text:
 16.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/13
 Жалба, подадена на 18 февруари 2011 г. — GRP Security/Сметна палата
 (Дело T-87/11)
 2011/C 120/33
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: GRP Security (Bertrange, Люксембург) (представител: G. Osch, avocat)
 Ответник: Сметна палата на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да вземе предвид правните основания на жалбоподателя, изложени в настоящата жалба,
 —
 с оглед на всички правни и фактически основания и искания за последващо представяне и прилагане на доказателства,
 —
 да приеме, че настоящата жалба допустима,
 —
 да я уважи като основателна по същество,
 —
 въз основа на изложените по-горе основания да отмени обжалваните решения,
 —
 да вземе предвид изявлението на жалбоподателя, че същият си запазва правото да претендира поправяне на претърпените в резултат на неправомерното поведение на Сметната палата вреди,
 —
 да осъди Сметната палата да понесе всички съдебни разноски и други разходи за настоящото производство,
 —
 да отложи произнасянето по всички други права, претенции, основания и искове на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на решенията на Сметната палата на Европейския съюз, с които, от една страна, му е наложена административна санкция състояща се в недопускане на жалбоподателя до участие в обществени поръчки и отнемане на възможността за получаване на субсидии, финансирани от бюджета на Европейския съюз за срок от три месеца и, от друга страна, е развален рамковият договор за услуги No LOG/2026/10/2 наречен „различни услуги във връзка с безопасността“.
 Жалбоподателят излага три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушението на принципа на пропорционалност, на правото на защита и на правото на справедлив процес, доколкото жалбоподателя бил добросъвестен, тъй като не бил в основата на фалшификациите и неверните декларации, направени от един от неговите служители и доколкото Сметната палата могла да поиска да бъде заменен съответният служител вместо да разваля договора.
 2.
 Второто правно основание е изведено от явна грешка в преценката доколкото Сметната палата не взел предвид всички съдържащи се в преписката документи.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на членове 93, 94 и 96 от Финансовия регламент, тъй като жалбоподателят не представил никакво грешно сведение и нямал вина за никаква фалшива декларация във връзка с процедурата за възлагане на спорната обществена поръчка.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/35
 Решение на Общия съд от 3 юли 2014 г. — Sharif University of Technology/Съвет
 (Дело T-181/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Жалба за отмяна - Срок за обжалване - Допустимост - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
 2014/C 282/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sharif University of Technology (Техеран, Иран) (представител: M. Happold, barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и M. Bishop)
 Предмет
 Жалба за отмяна, от една страна, на Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 71), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (ОВ L 195, стр. 39), както и, от друга страна, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 356, стр. 55), доколкото включва наименованието на жалбоподателя в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение 2012/829/ОВППС на Съвета от 21 декември 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Sharif University of Technology в списъка по приложение II към Решение 2010/413/ОВППС на Съвета от 26 юли 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС.
 2)
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 1264/2012 на Съвета от 21 декември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото включва наименованието на Sharif University of Technology в списъка по приложение IX към Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010.
 3)
 Запазва действието на Решение 2012/829 и на Регламент за изпълнение No 1264/2012 по отношение на Sharif University of Technology за период от два месеца, считано от постановяването на настоящото решение.
 4)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Sharif University of Technology.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 30 април 2014 г. (преюдициално запитване от Kúria — Hongrie) — Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai/OTP Jelzálogbank Zrt
 (Дело C-26/13) (1)
 ((Директива 93/13/ЕИО - Неравноправни клаузи в договори, сключвани между продавач или доставчик и потребител - Член 4, параграф 2 и член 6, параграф 1 - Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи - Изключване на клаузите, свързани с основния предмет на договора или със съответствието между цената или възнаграждението, при условие че са изразени на ясен и разбираем език - Договори за потребителски кредит, изразени в чуждестранна валута - Клаузи относно обменния курс - Разлика между обменния валутен курс купува към момента на отпускане на кредита и обменния валутен курс продава към момента на погасяването му - Правомощия на националния съд при наличие на клауза, квалифицирана като неравноправна - Заместване на неравноправна клауза с диспозитивна разпоредба от националното право - Допустимост))
 2014/C 194/05
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Kúria
 Страни в главното производство
 Ищци/Жалбоподатели: Árpád Kásler, Hajnalka Káslerné Rábai
 Ответник: OTP Jelzálogbank Zrt
 Предмет
 Преюдициално запитване — Kúria — Тълкуване на член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15р том 2, стр. 273) — Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи — Обезпечен с ипотека договор за заем на парична сума, изразена в чужда валута, сключен между физическо лице и банка, по силата на който предоставянето и изплащането на заема трябва да се извършат в националната валута — Дълг, изчислен при сключването на договора по курс купува на чуждестранната валута — Клауза, предвиждаща, че месечните вноски трябва да се определят по действащия курс продава на валутата, а не по курс купува
 Диспозитив
 1)
 Член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че:
 —
 понятието „основен предмет на договора“ обхваща клауза, включена в договор за кредит, изразен в чуждестранна валута, сключен между продавач или доставчик и потребител, която не е договорена индивидуално, като разглежданата в главното производство, като по силата на тази клауза при изчисляването на погасителните вноски по кредита се прилага курс продава на посочената валута само доколкото е установено, че посочената клауза определя основна престация по договора, която сама по себе си го характеризира, като запитващата юрисдикция следва да провери това с оглед на естеството, общата структура и разпоредбите на договора, както и правния и фактическия му контекст;
 —
 тази клауза, доколкото предполага парично задължение за потребителя по повод погасителните вноски по кредита да плати сумите, получени от разликата между курс продава и курс купува на чуждестранната валута, не може да се схваща като „възнаграждение“, а следователно и наличието на неравноправен характер на съответствието на това възнаграждение като насрещна престация за извършена от кредитодателя услуга не подлежи на преценка съгласно член 4, параграф 2 от Директива 93/13.


