text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/52
 Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Infusion Brands/СХВП (DUALTOOLS)
 (Дело T-648/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „DUALTOOLS“ - Абсолютни основания за отказ - Частичен отказ за регистрация - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 027/65)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Infusion Brands, Inc. (Миърлейк Съркъл Клиъруотър, Флорида, САЩ) (представител: K. Piepenbrink, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar, впоследствие H. O’Neill и M. Rajh)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 1 юли 2014 г. (преписка R 398/2014-4) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „DUALTOOLS“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Infusion Brands, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 380, 27.10.2014 г.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/6
 Решение на Съда (пети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Франция) — LBI hf, по-рано Landsbanki Islands hf/Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
 (Дело C-85/12) (1)
 (Преюдициално запитване - Оздравяване и ликвидация на кредитни институции - Директива 2001/24/ЕО - Членове 3, 9 и 32 - Акт на националния законодател, с който на мерките за оздравяване се придават последици на производство по ликвидация - Законова разпоредба, с която се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу кредитна институция след влизането в сила на мораториум)
 2013/C 367/09
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: LBI hf, по-рано Landsbanki Islands hf
 Ответници: Kepler Capital Markets SA, Frédéric Giraux
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation — Тълкуване на членове 3, 9 и 32 от Директива 2001/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 година относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции (ОВ L 125, стр. 15; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 4, стр. 34) — Органи, оправомощени да приемат мерки за оздравяване и да образуват производство по ликвидация на кредитни институции — Административни или съдебни органи — Допустимост на мерките, произтичащи пряко от закон на държава — членка на ЕАСТ — Приложим закон за висящите производства във връзка с намиращи се в държава членка вещи на кредитна институция — Последици за прилагането в държава членка на законова разпоредба на друга държава членка, с която се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу кредитна институция след влизането в сила на мораториум, в случай на обезпечителни мерки, наложени преди установяването на мораториума
 Диспозитив
 1.
 Членове 3 и 9 от Директива 2001/24/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 година относно оздравяването и ликвидацията на кредитни институции трябва да се тълкуват в смисъл, че мерките за оздравяване или ликвидация на финансова институция като приетите на основание на преходните разпоредби в точка II от Закон No 44/2009 от 15 април 2009 година следва да се разглеждат като мерки, приети от административен или съдебен орган по смисъла на тези членове от Директива 2001/24, тъй като посочените преходни разпоредби произвеждат действие само чрез съдебните решения за установяване на мораториум за кредитна институция.
 2.
 Член 32 от Директива 2001/24 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална разпоредба като член 98 от Закон No 161/2002 за финансовите институции от 20 декември 2002 година, изменен със Закон No 129/2008 от 13 ноември 2008 година, с който се забранява образуването на съдебни производства или се спират всякакви производства срещу финансова институция от момента на установяване на мораториум за нея, да породи последици за обезпечителни мерки като разглежданите в главното производство, които са наложени в друга държава членка преди установяването на мораториума.
 (1) ОВ C 118, 21.4.2012 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/21
 Преюдициално запитване от Amtsgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 22 май 2017 г. — EUflight.de GmbH/TUIfly GmbH
 (Дело C-292/17)
 (2017/C 249/32)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Amtsgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: EUflight.de GmbH
 Ответник: TUIfly GmbH
 Преюдициален въпрос
 Причинена ли е отмяната на полет от извънредно обстоятелство по смисъла на член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 261/04 (1), когато обстоятелствата (в случая: „спонтанна стачка“ или „вълна от заболявания“) засягат само косвено съответния полет, тъй като дават повод въздушният превозвач да реорганизира целия график на полетите и това предвижда отмяна на конкретния полет? Може ли съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 261/04 въздушният превозвач да бъде освободен от отговорност и когато без реорганизацията съответният полет би могъл да се извърши, тъй като разпределеният за този полет екипаж би бил на разположение, ако при реорганизацията не е бил насочен към други полети?
 (1) Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 295/91, ОВ L 46, стр. 1.


text:
 3.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/16
 Решение на Общия съд от 20 октомври 2011 г. — Alfastar Benelux/Съвет
 (Дело T-57/09) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Предоставяне на услуги, свързани с техническата поддръжка и справочна служба и услуги, свързани със сайта, за персонални компютри, принтери и периферни устройства на генералния секретариат на Съвета - Отхвърляне на офертата на оферент - Задължение за мотивиране)
 2011/C 355/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Alfastar Benelux (Ixelles, Белгия) (представители: N. Keramidas, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Balta, M. Vitsentzatos и M. Robert)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на Решение на Съвета от 1 декември 2008 г., с което се отхвърля офертата, подадена от групата предприятия Alfastar-Siemens, състояща се от Alfastar Benelux и от Siemens IT Solutions и Services SA, в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка UCA/218/07 за техническата поддръжка и справочна служба и услуги, свързани със сайта, за персонални компютри, принтери и периферни устройства на генералния секретариат на Съвета (ОВ 2008/S 91-122796), и с което поръчката се възлага на друг оферент, и от друга страна, искане за обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Съвета от 1 декември 2008 г., с което се отхвърля офертата, подадена от групата предприятия, състояща се от Alfastar Benelux и Siemens IT Solutions и Services SA, в рамките на процедурата за възлагане на обществена поръчка UCA/218/07 за техническата поддръжка и справочна служба и услуги, свързани със сайта, за персонални компютри, принтери и периферни устройства на генералния секретариат на Съвета, и с което поръчката се възлага та друг оферент.
 2.
 Отхвърля искането за обезщетение.
 3.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 102, 1.5.2009 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/9
 Решение на Съда (първи състав) от 22 декември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-161/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Член 43 ЕО - Национална правна уредба за определяне на условията за вписване на дружества по искане на граждани от новите държави-членки - Процедура за удостоверяване на качеството на самонаето лице)
 (2009/C 44/14)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и G. Braun)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца: Република Литва (представител: D. Kriaučiūnas)
 Ответник: Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и M. Winkler)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 43 ЕО — Национална правна уредба за определяне на условията за вписване на предприятия, собственост на граждани на трети страни, която е приложима и за чешките, естонските, латвийски, литовските, унгарските, полските, словенски и словашките граждани — Задължение, предвидено за всички съдружници в персоналните дружества и за миноритарните съдружници в дружествата с ограничена отговорност, предоставящи характерни за трудово правоотношение престации, да преминат специална процедура за установяване на качеството на молителя на самонаето лице, в хода на която последният трябва да докаже влияние в процеса на вземане на решения в предприятието, което желае да бъде вписано в държавата-членка
 Диспозитив
 1)
 Република Австрия не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО, като за вписването на дружества в търговския регистър по искане на гражданите на държавите-членки, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г., с изключение на Република Кипър и на Република Малта, съдружници в персонално дружество или миноритарни съдружници в дружество с ограничена отговорност, изисква да се установи качеството им на самонаети лица от страна на Arbeitsmarktservice или да представят документ за освобождаване от разрешение за работа.
 2)
 Осъжда Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 140, 23.5.2007 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/33
 Решение на Общия съд от 11 май 2010 г. — PC-Ware Information Technologies/Комисия
 (Дело T-121/08) (1)
 (Обществени поръчки за доставки - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Придобиване на софтуерни продукти и лицензи - Отхвърляне на офертата на оферент - Оферта с необичайно ниска стойност - Задължение за мотивиране)
 2010/C 179/55
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: PC-Ware Information Technologies BV (Амстердам, Нидерландия) (представители: L. Devillé и B. Maerevoet, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Manhaeve, подпомаган от P. Wytinck, avocat)
 Предмет
 Главно искане за отмяна на решението на Комисията от 11 януари 2008 г. за отхвърляне на офертата, представена от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка DIGIT/R2/PO/2007/022 и при условията на евентуалност искане за поправяне на вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на поведението на Комисията
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда PC-Ware Information Technologies BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 116, 9.5.2008 г.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/10
 Определение на Съда (пети състав) от 3 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunale ordinario di Aosta — Италия) — Equitalia Nord SpA/CLR di Camelliti Serafino & C. Snc
 (Дело C-68/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Членове 106 ДФЕС и 107 ДФЕС - Конкуренция - Понятие„държавна помощ“ - Национално законодателство - Ползване на недвижими имоти за институционални нужди - Намаляване на наема - Фактически и правен контекст на спора в главното производство - Липса на достатъчно пояснения - Необходимост за даване на отговор на преюдициалните въпроси - Липса на пояснения - Явна недопустимост))
 (2015/C 146/15)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale ordinario di Aosta
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Equitalia Nord SpA
 Ответник: CLR di Camelliti Serafino & C. Snc
 Диспозитив
 Преюдициалното запитване, отправено от Tribunale ordinario di Aosta (Италия) с акт от 12 декември 2013 г., е явно недопустимо.
 (1) ОВ C 102, 7.4.2014 г.


