text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/37
 Жалба, подадена на 10 юли 2009 г. — Pineapple Trademarks/СХВП — Dalmau Salmons (KUSTOM)
 (Дело T-272/09)
 2009/C 220/79
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Trademarks Pty Ltd (Burleigh Heads, Австралия) (представител: N. Saunders, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Angel Custodio Dalmau Salmons (Барселона, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 5 март 2009 г. по преписка R 383/2008-1 и да се върне заявката за марка на Общността на СХВП, за да може последната да продължи процедурата, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KUSTOM“ за стоки от класове 18, 25 и 28
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: словна марка „CUSTO“ за стоки от класове 18 и 25, регистрирана в Общността
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички оспорени стоки
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка като е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на правото на защита на жалбоподателя, тъй като апелативният състав е направил изводи относно фонетичната и концептуална прилика между разглежданите марки, по които не е дадена възможност на жалбоподателя да представи своите съображения и които не са подкрепени с относими доказателства.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/20
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — Budějovický Budvar/СХВП — Anheuser-Busch (BUD)
 (Съединени дела T-60/04 — T-64/04) (1)
 („Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността BUD - Наименование за произход, регистрирано по Лисабонската спогодба - Член 8, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 40/94 - Отхвърляне на възражението“)
 (2007/C 170/36)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Budějovický Budvar, národní podnik (České Budějovice, Чешка република) (представител: F. Fajgenbaum, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представители: A. Folliard-Monguiral и I. de Medrano Caballero)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Anheuser-Busch, Inc. (Saint Louis, Missouri, Съединени Щати) (представители: първоначално V. von Bomhard, A. Renck, A. Pohlmann, D. Ohlgart и B. Goebel, впоследствие V. von Bomhard, A. Renck, D. Ohlgart и B. Goebel, адвокати)
 Предмет
 Иск за отмяна на пет решения на втори апелативен състав на СХВП от 3 декември 2003 г. (преписка R 107/2003-2, R 111/2003-2, R 114/2003-2, R 115/2003-2 и R 122/2003-2) относно производствата по възражение между Budějovický Budvar, národní podnik и Anheuser-Busch, Inc.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля исковете по съединените дела T-60/04 — T-64/04.
 2)
 Осъжда Budějovický Budvar, národní podnik да заплати разноски.
 (1) ОВ C 94, 17.4.2004 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/20
 Жалба, подадена на 28 декември 2010 г. — Almunia Textil/СХВП — FIBA Europe (EuroBasket)
 (Дело T-596/10)
 2011/C 80/39
 Език на жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Испания) (представител: J. E. Astiz Suárez, abogado)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: FIBA Europe eV (Мюнхен, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 октомври 2010 г. по преписка R 280/2010-1.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: FIBA Europe eV
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „EuroBasket“ за стоки и услуги от класове 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 и 41
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: фигуративна национална марка и марка на Общността, съдържаща словния елемент „Basket“, за стоки от класове 18, 25 и 28
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението и частично отхвърля заявката за марка на Общността за стоките от класове 9, 25, 28 и 41.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля възражението.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като съществувала вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стp. 1).


text:
 9.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 204/25
 Жалба, подадена на 4 май 2011 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Lactimilk (BELLRAM)
 (Дело T-237/11)
 2011/C 204/46
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представител: T. Träger, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Lactimilk, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2011 г. по преписка R 1154/2009-4; и
 —
 да осъди ответника да плати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „BELLRAM“ за стоки от клас 29 — Заявка за марка на Общността No 5074281
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: испанска фигуративна марка „RAM“ за стоки от клас 29, регистрирана под No 2414439; испанска фигуративна марка „Ram“ за стоки от клас 29, регистрирана под No 98550; испанска словна марка „RAM“ за стоки от клас 29, регистрирана под No 151890
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 С първото правно основание жалбаподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 63, параграф 2, член 75 и член 76 от Регламент (ЕО) на Съвета No207/2009 (наричан по-нататък „РМС“), както и правото му на изслушване, тъй като апелативният състав не е приканил страните да представят становище по неговото намерение на замени разглежданата заявка за регистрация, на която е направено позоваване в подкрепа на възражение.