text:
2)
 Член 4, параграф 2 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че що се отнася до договорна клауза като разглежданата в главното производство, изискването договорните клаузи да са изразени на ясен и разбираем език, следва да се схваща като налагащо задължение не само договорните клаузи да са ясни и разбираеми за потребителя от граматическа гледна точка, но и в договора да е прозрачно изложен точният механизъм на конвертиране на чуждестранната валута, посочен във въпросната клауза, както и отношението между този механизъм и механизма, предвиден в другите клаузи, свързани с отпускането на кредита, така че потребителят да може да предвиди въз основа на ясни и разбираеми критерии произтичащите за него икономически последици.
 3)
 Член 6, параграф 1 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че при положение като разглежданото в главното производство, при което договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, не може да се изпълни след премахването на неравноправна клауза, посочената разпоредба допуска национална правна уредба, която дава възможност на националния съд да отстрани причините за недействителността на неравноправната клауза, като замести тази клауза с диспозитивна разпоредба от националното право.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/2
 Решение на Съда (седми състав) от 6 март 2014 г. — Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S/Yoshida Metal Industry Co. Ltd, Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Съединени дела C-337/12 — C-340/12 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Общността - Регистрация на знаци, представляващи повърхност с черни точки - Обявяване на недействителност - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 1, буква д), точка ii) - Изопачаване на доказателства))
 2014/C 129/02
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Pi-Design AG, Bodum France SAS, Bodum Logistics A/S (представител: H. Pernez, avocat)
 Други страни в производството: Yoshida Metal Industry Co. Ltd (представители: S. Verea, K. Muraro и M. Balestriero, avvocati), Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалби срещу Решения на Общия съд (четвърти състав) от 8 май 2012 г. по дела Yoshida Metal Industry/СХВП — Pi-Design и др. (T-331/10 и Т-416/10), с които Общият съд отменя Решение R 1235/2008-1 и Решение R 1237/2008-1 на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 20 май 2010 г. за отмяна на решенията на отдела по отмяна, с които се отхвърля искането на Pi-Design (T-331/10) и на Pi-Design, Bodum France и Bodum Logistics A/S (Т-416/10) за обявяване на недействителността на фигуративна марка, изобразяваща повърхност, покрита с черни точки, за стоки от класове 8 и 21 — Тълкуване на член 7, параграф 1, буква д), точка ii) от Регламент (ЕО) No 207/2009 относно марката на Общността — Знак, който се състои изключително от формата на стоката, необходима за постигането на технически резултат.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Общия съд на Европейския съюз от 8 май 2012 г. по дело Yoshida Metal Industry/СХВП — Pi-Design и др. (Изображение на триъгълна повърхност с черни точки) (T-331/10) и Решение на Общия съд на Европейския съюз от 8 май 2012 г. по дело Yoshida Metal Industry/СХВП — Pi-Design и др. (Изображение на повърхност с черни точки) (T-416/10).
 2)
 Връща делата на Общия съд на Европейския съюз.
 3)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 295, 29.9.2012 г.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/39
 Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Magnesitas de Rubián и др./Комисия
 (Дело T-430/10)
 ()
 2010/C 317/71
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Magnesitas de Rubián, SA (Incio, Испания), Magnesitas Navarras, SA (Zubiri, Испания), Ellinikoi Lefkolithoi Anonimos Metalleftiki Viomichaniki Naftiliaki kai Emporiki Etaireia (Атина, Гърция) (представители: H. Brokelmann и P. Martínez-Lage Sobredo, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени параграф 3 от справочния документ относно най-добрите налични техники за промишлените отрасли за производство на цимент, вар и магнезиев оксид (ОВ C 166, 25.6.2010 г.), както и останалите части от документа, което се отнасят до отрасъла за производство на магнезиев оксид,
 —
 при условията на евентуалност и ако Общият съд не отмени изцяло параграф 3 от посочения акт, да се отмени параграф 3.5.5.4 от същия, включително емисионните стойности, посочени в таблица 3.11, и
 —
 във всички случаи да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се обжалва акт, приет от Комисията във връзка с Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (1), с която се установява система за контрол на замърсяването и се въвежда разрешителен режим за определени промишлени инсталации.
 В обжалвания акт се приема, че най-добрата налична техника е намаляването на получени при отделянето на газове емисии на SOx и за SOx се определят емисионни стойности, които, освен че са по-ниски от тези във всички останали отрасли, са постижими, според жалбоподателите, единствено чрез използването на техники, които сериозно увреждат околната среда. От друга страна, жалбоподателите считат, че въпросните стойности ще са определени въз основа на данни, представени само от едно предприятие, и без да се спазва установената в това отношение процедура.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателите излагат четири правни основания.
 —
 Липса на компетентност на Европейската комисия
 В това отношение жалбоподателите твърдят, че Комисията няма право да включва производството на магнезиев оксид в обжалвания акт.
 —
 Съществени процесуални нарушения
 Според жалбоподателите при приемането на обжалвания акт са допуснати три съществени процесуални нарушения:
 —
 жалбоподателите не са уведомени за започването на процедурата по изготвяне на обжалвания акт и поради това късно вземат участие в тази процедура,
 —
 в обжалвания акт липсват изложените от жалбоподателите „split views“, и
 —
 не е спазен срокът, предвиден за анализ на окончателния проект на обжалвания акт.
 —
 Нарушение на член 1 от Директива 2008/1/ЕО за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, доколкото с обжалвания акт се нарушава посочената в член 1 от тази директива цел, а именно опазването на околната среда като цяло.
 —
 Нарушение на общия принцип на равно третиране
 Жалбоподателите считат, че с обжалвания акт се нарушава принципът на равенство, тъй като предприятия, които се намират в различно положение, се третират еднакво.
 (1) ОВ L 24, стр. 8.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/16
 Решение на Съда (трети състав) от 24 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Hannover — Германия) — Samantha Elrick/Bezirksregierung Köln
 (Дело C-275/12) (1)
 (Гражданство на Съюза - Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС - Право на свободно движение и на пребиваване - Гражданин на държава членка - Курс на обучение в друга държава членка - Помощ за обучение - Условия - Обучение с продължителност две или повече години - Придобиване на професионална квалификация)
 2013/C 367/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Hannover
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Samantha Elrick
 Ответник: Bezirksregierung Köln
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgericht Hannover — Тълкуване на членове 20 и 21 ДФЕС — Помощ за обучение („BaföG“) — Правна уредба на държава членка, съгласно която посочената помощ се отпуска за определено обучение с продължителност от една година, провеждано на територията на страната, но не и за сходно обучение в друга държава членка.
 Диспозитив
 Членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат правна уредба на държава членка като разглежданата по делото в главното производство, която обвързва отпускането на помощ за обучение на гражданка на държавата членка с местожителство в нея за следване в друга държава членка с условието в края на следването след поне двугодишен курс на обучение да се придобива професионална квалификация, която да е еквивалентна на предоставяната от професионално училище в държавата платец, при положение че предвид индивидуалното ѝ положение на тази гражданка би била отпусната помощ, ако бе избрала да следва курс на обучение в последната държава с продължителност под две години, еквивалентно на това, което желае да следва в друга държава членка.
 (1) ОВ C 250, 18.8.2012 г.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/38
 Жалба, подадена на 12 юни 2014 г. — Furukawa Electric/Комисия
 (Дело T-444/14)
 2014/C 303/46
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Furukawa Electric Co. Ltd (Токио, Япония) (представители: C. Pouncey, A. Luke и L. Geary, Solicitors)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени член 1, параграф 9, буква а) от решението, доколкото там се посочва, че през периода 18 февруари 1999 г. — 30 септември 2001 г. с участието на Furukawa е извършено нарушение на член 101 ДФЕС и на член 53 от Споразумението за ЕИП. При условията на евентуалност, да отмени член 1, параграф 9, буква а) от решението, доколкото там е установено, че евентуалното нарушение с участието на Furukawa е започнало на 18 февруари 1999 г. и/или че прякото участие на Furukawa в него е продължило след 11 юни 2001 г.,
 —
 да отмени член 2, буква н) от решението и/или съществено да намали глобата,
 —
 ако по жалба, подадена от VISCAS Corporation, Съдът намали наложената в член 2, буква п) от решението глоба за извършени от VISCAS Corporation нарушения, за които Furukawa носи солидарна отговорност, Съдът да постанови, че Furukawa има право размерът на глобата, за плащането на която Furukawa носи солидарна отговорност, да бъде намален в същата степен; и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решение C (2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. по дело AT.39610 — Електрически кабели.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага седем правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че Комисията е нарушила член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП и/или Регламент No 1/2003 (1), тъй като е характеризирала неправилно поведението през периода от 18 февруари 1999 г. до 30 септември 2001 г. Според жалбоподателя:
 —
 Комисията не е доказала наличието през този период на нарушение с участието на жалбоподателя — така, както това е описано в обжалваното решение; и
 —
 субсидиарно, Комисията не е доказала, че евентуалното нарушение с участието на Furukawa е започнало на 18 февруари 1999 г.
 2.
 С второто правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Комисията не е представила достатъчно доказателства, че жалбоподателят е продължил да участва в евентуалното нарушение след 11 юни 2001 г. или че след 30 септември 2001 г. е „продължил“ да участва в него посредством VISCAS Corporation.
 3.
 С третото правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Комисията не е представила достатъчно доказателства относно степента на участие на жалбоподателя в нарушението.
 4.
 С четвъртото правно основание се твърди, че по отношение на глобата, наложена на жалбоподателя за периода отпреди 1 октомври 2001 г., е налице изтекла давност.
 5.
 С петото правно основание се твърди, при условията на евентуалност, че Комисията е допуснала грешки при изчисляването на наложената на жалбоподателя глоба, тъй като:
 —
 при пресмятането на глобата, наложена на жалбоподателя, използвала неверни стойности на продажбите,
 —