text:
 16.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/12
 Преюдициално запитване от Conseil d’État (Франция), постъпило на 31 юли 2017 г. — SGI/Ministre de l’Action et des Comptes Publics
 (Дело C-459/17)
 (2017/C 347/15)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d’État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SGI
 Ответник: Ministre de l’Action et des Comptes Publics
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли разпоредбите на член 17 от Шеста директива за ДДС от 17 май 1977 г. (1), които по същество са възпроизведени в член 168 от Директивата от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (2), да се тълкуват в смисъл, че за да се откаже на данъчнозадължено лице правото от данъка върху добавената стойност, който то дължи поради извършените от самото него сделки, да приспадне данъка, посочен във фактури за стоки или услуги — за които данъчната администрация установява, че не са му били действително доставени — във всички случаи следва да се провери дали е установено, че лицето е знаело или е трябвало да знае, че сделката е част от измама с данък върху добавената стойност, независимо дали измамата е извършена по инициатива на издателя на фактурата, нейния получател или трето лице?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1.).
 (2) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/42
 Жалба, подадена на 2 юни 2015 г. — Република Гърция/Комисия
 (Дело T-327/15)
 (2015/C 279/52)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou и A. E. Vasilopoulou)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение за изпълнение на Комисията от 25 март 2015 година„за прилагане на финансова корекция относно частта на ФЕОГА, секция „Ориентиране“, от оперативна програма 2000GR061RO021 CCI (Гърция — Цел 1 — Възстановяване на селски райони)“ на стойност от 7 2 1 05 592,41 EUR, нотифицирано под номер C(2015) 1936 окончателен.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на исканията си жалбоподателят излага четири твърдения.
 1.
 Първото твърдение е, че липсва правно основание за обжалваното решение, тъй като член 39 от Регламент (ЕО) No 1260/1999 (1), въз основа на който то е прието, е отменен в частта относно секция „Ориентиране“ на ФЕОГА (първа част от първото твърдение); във всички случаи изначално не са изпълнени законовите условия за позоваване на посочения член 39 от Регламент (ЕО) No 1260/1999 (втора част от първото твърдение).
 2.
 При условията на евентуалност спрямо първото, второто твърдение е, че обжалваното решение е прието в нарушение на времевите граници на компетентността на Комисията (първа част от второто твърдение), или че то е прието извън срок и в нарушение на съществени процесуални изисквания, в нарушение на принципа на състезателност, както и на правото на защита на Република Гърция (втора част от второто твърдение).
 3.
 Третото твърдение е, че обжалваното решение противоречи на принципите на правна сигурност и на оправдани правни очаквания на държавата членка.
 4.
 Накрая, четвъртото твърдение в подкрепа на искането за отмяна е, че с обжалваното решение се нарушава принципът ne bis in idem, тъй като налага множествена корекция; при всички положения наложената финансова корекция е абсолютно непропорционалност и следва да бъде отменена.
 (1) Регламент (ЕО) No 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 година относно определянето на общи разпоредби за Структурните фондове (ОВ L 161, стр. 1).


text:
 30.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/20
 Решение на Общия съд от 14 май 2014 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-198/12) (1)
 ((Сближаване на законодателствата - Директива 2009/48/EО - Безопасност на детските играчки - Гранични стойности за нитрозамините и нитрозиращите вещества, оловото, бария, арсена, антимона и живака в детските играчки - Решение на Комисията да не одобри изцяло оставянето в сила на дерогиращите ги национални разпоредби - Ограничено във времето одобряване - Доказване на по-високо равнище на защита на здравето на човека, осигурено от националните разпоредби))
 2014/C 202/24
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: T. Henze и A. Wiedmann)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Patakia и G. Wilms)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на решение 2012/160/EС на Комисията от 1 март 2012 г. относно националните разпоредби, нотифицирани от правителството на Федерална република Германия, с които се запазват граничните стойности за олово, барий, арсен, антимон, живак, нитрозамини и нитрозиращи вещества в детските играчки, след като започне да се прилага Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки (OВ L 80, стр. 19)
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на решение по законосъобразността на Решение на Комисията 2012/160/ЕС от 1 март 2012 година относно националните разпоредби, нотифицирани от федералното правителство на Германия, с които се запазват граничните стойности за олово, барий, арсен, антимон, живак, нитрозамини и нитрозиращи вещества в детските играчки след като започне да се прилага Директива 2009/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно безопасността на детските играчки.
 2)
 Отменя член 1, втора алинея от Решение 2012/160 в частта, в която той ограничава одобрението на националните разпоредби за определяне на граничните стойности за оловото до 21 юли 2013 г.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 4)
 Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски и половината от направените от Федерална република Германия съдебни разноски.
 (1) ОВ C 200, 7.7.2012 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/49
 Решение на Общия съд от 15 декември 2015 г. — Shoe Branding Europe/СХВП (Успоредни ленти върху панталон)
 (Дело T-64/15) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, представляваща две успоредни ленти върху панталон - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 048/56)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Shoe Branding Europe BVBA (Ауденарде, Белгия) (представител: J. Løje, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално P. Geroulakos, впоследствие D. Gája)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 3 декември 2014 г. (преписка R 2563/2013-5) относно заявка за регистрация като марка на Общността на знак, представляващ две успоредни ленти върху панталон
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Shoe Branding Europe BVBA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 107, 30.3.2015 г.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/5
 Определение на Съда (девети състав) от 7 февруари 2016 г. — Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH/Европейска комисия
 (Дело C-446/16 P) (1)
 ((Обжалване - Регламент (ЕС) No 1151/2012 - Схеми за качество на селскостопанските продукти и храни - Храни с традиционно специфичен характер - Просрочено подаване на възражението от компетентните национални власти - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Явно неоснователна жалба))
 (2017/C 129/06)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kohrener Landmolkerei GmbH, DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH (представител: A Wagner, Rechtanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. von Rintelen и A. Lewis)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Kohrener Landmolkerei GmbH и DHG Deutsche Heumilchgesellschaft mbH да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 (1) ОВ C 410, 7.11.2016 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/53
 Жалба, подадена на 23 септември 2009 г. от Roberto Sevenier срещу Определение на Съда на публичната служба, постановено на 8 юли 2009 г. по дело F-62/08, Sevenier/Комисия
 (Дело T-368/09 P)
 2009/C 282/101
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Roberto Sevenier (Париж, Франция) (представител: E. Boigelot и L. Defalque, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени оспорваното определение, постановена на 8 юли 2009 г. от трети състав на Съда на публичната служба на Европейския съюз по дело F-62/08, Sevenier/Комисия, съобщено на жалбоподателя на 13 юли 2009 г.,
 —
 да се уважат исканията на жалбоподателя, направени в производството пред Съда на публичната служба на Европейския съюз;
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски във връзка с първоинстанционното производство и обжалването.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяната на Определение на Съда на публичната служба (СПС), постановена на 8 юли 2009 г. по дело F-62/08, Sevenier/Комисия, с което СПС отхвърля като явно недопустима жалбата, с която жалбоподателят е поискал отмяната на решение на Комисията от 24 септември 2007 г., доколкото с него се отхвърля искането на жалбоподателя, от една страна, за оттегляне на оставката, подадена от него на 19 октомври 1983 г. и, от друга страна, за сезиране на комисията по инвалидност.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква като главно искане едно единствено правно основание, изведено от грешка при прилагане на правото, допусната от СПС при тълкуването на понятието „акт с чисто потвърдителен характер“, доколкото СПС бил квалифицирал изричното решение, прието след мълчаливото отхвърляне на искането на жалбоподателя, като акт с чисто потвърдителен характер, въпреки факта, че изричното решение уважавало частично искането на жалбоподателя.
 При условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че СПС е изопачил и е изтълкувал неправилно доказателствата по преписката, и не е изпълнил задължението си за мотивиране, като е констатирал, че никакво особено обстоятелство по конкретния случай не е обосновавало неприлагането от страна на СПС на установената съдебна практика в областта на актовете с чисто потвърдителен характер.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/8
 Определение на Съда (девети състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Szombathelyi Törvényszék — Унгария) — Ferenc Tibor Kovács/Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
 (Дело C-5/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 45 ДФЕС - Свободно движение на работниците - Национално законодателство, което предвижда за водач на моторно превозно средство, снабдено с чуждестранни табели с регистрационен номер, задължението да представи на място при полицейска проверка доказателство за законното му ползване, като в противен случай се налага глоба))
 2014/C 102/09
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Szombathelyi Törvényszék
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ferenc Tibor Kovács
 Ответник: Vas Megyei Rendőr-főkapitányság
 Предмет
 Преюдициално запитване — Szombathelyi Törvényszék — Тълкуване на принципите на свободно движение на хора и на недопускане на дискриминация, както и на принципа на право на справедлив процес — Национално законодателство за движението по пътищата, което предвижда, че по пътищата във вътрешността на националната територия могат да се движат моторни превозни средства, които са снабдени с административно разрешение и табели с регистрационен номер, като наличието на условията, които позволяват да се приложи изключението от това правило, може да се установи единствено по време на проверка — Задължение за лице, което пребивава в държава членка A, работи в държава членка Б и разполага с моторно превозно средство, за да се предвижва до работното си място, което превозно средство принадлежи на работодателя му и е снабдено с табела с регистрационен номер на държавата членка Б, да докаже по време на полицейска проверка, че ползва законно моторното превозно средство в държавата членка A — Липса на възможност за водача да представи доказателство за законосъобразността на последваш етап в хода на административно производство
 Диспозитив
 Член 45 ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в главното производство, която предвижда, че по принцип по пътищата на тази държава членка могат да се движат само моторните превозни средства, снабдени с административно разрешение и с табели с регистрационен номер, издадени от същата държава членка, и че лице, което живее в същата държава членка и възнамерява да се позове на изключението от това правило, основано на факта, че ползва моторно превозно средство, предоставено му от неговия работодател, установен в друга държава членка, трябва да може да установи на място по време на полицейска проверка, че отговаря на условията за прилагане на изключението, както са предвидени във въпросната национална правна уредба, в противен случай се налага веднага и без възможност за освобождаване глоба, чийто размер съответства на глобата в случай на нарушаване на задължението за регистриране.
 (1) ОВ C 114, 20.4.2013 г.


