ultra petita - Принципи на пропорционалност и на равно третиране))
 2014/C 175/02
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Европейска комисия (представители: A. Antoniadis, R. Sauer и N. von Lingen) (C-231/11 P), Siemens Transmission & Distribution Ltd (C-232/11 P), Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (C-233/11 P) (представители: H. Wollmann и F. Urlesberger, Rechtsanwälte))
 Други страни в производството: Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA, Nuova Magrini Galileo SpA (представители: H. Wollmann и F. Urlesberger, Rechtsanwälte), Европейска комисия (представители: A. Antoniadis, R. Sauer и N. von Lingen)
 Предмет
 Жалби срещу Решение на Общия съд (втори състав) от 3 март 2011 г. по дело Siemens Österreich и др./Комисия (съединени дела T-122/07 — T-124/07) с предмет главно искане за частична отмяна на Решение С (2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 г. относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация), както и при условията на евентуалност — искане за намаляване на глобата, наложена на жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отменя точка 2 от диспозитива на Решение на Общия съд на Европейския съюз от 3 март 2011 г. по дело Siemens Österreich и др./Комисия (T-122/07 — T-124/07), тъй като тя отменя член 2, букви й) и к) от Решение C (2006) 6762 окончателен на Комисията от 24 януари 2007 г. относно производство по член [81 ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.899 — Комутационни апарати с газова изолация).
 2)
 Отменя точка 3, първо тире от диспозитива на Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. по дело Siemens Österreich и др./Комисия (T-122/07 — T-124/07).
 3)
 Отменя точка 3, от второ до четвърто тире от диспозитива на Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. по дело Siemens Österreich и др./Комисия (T-122/07 — T-124/07), тъй като тя съдържа определянето на припадащите се части на жалбоподателите в първоинстанционното производство от размера на глобите, наложени им солидарно.
 4)
 Отхвърля жалбите в останалата им част.
 5)
 Осъжда Siemens AG Österreich, VA Tech Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, Siemens Transmission & Distribution Ltd, Siemens Transmission & Distribution SA и Nuova Magrini Galileo SpA да заплатят съдебните разноски във връзка с производството по обжалване по дело C-231/11 P.
 6)
 Осъжда Siemens Transmission & Distribution Ltd да заплати съдебните разноски


text:
във връзка с производството по обжалване по дело C-232/11 P.
 7)
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски във връзка с производството по обжалване по дело C-233/11 P.
 8)
 Разпределението на разноските във връзка с първоинстанционното производство остава в съответствие с точки 5 — 7 от диспозитива на Решение на Общия съд от 3 март 2011 г. по дело Siemens Österreich и др./Комисия (T-122/07 — T-124/07).
 (1) ОВ C 204, 9.7.2011 г.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/13
 Решение на Съда (шести състав) от 15 юли 2010 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-512/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/66/ЕО - Батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори - Нетранспониране в предписания срок)
 2010/C 246/21
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: I. Dimitriou и A. Margeli)
 Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори, и за отмяна на Директива 91/157/ЕИО (ОВ L 266, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 53, стр. 215)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в предписания срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно батерии и акумулатори и отпадъци от батерии и акумулатори, и за отмяна на Директива 91/157/ЕИО Република Гърция не е изпълнила задълженията си по силата на тази директива.
 2.
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 18.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 15/9
 Преюдициално запитване, отправено от Hovrätten för västra Sverige (Швеция) на 4 ноември 2013 г. — Kammaråklagaren/Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi и Fiskeri AB Nordic
 (Дело C-565/13)
 2014/C 15/13
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Hovrätten för västra Sverige
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Kammaråklagaren
 Ответници: Ove Ahlström, Lennart Kjellberg, Fiskeri AB Ganthi и Fiskeri AB Nordic
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 6, параграф 1 от Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко представлява ли клауза за изключителност, доколкото изключва плавателни съдове от Общността от предоставянето на разрешително за извършване на риболов в марокански риболовни зони въз основа на разрешителни, издадени изключително от компетентните марокански органи на марокански притежатели на риболовни квоти?
 2.
 Член 6, параграф 1 от Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко представлява ли клауза за изключителност, доколкото изключва плавателни съдове от Общността от възможността да бъдат наемани от марокански дружества с чартърен наем (по стандартния формуляр „Barecon 2001“ на BIMCO — Стандартното споразумение за управление на кораби) за извършване на риболов в марокански риболовни зони, сключен въз основа на разрешителни, издадени изключително от компетентните марокански органи на марокански притежатели на риболовни квоти?