text:
неправилно изчислила коефициента за продължителност на нарушението; и
 —
 не приела, че по отношение на жалбоподателя е налице смекчаващо обстоятелство.
 6.
 С шестото правно основание се иска от Съда евентуалното намаляване от същия на глобата, наложена на VISCAS Corporation, въз основа на подадена от VISCAS Corporation жалба за отмяна или за изменение на размера на наложената на това дружество глоба с обжалваното решение, да ползва и Furukawa.
 7.
 Със седмото правно основание се твърди, че при всички случаи глобата е явно непропорционална, прекомерна и неподходяща и че следователно Съдът трябва да упражни пълен съдебен контрол съгласно член 261 ДФЕС и член 31 от Регламент No 1/2003, за да преразгледа размера на глобата и съществено да го намали.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 27.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 380/10
 Решение на Общия съд от 11 септември 2014 г. — Continental Wind Partners/СХВП — Continental Reifen Deutschland (CONTINENTAL WIND PARTNERS)
 (Дело T-185/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността CONTINENTAL WIND PARTNERS - По-ранна международна фигуративна марка Continental - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Частичен отказ на регистрация))
 2014/C 380/12
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Continental Wind Partners LLC (Уилмингтън, Делауеър, Съединени Американски щати) (представител: O. Bischof, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Continental Reifen Deutschland GmbH (Хановер, Германия) (представители: S. Gillert, K. Vanden Bossche, B. Köhn-Gerdes и J. Schumacher, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 10 януари 2013 г. (преписка R 2204/2011-2), постановено в производство по възражение със страни Continental Reifen Deutschland GmbH и Continental Wind Partners LLC.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Continental Wind Partners LLC да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 156, 1.6.2013 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/4
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion (Франция) на 8 декември 2010 г. — Clément Amedee/Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 (Дело C-572/10)
 2011/C 72/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal administratif de Saint-Denis de la Réunion
 Страни в главното производство
 Ищец: Clément Amedee
 Ответници: Garde des sceaux, Ministre de la justice et des libertés, Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État
 Преюдициални въпроси
 1.
 Може ли механизмът, въведен с разпоредбите на член L.12, буква б) от Кодекса за гражданските и военните пенсии, изменени с разпоредбите на член 48 от Закона от 21 август 2003 г., и с разпоредбите на член R.13 от същия кодекс, изменени с разпоредбите на член 6 от Декрета от 26 декември 2003 г., да се разглежда като провеждащ непряка дискриминация по смисъла на член 157 от Договора за Европейския съюз по отношение на биологичните родители на деца предвид процента на мъжете, които могат да отговорят на условието за преустановяване на професионалната дейност за непрекъснат период от най-малко два месеца, и по-специално поради липсата на законова уредба, позволяваща им да изпълнят това условие в рамките на платен отпуск?
 2.
 При положителен отговор на първия въпрос, може ли проведената по този начин непряка дискриминация да бъде обоснована с разпоредбите на член 6, параграф 3 от споразумението, приложено към протокол No 14 за социалната политика?
 3.
 При отрицателен отговор на втория въпрос, допускат ли разпоредбите на Директива 79/7/ЕИО (1) запазването на разпоредбите на член L.12, буква б) и на тези на член R.13 от Кодекса за гражданските и военните пенсии?
 4.
 При положителен отговор на първия въпрос и при отрицателен отговор на втория и третия въпрос, трябва ли разпоредбите на посочените членове да бъдат поставени под въпрос само що се отнася до дискриминацията, до която те водят, или се изразяват в невъзможността държавните служители от двата пола да предявят предоставените им по силата на тези разпоредби права?
 (1) Директива 79/7/ЕИО на Съвета от 19 декември 1978 година относно постепенното прилагане на принципа на равното третиране на мъжете и жените в сферата на социалното осигуряване (ОВ L 6, 1979 г., стр. 24, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 192)


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/18
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Нидерландия) на 8 октомври 2012 г. — L.J.A. van Luijk/Burgemeester van Den Haag
 (Дело C-449/12)
 2013/C 26/31
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: L.J.A. van Luijk
 Ответник: Burgemeester van Den Haag
 Преюдициални въпроси
 1.
 Валиден ли е член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155), изменен с Регламент (ЕО) No 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 2252/2004 (ОВ L 142, стр. 1), в светлината на членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз и член 8 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи?
 2.
 В случай че отговорът на първия въпрос гласи, че член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155), изменен с Регламент (ЕО) No 444/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 28 май 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 2252/2004 (ОВ L 142, стр. 1), е валиден, трябва ли член 4, параграф 3 от посочения регламент — в светлината на членове 7 и 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 8, параграф 2 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи и член 7, буква е) от Директива 95/46 (1), във връзка с член 6, параграф 1, буква б) от нея — да се тълкува в смисъл, че при прилагането на посочения регламент държавите членки трябва да гарантират със закон, че събираните и съхранявани на основание на регламента биометрични данни не могат да се събират, обработват или използват за други цели, освен за издаването на документа?
 (1) Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13 том 17 стр. 10).


text:
 20.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 222/22
 Определение на Общия съд от 25 април 2016 г. — Mikulik/Съвет
 (Дело T-520/15 P) (1)
 ((Жалба - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Уволнение в края на срока за изпитване - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 (2016/C 222/27)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Filip Mikulik (Прага, Чешка република) (представител: M. Velardo, avocat)
 Друга страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и M. Veiga)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (състав от един съдия) от 25 юни 2015 г., Mikulik/Съвет (F-67/14, EU:F:2015:65).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Filip Mikulik да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 354, 26.10.2015 г.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/36
 Определение на председателя на Общия съд от 26 март 2010 г. — SNF/ECHA
 (Дело T-1/10 R)
 (Обезпечително производство - Регламент REACH - Идентифициране на акриламид като вещество, което поражда сериозно безпокойство - Молба за спиране на изпълнението и други обезпечителни мерки - Липса на неотложност)
 2010/C 134/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: SNF SAS (Andrézieux-Bouthéon, Франция) (представители: K. Van Maldegem, R. Cana, avocats, и P. Sellar, solicitor)
 Ответник: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkila и W. Broere)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението на Европейската агенция по химикали от 7 декември 2009 г. за идентифициране на акриламид като вещество, което поражда сериозно безпокойство — решение, прието на основание член 59 от Регламент (ЕО) No 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) No 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) No 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправка — ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 20.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 319/7
 Решение на Общия съд от 13 септември 2012 г. — National Lottery Commission/СХВП — Mediatek Italia и De Gregorio (Изображение на ръка)
 (Дело T-404/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността, представляваща изображение на ръка - Член 53, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Наличие на по-ранно авторско право, защитено съгласно националното право - Тежест на доказване - Прилагане на националното право от СХВП - Контрол)
 2012/C 319/11
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: National Lottery Commission (Лондон, Обединено кралство) (представител: B. Brandreth, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Mannucci и J. Crespo Carrillo)
 Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП: Mediatek Italia Srl (Неапол, Италия) и Giuseppe De Gregorio (Неапол)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 9 юни 2010 г. (дело R 1028/2009-1), постановено в производство за обявяване на недействителност между Mediatek Italia Srl и M. Giuseppe de Gregorio, от една страна, и National Lottery Commission, от друга
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 9 юни 2010 г. (дело R 1028/2009-1).
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски, включително направените от National Lottery Commission в производството пред апелативния състав.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/16
 Решение на Съда (шести състав) от 13 септември 2007 г. (преюдициално запитване от Hoge Raad der Nederlanden — Нидерландия) — Codirex Expeditie BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-400/06) (1)
 (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Подпозиция 0202 30 50 - Разфасовки на замразено и обезкостено месо от част от предната четвъртинка на животни от рода на едрия рогат добитък)
 (2007/C 269/30)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Codirex Expeditie BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hoge Raad der Nederlanden — Тълкуване на допълнителна забележка 1. А, з), подточка 11 от глава 2 на Регламент (ЕО) No 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 година, изменен с Приложение I към Регламент No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 278, стр. 1) — Замразено и обезкостено месо, произхождащи от част от предната четвъртинка
 Диспозитив
 1.
 Приложение I към Регламент No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент No 2204/1999 на Комисията от 12 октомври 1999 г., следва да се тълкува в смисъл, че парчетата замразено и обезкостено месо, произхождащи от предната четвъртинка на говедото, попадат в подпозиция 0202 30 50 от Комбинираната номенклатура.
 2.
 Приложение I към Регламент No 2658/87, изменен с Регламент No 2204/1999, следва да се тълкува в смисъл, че за да бъдат класирани в подпозиция 0202 30 50, парчетата замразено и обезкостено месо от предната четвъртинка на говедото не трябва да отговарят на други условия, по-конкретно на това да произхождат от едно и също животно.
 (1) ОВ C 310 от 16.12.2006 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/51
 Жалба, подадена на 24 юни 2011 г. — Wessang/СХВП — Greinwald (star foods)
 (Дело T-333/11)
 2011/C 269/114
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Nicolas Wessang (Zimmerbach, Франция) (представител: A. Grolée, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Greinwald GmbH (Kempten, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението, постановено от апелативния състав на СХВП на 15 април 2011 г.;
 —
 да постанови, че СХВП е длъжна да вземе мерките по изпълнението на настоящото решение, с което се отменя горепосоченото решение и следователно да уважи възражението, направено от г-н Nicolas WESSANG на 26 септември 2005 г. срещу заявката за регистрация на марката „STAR FOODS + graphisme“ No 4 105 615;
 —
 да постанови, че СХВП е длъжна да вземе мерките по изпълнението на настоящото решение, с което се отменя горепосоченото решение и следователно да отхвърли заявката за регистрацията на марката „STAR FOODS + graphisme“ No 4 105 615 в нейната цялост;
 —
 да осъди дружеството GREINWALD GmbH и СХВП да заплатят солидарно и съответно in solidum пълния размер на разходите и съдебните разноски, направени от г-н Nicolas WESSANG в производството по възражение, производството по обжалване и в настоящото производство;
 —
 да осъди дружеството GREINWALD GmbH да заплати пълния размер на разходите и съдебните разноски, направени от него в производството по възражение, производството по обжалване и в настоящото производство;
 —
 да осъди СХВП да заплати пълния размер на разходите и съдебните разноски, направени от нея в производството по възражение, производството по обжалване и в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Greinwald GmbH
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративната марка „star foods“ за стоки, класирани в класове 29, 30 и 32 — заявка за регистрация No 4 105 615
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративните и словни марки на Общността „STAR SNACKS“ за стоки, класирани в класове 29, 30 и 31
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля възражението вследствие на Решението на Общия съд, постановено на 11 май 2010 г. по дело T-492/08, Wessang/СХВП — Greinwald (star foods).
 Изложени правни основания: жалбоподателят твърди, че Общият съд е приел, че е налице вероятност от объркване между двете конфликтни марки и че поради това компетентността на апелативния състав била обвързана вследствие на решението на Общия съд. Така той счита, че апелативният състав е превишил границите на своята компетентност като е разгледал преписката в нейната цялост.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/6
 Решение на Съда (първи състав) от 8 септември 2011 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione, Италия) — Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Paint Graphos Soc. coop. arl (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация/Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), и Ministero delle Finanze/Michele Franchetto (C-80/08)
 (Съединени дела C-78/08—C-80/08) (1)
 (Преюдициално запитване - Допустимост - Държавни помощи - Данъчни предимства, предоставяни на кооперативните дружества - Квалифициране като държавна помощ по смисъла на член 87 EO - Съвместимост с общия пазар - Условия)
 2011/C 311/06
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Ищци: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate (C-78/08), Adige Carni Soc. coop. arl, в ликвидация (C-79/08), Ministero delle Finanze (C-80/08)
 Ответници: Paint Graphos scarl (C-78/08), Agenzia delle Entrate, Ministero dell’Economia e delle Finanze (C-79/08), Michele Franchetto (C-80/08)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Corte suprema di cassazione — Тълкуване на членове 81, 87 и 88 ЕО, на Регламент (ЕО) No 1435/2003 на Съвета от 22 юли 2003 година относно Устава на Европейското кооперативно дружество (SCE) (ОВ L 207, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 259) и на Директива 2003/72/ЕО на Съвета от 22 юли 2003 година за допълване на Устава на Европейското кооперативно дружество относно участието на работниците и служителите (ОВ L 207, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 207) — Понятие за помощи, отпуснати от държавите — Италиански закон, който предоставя данъчни облекчения на земеделските кооперации и на трудово-производителните и работническите кооперации
 Диспозитив
 Данъчни освобождавания като разглежданите в главните производства, предоставяни на трудово-производителни и работнически кооперации съгласно национална разпоредба като съдържащата се в член 11 от Декрет No 601 на президента на Републиката от 29 септември 1973 г. относно уредбата на данъчните предимства, в редакцията му в сила от 1984 г. до 1993 г, представляват „държавна помощ“ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО единствено при положение че са изпълнени всички условия за приложението на тази разпоредба. В ситуация като тази в основата на споровете, с които е сезирана запитващата юрисдикция, последната следва да прецени по-специално дали съответните данъчни освобождавания имат селективен характер, както и дали могат евентуално да бъдат обосновани от естеството или от общата структура на националната данъчна система, в която се вписват, като по-специално установи дали разглежданите в главните производства кооперативни дружества фактически се намират в сходно положение с това на другите оператори, учредени в правно-организационната форма на юридически лица със стопанска цел, и ако това действително е така, дали предвиденото за посочените кооперативни дружества по-благоприятно данъчно третиране е, от една страна, присъщо на основните принципи на приложимата в съответната държава членка данъчна система, а от друга страна — дали е в съответствие с принципите на съгласуваност и пропорционалност.
 (1) ОВ C 116, 9.5.2008 г.