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/18
 Жалба, подадена на 17 април 2012 г. — Syrian Lebanese Commercial Bank/Съвет
 (Дело T-174/12)
 2012/C 184/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A. L. (Бейрут, Ливан) (представители:: P. Vanderveeren, L. Defalque и T. Bontinck, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца/жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1 от Регламент за изпълнение No 55/2012 на Съвета от 23 януари 2012 година и точка 27 от приложението към този регламент, в частта, в която името на жалбоподателя е добавено в приложение II към Регламент 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година,
 —
 да отмени член 1 от Решение за изпълнение 2012/37/ОВППС и точка 27 от приложението към това решение, в частта, в която името на жалбоподателя е добавено в приложение II към Решение 2011/273,
 —
 да отмени, доколкото е необходимо писмото решение на Съвета от 24 януари 2012 г.,
 —
 до осъди Съвета да заплати разноските за производството по жалбата.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от явна грешка в преценката относно участието на жалбоподателя във финансирането на сирийския режим, тъй като Съветът не доказал, нито преди, нито след приемането на обжалваните актове, участието на жалбоподателя във финансирането на посочения режим.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушаване на правото на защита, на правото на справедлив процес и на ефективна съдебна защита, поради неспазване на състезателното начало в хода на процедурата по приемане на оспорваните актове и поради мълчаливия отказ на Съвета да представи доказателствата, които обосновават естеството и обхвата на санкцията.
 3.
 Третото правно основание е изведено от липсата на пълни и точни мотиви, тъй като Съветът се задоволил да изложи неясни и общи съображения, без да посочи специфичните и конкретни причини, поради които смята, че по отношение на жалбоподателя трябва да се приложат ограничителни мерки.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от недостатъците във връзка с приемането на оспорваните актове, тъй като Съветът пропуснал да посочи в тях правата и основните принципи, които правото на Съюза признава на адресатите на тези актове и тъй като тези актове били приети на основание член 215 ДФЕС, който според жалбоподателя не съдържа никакви демократични гаранции.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/35
 Преюдициално запитване, направено от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Република Полша) на 10 септември 2007 г. — Magoora Sp. z o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
 (Дело C-414/07)
 (2007/C 269/59)
 Език на производството: полски
 Препращаща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie
 Страни в главното производство
 Ищец: Magoora Sp. z o.o.
 Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допуска ли член 17, параграфи 2 и 6 от Шеста директива (1) възможността за Република Полша изцяло да отмени, от 1 май 2004 г., действалите дотогава разпоредби относно ограничението за правото на приспадане на предварително начисления данък при закупуване на гориво за превозни средства, използвани за дейност, която подлежи на данъчно облагане, и на тяхно място също да въведе ограничение за правото на приспадане на предварително начисления данък при закупуване на гориво за дейност, облагана с ДДС, което ограничение обаче е определено от националното право чрез критерии, различни от съществувалите преди 1 май 2004 г., както и тя отново да измени посочените по-горе критерии, считано от 22 август 2005 г.?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос: представлява ли нарушение на член 17, параграф 6 от Шеста директива обстоятелството, че Полша е изменила по такъв начин гореуказаните критерии, за да ограничи на практика приложното поле на правото на приспадане на предварително начисления данък в сравнение с действащите към 30 април 2004 г. национални разпоредби, или с тези, които са в сила от изменението от 22 август 2005 г. насам? Ако с това Република Полша е нарушила член 17, параграф 6 от Шеста директива, трябва ли да се приеме, че данъчно задълженото лице е имало право да прави приспадане, но само в границите, в които измененията на националните разпоредби биха излезли извън приложното поле на приспадането на предварително начисления данък, определено от националните разпоредби в сила към 30 април 2004 г. и отменени на този ден?
 3)
 Дали член 17, параграф 6 от Шеста директива допуска Република Полша, като се позовава на предвиденото в него правомощие на държавите-членки да ограничат приспадането на предварително начислен данък за дейности, които нямат строго стопански характер, например за луксозни стоки, за развлекателни или представителни цели, да ограничи възможността за приспадане на предварително начисления данък по отношение на режима в сила към 30 април 2004 г., така че да изключи правото на приспадане на предварително начисления данък при закупуване на гориво за пътнически автомобили или други автомобили, чиято максимално допустима маса не надвишава 3,5 тона, с изключение на превозните средства, посочени в член 86, параграф 4 от Закона 11 март 2004 г. за данъците върху стоки и услуги, в редакцията му, която е в сила от 22 август 2005 г.?
 (1) Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/45
 Решение на Общия съд от 3 декември 2015 г. — Compagnie des fromages & Richesmonts/СХВП — Grupo Lactalis Iberia (Изображение на бяло и червено каре)
 (Дело T-327/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността, изобразяваща бяло и червено каре - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО)No 207/2009))
 (2016/C 027/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Compagnie des fromages & Richesmonts (Пюто, Франция) (представители: T. Mollet-Viéville и T. Cuche, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално V. Melgar, впоследствие J. Crespo Carillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Grupo Lactalis Iberia SA (Мадрид, Испания) (представител: D. Masson, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 3 март 2014 г. (преписка R 1295/2012-4), постановено в производство за обявяване на недействителност между Grupo Lactalis Iberia SA и Compagnie des fromages & Richesmonts
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Compagnie des fromages & Richesmonts да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/15
 Жалба, подадена на 5 декември 2012 г. от Moises Bermejo Garde срещу решението, постановено на 25 септември 2012 г. от Съда на публичната служба по дело F-51/10, Bermejo Garde/ЕИСК
 (Дело T-529/12 P)
 2013/C 55/27
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Moises Bermejo Garde (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, avocat)
 Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Съда на публичната служба от 25 септември 2012 г. по дело F-51/10, доколкото (i) с него се отхвърлят като недопустими исканията за отмяна на всички решения, взети въз основа на обявление за свободна длъжност на ЕИСК No 43/09, (ii) с него не се постановява осъждане на ответника да заплати 1 000 EUR в качеството им на обезщетение за вреди, (iii) то не съдържа произнасяне по правните основания по същество, изтъкнати в подкрепа на първите искания за отмяна на обявлението за свободна длъжност на ЕИСК No 43/09;
 —
 като последица,
 —
 да уважи изтъкнатите от жалбоподателя в хода на първоинстанционното производство второ и трето искане и съответно
 —
 да отмени всички решения, взети въз основа на обявление за свободна длъжност на ЕИСК No 43/09;
 —
 да осъди ответника да заплати 1 000 EUR в качеството им на обезщетение за вреди;
 —
 да уважи първото отправено от жалбоподателя в хода на първоинстанционното производство искане въз основа също на изтъкнатите от него правни основания по същество и съответно да отмени обявление за свободна длъжност на ЕИСК No 43/09 също с оглед на тези правни основания по същество;
 —
 да осъди ответника да заплати всички разноски, направени в хода на двете производства.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от несъблюдаване на изискването за провеждане на предварителна досъдебна процедура и от нарушаване на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, доколкото СПС отхвърля като недопустимо основното искане на жалбоподателя за отмяна на всички решения, взети въз основа на обявление за свободна длъжност на ЕИСК No 43/09.
 2.
 Второто правно основание е изведено от отказ от правосъдие, от нарушаване на основното право на достъп до правосъдие и от нарушаване на задължението за мотивиране, доколкото СПС не се е произнесъл по основното искане на жалбоподателя за обезщетяване на претърпени вреди.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушаване на задължението за мотивиране и от нарушаване на принципа на добро правораздаване, доколкото СПС не се е произнесъл по правните основания по същество, изтъкнати в първоинстанционното производство в подкрепа на исканията на жалбоподателя за отмяна на обявление за свободна длъжност на ЕИСК No 43/09.