 3.
 Различен ли е отговорът на въпрос 2, ако чартърният наем предоставя също на мароканското дружество право да управлява риболовните съдове и да набира екипаж, както и да осъществява техническата им поддръжка?
 4.
 Споразумението за партньорство в рибарството между Европейската общност и Кралство Мароко допуска ли Кралство Мароко да развива и осъществява собствен индустриален морски риболов под 29-ия паралел (N)? При положителен отговор, дава ли това споразумение право на Кралство Мароко да сключва чартърни наеми или да издава разрешителни пряко на риболовни съдове от Общността с оглед на собствения си риболов, без да е необходимо получаването на разрешително от Европейската общност?


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/31
 Жалба, подадена на 22 септември 2008 г. — MIP Metro/СХВП — CBT Comunicación Multimedia (Metromeet)
 (Дело T-407/08)
 (2008/C 327/57)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Германия) (представители: J.-C. Plate und R. Kaase, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: CBT Comunicación Multimedia, SL (Getxo, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение No R 387/2007-1 от 12 юни 2008 г. на първи апелативен състав на СХВП поради несъвместимост с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 относно марката на Общността и да се отхвърли заявка за марка на Общността 37 405 29 „metromeet“;
 —
 да се осъди ответникът да заплати както съдебните разноски, така и разноските, направени във връзка с производството по възражение и производството по обжалване пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: CBT Comunicación Multimedia, SL
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „Metromeet“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35 и 41 — заявка No 3 740 529
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: националните фигуративна марка „METRO“ и словна марка „meeting metro“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 35 и 41
 Решение на отдела по споровете: приема възражението
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като между конфликтните марки съществува опасност от объркване.


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/12
 Жалба, подадена на 11 октомври 2011 г. от ThyssenKrupp Liften BV срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 13 юли 2011 г. по дела T-144/07, T-147/07, T-148/07, T-149/07, T-150/07 и T-154/07, ThyssenKrupp Liften Ascenseurs и др./Европейска комисия
 (Дело C-519/11 P)
 2011/C 355/20
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: ThyssenKrupp Liften BV (представители: O. W. Brouwer, N. Lorjé, N. Al-Ani, advocaat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска:
 —
 да се отмени обжалваното решение на Общия съд от 13 юли 2001 г. в частта, в която се отхвърлят правните основания, изложени от жалбоподателя в първоинстанционното производство,
 —
 да се постанови решение по съществото на спора и да се отмени Решение С(2007) 512 окончателен (1) на Комисията от 21 февруари 2007 г. по дело COMP/E-1/38.823 — Асансьори и ескалатори, на изложените в първоинстанционното производство основания и/или да се намали наложената на жалбоподателя глоба,
 —
 при условията на евентуалност, да се намали наложената на жалбоподателя глоба,
 —
 при условията на евентуалност спрямо предходното, да се върне делото на Общия съд за ново разглеждане,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва пет основания за обжалване:
 1.
 Нарушение на член 81, параграф 1 ЕО (понастоящем член 101, параграф 1 ДФЕС), доколкото нарушенията не биха могли съществено да засегнат търговията между държавите членки и съответно Комисията неоснователно е образувала производството.
 2.
 Нарушение на принципа
 ne bis in idem
 .
 3.
 Нарушение на принципа на пропорционалност поради определянето на непропорционален начален размер на глобата.
 4.
 Нарушение на разпоредбата на член 23 от Регламент No 1/2003 (2), с която се определя таван на глобите, на презумпцията за невиновност, установена в член 48, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 6, точка 2 ЕКПЧ, на принципа nulla poena sine lege, гарантиран с член 49, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на принципа за пропорционалност по член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на принципа на личната отговорност и индивидуализирането на наказанията поради установяването на солидарна отговорност на жалбоподателите за заплащането на пълния размер на глобата, определена въз основа на цялостния оборот.
 5.
 Неправилна преценка и неправомерно бездействие на Общия съд, доколкото същият не е упражнил правомощията си за пълен съдебен контрол, в частност предвид началния размер на глобата, възпиращия ефект на глобите и оказаното сътрудничество извън предвиденото в Известието относно сътрудничеството от 2002 г.
 (1) Резюме в ОВ C 75, 2008 г., стр. 19.