 Във второто си правно основание жалбоподателят счита, че обжалваното решение нарушава член 41 от РМС, във връзка с правило 15, параграф 2, буква е) от Регламента за прилагане, тъй като апелативният състав е взел предвид стоки, които не са били идентифицирани правилно във възражението и не е бил спазен срока за подаване на възражението.
 С третото си правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 42, параграф 2, член 42, параграф 3 и член 15 от РМС, тъй като апелативният състав не е оценил правилно естеството на регистрираните стоки, въпреки представените доказателства за използване.
 С четвъртото си правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 76 от РМС, във връзка с правило 50, параграф 1 и правило 19, параграфи 1 и 3 от Регламента за прилагане, тъй като апелативният състав неправилно се е основал на твърдян повишен отличителен характер на по-ранната марка.
 Накрая, в петото правно основание жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) от РМС, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е налице висока степен на сходство между стоките. Що се отнася до сходството между знаците апелативният състав не е приел за установено, че между знаците няма сходство или че има


text:
 15.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/15
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunalul Specializat Cluj (Румъния) на 20 март 2013 г. — Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei/SC Volksbank România SA
 (Дело C-143/13)
 2013/C 171/29
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunalul Specializat Cluj
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Bogdan Matei, Ioana Ofelia Matei
 Ответник: SC Volksbank România SA
 Преюдициални въпроси
 Като се има предвид, че в съответствие с член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО (1), преценката за неравноправния характер на клаузите не може да се отнася нито до определянето на предмета на договора, нито до съответствието между цената или възнаграждението, от една страна, и доставените стоки или предоставените услуги, от друга, при условие че клаузите са изразени на ясен и разбираем език;
 и
 като се има предвид обстоятелството, че съгласно член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2008/48/ЕО (2),, дефиницията, съдържаща се в член 3, буква ж) от Директива 2008/48/ЕО, на понятието „общи разходи по кредита за потребителя“ включва всички комисиони, които потребителят следва да заплати във връзка с договора за потребителски кредит, е неприложима при определяне на предмета на обезпечен с ипотека договор за кредит,
 в този случай:
 Могат ли дефинициите за „предмет“ и/или за „цена“, съдържащи се в текста на член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО, да се тълкуват в смисъл, че тези понятия — „предмет“ и/или „цена“ на обезпечен с ипотека договор за кредит — включват сред елементите, съставляващи насрещната престация на кредитната институция, и ефективната годишна лихва по този обезпечен с ипотека договор за кредит, лихва, формирана по-конкретно от фиксираната или променливата лихва, банковите комисиони и други разходи, включени и определени в договора за кредит?
 (1) Директива на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (OB L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).
 (2) Директива на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (OB L 133, стр. 66).


text:
 15.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 448/24
 Определение на Общия съд от 16 октомври 2014 г. — Chatziioannou/Комисия и Европейска централна банка
 (Дело T-330/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Програма за подкрепа за стабилност на Кипър - Декларация на Еврогрупата относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър - Погрешно посочване на ответника в жалбата - Недопустимост))
 (2014/C 448/31)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Lella Chatziioannou (Никозия, Кипър) (представители: E. Efstathiou, K. Efstathiou и K. Liasidou, адвокати)
 Ответници: Европейска комисия (представители: B. Smulders, J.-P. Keppenne и M. Konstantinidis) и Европейска централна банка (ЕЦБ) (представители: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan и F. Athanasiou, подпомагани от W. Bussian, W. Devroe и D. Arts, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на декларацията на Еврогрупата от 25 март 2013 г. относно преструктурирането на банковия сектор в Кипър
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда г-жа Lella Chatziioannou да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на Европейската комисия и на Европейската централна банка (ЕЦБ).
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/47
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgericht Berlin (Германия) на 13 септември 2013 г. — Mohamed Ali Ben Alaya/Bundesrepublik Deutschland
 (Дело C-491/13)
 2013/C 344/82
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Mohamed Ali Ben Alaya
 Ответник: Bundesrepublik Deutschland
 Преюдициален въпрос
 Установява ли Директива 2004/114/ЕО (1) на Съвета от 13 декември 2004 година относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност независещо от преценката на издаващия орган право на издаване на виза с цел образование и последващо разрешение за пребиваване съгласно член 12 от тази директива, наричана Директива относно студентите, когато „условията на приемане“, тоест условията на членове 6 и 7 са изпълнени и не е налице основание да се откаже прием съгласно член 6, параграф 1, буква г) от Директивата?