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/46
 Жалба, подадена на 16 май 2014 г. — ZZ/Съвет
 (Дело F-44/14)
 2014/C 212/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: M. Velardo, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Съвета да не повиши жалбоподателя в степен AD 13 и присъждане на обезщетение за твърдените неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението той да не бъде повишен в степен AD 13, което произтича от списъка, публикуван на 26 септември 2013 г., и от отговора на ОН от 7 февруари 2014 г. по подадената жалба,
 —
 да се присъди сума в размер на 10 000 EUR за претърпените неимуществени вреди,
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски, които жалбоподателят е направил в производството.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/59
 Жалба, подадена на 28 февруари 2014 г. — Canadian Solar Emea и др./Съвет
 (Дело T-163/14)
 2014/C 135/78
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Canadian Solar Emea GmbH (Мюнхен, Германия), Canadian Solar Manufacturing (Чангшу), Inc. (Чангшу, Китай), Canadian Solar Manufacturing (Луоянг), Inc. (Луоянг, Китай), Csi Cells Co. Ltd (Сузхоу, Китай) и Csi Solar Power (Китай), Inc. (Сузхоу) (представители: A. Willems, S. De Knop и J. Charles, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима,
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 1239/2013 на Съвета от 2 декември 2013 година за налагане на окончателно изравнително мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 325, 2013 г., стр. 66), в частите, които се отнасят до жалбоподателите,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат три основания.
 1.
 Първото основание е изведено от твърдението, че като наложили изравнителни мерки по отношение на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република, след като в известието за започване на процедурата били посочени само кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход от Китайската народна република, институциите нарушили член 10, параграф 12 и член 10, параграф 13 от Регламент (ЕО) No 597/2009 на Съвета (1).
 2.
 Второто основание е изведено от твърдението, че като наложили изравнителни мерки по отношение на кристалните силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи), по отношение на които не било проведено антисубсидийно разследване, институциите нарушили членове 1 и 27 от Регламент (ЕО) No 597/2009 на Съвета.
 3.
 Третото основание е изведено от твърдението, че като провели само едно разследване за две различни стоки (т.е. силициеви фотоволтаични модули и елементи), институциите нарушили член 2, буква в) от Регламент (ЕО) No 597/2009.
 (1) Регламент (ЕО) No 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 188, 2009 г., стр. 93)


text:
 1.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/3
 Жалба, подадена на 4 март 2015 г. от Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 16 октомври 2014 г. по дело T-328/13, Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou/Комисия и Европейска централна банка
 (Дело C-106/15 P)
 (2015/C 178/03)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Tameio Pronoias Prosopikou Trapezis Kyprou (представители: E. Efstathiou, K. Liasidou и K. Efstathiou, адвокати)
 Други страни в производството: Европейска комисия и Европейска централна банка
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят искат от Съда:
 —
 да отмени обжалваното определение,
 —
 да отмени решението на Общия съд да уважи възражението за недопустимост и по-специално заключението му, че „декларациите на Еврогрупата [...] не могат да се считат за актове, предназначени да произведат правно действие по отношение на трети лица“, а оттам и по отношение на жалбоподателя, както и че с оспорената декларация Еврогрупата „извършва най-общо резюме на определени мерки, за които е постигнато политическо споразумение с Република Кипър“,
 —
 да отмени обжалваното определение, с което република Кипър се упреква, че е намалила стойността на депозитите, без да се вменяват каквито и да било действия, актове или решения на Еврогрупата, на ответниците или на последните в рамките на Еврогрупата,
 —
 да отмени обжалваното определение в частта, в която жалбоподателят е осъден да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква четири основания в подкрепа на своята жалба за отмяна, а именно:
 1.
 Обжалваното определение е засегнато от липса на мотиви и е постановено въз основа на погрешно тълкуване на фактическата и правна обстановка по отношение на институцията, която действително е приела решението за намаляване на стойността на депозитите „bail in“.
 2.
 Обжалваното определение е постановено в нарушение на общите принципи на правото, доколкото Общият съд е изопачил факта, че независимо от вида или форма на оспореното решение на Еврогрупата в настоящия случай, то остава обжалваем акт, срещу който може да се подаде жалба за отмяна.
 3.
 Обжалваното определение е опорочено, тъй като при постановяването му Общият съд не разгледал правните и фактически отношения между Европейската комисия, Европейската централна банка и Еврогрупата, нито факта, че съгласно принципа за Legal Causation и критерия за действителния автор актовете на Еврогрупата представляват актове на Европейската централна банка и на Европейската комисия, които са били длъжни да съобразят действията си с Договора и с протоколите на Европейския съюз, както и с вторичното и производно право.
 Така Общият съд не разгледал по същество доводите и исканията на жалбоподателя, вследствие на което неправилно отхвърлил жалбата за отмяна.
 4.
 В случай че настоящата жалба бъде уважена, жалбоподателят не следва да се осъжда да заплати разноските за настоящото производство, нито направените разноски в първоинстанционното производство.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/32
 Определение на Първоинстанционния съд от 8 юли 2009 г.– Mologen/СХВП (dSLIM)
 (Дело T-504/08) (1)
 („Марка на Общността - Частичен отказ за регистрация - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество“)
 2009/C 220/67
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mologen AG (Берлин, Германия) (представител: C. Klages, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 септември 2008 г. (преписка R 1077/2007-4) относно заявка за регистрация на словната марка „dSLIM“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата.
 2)
 Осъжда жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44 от 21.2.2009 г.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/3
 Решение на Съда (голям състав) от 29 март 2011 г. — Европейска комисия/Италианска република
 (Дело C-565/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Членове 43 ЕО и 49 ЕО - Адвокати - Задължение за спазване на задължителни максимални тарифи за възнагражденията - Препятствие за достъпа до пазара - Липса)
 2011/C 152/03
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: E. Traversa и L. Prete)
 Ответник: Италианска република (представители: I. Bruni, G. Palmieri иt W. Ferrante)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на членове 43 ЕО и 49 ЕО — Адвокати — Задължение за спазване на задължителни максимални тарифи за възнагражденията
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Европейската комисия и Италианската република понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/35
 Определение на Общия съд от 3 февруари 2014 г. — Imax/СХВП — Himax Technologies (IMAX)
 (Дело T-198/13) (1)
 ((Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за произнасяне))
 2014/C 142/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Imax Corporation (Мисисога, Канада) (представители: V. von Bomhard, avocat, и K. Hughes, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Himax Technologies, Inc. (Щинхуа, Тайван)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 23 януари 2013 г. (преписка R 740/2012-5) във връзка с производство по възражение между Himax Technologies, Inc. и Imax Corporation
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 171, 15.6.2013 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/22
 Жалба, подадена на 17 януари 2012 г. — MAF/Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
 (Дело T-23/12)
 2012/C 98/37
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mutuelle des Architectes Français assurances (MAF) (Париж, Франция) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal и D. Abreu Caldas, avocats)
 Ответник: Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Общият съд:
 —
 да отмени решенията за публикуване на цялата информация на интернет страницата на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване само на английски език, включително обществените консултации, започнали на 7 и 8 ноември 2011 г., както и на 21 декември 2011 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да отмени решението на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване от 16 януари 2012 г.,
 —
 да осъди Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушаването на член 8, параграф 1, буква к) от Регламент No 1094/2010 (1), доколкото неговите разпоредби задължавали ответника да публикува информация за дейността си на страницата си в интернет и то на официалните езици на Европейския съюз (ЕС). Жалбоподателят се позовава на явна грешка в преценката и грешка при прилагане на правото, тъй като ответникът обосновава отказа да публикува спорните обществени консултации на езика на жалбоподателя със съображения, свързани с разходите, а в член 73, параграф 3 от Регламент No 1094/2010 се уточнява, че преводаческите услуги, необходими за работата на Органа, се предоставят от Центъра за преводи за органите на Европейския съюз.
 2.
 Второто правно основание е изведено от приложното поле на задължението за публикуване на официалните езици на Европейския съюз. Жалбоподателят изтъква, че това задължение се отнася също и до организираните от ответника обществени консултации, а не само до годишния доклад, работната програма и насоките и препоръките на ответника.
 (1) Регламент (ЕС) No 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 година за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), за изменение на Решение No 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/79/ЕО на Комисията (ОВ L 331, стр. 48).


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/25
 Иск, предявен на 17 февруари 2016 г. — Европейска комисия/Република Гърция
 (Дело C-98/16)
 (2016/C 145/31)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: W. Roels и D. Triantafyllou)
 Ответник: Република Гърция
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че като е приела и оставила в сила правна уредба, която предвижда преференциална ставка за облагане с данък върху наследствата при завещания в полза на организации с нестопанска цел, установени в други държави — членки на ЕС или ЕИП, при условията на взаимност, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 63 ДФЕС и член 40 от Споразумението за ЕИП,
 —
 да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Гръцката правна уредба предвижда намалена ставка за облагане с данък върху наследствата при завещания в полза на юридически лица с нестопанска (филантропическа, и т.н.) цел. Тази намалена ставка обаче не се прилага за чуждестранни юридически лица, освен ако съответните им държави членки също са предвидили по-благоприятно третиране при завещания в полза на гръцки юридически лица с нестопанска цел (условие за взаимност).
 —
 Посочената правна уредба съдържа дискриминация във вреда на юридическите лица (с нестопанска цел) от другите държави — членки на ЕС (и на ЕИП), която представлява ограничение на свободното движение на капитали (член 63 ДФЕС).
 —
 Посоченото ограничение не е обхванато от изключенията, предвидени в член 65 ДФЕС.
 —
 Това ограничение не може да се обоснове с облекчаване на държавния бюджет чрез дейността на организациите с нестопанска цел (неприемливо финансово основание).
 —
 На последно място, принципът на реципрочност не може да оправдае нарушение на принципа на свободно движение на капитали чрез дискриминация.


text:
 11.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 246/33
 Преюдициално запитване, отправено от Korkein hallinto-oikeus (Финландия) на 12 юли 2010 г. — Nordea Pankki Suomi Oyj
 (Дело C-350/10)
 ()
 2010/C 246/55
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein hallinto-oikeus
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nordea Pankki Suomi Oyj
 Ответник: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 13, Б, буква г), точки 3 и 5 от Шестата ДДС директива 77/388/ЕИО (1) да се тълкува в смисъл, че swift услугите, описани в параграф 1 от това решение, които се предоставят между кредитни институции при разплащания и във връзка със сетълмента на сделки с ценни книжа, са освободени от облагане с ДДС?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1).