 (2) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 6.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 70/11
 Преюдициално запитване от Tribunal administratif de Lille (Франция), постъпило на 15 декември 2016 г. — Adil Hassan/Préfet du Pas-de-Calais
 (Дело C-647/16)
 (2017/C 070/17)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Lille
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Adil Hassan
 Ответник: Préfet du Pas-de-Calais
 Преюдициален въпрос
 Пречка ли са разпоредбите на член 26 от Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година (1) за това компетентните органи на държавата членка, която след прилагане на установените в Регламента критерии е приела за компетентна друга държава членка и е отправила до нея молба за поемане на отговорност или за обратно приемане на гражданин на трета държава или на апатрид, подал молба за международна закрила, по която все още няма окончателно произнасяне, или на друго лице, посочено в член 18, параграф 1, буква в) или г) от Регламента, да приемат решение за прехвърляне и да го съобщят на заинтересованото лице, преди замолената държава членка да се е съгласила да поеме отговорност за това лице или да го приеме обратно?
 (1) Регламент (ЕС) No 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, стр. 31)


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/6
 Решение на Съда (трети състав) от 17 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg — Германия) — Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-37/06 и C-58/06) (1)
 (Регламент (ЕО) No 615/98 - Директива 91/628/ЕИО - Възстановявания при износ - Защита на говеда по време на транспорт - Подчиняване на плащането на възстановяванията при износ на говеда на спазването на разпоредбите на Директива 91/628/ЕИО - Принцип на пропорционалност - Изгубване на правото на възстановяване)
 (2008/C 64/06)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Ищци: Viamex Agrar Handels GmbH (C-37/06), Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) (C-58/06)
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Предмет
 Преюдициални запитвания — Finanzgericht Hamburg — Действителност на член 1 и на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от породата на говедата по време на транспорт (ОВ L 82, стp. 19) — Подчиняване на плащането на възстановявания при износ на говеда на спазването на разпоредбите на Директива 91/628/ЕИО от 19 ноември 1991 година за защита на животните по време на транспорт и за изменение на Директива 91/425/ЕИО и Директива 90/496/ЕИО (ОВ L 340, стp. 17, Специално издание на бълг. език, глава 03, том 10, стp. 182) — Изгубване на правото на възстановяване поради неспазване при превоза на говедата на предписаното време за почивка
 Диспозитив
 1)
 Разглеждането на първия въпрос не разкрива никакъв елемент от естество да засегне действителността на член 1 от Регламент (ЕО) No 615/98 на Комисията от 18 март 1998 година относно особени правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ, що се отнася до хуманното отношение към живите животни от породата на говедата по време на транспорт.
 2)
 Разглеждането на втория въпрос не разкрива никакъв елемент от естество да засегне действителността на член 5, параграф 3 от Регламент No 615/98 с оглед на принципа на пропорционалност. Препращащата юрисдикция е тази, която следва да се увери, че компетентните органи са приложили релевантните разпоредби на Регламент No 615/98 в съответствие с посочения принцип.
 (1) ОВ C 96, 2 април 2006 г.


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/43
 Жалба, подадена на 30 декември 2014 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-841/14)
 (2015/C 073/55)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представител: A. Gavela Llopis, Abogado del Estado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени определянето на размера на лихвите, направено от службите на Комисията в писмо от 21 октомври 2014 г.;
 —
 при условията на евентуалност, да постанови, че не следва да се прилага увеличеният лихвен процент, предвиден във второто и трето изречение на член 11;
 —
 независимо от постановеното по предходните искания, при условията на евентуалност спрямо първото искане, да се приеме за дата, от която започват да се дължат лихвите за забава, 20 януари 2004 г., тоест следващия работен ден на втория месец от евентуалното констатиране на дълга, 27 ноември 2003 г., за всички транзитни операции, предмет на настоящото производство или при липсата им, поне за лихвите на митническия дълг, съответстващ на последните три транзитни операции, и
 —
 да се осъди ответната институция да заплати съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решението, съдържащо се в писмото на Комисията Ares (2014) 3486706 (BUDG/B/02/MTC/IB) от 21 октомври 2014 г., с което се прилага член 11 от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите.
 В основата на настоящата жалба стои разследване на холандските власти относно 26 транзитни операции, извършени от техните митнически служби в периода между април и ноември 1994 г. и с деклариран изход от митническата територия на Общността от испанската митническа служба в Algeciras. Според тези власти въпросните стоки са избегнали митническия контрол, тъй като не са излезли от територията на Съюза. Впоследствие холандските власти изготвят нов доклад относно 8 транзитни декларации, изразявайки съмнения относно автентичността на печатите и подписите на документите, приложени като доказателство за тяхното извършване.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено нарушението на член 11 от Регламент No 1150/2000, във връзка с член 9, параграф 1, с член 10, параграф 2, втора алинея, член 6, параграф 3, и член 2, доколкото Комисията е приложила фактически състав, който не се съдържа в него
 —
 В тази връзка се твърди, че не е налице митнически дълг по член 6, параграф 3, буква a), а по буква б).