 (1) ОВ L 375, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 94.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/36
 Решение на Първоинстанционния съд от 28 януари 2009 г. — Volkswagen/СХВП (TDI)
 (Дело T-174/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността TDI - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на придобит при използване отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква в) и параграф 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 62, параграф 2 от Регламент No 40/94 - Член 74, параграф 1 от Регламент No 40/94)
 (2009/C 69/84)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Wolfsburg, Германия) (представители: S. Risthaus, H.-P. Schrammek, C. Drzymalla и R. Jepsen, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба против решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 март 2007 г. (преписка R 1479/2005-1) относно заявка за регистрация на словния знак TDI като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Volkswagen AG понася направените от него съдебни разноски, както и разноските, направени от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни).
 (1) ОВ C 155, 7.7.2007 г.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/29
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 септември 2007 г. — Prym и Prym Consumer/Комисия
 (Дело T-30/05) (1)
 („Конкуренция - Картели - Европейски галантериен пазар (куки за плетене) - Подялба на пазарите на стоките - Географска подялба на пазарите - Глоба - Насоки относно методиката за определяне на размера на глобите - Задължение за мотивиране - Тежест и продължителност на нарушението - Известие за сътрудничество“)
 (2007/C 247/46)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищци: William Prym GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия) и Prym Consumer GmbH & Co. KG (Stolberg) (представител: H. Meyer-Lindemann, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre et K. Mojzesowicz, agents)
 Предмет
 Като главно искане, отмяна на Решение С(2004)4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 година относно процедурата по прилагане на член 81[ ЕО] (Дело COMP/F-1/38 — 338 — PO/Nadeln), в частта му, която се отнася до ищците, и, при условията на евентуалност, искане за отмяна или за намаляване на глобата, наложена на ищците.
 Диспозитив
 1)
 Размерът на глобата, наложена на William Prym GmbH & Co. KG и на Prym Consumer GmbH & Co. KG по силата на член 2 от Решение С(2004)4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 година относно процедурата по прилагане на член 81[ ЕО] (Дело COMP/F-1/38 — 338 — PO/Nadeln), е определен на 27 милиона евро.
 2)
 Искът се отхвърля в останалата му част.
 3)
 William Prym и Prym Consumer се осъждат да заплатят 90 % от собствените си разноски и 90 % от разноските, направени от Комисията, като последната се осъжда да заплати 10 % от собствените си разноски и 10 % от разноските, направени от William Prym и Prym Consumer.
 (1) ОВ C 106, 30.4.2005 г.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/51
 Жалба, подадена на 20 юни 2008 г. — Iranian Tobacco/СХВП — Булгартабак АД (TIR 20 FILTER CIGARETTES)
 (Дело T-245/08)
 (2008/C 223/90)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Iranian Tobacco Company (Teхeрaн, Ирaн) (представител: M. Beckensträter, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: AД Булгартабак Холдинг (София, България)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на първи апелативен състав от 11 април 2008 г. — R 708/2007-1, съобщено но 21 април 2008 г.
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски, които подлежат на възстановяване, включително тези по главното производство и тези на встъпилата страна,
 —
 при условията на евентуалност, ако решението от 11 април 2008 г. и това от 7 март 2007 г. — 1414C — бъдат отменени, да се установи, че искането на встъпилата страна от 8 ноември 2005 г. е недопустимо.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка „TIR 20 FILTER CIGARETTES“ за стоки от клас 34 (Марка на Общоността No 400 804).
 Притежател на марката на Общността: Жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на отмяната на марката на Общността: AД Булгартабак Холдинг.
 Решение на отдела по заличаването: Обявяване отмяната на посочената марка на Общността.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата на жалбоподателя.