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/27
 Жалба, подадена на 23 ноември 2015 г. от Schniga GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 10 септември 2015 г. по съединени дела T-91/14 и T-92/14, Schniga GmbH/Служба на Общността за сортовете растения
 (Дело C-625/15 P)
 (2016/C 027/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Schniga GmbH (представители: G. Würtenberger, R. Kunze, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Служба на Общността за сортовете растения, Brookfield New Zealand Ltd, Elaris SNC
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Общия съд от 10 септември 2015 г. по съединени дела T-91/14 и T-92/14;
 —
 да осъди Служба на Общността за сортовете растения и встъпилите страни да заплатят разноските в производството.
 Основания и основни доводи
 Общият съд е допуснал грешка в правото при прилагането на член 7 от Регламент No 2100/94 (1) относно правната закрила на Общността на сортовете растения (наричан по-нататък: CPVR), както и на членове 22 и 23 от Регламент (ЕО) No 1239/95 (2) на Комисията от 31 май 1995 година.
 Общият съд погрешно е преценил компетентността на председателя на Службата на Общността за сортовете растения при включването на допълнителни характеристики в процеса на разглеждане на сорт с оглед предоставянето на правната закрила на Общността на сортовете растения.
 Общият съд погрешно е преценил правната природа на техническите протоколи и ръководства, приложими при техническото разглеждане на искане за предоставяне на правната закрила на Общността на сортовете растения, в резултат на погрешна оценка на времевата рамка, в която председателят на Службата на Общността за сортовете растения може да реши да бъде взета предвид нова характеристика при определянето на различимостта на нов сорт.
 Общият съд е допуснал грешка при оценката на последиците от прилагането на принципа на правната сигурност, обективността на Службата на Общността за сортовете растения и равното третиране по отношение на решенията на председателя на Службата на Общността за сортовете растения при разглеждането на нов сорт.
 (1) Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (ОВ L 227, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197).
 (2) Регламент (ЕО) No 1239/95 на Комисията от 31 май 1995 година относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения (ОВ L 121, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 17, стр. 10).


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/19
 Определение на Съда (десети състав) от 23 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Tribunal da Relação de Lisboa — Португалия — Cruz & Companhia Lda/Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central — Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
 (Дело C-152/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Член 99 от Процедурния правилник на Съда - Селско стопанство - Общи организация на пазарите - Регламент (ЕИО) No 3665/87 - Член 4, параграф 1 и член 13 - Регламент (ЕИО) No 2220/85 - Член 19, параграф 1, буква а) - Условия за освобождаването на учредената гаранция за обезпечаване на връщането на авансовото плащане - Условия за предоставяне на възстановяването - Добро и задоволително пазарно качество на изнесените стоки - Вземане предвид, с оглед на предоставянето на възстановяването, на фактите, установени от компетентния орган при проверка, извършена след ефективния износ и обмитяването на стоките - Тълкуване на решение Cruz & Companhia (C-128/13, EU:C:2014:2432)))
 (2016/C 038/28)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal da Relação de Lisboa
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Cruz & Companhia Lda
 Ответници: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP), Caixa Central — Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL
 Диспозитив
 Член 19, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) No 2220/85 на Комисията от 22 юли 1985 година за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти, изменен с Регламент (ЕО) No 3403/93 на Комисията от 10 декември 1993 година, трябва да се тълкува в смисъл, че предоставената от износителя гаранция за обезпечаване на връщането на получения аванс за възстановявания при износ може да се използва, когато в резултат на извършена след ефективния износ и обмитяването на разглежданите стоки проверка се установи, че едно от другите условия за предоставянето на това възстановяване, по-конкретно това за добро и задоволително пазарно качество на изнесените стоки, посочено в член 13 от Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата на възстановявания при износа на земеделски продукти, изменен с Регламент (ЕО) No 1829/94 на Комисията от 26 юли 1994 година, не е изпълнено.
 (1) ОВ C 205, 22.6.2015 г.


text:
 19.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/3
 Решение на Съда (голям състав) от 20 април 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Швеция
 (Дело C-246/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Нарушение на член 10 ЕО и на член 300, параграф 1 ЕО - Стокхолмска конвенция за устойчивите органични замърсители - Едностранно предложение на държава членка за включване на дадено вещество в приложение А към тази конвенция)
 (2010/C 161/03)
 Език на производството: шведски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Valero Jordana и C. Tufvesson)
 Ответник: Кралство Швеция (представители: A. Kruse и A. Falk)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: C. Pilgaard Zinglersen и R. Holdgaard), Кралство Нидерландия (представители: C. M. Wissels и D. J. M. de Grave), Република Финландия (представител: J. Heliskoski), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представител: V. Jackson и D. Anderson, QC)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 10 и на член 300, параграф 1 ЕО — Едностранно предложение за включване на вещество — перфлуорооктан сулфонова киселина — в приложение А към Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители
 Диспозитив
 1.
 Като е предложило едностранно да се добави вещество — перфлуорооктан сулфонова киселина — в приложение А към Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители, Кралство Швеция не е изпълнило задълженията си по член 10 ЕО.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Осъжда Кралство Швеция да заплати съдебните разноски на Европейската комисия.
 4.
 Кралство Дания, Кралство Нидерландия, Република Финландия, както и Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 183, 4.8.2007 г.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/26
 Определение на Общия съд от 24 май 2011 г. — Sanyō Denki/СХВП — Telefónica O2 Germany (eneloop)
 (Дело T-309/09) (1)
 (Марка на Общността - Възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2011/C 226/53
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sanyō Denki Kabushiki Kaisha (Осака, Япония) (представители: първоначално M. De Zorti, M. Koch и T. Grimm, впоследствие V. Schmitz-Fohrmann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално M. Ahlgren, впоследствие M. Ahlgren и J.F. Crespo Carillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (Мюнхен, Германия) (представители: A. Fottner и M. Müller, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 май 2009 г. (преписка R 794/2008-2) относно производство по възражение между Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG и Sanyō Denki Kabushiki Kaisha.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.
 2.
 Жалбоподателят и встъпилата страна понасят направените от тях разноски, както и разноските, направени от ответника.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 10.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 175/54
 Жалба, подадена на 17 февруари 2014 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-14/14)
 2014/C 175/76
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: A. Carrozzini, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на удържането на различни суми от обезщетението за инвалидност на жалбоподателя за месеците от април до септември 2013 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отменят решенията, съдържащи се в извлеченията по пенсионната партида на жалбоподателя за периода от април до месец септември 2013 г., за удържане от обезщетението за инвалидност, на което жалбоподателят е имал право за горепосочените месеци, на сумата от 504,67 EUR за месец април, 504,72 EUR за месец май и 508,38 EUR за месеците от юни до септември,
 —
 доколкото е необходимо, да се отменят решенията, независимо от формата, в която са приети, за отхвърляне на административните жалби от 16 юли 2013 г. и 7 октомври 2013 г., подадени срещу горепосочените решения;
 —
 да се отмени всяко решение, което се съдържа в докладната записка от 24 октомври 2013 г., обозначена в горния десен ъгъл на първата си страница с номер „Ref. Ares(2013)3327388 — 24.10.2013“;
 —
 да се отмени всяко решение, което се съдържа в докладната записка от 17 май 2013 г.;
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя следните суми: (1) 504,67 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 май 2013 г. до деня на плащането на горепосочената сума; (2) 504,72 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 юни 2013 г. до деня на плащането на тази сума; (3) 508,38 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 юли 2013 г. до деня на плащането на тази сума; (4) 508,38 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 август 2013 г. до деня на плащането на тази сума; (5) 508,38 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 септември 2013 г. до деня на плащането на тази сума; (6) 508,38 EUR ведно с лихвите върху посочената сума при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 1 октомври 2013 г. до деня на плащането на тази сума;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/23
 Жалба, подадена на 23 септември 2008 г. от Sviluppo Italia Basilicata SpA срещу решението на Първоинстанционния съд (Трети състав), постановено на 8 юли 2008 г. по дело T-176/06, Sviluppo Italia Basilicata SpA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-414/08 P)
 (2008/C 301/37)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Sviluppo Italia Basilicata SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Sviluppo Italia Basilicata SpA иска от Съда:
 —
 да отмени решението на Първоинстанционния съд от 8 юли 2008 г. по дело Т-176/06 („обжалваното съдебно решение“) и да върне делото на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество съобразно дадените от Съда указания;
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството по дело Т-176/06.
 Правни основания и основни доводи
 С обжалваното съдебно решение Първоинстанционният съд е отхвърлил подадената от жалбоподателя жалба с предмет, от една страна, искане за отмяна на Решение С (2006) 1706 на Комисията от 20 април 2006 г. („спорното решение“) за намаляване на помощта от Европейския фонд за регионално развитие в полза на общата субсидия за реализиране на мерките за подпомагане на малките и средните предприятия, развиващи дейност в регион Basilicate в Италия и, от друга страна, искане за обезщетение на претърпените от жалбоподателя вреди в резултат на приемането на това решение.
 В подкрепа на исканията си жалбоподателя изтъква различни грешки при прилагане на правото, допуснати от Първоинстанционния съд.
 На първо място, жалбоподателят твърди, че като разгледал правните основания в ред, различен от реда, в който те са изложени в първоинстанционната жалба, Първоинстанционният съд явно преиначил смисъла и цялостния обхват на жалбата.
 На второ място, жалбоподателят изтъква различни грешки при прилагане на правото, свързани с тълкуването и прилагането на общата субсидия, на Конвенцията и на фиш No 19 от Решение No 97/322/ЕО (1). Според жалбоподателя, Първоинстанционният съд разбрал неправилно истинското съдържание и целта на мярка No 2 от общата субсидия съгласно горепосочените актове. Тази груба, първоначална грешка опорочила последващото тълкуване на Първоинстанционния съд на релевантните понятия (напр. „ангажимент“, „разноски“, „продължителност“).
 На трето място, жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд трябвало да установи незаконосъобразността на спорното решение, тъй като то било прието въз основа на твърдяно нарушение на условие („условието за полезност“), което не било посочено нито в решението за предоставяне на помощта, нито в програмата за общо субсидиране, и което повдигало проблеми, свързани с правната сигурност и с твърде широката оперативна самостоятелност при прилагането.
 На четвърто място, жалбоподателят посочва неправилното тълкуване и последвалото неприлагане от Първоинстанционния съд на принципите, установени от Съда в Решение от 21 септември 2000 г., по дело С-462/98 Mediocurso/Комисия (2).
 На пето място, жалбоподателят изтъква нарушение на член 25 и член 26 от Регламент No 4253/88 (3) относно задълженията на Комисията за наблюдение и контрол. Твърденията на Първоинстанционния съд насърчавали, по-конкретно, неприлагането и неспазването на системата за наблюдение и контрол, установена с тези разпоредби.
 На шесто място, жалбоподателят изтъква, че Първоинстанционният съд е нарушил принципа на защита на