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушението на принципите на пропорционалност и на правна сигурност в приложение на второ и трето изречения на член 11 от Регламент No 1150/2000
 —
 В тази връзка се твърди, че в тези изречения се предвижда увеличаване на лихвата за забава, което не цели поправянето на вредата, причинена от забавеното плащане, а има принудителен характер, който забранява тяхното прилагане ако държавата членка не е признала самото съществуване на късно изпълненото задължение.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушението на член 2, параграф 3 от Регламент No 1150/2000 във връзка с определянето на


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/2
 Решение на Съда (първи състав) от 18 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-301/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Замърсяване и увреждане - Пречистване на градските отпадъчни води - Директива 91/271/ЕИО - Членове 3, 4 и 10 - Точки A и Б от приложение I)
 2012/C 379/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: S. Pardo Quintillán, A.-A. Gilly и A. Demeneix)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: L. Seeboruth, подпомаган от D. Anderson QC, S. Ford и B. McGurk, barristers)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 3, параграфи 1 и 2, на член 4, параграфи 1 и 3, на член 10, както и на приложение I, точки A и Б към Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 43) — Неосигуряване на адекватно пречистване на градските отпадъчни води на няколко агломерации на Лондон (Whitburn, Beckton, Crossness и Mogden)
 Диспозитив
 1.
 Като не е осигурило:
 —
 подходящи канализационни системи за градски отпадъчни води за агломерациите с еквивалент жители над 15 000 в Sunderland (Whitburn) и в Лондон (канализационни системи на Beckton и Crossness), съгласно член 3, параграфи 1 и 2, както и точка A от приложение I към Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води, и
 —
 подходящо пречистване на градските отпадъчни води за агломерациите с еквивалент жители над 15 000 в Лондон (пречиствателните станции на Beckton, Crossness и Mogden), съгласно член 4, параграфи 1 и 3, член 10, както и точка Б от приложение I към Директива 91/271,
 Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Обединено кралство да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 6.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 313/55
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 4 септември 2008 г. —Dragoman/Комисия
 (Дело F-147/06) (1)
 (Публична служба - Общ конкурс - Недопускане до устния изпит)
 (2008/C 313/99)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Adriana Dragoman (Брюксел, Белгия) (представители: адв. S. Mihailescu, впоследствие адв. G.-F. Dinulescu)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Herrmann и M. Velardo)
 Предмет
 Отмяна на решението на конкурсната комисия на общия конкурс EPSO/AD/44/06 CJ за съставяне на резервен списък за набиране на юристи-лингвисти с румънски език, с което дава оценка 18/40 на писмения изпит б) на жалбоподателката и отказва да допусне същата до устния изпит за горепосочения конкурс.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г., стр. 48.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/33
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 март 2009 г. — L'Oréal/СХВП — Spa Monopole (SPALINE)
 (Дело T-21/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SPALINE“ - По-ранна национална словна марка „SPA“ - Относително основание за отказ - Засягане на добрата репутация - Неоснователно извлечена полза от добрата репутация на по-ранната марка - Липса на основателна причина за ползването на заявената марка - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94)
 2009/C 113/67
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: L'Oréal SA (Париж, Франция) (представител: E. Baud, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: E. Cornu, L. De Brouwer, D. Moreau и E. De Gryse, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на първи апелативен състав на СХВП от 18 октомври 2006 г. (преписка R 415/2005-1) относно процедура по възражение между Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV и L’Oréal SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда L’Oréal SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 24.3.2007 г.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/8
 Жалба, подадена на 15 ноември 2013 г. от Intra-Presse срещу решението на Общия съд (първи състав), постановено на 16 септември 2013 г. по дело T-448/11 — Golden Balls Ltd/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-581/13 P)
 2014/C 24/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Intra-Presse (представители: P. Péters, advocaat, T. de Haan, avocat, M. Laborde, avocate)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Golden Balls Ltd
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Общия съд на Европейския съюз от 16 септември 2013 г. по дело T-448/11,
 —
 да върне делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по жалбата, подадена от Intra-Presse на основание на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 (1),
 —
 да не се произнася по съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят сочи следните основания за отмяна на обжалваното съдебно решение.