text:
 31.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 402/27
 Решение на Общия съд от 15 септември 2016 г. — Marchi Industriale/ECHA
 (Дело T-620/13) (1)
 ((REACH - Такса за регистрацията на вещество - Намаление, предвидено за микро-, малки и средни предприятия - Грешка в декларацията относно размера на предприятието - Препоръка 2003/361/ЕО - Решение за налагане на административна такса - Определяне на размера на предприятието - Правомощия на Европейската агенция по химикалите (ЕСНА) - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 402/28)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Marchi Industriale SpA (Флоренция, Италия) (представители: M. Baldassarri и F. Donati, avocats)
 Ответник: Европейска агенция по химикалите (представители: първоначално M. Heikkilä, A. Iber, E. Bigi, J.-P. Trnka и E. Maurage, впоследствие M. Heikkilä, E. Bigi, J.-P. Trnka и E. Maurage, подпомагани от C. Garcia Molyneux, avocat)
 Предмет
 От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение от 19 септември 2013 г. SME (2013) 3747 на ECHA, с което се установява, че жалбоподателят не отговаря на условията за ползване на намалението на таксата, предвидено за малките и средни предприятия, и му се налага административна такса, и от друга страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на фактурите, издадени от ECHA след приемането на Решение SME(2013) 3747.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Marchi Industriale SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 4, 25.1.2014 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/21
 Преюдициално запитване, отправено от Bundespatentgericht (Германия) на 24 октомври 2012 г. — Hogan Lovells International LLP/Bayer CropScience K.K.
 (Дело C-477/12)
 2013/C 26/39
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hogan Lovells International LLP
 Ответник: Bayer CropScience K.K.
 Преюдициален въпрос
 Следва ли член 3, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 1610/96 (1) да се прилага единствено за разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно член 4 или член 8, параграф 1 от Директива 91/414/ЕИО, или сертификат може да се издава и въз основа на разрешение за пускане на пазара, издадено съгласно член 8, параграф 4 от Директива 91/414?
 (1) Регламент (ЕО) No 1610/96 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 година относно създаването на сертификат за допълнителна защита на продуктите за растителна защита (ОВ L 198, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 19, стр. 160).


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/39
 Решение на Общия съд от 17 февруари 2017 г. — Islamic Republic of Iran Shipping Lines r и др./Съвет
 (Съединени дела T-14/14 и Т-87/14) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Възражение за незаконосъобразност - Правно основание - Злоупотреба с власт - Право на защита - Оправдани правни очаквания - Правна сигурност - Ne bis in idem - Сила на пресъдено нещо - Пропорционалност - Явна грешка в преценката - Основни права))
 (2017/C 104/54)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Техеран, Иран) и десет други страни (представители: F. Randolph, QC, P. Pantelis, solicitor, M. Lester, barrister, и M. Taher, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и V. Piessevaux)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника по дело Т-87/14: Европейска комисия (представители: D. Gauci и T. Scharf)
 Предмет
 По дело T-14/14, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/497/ОВППС на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, 2013 г., стр. 46), и на Регламент (ЕС) No 971/2013 на Съвета от 10 октомври 2013 година за изменение на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 272, 2013 г., стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателите, и по дело T-87/14, от една страна, искане на основание член 277 ДФЕС за обявяване на неприложимостта на Решение 2013/497 и на Регламент No 971/2013 и от друга страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/685/ОВППС на Съвета от 26 ноември 2013 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 316, 2013 г., стр. 46), и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1203/2013 на Съвета от 26 ноември 2013 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 316, 2013 г., стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателите
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Islamic Republic of Iran Shipping Lines и другите жалбоподатели, чиито наименования са посочени в приложение, понасят наред с направени от тях съдебни разноски и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/15
 Решение на Общия съд от 8 септември 2015 г. — Министерство на енергетиката на Иран/Съвет
 (Дело T-564/12) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна съдебна защита - Грешка в преценката - Нарушение на основните права - Пропорционалност))
 (2015/C 346/17)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Министерство на енергетиката на Иран (Техеран, Иран) (представител: M. Lester, barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bishop и A. de Elera)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2012/635/ОВППС на Съвета от 15 октомври 2012 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 58) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 945/2012 на Съвета от 15 октомври 2012 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 267/2012 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 282, стр. 16)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Министерството на енергетиката на Иран да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 14.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/39
 Решение на Общия съд от 2 февруари 2016 г. — Бон Нет/СХВП — Aldi (Bon Appétit!)
 (Дело T-485/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Bon Appétit!“ - По-ранни национални фигуративни марки „Бон Аnemú“ и „Bon Apetí“ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 098/50)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател:„Бон Нет“ ООД (София, България) (представител: A. Иванова, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Hanne и D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Германия) (представители: L. Kolks, C. Fürsen, N. Lützenrath и U. Rademacher, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 14 април 2014 г. (преписка R 1199/2013-2) относно производство по възражение между „Бон Нет“ ООД и Aldi GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда „Бон Нет“ ООД да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, които са направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) и от Aldi GmbH & Co. KG.
 (1) ОВ C 261, 11.8.2014 г.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/21
 Преюдициално запитване от Vestre Landsret (Дания), постъпило на 5 юни 2014 г. — Skatteministeriet/Baby Dan A/S
 (Дело C-272/14)
 2014/C 253/27
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Skatteministeriet
 Ответник: Baby Dan A/S
 Преюдициални въпроси
 Шпиндели с характеристики като описаните в конкретния случай трябва да се класират в позиция 7318 по КН или в позиция 8302 по КН?