text:
оправданите правни очаквания и принципа на правната сигурност, като е отхвърлил оплакванията на жалбоподателя с погрешния мотив, че породените от Комисията (между другото и чрез действието на Надзорния комитет) очаквания във всички случаи са несъвместими с приложимите разпоредби и следователно са неоправдани.
 На седмо място, жалбоподателят изтъква изопачаване от страна на Първоинстанционния съд на доказателствата и нарушение на основни принципи, свързани с тежестта на доказване, като той отказва да приеме за доказани факти, които не са оспорени от ответника и са потвърдени от предоставените от жалбоподателя доказателствата.
 На осмо място, жалбоподателят изтъква нарушение на общностната съдебна практика относно прилагането на принципа на пропорционалност в случаи на намаляване на предоставена от Общността помощ, тъй като Първоинстанционният съд не е взел предвид фактите, които биха могли да доведат до смекчаване на финансовата корекция.
 Що се отнася до правните основания, свързани с искането за обезщетение на вреди, жалбоподателят изтъква преди всичко, че погрешните и недостатъчни мотиви на обжалваното съдебно решение относно отхвърляне на искането за обезщетение на вредите, причинени от незаконсъобразни действия, за които Общността носи отговорност.
 Накрая, жалбоподателят изтъква погрешните и недостатъчни мотиви на обжалваното съдебно решение относно отхвърляне на искането за обезщетение на вредите, причинени от незаконсъобразни действия, за които Общността носи отговорност („обективна отговорност“).
 (1) Решение на Комисията от 23 април 1997 г. за изменение на решенията за одобрение на рамковите програми за подкрепа, на единните програмни документи и на общностните инициативи, приети по отношение на Италия (ОВ L 146 от 5 юни 1997 г., стр. 11).
 (2) (Recueil, 2000 стр. I-7183).
 (3) Регламент (ЕИО) No 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988 година за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2052/88 относно координацията между дейностите на различните Структурни фондове, от една страна, и между тях и тези на Европейската инвестиционна банка и на другите съществуващи финансови инструменти, от друга страна (ОВ L 374, стр. 1).


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/17
 Жалба, подадена на 3 август 2007 г. от Mebrom NV срещу Решение на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. по дело T-198/05, Mebrom NV/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-374/07 Р)
 (2007/C 247/22)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mebrom NV (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда:
 —
 да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд от 22 май 2007 г. по дело Т-198/05;
 —
 да обяви молбите, които са подадени от жалбоподателя по дело Т-198/05, за допустими и основателни;
 —
 да уважи молбата за обезщетение, подадена в първоинстанционното производство или, при условията на евентуалност, да върне делото за ново разглеждане пред Първоинстанционния съд, който да се произнесе по същество;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски за двете производства.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение трябва да се отмени поради следните съображения:
 —
 неправилна преценка на въпросите и отговорите, предоставени като доказателства под формата на въпросници;
 —
 неправилна преценка на въпросниците относно сезонната употреба на метилбромид;
 —
 пропускане на данни за продажбите, предоставени от ищците и явно объркване между данните за продажбите и тези за вноса, предоставени съответно от жалбоподателя и от ответника;
 —
 липса на подходяща преценка на данните за продажбите;
 —
 противоречия и несъответствия в правната преценка на фактите;
 —
 липса на обща и съвместна преценка на доказателствата.
 Неправилно прилагане на законното изискване за установяване на действителните щети:
 —
 объркване между съществуването на щети и обхвата на щетите;
 —
 объркване между проверката за съществуването на щети и проверката за наличие на причинно-следствена връзка;
 —
 задължение да се докаже, че щетите не могат да се поправят.
 Първоинстанционният съд прехвърля върху жалбоподателя несъразмерна и неоснователна тежест за доказване.
 Процесуална грешка при прилагането на правните критерии за приемане на ново доказателство в хода на производството.
 Нарушение на правото на защита, на правото на справедлив съдебен процес и на принципа за равенството на средствата.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/58
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 12 юли 2007 г. — Continolo/Комисия
 (Дело F-143/06) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Пенсии - Прехвърляне на пенсионни права - Явна недопустимост)
 (2007/C 211/108)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Donato Continolo (Duino-Aurisina, Италия) [представители: S. Rodrigues, C. Bernard-Glanz и R. Albelice, avocats]
 Ответник: Комисия на Европейските общности [представители: D. Martin и M. Velardo]
 Предмет
 Публична служба — Отмяна на решението на Комисията за отпускане и изчисляване на правото на пенсия на ищеца, тъй като с него изцяло не се зачита периода от 11 юни 1981 г. до 1 март 1983 г., в който той е бил в отпуск по лични причини.
 Диспозитив на определението
 1)
 Искът се отхвърля като явно недопустим.
 2)
 Всяка от страните поема собствените си разноски.
 (1) ОВ C 20, 27.1.2007, стр. 41.