 На първо място, Общият съд е нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 при определянето на съответните потребители, при преценката на степента на концептуално сходство между марките, прибавяйки изискване за „интелектуални операции във връзка с превода“, „да започнат да превеждат“ или „предварителен превод“, и като не е взел предвид репутацията на по-ранната марка за услуги от клас 41. На второ място, Общият съд е нарушил член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 като не е направил обща преценка и като не е разгледал релевантността на репутацията на по-ранната марка на жалбоподателя, и наличието на възможна връзка.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността
 ОВ L 78, стр. 1


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/41
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2015 г. — Dybman/ЕСВД
 (Дело F-129/14) (1)
 ((Публична служба - Служители на ЕСВД - Длъжностни лица - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Висящо наказателно производство към момента на налагане на дисциплинарното наказание - Идентичност на деянията, разглеждани от Органа по назначаването и наказателния съд - Нарушение на член 25 от приложение IX към Правилника))
 (2015/C 262/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Pierre Dybman (Брюксел, Белгия) (представители: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke и N. de Montigny, avocats)
 Ответник: Европейска служба за външна дейност (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на ЕСВД за освобождаване на жалбоподателя от длъжност без намаляване на пенсионните му права
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението от 16 януари 2014 г., с което Европейската служба за външна дейност освобождава г-н Dybman от заеманата от него длъжност без намаляване на пенсионните му права.
 2)
 Европейската служба за външна дейност понася собствените си разноски и е осъдена да заплати направените от г-н Dybman разноски.
 (1) ОВ C 7, 12.1.2015 г., стр. 61.


text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/4
 Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2009 г. — CAS Succhi di Frutta SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-497/06 P) (1)
 (Обжалване - Извъндоговорна отговорност - Тръжна процедура - Плащане в натура - Плащане на спечелилите тръжната процедура кандидати с плодове, различни от посочените в обявлението за тръжна процедура - Причинно-следствена връзка)
 2009/C 153/07
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: CAS Succhi di Frutta SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone, и D. Fioretti, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Cattabriga, A. Dal Ferro, avvocato)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 13 септември 2006 г. по дело CAS Succhi di Frutta/Комисия (T-226/01), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата с предмет искане за обезщетение за вредите, за които се твърди, че са причинени с Решения на Комисията C(96)1916 от 22 юли 1996 г. и C(96)2208 от 6 септември 1996 г., приети в рамките на Регламент (ЕО) No 228/96 на Комисията от 7 февруари 1996 година относно предоставянето на плодови сокове и плодови конфитюри на населението на Армения и Азербайджан (ОВ L 30, стр. 18)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда CAS Succhi di Frutta SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/16
 Определение на председателя на Общия съд от 1 февруари 2013 г. — Travetanche Injection/Комисия
 (Дело T-368/11 R)
 (Обезпечително производство - Отхвърляне на жалбата в главното производство - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 86/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Travetanche Injection SPRL (Брюксел, Белгия) (представители: адв. K. Van Maldegem и адв. R. Cana)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P. Oliver и E. Manhaeve, подпомагани от адв. K. Sawyer)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Регламент (ЕС) No 366/2011 на Комисията от 14 април 2011 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) по отношение на приложение XVII (Акриламид) (ОВ L 101, стр. 12).
 Диспозитив
 Липсва основание за произнасяне по молбата за обезпечение.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/60
 Иск, предявен на 25 септември 2015 г. — Export Development Bank of Iran/Съвет
 (Дело T-553/15)
 (2015/C 398/75)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Export Development Bank of Iran (Техеран, Иран) (представител: J.-M. Thouvenin, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да установи, че с приемането и прилагането на ограничителна мярка по отношение на EDBI, отменена с решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. (T-4/11 и T-5/11), Съветът на Европейския съюз е ангажирал извъндоговорната отговорност на Европейския съюз,
 —
 да установи, че поради това Европейският съюз е длъжен да поправи вредите, претърпени от ищеца вследствие на тази мярка,
 —
 да установи, че имуществените вреди възлизат на 5 6 4 70 860 USD, или 5 0 5 08 718 EUR по действащия курс, към които следва да се прибавят законните лихви, както и всяка сума, която бъде доказана,
 —
 да установи, че неимуществените вреди възлизат на 7 4 1 32 366 USD, или 6 6 20 613EUR по действащия курс, към които следва да се прибавят законните лихви, както и всяка сума, която бъде доказана,
 —
 при условията на евентуалност да установи, че цялата или част от сумата, претендирана като обезщетение за неимуществени вреди, може да бъде включена в обезщетението за имуществени и да бъде разглеждана като такова, и
 —
 да осъди Съвета да плати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът изтъква шест основания, две от които имат отношение към ангажирането на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз, а четири — към вредата, произтичаща от противоправното поведение на Съвета на Европейския съюз.