text:
 13.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 361/18
 Жалба, подадена на 11 август 2014 г. — Syriatel Mobile Telecom/Съвет
 (Дело T-596/14)
 2014/C 361/26
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да обяви жалбата на жалбоподателя за допустима и основателна,
 —
 вследствие на това да отмени Решение 2014/309/ОВППС от 28 май 2014 г. и последващите актове за изпълнението му в частта, в която се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски за настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания, които по същество са идентични или подобни на основанията, изложени по дело T-432/11, Makhlouf/Съвет (1).
 (1) ОВ C 290, стр. 13.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/19
 Жалба, подадена на 7 декември 2012 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution)
 (Дело T-533/12)
 2013/C 46/35
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: IBSolution GmbH (Некарсулм, Германия) (представител: F. Ekey, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: IBS AB (Солна, Швеция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да установи, че жалбата е основателна,
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2012 г. по преписка R 771/2011-2,
 —
 да измени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 21 септември 2012 г. по преписка R 771/2011-2, като разпореди регистрирането на заявената марка, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „IBSolution“ за услуги от класове 35, 41 и 42 — заявка за марка на Общността No 8421877
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността „IBS“, регистрирана с No 38729 за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 41 и 42
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/28
 Преюдициално запитване, отправено от Raad van State (Белгия) на 21 юли 2009 г. — Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др./Vlaamse Gewest. друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV
 (Дело C-275/09)
 2009/C 267/51
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brussels Hoofdstedelijk Gewest и др.
 Ответник: Vlaamse Gewest
 Друга страна в производството: Brussels International Airport Company NV, понастоящем The Brussels Airport Company NV
 Преюдициални въпроси
 1)
 Когато се изискват различни разрешения за осъществяване, от една страна, на инфраструктурни дейности на дадено летище с дължина на основната писта най-малко 2 100 метра и, от друга страна, на експлоатацията на това летище, а последно посоченото разрешение — екологичното разрешение — се предоставя само за определен период, трябва ли терминът „строителство“ по смисъла на точка 7, буква а) от приложение I към Директива 85/337/ЕИО (1) на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда, изменена с Директива 97/11/ЕО на Съвета от 3 март 1997 година, да се тълкува в смисъл, че е необходимо да се извърши оценка на въздействието върху околната среда не само за осъществяването на инфраструктурни дейности, но и за експлоатацията на летището?
 2)
 Задължението за извършване на оценка на въздействието върху околната среда в сила ли е и с оглед подновяването на екологичното разрешение на летището, т.е. както когато това подновяване не е придружено с промяна или разширяване на експлоатацията, така и когато се предвижда такава промяна или разширяване?
 3)
 Различно ли е положението по отношение на задължението за извършване на оценка на въздействието върху околната среда при подновяването на екологично разрешение за летище в зависимост от това дали във връзка с предходно екологично разрешение вече е извършена оценка на въздействието върху околната среда, и дали летището вече е било в експлоатация към момента, в който общностният или националният законодател е въвел изискването за оценка на въздействието върху околната среда?
 (1) ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/15
 Решение на Общия съд от 14 ноември 2013 г. — Efag Trade Mark Company/СХВП (FICKEN)
 (Дело T-52/13) (1)
 (Марка на Общността - Заявка на словна марка на Общността „FICKEN“ - Абсолютно основание за отказ - Марка, която противоречи на обществения ред и на добрите нрави - Член 7, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 377/34
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (представител: M. Wekwerth, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 18 октомври 2012 г. (дело R 493/2012-1) относно заявка за регистрация на словния знак „FICKEN“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/15
 Решение на Съда (трети състав) от 24 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Vrhovno sodišče — Словения) — Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o./Republika Slovenija
 (Дело C-207/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Натурални минерални води - Директива 2009/54/ЕО - Член 8, параграф 2 - Приложение I - Забрана за предлагане на пазара под повече от едно търговско описание на „натурална минерална вода от един и същ извор“ - Понятие))
 (2015/C 279/17)
 Език на производството: словенски
 Запитваща юрисдикция
 Vrhovno sodišče
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hotel Sava Rogaška, Gostinstvo, turizem in storitve, d.o.o
 Ответник: Република Словения
 Диспозитив
 Понятието „натурална минерална вода от един и същ извор“, съдържащо се в член 8, параграф 2 от Директива 2009/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 година относно експлоатацията и предлагането на пазара на натурални минерални води, трябва да се тълкува в смисъл, че означава натурална минерална вода, която е експлоатирана от една или повече естествени или получени чрез сондаж точки на излизане на повърхността и произлиза от един и същ воден хоризонт или от едно и също подземно находище, ако на всички тези естествени или получени чрез сондаж точки на излизане на повърхността тази вода притежава идентични характеристики с оглед на критериите, посочени в приложение I към споменатата директива, и тези характеристики остават постоянни в рамките на естествената флуктуация.
 (1) ОВ C 202, 30.6.2014 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/57
 Жалба, подадена на 30 април 2014 г. — Neue Halberg-Guss/Комисия
 (Дело T-308/14)
 2014/C 223/59
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Neue Halberg-Guss GmbH (Саарбрюкен, Германия) (представители: D. Greinacher, J. Martin и B. Scholtka, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263, параграф 1 ДФЕС да отмени решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване срещу Федерална република Германия във връзка с подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и от рудничен газ съгласно Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители — държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) от 18 декември 2013 г., публикувано в Официален вестник на ЕС от 7 февруари 2014 г., C 37, стр. 73, доколкото Комисията квалифицира особения компенсационен режим по членове 40 и 41 от EEG като държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС,
 —
 на основание член 87, параграф 3 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107 ДФЕС
 Жалбоподателят твърди, че Комисията неправилно е квалифицирала като помощ насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници чрез системата за допълнителна такса, както и особения компенсационен режим за намалена допълнителна такса по EEG и поради това не е трябвало да открива официална процедура по разследване.
 —
 Във връзка с това жалбоподателят твърди, че при предварителния анализ на въпроса дали особеният компенсационен режим представлява помощ Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като с особения компенсационен режим, като изключение от режима на допълнителната такса по EEG, не се предоставя предимство, което енергоемките потребители не биха могли да получат при нормални пазарни условия.
 —
 Освен това жалбоподателят твърди, че не са засегнати държавни ресурси. Тъй като приходите от таксата по EEG не представляват държавен ресурс, тези ресурси не могат да бъдат засегнати от предвиденото за енергоемките потребители изключение.
 —
 По-нататък жалбоподателят посочва, че особеният компенсационен режим не нарушава конкуренцията. В краен случай той може да доведе до конкурентни условия, които съществуват и без таксата по EEG.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на принципа за защита на оправданите правни очаквания
 Жалбоподателят твърди, че с приемането на решението Комисията е нарушила и принципа за защита на оправданите правни очаквания. Германското законодателство за насърчаване на електроенергията от възобновяеми източници вече е било предмет на задълбочена проверка за наличие на държавна помощ. При тази проверка през 2002 г. Комисията е стигнала до извода, че то не е свързано с прехвърляне на държавни ресурси. Тъй като в това отношение EEG от 2012 г. не съдържа съществени изменения спрямо тогава действалата правна уредба, то засегнатите стопански субекти би трябвало да очакват не повторна проверка, а че съществуващите правила ще продължат да се прилагат.
 3.
 Трето правно основание: злоупотреба с власт
 В заключение жалбоподателят смята, че Комисията е злоупотребила


text: с предоставеното ѝ в членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС право на свободна преценка. С откриването на процедура по разследване Комисията има за основна цел да хармонизира насърчаването на електроенергията от възобновяеми източници. Тази основна цел се проявява и в новия проект на Насоки за държавни помощи в областта на енергетиката и околната среда, в които Комисията за първи път установява подробни правила за насърчаване на енергията от възобновяеми източници. За да постигне хармонизация обаче, Комисията би трябвало да приложи предвидената за тази цел процедура за сближаване на законодателствата по членове 116 ДФЕС и 117 ДФЕС.