text:
 11.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/15
 Жалба, подадена на 5 август 2008 г. — Parfums Christian Dior/СХВП — Consolidated Artists (MANGO adorably)
 (Дело T-308/08)
 (2008/C 260/28)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Parfums Christian Dior SA (Париж, Франция) (представители: адв. E. Cornu, адв. D. Moreau и адв. F. de Visscher)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Consolidated Artists B.V. (Ротердам, Нидерландия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 23 май 2008 г. по преписка R 1162/2007-2, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „MANGO adorably“ за стоки в клас 3
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Френска регистрация No 33 209 849 на словната марка „ADIORABLE“ за стоки в клас 3; френска регистрация No 94 536 564 на словната марка „J'ADORE“ за различни стоки, сред които стоки в клас 3; международна регистрация No 811 001 на словната марка „ADIORABLE“ за различни стоки, сред които стоки в клас 3; международна регистрация No 687 422 на словната марка „J'ADORE“ за различни стоки, сред които стоки в клас 3
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94, тъй като апелативният състав, въз основа на грешния извод, че и в двете законни хипотези разглежданите марки не са достатъчно подобни, неправилно е приел, че не е налице вероятност от объркване между съответните марки и че използването на заявената марка няма да доведе до неоснователно извличане на полза от добрата репутация на по-ранните марки.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/10
 Решение на Общия съд от 23 октомври 2013 г. — SFC Jardibric/СХВП — Aqua Center Europa (AQUA FLOW)
 (Дело T-417/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „AQUA FLOW“ - По-ранна национална фигуративна марка „VAQUA FLOW“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Обявяване на недействителност - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на погасяване на права поради бездействие - Член 54, параграф 2 от Регламент No 207/2009)
 2013/C 359/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: SFC Jardibric (Saint-Jean-De-La-Ruelle, Франция) (представител: адв. J.-L. Fourgoux)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aqua Center Europa, SA (Мадрид, Испания) (представител: адв. M. J. Martín Izquierdo)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 20 юли 2012 г. (преписка R 2230/2010-4) относно производство за обявяване на недействителност между Aqua Center Europa, SA и SFC Jardibric.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда SFC Jardibric да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 373, 1.12.2012 г.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/10
 Решение на Съда (седми състав) от 2 юли 2009 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione, Италия) — EGN BV — Filiale Italiana/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Roma 2
 (Дело C-377/08) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 17, параграф 3, буква a) - Възможност за приспадане и възстановяване на платения по получени доставки ДДС - Доставки на далекосъобщителни услуги - Предоставяне на услуги в полза на получател, установен в друга държава-членка - Член 9, параграф 2, буква д) - Определяне на мястото на доставка)
 2009/C 205/17
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Ищец: EGN BV — Filiale Italiana
 Ответник: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Roma 2
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на член 9, параграф 2, буква д) и на член 17, параграф 3, буква а) от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВL 145, стр.1) — Предоставяне на трансгранични телекомуникационни услуги — Право на доставчика на такива услуги на право на приспадане на заплатения по предходни доставки данък, както във вътрешния режим
 Диспозитив
 Член 17, параграф 3, буква a) от Шеста Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 95/7/ЕО на Съвета от 10 април 1995 година, трябва да се тълкува в смисъл, че установен на територията на държава-членка доставчик на далекосъобщителни услуги като този по главното производство има право съгласно тази разпоредба да приспадне или да получи възстановяване в същата държава-членка на платения по получени доставки данък върху добавената стойност във връзка с далекосъобщителни услуги, предоставени на предприятие, което е установило своята икономическа дейност в друга държава-членка, след като подобен доставчик щеше да има това право, ако разглежданите услуги бяха предоставени на територията на първата държава-членка.
 (1) ОВ C 285 от 8.11.2008 г.


text:
 6.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/11
 Жалба, подадена на 7 юни 2012 г. от Ryanair Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 28 март 2012 г. по дело T-123/09, Ryanair Ltd/Европейска комисия
 (Дело C-287/12 P)
 2012/C 303/21
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ryanair Ltd (представители: E. Vahida, I.-G. Metaxas-Maragkidis, lawyers)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Италианска република, Alitalia — Compagnia Aerea Italiana SpA
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска Съдът:
 —
 да отмени Решение от 28 март 2012 г. на Общия съд (пети състав) по дело Ryanair Ltd/Европейска комисия, T-123/09, за което жалбоподателят е бил уведомен на 29 март 2012 г.;
 —
 да обяви съгласно членове 263 и 264 ДФЕС, че решението на Европейската комисия от 12 ноември 2008 година по преписка за държавна помощ C 26/2008 (заем в размер на 300 милиона евро в полза на Alitalia SpA) е частично недействително, доколкото с него не се разпорежда възстановяване на помощта от правоприемниците на Alitalia, а се предоставя допълнително време на Италия, за да приложи решението;
 —
 да обяви съгласно членове 263 и 264 ДФЕС, че решението от 12 ноември 2008 година по преписка за държавна помощ N510/2008 (продажба на активи на Alitalia SpA) е изцяло недействително;
 —
 да осъди Комисията да заплати собствените си съдебни разноски, както и тези на Ryanair;
 при условията на евентуалност,
 —
 да върне делото на Общия съд за ново разглеждане, и
 —
 да не се произнася по съдебните разноски в първоинстанционното и във въззивното производство.
 Правни основания и основни доводи
 Според жалбоподателя оспореното решение следва да се отмени на следните правни основания:
 Относно решението на Комисията от 12 ноември 2008 г. по преписка за държавна помощ N 510/2008 (продажба на активи на Alitalia SpA):
 1.
 Нарушение на закона и на процедурата по отношение на допустимостта. Общият съд не уважил оспорването по същество от Ryanair на решението на Комисията, а преформулирал предмета на иска на Ryanair в иск, насочен изключително към защитата на неговите процесуални права;
 2.
 Нарушение на членове 4 и 7 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (1). Задълженията и механизмите за контрол, добавени към мерките, за които е било първоначалното уведомление, представлявали изменения и условия от вида на тези, които са свързани с решенията по член 7 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Жалбоподателят счита, че Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото поради неправилната квалификация на задълженията и механизмите за контрол като поемане на задължения;
 3.
 Нарушение на член 10 от Регламент (ЕО) No 659/1999, доколкото Общият съд отказал да санкционира неразглеждането от страна на Комисията на всички относими характеристики на мерките в техния контекст;
 4.
 Нарушение на член 10 от Регламент (ЕО) No 659/1999. Общият съд установил, че Комисията не е следвало да разглежда други възможности освен продажбата на активи Alitalia, съгласно направеното от Италия уведомление. Като не разгледал възможността дали частен инвеститор не би избрал алтернативно решение, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото;
 5.
 Други видове неспазване на принципа на действащия в рамките на пазарна икономика инвеститор;
 6.
 Непосочване на


text:
страната, която следва да възстанови помощта. Според жалбоподателя Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото като пренебрегнал икономическата приемственост между Alitalia и CAI.
 Относно решението на Комисията от 12 ноември 2008 г. по преписка за държавна помощ C 26/2008 (заем в размер на 300 милиона евро в полза на Alitalia SpA): не са изложени доводи в подкрепа на констатираната недопустимост.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 25.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 199/23
 Преюдициално запитване, направено от Rechtbank van koophandel te Antwerpen (Белгия) на 27 юни 2007 г. — Galatea BVBA/Sanoma Magazines Belgium NV
 (Дело C-299/07)
 (2007/C 199/36)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Rechtbank van koophandel te Antwerpen
 Страни в главното производство
 Ищец: Galatea BVBA.
 Ответник: Sanoma Magazines Belgium NV.
 Преюдициални въпроси
 Противоречи ли на член 49 ЕО относно свободното предоставяне на услуги и на Директива 2005/29 (1) на Европейския парламент и на Съвета за нелоялни търговски практики национална разпоредба като тази на член 54 от белгийския Закон за търговските практики, както и за информацията и защита на потребителя от 14 юли 1991 година, който, с изключение на изчерпателно изброените в закона случаи, забранява всякаква обвързана продажба от продавач на потребител, при която придобиването на стоки, услуги, изгоди или разписки възмездно или безплатно, чрез която те могат да бъдат придобити, е обвързана с придобиването на други, дори идентични стоки или услуги без оглед на обстоятелствата по делото и особено без оглед на възможното въздействие върху средния потребител на конкретното предложение и без оглед на въпроса дали това предложение в конкретния случай може да се разглежда като нарушение на грижата, полагана от добрия търговец, или на добрите търговски обичаи?
 (1) Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директива 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ 2005 L 149, стр. 22).


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/19
 Иск, предявен на 13 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-424/07)
 (2007/C 283/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Braun и A. Nijenhuis)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че с разпоредбите на параграф 3, точка 12б и параграф 9a, наскоро въведени в Закона за далекосъобщенията (Telekommunikationsgesetz) чрез Закона за изменение на разпоредбите в областта на далекосъобщенията (Gesetz zur Änderung telekommunikationsrechtlicher Vorschriften) от 18 февруари 2007 г., Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 6, 7, 15, параграф 3, член 16 и член 8, параграфи 1 и 2 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (1), по член 8, параграф 4 от Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (2), както и по член 17, параграф 2 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (3);
 —
 Федерална република Германия да се осъди да понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Въведената през 2002 г. общностна регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи поставяла цели за действията на националните регулаторни органи и изброявала мерките, които те могат да вземат за постигане на тези цели. Като оставяла пространство за упражняването на свободна преценка, тази регулаторна рамка позволявала на националните регулаторни органи да действат след внимателен анализ на пазара по начин, който отчита в задоволителна степен конкретните особености на всеки отделен случай. Съгласно разпоредбите на общностното право националните регулаторни органи следвало да определят релевантните пазари съобразно националните дадености, в съответствие с принципите на правото на конкуренция и като отчитат в максимална степен препоръката и насоките на Комисията. Следователно националните регулаторни органи определяли релевантните пазари, а не националният законодател или друга национална институция. По отношение на независимостта на националните регулаторни органи, длъжни да упражняват прозрачно и безпристрастно правомощията си, това било централен структурен елемент от процедурата по определяне на пазара, което не е оставено на усмотрението на законодателя. Освен това при необходимост националните регулаторни органи извършвали анализи на пазара и решавали дали и евентуално какви мерки за отстраняване трябва да се наложат. За определянето и анализа на пазара съществувал механизъм за консултиране.
 Германският законодател установил, в противоречие с общностните процедури за определяне и анализ на пазара, определението за „нови пазари“ и предварително определил условията, при които регулаторният орган по изключение може да регулира нови пазари, вместо да предостави тази преценка на регулаторния орган. Освен това германският законодател поставил на регулаторния орган регулаторна цел, на която той трябвало да обърне особено внимание. Тези разпоредби на германския Закон за далекосъобщенията нарушавали разпоредбите на Директиви 2002/19/ЕО, 2002/21/ЕО и 2002/22/ЕО, тъй като заобикаляли предвидените в тях правила за регулиране на пазара