 —
 Що се отнася до ангажирането на извъндоговорната отговорност на Европейския съюз
 1.
 Първото основание е противоправно поведение на Съвета (приемане и прилагане на замразяване на средства на ищеца), надлежно установено с решение от 6 септември 2013 г., Export Development Bank of Iran/Съвет, T-4/11 и T-5/11, EU:T:2013:400.
 2.
 Второто основание е, че противоправното поведение на Съвета представлява достатъчно тежко нарушение на правни норми, предоставящи права на частноправните субекти.
 —
 Що се отнася до вредата, произтичаща от противоправното поведение на Съвета на Европейския съюз
 3.
 Третото основание е преустановяване на дейността на ищеца в сферата на акредитивите като пряка последица от противоправната мярка.
 4.
 Четвъртото основание е наличието на пропуснати ползи вследствие на невъзможността за ищеца да разполага със замразените от Европейския съюз средства.
 5.
 Петото основание е наличието на вреди вследствие на прекратяването на валутните преводи.
 6.
 Шестото основание е наличието на неимуществени вреди.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/5
 Решение на Съда (втори състав) от 23 януари 2014 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Tivoli — Италия) — Enrico Petillo, Carlo Petillo/Unipol
 (Дело C-371/12) (1)
 (Задължителна застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства - Директиви 72/166/ЕИО, 84/5/ЕИО, 90/232/ЕИО и 2009/103/ЕО - Пътнотранспортно произшествие - Неимуществена вреда - Обезщетяване - Национални разпоредби, които установяват специални правила за изчисляване при пътнотранспортните произшествия, които правила са по-неблагоприятни за пострадалите лица от тези по общия режим на гражданската отговорност - Съвместимост с тези директиви)
 2014/C 85/09
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Tivoli
 Страни в главното производство
 Ищци: Enrico Petillo, Carlo Petillo
 Ответник: Unipol
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunale di Tivoli — Тълкуване на Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 103, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 10), Директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (МПС) (ОВ L 8, 1984 г., стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 104), Директива 90/232/ЕИО на Съвета от 14 май 1990 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховките „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства (ОВ L 129, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 240) и Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, стр. 11) — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Определяне на вредите, които задължително са покрити от застраховката — Национално законодателство, което предвижда в случай на пътнотранспортно произшествие размер на обезщетение за неимуществени вреди, по-нисък от размера, предвиден по общия гражданскоправен ред.
 Диспозитив
 Член 3, параграф 1 от Директива 72/166/ЕИО на Съвета от 24 април 1972 година относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за прилагане на задължението за сключване на такава застраховка и член 1, параграфи 1 и 2 от Втора директива 84/5/ЕИО на Съвета от 30 декември 1983 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки, свързани със застраховките гражданска отговорност при използването на моторни превозни средства (МПС), изменена с Директива 2005/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, което предвижда особен режим на обезщетяване на неимуществените вреди вследствие на леки телесни наранявания, причинени при пътнотранспортни произшествия, който ограничава обезщетяването на тези вреди в сравнение с приетото относно обезщетяването на идентични вреди, настъпили при други обстоятелства,


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/29
 Решение на Общия съд от 14 март 2014 г. — Holcim (Deutschland) и Holcim/Комисия
 (Дело T-293/11) (1)
 ((Конкуренция - Административно производство - Решение, изискващо предоставянето на информация - Необходим характер на поисканата информация - Задължение за мотивиране - Пропорционалност))
 2014/C 135/35
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Holcim (Deutschland) AG (Хамбург, Германия) и Holcim Ltd (Цюрих, Швейцария) (представители: P. Niggemann и K. Gaßner, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Kellerbauer, R. Sauer и C. Hödlmayr, подпомагани от A. Böhlke, адвокат)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение на Комисията С (2011) 2363 окончателен от 30 март 2011 г. относно производство по прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (преписка 39520 — Цимент и свързани продукти).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Holcim (Deutschland) AG и Holcim Ltd да понесат съдебните разноски, включително във връзка с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.