text:
 2.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/8
 Жалба, подадена на 5 декември 2012 г. от Wam Industriale SpA срещу решението, постановено от Общия съд (пети състав) на 27 септември 2012 г. по дело T-303/10, Wam Industriale/Комисия
 (Дело C-560/12 P)
 2013/C 63/15
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Wam Industriale SpA (представители: адв. E. Giuliani и адв. R. Bertoni, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на Общия съд от 27 септември 2012 г., съобщено на 1 октомври 2012 г. по дело T-303/10 с предмет искане за отмяна на Решение 2011/134/ЕС на Комисията от 24 март 2010 г. относно държавна помощ C 4/03 (бивш NN 102/02), приведена в действие от Италия в полза на Wam SpA (ОВ L 57, 2011 г., стр. 29);
 —
 да се отмени посоченото решение на Европейската комисия 2011/134/ЕС на изложените основания, като се установи и обяви, че помощите по договора от 1995 г. и по договора от 2000 г. са съвместими с общия пазар;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Нарушение на член 107, параграф 1 и член 266 ДФЕС, явна грешка в преценката и липса на мотиви в нарушение на член 296 ДФЕС, доколкото Европейската комисия не е изпълнила Решенията на Общия съд и на Съда, с които се отменя Решението на Комисията от 19 май 2004 г., тъй като Комисията е приела ново решение относно същите държавни помощи, независимо че отмяната на предходното решение не е на основание формални или процесуални нарушения.
 Нарушение на член 107, параграф 1, и член 108, параграф 1 ДФЕС, както и на член 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 659/1999 (1) и на член 296 ДФЕС поради това, че Комисията е счела, че исканите държавни помощи попадат в приложното поле на член 108 ДФЕС, макар да става въпрос за помощи, предназначени за търговско навлизане на пазарите извън ЕС; поради това, че не е приела, че въпросните държавни помощи са отпуснати на основание италианския Закон No 394 от 29 юли 1981 г., съобщен на Европейската комисия, макар и не предварително съгласно член 108, параграф 3; поради това, че не е счела въпросните помощи за мълчаливо одобрени по смисъла на член 2, параграф 2 и член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) No659/1999.
 Нарушение на член 107, параграф 3 и член 108, параграф 1 ДФЕС, както и нарушение на Регламент (ЕО) No 800/2008 (2), Регламент No 1998/2006 (3), Регламент No 69/2001 (4) и Регламент No 70/2001 (5) и липса на мотиви в нарушение на член 296 ДФЕС, поради това, че Комисията не е приела за приложим общия режим по отношение на въпросните помощи; поради това, че Комисията не е квалифицирала въпросните помощи като съвместими помощи по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, доколкото насърчаването на интернационализацията на предприятията би допринесло за развитието на общностните предприятия; поради това, че Комисията е счела помощите за подпомагане на износа или за подпомагане на свързани с износа дейности, а не за


text:
помощи, насочени към насърчаване на търговското навлизане в страни извън ЕС и поради това, че не е разгледала въпросните помощи в контекста на предвидения в регламентите de minimis праг за освобождаване.
 Нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС поради неправилно изчисляване на еквивалентната субсидия.
 Нарушение на член 14 от Регламент (ЕО) No 659/1999, както и на принципа за оправданите правни очаквания и принципа на пропорционалност поради това, че Комисията е издала разпореждане за събиране по отношение на помощи, подчинени на общия режим от 1981 г., известен на Комисията и неоспорен като незаконосъобразен от нито един европейски орган.
 Нарушение на член 108, параграф 2 ДФЕС, на Регламент (ЕО) No 659/1999, както и на принципа на добра администрация и на правото на защита поради това, че Комисията не е провела допълнително разследване с оглед отстраняване на установените от общностния съдия пропуски и поради това, че не е провела необходимото състезателно производство с участието на Wam и италианските органи.
 Нарушение на принципите на добра администрация, дължима грижа и съдействие, тъй като посоченото административно производство е продължило 17 години, считано от отпускането на първата помощ.
 (1) ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.41.
 (2) ОВ L 214, стр. 3.
 (3) ОВ L 379, стр. 5.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 5, стр.96.
 (4) ОВ L 10, стр. 30.
 (5) ОВ L 10, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр.98.


text:
 19.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 340/25
 Жалба, подадена на 9 септември 2011 г. — Франция/Комисия
 (Дело T-478/11)
 2011/C 340/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Френска република (представители: E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter и J. Rossi)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска Общият съд да отмени Решение C(2011) 4376 окончателен на Европейската комисия от 29 юни 2011 година относно държавна помощ NN 10/2010 по отношение на дейностите, осъществявани от interprofession nationale porcine (наричано по-нататък „INAPORC“), финансирани с доброволни вноски, превърнати в задължителни (наричани по-нататък „CVO“), които INAPORC удържа от членовете, които представлява. Комисията приема, че тези CVO са мерки, които представляват съвместима с вътрешния пазар държавна помощ.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага само едно правно основание, изведено от нарушение на понятието за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС, когато Комисията приема, че отговорността за дейностите, осъществявани от INAPORC чрез постъпления от CVO, се носи от държавата и че тези дейности са финансирани с държавни ресурси.
 Жалбоподателят изтъква, че дейностите, осъществявани от INAPORC чрез постъпления от CVO, отговарят на изискванията, установени от Съда в Решение от 15 юли 2004 г. по дело Pearle и др. (C-345/02, Recueil, стр. I-7139), за да може задължителните вноски, получавани от организация, която представлява предприятията от даден икономически сектор, да не бъдат разглеждани като държавни ресурси за финансиране на дейности, приписвани на държавата, доколкото:
 —
 осъществяваните от INAPORC дейности били установени от професионалното съсловие, което представлява предприятията от съответния земеделски сектор, и не служели като инструменти за изпълнението на държавна политика,
 —
 осъществяваните от INAPORC дейности били финансирани чрез постъпления, удържани от предприятията в сектора,
 —
 начините на финансиране и процентът/количеството на вноските били установени в рамките на INAPORC, без никаква намеса на държавата,
 —
 вноските били задължително използвани за финансирането на мярката без възможност за намеса на държавата.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/22
 Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — FMC/Комисия
 (Дело T-197/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Водороден пероксид и натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Носене на отговорност за неправомерното поведение - Право на защита - Задължение за мотивиране)
 2011/C 226/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: FMC Corp. (Филаделфия, Пенсилвания, Съединени американски щати) (представители: C. Stanbrook, QC, и Y. Virvilis, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално F. Arbault, впоследствие V. Di Bucci, V. Bottka и X. Lewis, подпомагани от M. Gray, barrister)
 Предмет
 Като главно искане, молба за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/С.38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото се отнася до жалбоподателя, и при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на глобата.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда FMC Corp. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 10.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/43
 Жалба, подадена на 6 февруари 2017 г. — Steiniger/EUIPO — ista Deutschland (IST)
 (Дело T-80/17)
 (2017/C 112/59)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Ingo Steiniger (Нюмбрехт, Германия) (представител: K. Schulze Horn, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: ista Deutschland GmbH (Есен, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „IST“ — заявка за регистрация No 10 673 812
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 1 декември 2016 г. по преписка R 2242/2015-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и решението на отдела по споровете на EUIPO от 24 септември 2015 г.,
 —
 да измени обжалваното решение като отхвърли изцяло възражението,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в производството пред апелативния състав.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на правило 20, параграф 6 от Регламент No 2868/95.


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/27
 Жалба, подадена на 19 октомври 2011 г. — Assaad/Съвет
 (Дело T-550/11)
 2011/C 370/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Nizar Assaad (Дамаск, Сирия) (представители: G. Martin, Solicitor, M. Lester и A. Sutton, Barristers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 843/2011 на Съвета относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 218, 2011 г., стр. 1) и Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета от 23 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия, в частта в която името на жалбоподателя е добавено в Приложението към Решение 2011/273/ОВППС от 9 май 2011 година (1) и в Приложение II към Регламент (ЕС) No 442/2011 от 9 май 2011 година (2);
 —
 при условията на евентуалност и успоредно с направеното по-горе искане, да заличи думите „финансира милицията „Shabiha“ в област Латакия“ добавени в Приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) No 843/2011 на Съвета и Решение за изпълнение 2011/515/ОВППС на Съвета; и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение от страна на ответника на основните човешки права на жалбоподателя, каквито са правото на защита и правото на ефективна съдебна защита, тъй като:
 —
 жалбоподателят не бил предварително уведомен за включването му в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат оспорваните мерки и дори не бил уведомен, когато оспорваните мерки били публикувани,
 —
 жалбоподателят не бил информиран за обвиненията срещу него или за предвижданото включване в списъка на лицата, по отношение на които се прилагат тези мерки и не му било дадено право да бъде изслушан в процес, в който твърденията срещу него биха могли да бъдат изложени както следва, да им бъде отговорено и да бъдат сериозно проверени, и
 —
 в оспорваните мерки не била предвидена процедура за уведомяване на жалбоподателя за доказателствата, на които се основава решението за замразяване на неговите активи, или в която да му бъде дадена възможност да вземе смислено становище по тези доказателства, преди какъвто и да е съд да може да оцени и провери неговите възражения и доказателствата срещу него.
 2.
 Второто правно основание е изведено от факта, че ответникът не посочил на жалбоподателя достатъчно основания за неговото включване в списъка, тъй като:
 —
 преди публикуването на оспорваните мерки на жалбоподателя не били посочени причини,
 —
 „основанията за включване в списъка“ не давали на жалбоподателя достатъчно информация, за да може да разбере защо ответникът смята, че той трябва да бъде включен в списъка и
 —
 по нищо не личало защо се смята, че жалбоподателят е отговорен за репресията на цивилни лица в Сирия.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушението от страна на ответника, без никакво основание и без никакво спазване на изискването за пропорционалност, на основните права на жалбоподателя, по-конкретно правото ма на собственост, правото му да управлява