text:
и ограничавали по недопустим начин свободата на преценка на регулаторния орган.
 Всъщност въпросната немска правна уредба правела за националния регулаторен орган невъзможно да определи всички пазари съгласно принципите на правото на конкуренция и, като включва обща разпоредба, че по закон някои пазари не могат да бъдат регулирани, да взема решения по същество, отчитащи особеностите на конкретния случай. Регулаторният орган бил длъжен да използва установените в общностната регулаторна рамка процедури за консултация и сътрудничество и да уведомява участниците на пазара, европейските регулаторни органи и Комисията за резултата от неговия анализ на „нов пазар“ само ако същевременно е достигнал до извода, че са изпълнени допълнителните условия и затова счита, че е необходимо регулиране. Така въпросните разпоредби на германския Закон за далекосъобщенията можели да доведат до това, даден пазар да се определи и анализира, и германският регулаторен орган да вземе решение да не го регулира, без да прибегне до предвидените за тази цел процедури за консултация и сътрудничество.
 Следователно според Комисията съществувала опасност с тези разпоредби сериозно да се затрудни либерализирането на пазарите на електронни съобщения, както и отварянето на тези пазари към конкуренцията, постигнато чрез общностната регулаторна рамка. Съществувало опасност за някои пазари, като например пазарите на широколентов достъп, ползващи фиксираната мрежа на някогашни монополисти и особено важни за технологичното развитие, отново да бъдат монополизирани, което щяло да е отстъпление от постигнатото до този момент благодарение на общностната регулаторна рамка.
 (1) ОВ L 108, стр. 33.
 (2) ОВ L 108, стр. 7.
 (3) ОВ L 108, стр. 51.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/55
 Жалба, подадена на 10 април 2009 г. — MRI/Комисия
 (Дело T-154/09)
 2009/C 141/111
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Manuli Rubber Indusries SpA (MRI) (Милано, Италия) (представители: L. Radicati di Brozolo, avvocato, M. Pappalardo, avvocato, E. Marasà, avvocato)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 Главно искане:
 —
 Да се отмени член 1 от решението, в частта, в която се обявява, че жалбоподателят е участвал в единно и продължавано нарушение на пазара на маркучите, използвани в мореплаването, от 1 април 1986 г. до 1 август 1992 г. и от 3 септември 1996 г. до 2 май 2007 г., и по-специално за периода 3 септември 1996 година — 9 май 2000 година.
 —
 Да се отмени член 2 от решението, с който вследствие на грешките, изложени в настоящата жалба, на жалбоподателя се налага глоба от 4 900 000 евро.
 —
 Да се отхвърли всякакво противно възражение и защита.
 При условията на евентуалност:
 —
 По смисъла на член 229 ЕО да се намали глобата от 4 900 000 евро, наложена на жалбоподателя с член 2 от решението.
 Във всички случаи:
 —
 Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Обжалваното в настоящото производство решение е същото като в производството по дело T-146/09, Parker ITR и Parker Hannifin /Комисия.
 В подкрепа на своите искания жалбоподателят изтъква на първо място, че горепосоченото решение е опорочено по отношение на квалификацията на нарушението, в което той се упреква, като участие в единно и комплексно споразумение за картел, продължил от 1986 година до 2007 година, и по-специално по отношение на отнасянето на нарушението в периода 1996 г. — 2000 г. и следователно на включването в подлежащия на санкции период на периода септември 1996 г. — май 1997 г.
 В това отношение се твърди, че дадено нарушение не може да бъде нито продължавано, нито повторно извършено, когато между отделните периоди на нарушението е налице — както в настоящия случай — значителен времеви промеждутък, и най-вече когато са налице положителни факти, несъвместими с намерението да се продължи или повтори нарушението, както разкривало публичното и изрично прекъсване на отношенията с картела от страна на жалбоподателя, което се признавало дори от Комисията.
 Жалбоподателят изтъква и нередовността на определянето на размера на глобата, по-специално във връзка с продължителността, тежестта и намаляването за участие в програмата за освобождаване от санкции или намаляване на техния размер.


text:
 15.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 198/46
 Жалба, подадена на 23 април 2015 г. — Aldi/СХВП — Miquel Alimentació Grup (Gourmet)
 (Дело T-212/15)
 (2015/C 198/64)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Aldi GmbH & Co. KG (Мюлхайм, Германия) (представители: C. Fürsen, N. Lützenrath, U. Rademacher и N. Bertram, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Miquel Alimentació Grup, SA (Виламаля, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „Gourmet“ — заявка за регистрация No 9 310 269
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2015 г. по преписка R 314/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение на четвърти апелативен състав на СХВП,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/74
 Решение на Общия съд от 18 юни 2013 г. — Heath/ЕЦБ
 (Дело T-645/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Персонал на ЕЦБ - Пенсии - Годишно увеличение - Процент на увеличение за 2010 г. - Обратно действие - Право на колективно договаряне)
 2013/C 225/165
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Michael Heath (Саутхямптън, Обединеното кралство) (представители: адв. L. Levi и адв. M. Vandenbussche)
 Друга страна в производството: Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: първоначално P. Embley и E. Carlini, след това E. Carlini и M. López Torres, подпомагани от адв. B. Wägenbaur)
 Предмет
 Жалба против Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 септември 2011 г., постановено по дело Heath/ЕЦБ (F-121/10, все още непубликувано в Сборника), с която се иска отмяна на това решение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Michael Heath следва да понесе собствените си разноски, както и тези, направени от Европейската централна банка (ЕЦБ) в настоящото производство.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/20
 Определение на председателя на Съда от 18 март 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción No 3 de Ávila — Испания) — Banco de Caja España de Inversiones, Salamanca y Soria, SA/Francisco Javier Rodríguez Barbero, María Ángeles Barbero Gutiérrez
 (Дело C-75/14) (1)
 (2015/C 213/32)
 Език на производството: испански
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 135, 5.5.2014 г.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/30
 Жалба, подадена на 21 януари 2008 г. — Laboratórios Wellcome de Portugal/СХВП — Serono Genetics Institute (FAMOXIN)
 (Дело T-26/08)
 (2008/C 92/62)
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Laboratórios Wellcome de Portugal Lda (Algés, Португалия) (представител: R. Gilbey, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Serono Genetics Institute SA (Evry, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 ноември 2007 г. (преписка No R 10/2007-1) и да се обяви за основателно искането за обявяване на недействителност, направено от жалбоподателя;
 —
 да се отменят всички актове на СХВП, с които ответникът се осъжда да заплати разноските и първата да се осъди да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „FAMOXIN“ за стоки и услуги от клас 5 — марка на Общността No 2 491 298
 Притежател на марката на Общността: Serono Genetics Institute SA
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността: националната словна марка „LANOXIN“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по заличаването: отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 52 и член 56, параграфи 2 и 3 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е приел, че по-ранната марка е била използвана за „фармацевтични препарати с дигоксин за сърдечно-съдови заболявания“, а не за „фармацевтични препарати с дигоксин“, както и поради обстоятелството, че е направил неправилна преценка относно съответните потребители, относно степента на внимание на различните категории съответни потребители и относно приликата между конфликтните марки и стоки.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/16
 Решение на Съда (трети състав) от 13 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Conseil d'Etat — Белгия) — United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL/Белгия
 (Дело C-250/06) (1)
 (Член 49 ЕО - Свободно предоставяне на услуги - Национално законодателство, което предвижда задължение за кабелните оператори да излъчват програмите, предавани от някои частни радио-телевизионни оператори („must carry“) - Ограничение - Императивно съображение от обществен интерес - Запазване на плурализма в двуезичен регион)
 (2008/C 51/26)
 Език на производството: френски
 Препращаща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Ищци: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SPRL, Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutele), Wolu TV ASBL
 Ответник:Белгия
 В присъствието на: BeTV SA, Tvi SA, Télé Bruxelles ASBL, Belgian Business Television SA, Media ad Infinitum SA, TV5-Monde
 Предмет
 Преюдициално запитване — Conseil d'État (Белгия) — Тълкуване на член 49 и член 86 от Договора за ЕО — Понятие „специално право“ — Задължение за дружествата за кабелно разпространение на телевизионни програми да излъчват програмите, предавани от определени радио-телевизионни оператори, по-голямата част от които са установени на националната територия
 Диспозитив
 Член 49 ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че допуска правна уредба на държава-членка като разглежданата в главното производство, която налага на кабелните оператори, осъществяващи дейност на съответната територия на тази държава, да излъчват по силата на задължение, наречено „must carry“, телевизионните програми, предавани от частните радио-телевизионни оператори от ресора на органите на посочената държава, които са определени от последните, когато тази правна уредба:
 —
 преследва цел от обществен интерес, каквато е запазването, посредством културната политика на същата държава-членка, на плурализма при предлагането на телевизионни програми на тази територия и
 —
 не е несъразмерна спрямо тази цел, което означава, че уредбата трябва да се прилага при прозрачна процедура, основана на обективни, недискриминационни и предварително известни критерии.
 Препращащата юрисдикция следва да определи дали посочените условия са изпълнени.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.