 Изложени правни основания: Предпоставки за допустимост относно искането на „Булгартабак-холдинг“ АД, които е трябвало да бъдат разгледани служебно, не са били взети предвид, в разрез с общностното право, на Регламент (ЕО) No 40/94 (1) и на други процесуални принципи.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 11; Специално издание на български език, глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/23
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Roubaix (Франция) на 17 ноември 2010 г. — CIVAD SA/Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
 (Дело C-533/10)
 ()
 2011/C 30/38
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal d'instance de Roubaix
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: CIVAD SA
 Ответник: Receveur des douanes de Roubaix, Directeur régional des douanes et droits indirects de Lille, Administration des douanes
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали незаконосъобразността на общностен регламент, срещу който нито de facto, нито de jure може да бъде подадена жалба за отмяна от частен стопански субект, представлява за последния непреодолима сила, която му разрешава да превиши предвидения в член 236 [параграф 2, алинея 2] от Митническия кодекс на Общността (1) срок?
 2.
 В случай на отрицателен отговор на първия въпрос, дали разпоредбите на член 236 [параграф 2, алинея 3], последна алинея от Митническия кодекс на Общността налагат на митническите органи служебно да пристъпят към възстановяването на антидъмпингово мито, когато неговата незаконосъобразност е установена вследствие на оспорване от държава — членка на Световната търговска организация (СТО):
 1.
 Считано от първото уведомяване на съответната държава, която оспорва законосъобразността на антидъмпинговия регламент;
 2.
 Считано от доклада на специалната група, с който се установява незаконосъобразността на антидъмпинговия регламент;
 3.
 Считано от доклада на апелативния орган на СТО, вследствие на който Европейската комисия признава незаконосъобразността на антидъмпинговия регламент?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58).


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/32
 Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Masafi/СХВП — Hd1 (masafi)
 (Дело T-249/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „masafi“ - По-ранна национална словна марка „masafi“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 016/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Masafi Co. LLC (Дубай, Обединени арабски емирства) (представител: G. Hinarejos Mulliez, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Hd1 Ltd (Хъдърсфийлд, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 февруари 2014 г. (преписка R 1131/2013-4), постановено в производство по възражение със страни Hd1 Limited и Masafi Co. LLC
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Masafi Co. LLC понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/16
 Определение на Общия съд от 24 май 2012 г. — Fortress Participations/СХВП — FIG и Fortress Investment Group (FORTRESS)
 (Дело T-314/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Оттегляне на искането за обявяване на недействителност - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2012/C 200/34
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Fortress Participations BV (Ротердам, Нидерландия) (представители: първоначално L. J. van de Braak, avocat, B. Ladas, solicitor, и S. Malynicz, barrister, впоследствие L. J. van de Braak, S. Malynicz, R. Black, solicitor, и V. Baxter, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Други страни в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпили в производството пред Общия съд: FIG LLC (Ню Йорк, САЩ) и Fortress Investment Group (UK) Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представители: адв. J. Gray и адв. R. Mallinson)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 1 април 2011 г. (преписка R 354/2009-2) относно производство за обявяване на недействителност между FIG LLC и Fortress Investment Group (UK), от една страна, и Fortress Participations BV, от друга страна.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.
 2.
 Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от ответника. Встъпилите страни понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 238, 13.8.2011 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/4
 Решение на Съда (трети състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Döhler Neuenkirchen GmbH/Hauptzollamt Oldenburg
 (Дело C-262/10) (1)
 (Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Член 204, параграф 1, буква a) - Режим на активно усъвършенстване - Система с отложено плащане - Възникване на митническо задължение - Неизпълнение на задължението за представяне на документ за погасяване на митническия режим в предвидения срок)
 2012/C 355/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Döhler Neuenkirchen GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Oldenburg
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 204, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) и на член 859, точка 9 от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3), изменен с Регламент (ЕО) No 993/2001 (ОВ L 141, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 14, стр. 5) — Нарушение на задължението за представяне в предвидения срок на документ за погасяване на митническия режим на активно усъвършенстване — Допустимост на възникването на митническо задължение за всички стоки под режим на усъвършенстване като санкция за това неизпълнение
 Диспозитив
 Член 204, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година, трябва да се тълкува в смисъл, че нарушението на задължението справката за приключване да се представи на митническата служба по надзора в 30-дневен срок от изтичането на срока за приключване, предвидено в член 521, параграф 1, първа алинея, първо тире от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) No 214/2007 на Комисията от 28 февруари 2007 година, води до възникване на митническо задължение за цялото количество внесени стоки, включително за реекспортираните извън територията на Европейския съюз, ако се счете, че условията по член 859, точка 9 от посочения Регламент No 2454/93 не са изпълнени.