text:
стопанската си дейност, правото му на добро име и на личен и семеен живот, тъй като:
 —
 оспорваните мерки имат съществено и дълготрайно отражение върху неговите основни права и
 —
 прилагането на оспорваните мерки по отношение на жалбоподателя е необосновано и ответникът не е доказал, че пълното замразяване на активите и забраната за пътуване е най-малко струващото средство за гарантиране на която и да е законосъобразна цел, нито че нанесените на жалбоподателя и семейството му вреди са оправдани и пропорционални.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от допусната от страна на ответника явна грешка при преценката, когато решил да приложи тези ограничителни мерки по отношение на жалбоподателя, тъй като:
 —
 не личало ответникът да е направил преценка на жалбоподателя, за да установи дали той действително може да се смята „отговорен“ за жестоките репресии срещу цивилното население в Сирия,
 —
 при условията на евентуалност, ако такава преценка е била направена, доколкото жалбоподателят не е имал изобщо възможност да вземе становище по нея, ответникът е допуснал грешка, правейки заключението, че има основание за включването на жалбоподателя в списъка на лицата, спрямо които са прилагат ограничителните мерки.
 (1) Решение 2011/273/ОВППС на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 121, 2011 г., стр. 11)
 (2) Регламент (ЕО) No 442/2011 на Съвета от 9 май 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 121, 2011 г., стр. 1).


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/40
 Решение на Първоинстанционния съд от 29 април 2009 г. — Enercon/СХВП (E-Ship)
 (Дело T-81/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността E-Ship - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7,параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 2009/C 141/83
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Enercon GmbH (Aurich, Германия) (представители: R. Böhm и V. Henke, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: S. Schäffner)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 4 декември 2007 г. (преписка No R 319/2007-1) относно заявка за регистрация на знака E-Ship като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Enercon GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 12.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 335/54
 Жалба, подадена на 12 юли 2016 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-36/16)
 (2016/C 335/70)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: N. de Montigny и J.-N. Louis, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяната на решението да не се повиши жалбоподателят в степен AST 7 в процедурата за повишаване за 2015 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение от 13 ноември 2015 г. за публикуване на списъка на длъжностните лица, повишени в рамките на процедурата за повишаване за 2015 г., доколкото не съдържа името на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 16.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/18
 Решение на Общия съд от 11 януари 2013 г. — Kokomarina/СХВП — Euro Shoe Group (interdit de me gronder IDMG)
 (Дело T-568/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „interdit de me gronder IDMG“ - По-ранна словна марка „DMG“, регистрирана в Бенелюкс - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Оспорване на реалното използване на по-ранната марка, направено за първи път пред Общия съд)
 2013/C 46/32
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Kokomarina (Concarneau, Франция) (представител: C. Charrière-Bournazel, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: V. Melgar)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Euro Shoe Group (Beringen, Белгия) (представител: I. Vernimme, avocat)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 юли 2011 г. (преписка R 1814/2010-1) относно производство по възражение между Euro Shoe Unie и Kokomarina
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Kokomarina да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 13, 14.1.2012 г.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/12
 Решение на Съда (втори състав) от 4 октомври 2012 г. (преюдициално запитване от Административен съд София-град — България) — Христо Бянков/Главен секретар на Министерство на вътрешните работи
 (Дело C-249/11) (1)
 (Право на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки - Директива 2004/38/ЕО - Член 27 - Административна мярка забрана за напускане на страната поради непогасяване на задължение към юридическо лице на частното право - Принцип на правна сигурност спрямо административните актове, станали окончателни - Принципи на равностойност и ефективност)
 2012/C 366/20
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Христо Бянков
 Ответник: Главен секретар на Министерство на вътрешните работи
 Предмет
 Преюдициално запитване — Административен съд София-град — Тълкуване на член 4 от ДЕС, във връзка с членове 20 ДФЕС и 21 ДФЕС, както и на член 52, параграф 1 от Хартата на основните права — Тълкуване на член 27, параграф 1 и член 31, параграфи 1 и 3 от Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) No 1612/68 и отменяща Директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (OB L 158, стр. 77; Специално издание на български език, глава 5, том 7, стр. 56) — Ограничения на правото на свободно движение — Заповед за налагане на административна мярка забрана за напускане на територията на страната на длъжник, поради неудовлетворяването на вземане — Принцип на правна сигурност по отношение на влезлите в сила административни актове — Наличие или липса на задължение за компетентния административен орган да извърши преразглеждане на законосъобразността на административен акт, който не е бил обжалван и следователно е влязъл в сила, за да се гарантира липсата на непропорционални ограничения на правото на свободно движение
 Диспозитив
 1.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на национална разпоредба, предвиждаща налагането на ограничение на правото на свобода на движение на гражданин на държава членка в рамките на Европейския съюз само поради това че има към частноправно юридическо лице задължение, което надхвърля законовоопределен праг и не е обезпечено.
 2.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка, по силата на която административното производство, довело до приемане на забрана за напускане на територията като разглежданата по главното производство, която не е била оспорена пред съда и е станала окончателна, може да бъде възобновено, в случай че тази забрана е в явно противоречие с правото на Съюза, само при условия като ограничително изброените в член 99 от Административнопроцесуалния кодекс, и то въпреки факта че такава забрана продължава да поражда правно действие по отношение на адресата си.
 (1) ОВ C 232, 06.08.2011 г.


text:
 2.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/15
 Жалба, подадена на 18 април 2011 г. — Progust/СХВП — Sopralex & Vosmarques (IMPERIA)
 (Дело T-216/11)
 2011/C 194/24
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Progust, SL (Хирона, Испания) (представител: г-жа M. E. López Camba и г-н J. L. Rivas Zurdo, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sopralex & Vosmarques SA (Брюксел, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени изцяло Решение на първи апелативен състав по преписка R 1036/2010-1,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Sopralex & Vosmarques SA да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „IMPERIA“ (заявка за регистрация No 7.008.154) за стоки и услуги от класове 29, 30, 31, 32 и 43
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Sopralex & Vosmarques SA
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна марка на Общността (No 3 260 288), съдържаща словния елемент „IMPERIAL“ за стоки от клас 29
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението и отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/46
 Жалба, подадена на 25 октомври 2013 г. — ZZ/FRA
 (Дело F-106/13)
 2014/C 45/86
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)
 Ответник: Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA)
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на решението на Директора на FRA, с което на жалбоподателя е наложено дисциплинарно наказание забележка.
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Съда на публичната служба:
 —
 да отмени решението на Директора на FRA от 20 февруари 2013 г., с което на жалбоподателя е наложено за налагане на наказание забележка, и ако е необходимо, решението от 22 февруари 2013 г., с което писмено се потвърждава забележката,
 —
 ако е необходимо, да отмени решението на Директора на FRA от 17 юли 2013 г., получено на 18 юли 2013 г., с което жалбата е отхвърлена,
 —
 да присъди на жалбоподателя подходящо обезщетение за неимуществените вреди, причинени от грубото нарушение на закона и нередности, допуснати при административното разследване и приемане на решението за налагане на наказание забележка. Тези неимуществени вреди се оценяват на 15 000 EUR,
 —
 да осъди FRA да заплати съдебните разноски.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/43
 Решение на Общия съд от 15 септември 2011 г. — Centrotherm Systemtechnik/СХВП — centrotherm Clean Solutions (CENTROTHERM)
 (Дело T-434/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по отмяна - Словна марка на Общността „CENTROTHERM“ - Реално използване на марката - Член 51, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Служебна проверка на фактите - Член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009 - Допустимост на нови доказателства - Член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009 - Възражение за незаконосъобразност - Правило 40, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 2011/C 311/78
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Centrotherm Systemtechnik GmbH (Brilon, Германия) (представители: J. Albrecht и U. Vormbrock, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: G. Schneider и R. Manea)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG (Blaubeuren, Германия) (представител: O. Löffel, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 август 2009 г. (преписка R 6/2008-4) относно производство по отмяна между centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG и Centrotherm Systemtechnik GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Centrotherm Systemtechnik GmbH да заплати съдебните разноски.
 3.
 centrotherm Clean Solutions GmbH & Co. KG понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 312, 19.12.2009 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/44
 Жалба, подадена на 4 март 2013 г. — Италия/Комисия
 (Дело T-125/13)
 2013/C 114/67
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представители: G. Palmieri и S. Fiorentino, avvocati dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение No C(2012) 9448 окончателен на Европейската комисия от 19 декември 2012 г. относно увеличенията на капитала, извършени от дружеството SEA S.p.A. в полза на SEA Handling SpA, нотифицирано на 20 декември,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 По настоящото дело държавата жалбоподател оспорва Решението на Европейската комисия, с което се обявява, че мерките, предприети от SEA SpA, концесионер на летищата Милано Malpensa и Милано Linate, в полза на контролираното от него дружество SEA Handling SpA, натоварено с управлението на наземното обслужване на същите летища — мерки, които по същество се изразяват в многократни капиталови вноски за покриване на оперативните загуби — представляват несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят извежда четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на принципите на добра администрация и правна сигурност.
 —
 –В това отношение се твърди, че обжалваното решение е прието в нарушение на принципите на добра администрация и правна сигурност, като това впоследствие е породило оправдано правно очакване у адресатите по отношение на законосъобразността на мерките както с оглед на прекомерната продължителност на цялата процедура и по-специално на предварителното разследване, така и с оглед на неяснотата на решенията и поведението, възприето от Комисията в хода на самата процедура.
 2.
 Второто правно основание е изведено от съществени процесуални нарушения под формата на нарушение на правото на изслушване и липса на събиране на доказателства.
 —
 В това отношение се твърди, че обжалваното решение е прието в нарушение на правото на изслушване и на правото на защита на страните поради разширяване на предмета на контрол на Комисията към период, който не е предмет на решението за започване на официално разследване.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на член 107 и член 108, параграф 3 ДФЕС и от неправилно възпроизвеждане на фактическата обстановка, както и от липса на мотиви за възможността спорните мерки да бъдат вменени на публичните органи.
 —
 Според правителството жалбоподател обжалваното решение е неправилно, тъй като приема, че оспорваните мерки могат да бъдат вменени на публичните органи и при всички положения не предоставя подходящо доказателство и достатъчни мотиви в това отношение.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 107 и член 108, параграф 3 ДФЕС и от неправилно възпроизвеждане на фактическата обстановка, както и от липса на мотиви за възможността спорните мерки да бъдат вменени на публичните органи.
 —
 В това отношение се твърди, че обжалваното решение неправилно приема, че поведението на SEA не съответства на критерия за съобразителния инвеститор в условията на пазарна икономика и при всички положения не предоставя подходящо доказателство и достатъчно мотиви в това отношение.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/20
 Определение на Съда от 12 юли 2012 г. — Government of Gibraltar/Европейска комисия, Кралство Испания, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-407/11 P) (1)
 (Обжалване - Директива 92/43/ЕИО - Опазване на естествените местообитания - Списък на териториите от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион - Включване в списъка на територията „Estrecho Oriental“, предложена от Кралство Испания, която включвала зона с британски териториални води на Гибралтар и зона в открито море - Жалба за отмяна - Искане за частична отмяна - Възможност за отделяне - Право на защита)
 2012/C 366/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Government of Gibraltar (представители: D. Vaughan QC, M. Llamas, barrister)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители: D. Recchia и M. K. Mifsud-Bonnici), Кралство Испания (представители: N. Díaz Abad и M. Muñoz Pérez), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Общия съд (седми състав) от 24 май 2011 г. по дело Government of Gibraltar/Комисия (T-176/09), с което Общият съд обявява за недопустима жалбата, с която се иска частична отмяна на Решение No 2009/95/ЕО на Комисията от 12 декември 2008 година за приемане съгласно Директива 92/43/ЕИО на Съвета на втори актуализиран списък на териториите от значение за Общността в Средиземноморския биогеографски регион (нотифицирано под номер С(2008) 8049), доколкото добавя в списъка територия, наименована „Estrecho Oriental“ (ES6120032), предложена от Испания, която територия включвала зона с британски териториални води на Гибралтар и зона в открито море
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Government of Gibraltar да заплати съдебните разноски.
 3.
 Кралство Испания понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 290, 1.10.2011 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/70
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Boros/Парламент
 (Дело T-657/15)
 (2016/C 048/78)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Crina Boros (Лондон, Обединено кралство) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение A(2015)8553 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,
 —
 да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.
 3.
 Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.
 4.
 Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.
 5.
 Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/28
 Иск, предявен на 15 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-269/09)
 2009/C 220/54
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal, и F. Jimeno Fernández)
 Ответник: Кралство Испания
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като е приело и оставило в сила член 14 от Закон 35/2006, от 28 ноември 2006 г. за данъка върху доходите на физическите лица и за частично изменение на законите за данъчно облагане на дружествата, на доходите на чуждестранните лица и на имуществото — разпоредба, според която данъчно задължените лица, които преместват своето местопребиваване в чужбина, са длъжни да включат всички доходи, които все още не са обложени, в данъчната основа за последната данъчна година, през която те са считани за местни данъчно задължени лица — Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по членове 19 ЕО, 38 ЕО и 43 ЕО и по членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИО;
 —
 да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 В съответствие с член 14 от испанския Закон за данъка върху доходите на физическите лица и за частично изменение на законите за данъчно облагане на дружествата, на доходите на чуждестранните лица и на имуществото, доходите подлежат на данъчно облагане за годината, през която са получени. Независимо от това параграф 2 от посочения член съдържа специални правила, които позволяват някои видове доходи да бъдат облагани през различни данъчни години. При все това, когато данъчно задълженото лице прехвърли своето местопребиваване в чужбина, параграф 3 от същия член предвижда, че всички доходи, които все още не са обложени, се включват в данъчната основа за последната данъчна година, през която това данъчно задължено лице е било считано за местно лице.
 2.
 Комисията счита, че испанското законодателство допуска дискриминация в третирането, когато физическо лице прехвърля своето местопребиваване извън Испания, въпреки че то трябва да се прилага по един и същи начин независимо дали физическото лице запазва или не своето местопребиваване на испанска територия.
 3.
 Това законодателство нарушава принципа на свободно движение на хора, посочен в членове 18, 39 и 43 от Договора за ЕО и в членове 28 и 31 от Споразумението за ЕИО.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/3
 Решение на Съда (първи състав) от 29 март 2017 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Darmstadt — Германия) — Furkan Tekdemir, със законни представители Derya Tekdemir и Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße
 (Дело C-652/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Споразумение за асоцииране между Европейския съюз и Турция - Решение No 1/80 - Член 13 - Клауза „standstill“ - Право на пребиваване на членовете на семейството на турски работник, който се труди законно на трудовия пазар на държава членка - Евентуално наличие на императивно съображение от общ интерес, обосноваващо нови ограничения - Ефективно управление на миграционните потоци - Задължение на гражданите на трети държави, които не са навършили 16 години, да притежават разрешение за пребиваване - Пропорционалност))
 (2017/C 161/03)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Darmstadt
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Furkan Tekdemir, със законни представители Derya Tekdemir и Nedim Tekdemir
 Ответник: Kreis Bergstraße
 Диспозитив
 Член 13 от Решение No 1/80 на Съвета по асоцииране от 19 септември 1980 година относно развитието на асоциирането, приложено към Споразумението за асоцииране между Европейската икономическа общност и Турция, подписано в Анкара на 12 септември 1963 г. от Република Турция, от една страна, и от държавите — членки на ЕИО, и от Общността, от друга страна, и което е сключено, одобрено и утвърдено от името на последната с Решение 64/732/ЕИО на Съвета от 23 декември 1963 г., трябва да се тълкува в смисъл, че целта за ефективно управление на миграционните потоци може да бъде императивно съображение от общ интерес, годно да обоснове национална мярка, въведена след влизането в сила на това решение в съответната държава членка и предвиждаща задължение за гражданите на трети държави, които не са навършили 16 години, да притежават разрешение за пребиваване, за да влязат и да пребивават в тази държава членка.
 Такава мярка обаче не е пропорционална с оглед на преследваната цел, тъй като условията за прилагането ѝ за децата, които както жалбоподателя в главното производство са граждани на трета държава, родени са в съответната държава членка и на които единият родител е турски работник, пребиваващ законно в последната държава, надхвърлят необходимото за постигането на тази цел.
 (1) ОВ C 118, 4.4.2016 г.


text:
 25.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 270/15
 Жалба, подадена на 10 ноември 2015 г. от Monster Energy Company срещу определението на Общия съд (втори състав), постановено на 9 септември 2015 г. по дело T-666/14 — Monster Energy/EUIPO
 (Дело C-603/15)
 (2016/C 270/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Monster Energy Company (представител: P. Brownlow, Solicitor)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 4 май 2016 г. Съдът (осми състав) постанови, че жалбата е недопустима.