 (1) ОВ C 246, 11.9.2010 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/6
 Решение на Съда (седми състав) от 10 декември 2015 г. (преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf — Германия) — TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen
 (Дело C-183/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Подпозиция 9027 10 10 - Използващи ултравиолетови лъчения аеродинамични гранулометри - Ръчни броячи на частици))
 (2016/C 048/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: TSI GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Aachen
 Диспозитив
 Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) No 1031/2008 на Комисията от 19 септември 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че използващи ултравиолетови лъчения аеродинамични гранулометри и ръчни броячи на частици като разглежданите в главното производство не спадат към подпозиция 9027 10 10 от Комбинираната номенклатура.
 (1) ОВ C 254, 3.8.2015 г.


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/39
 Жалба, подадена на 20 август 2013 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-443/13)
 2013/C 325/66
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mohammad Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: C. Rygaert и G. Karouni, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2013/255/ОВППС от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия;
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе съдебните разноски в изпълнение на член 87 и член 91 от Процедурния правилник на Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага седем правни основания в подкрепа на своята жалба, които по същество са идентични или подобни на тези, които са изложени в рамките на дело Makhlouf/Съвет, T-383/11 (1).
 (1) ОВ C 282, 2011 г., стр. 30.


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/32
 Жалба, подадена на 30 септември 2013 г. — Kenzo/СХВП — Tsujimoto (KENZO ESTATE)
 (Дело T-528/13)
 2013/C 367/56
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kenzo (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, F. Rossi и N. Parrotta, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Kenzo Tsujimoto (Осака, Япония)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение в частта, в която се приема международната регистрация No 1016724, посочваща Европейския съюз, за марката „Kenzo Estate“ за следните стоки: „Зехтин (за хранителни цели); олио от гроздови семена (за хранителни цели); масла и мазнини за хранителни цели; стафиди; обработени плодове и зеленчуци; пряснозамразени зеленчуци; пряснозамразени плодове; сурови бобови изделия; обработени месни продукти; обработени морски дарове“ от клас 29; „Сладкарски изделия, хлебчета и козуначени кифли със стафиди; винен оцет; маслинови сосове; подправки (различни от пикантните подправки); пикантни подправки; сандвичи; пици; хот дог (сандвичи); пирожки с пълнеж от месо; равиоли“ от клас 30 и „Грозде (прясно); маслини (пресни); плодове (пресни); зеленчуци (пресни); семена и луковици“ от клас 31,
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските на жалбоподателя във връзка с настоящото производство,
 —
 да осъди Kenzo Tsujimoto да заплати съдебните разноски на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „KENZO ESTATE“ за стоки и услуги в класове 29, 30, 31, 35, 41 и 43 — международна регистрация No W 1 016 724
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността „KENZO“ за стоки от класове 3, 18 и 25
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/25
 Решение на Общия съд от 5 май 2017 г. — Messe Friedrichshafen/EUIPO — El Corte Inglés (Out Door)
 (Дело T-224/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Фигуративна марка на Европейския съюз Out Door - По-ранна словна марка на Европейския съюз OUTDOOR PRO - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (EО) Noo 207/2009 - Член 76 от Регламент Noo 207/2009))
 (2017/C 195/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Messe Friedrichshafen GmbH (Фридрихсхафен, Германия) (представител: W. Schulte Hemming, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: M. Eberl и D. Hanf)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: El Corte Inglés, SA (Мадрид, Испания) (представител: J.L. Rivas Zurdo, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на EUIPO от 8 февруари 2016 г. (преписка R 2302/2011-2), относно производство по възражение между El Corte Inglés и Messe Friedrichshafen
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Messe Friedrichshafen GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 232, 27.6.2016 г.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/56
 Жалба, подадена на 27 март 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-27/13)
 2013/C 207/93
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: É. Boigelot, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията за понижаване на жалбоподателя в степен AD8 на основание член 9, параграф 1, буква е) от Приложение IX от правилника, както и искане за изплащане на обезщетение за неимуществените и имуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, прието на 5 юни 2012 г. от тристранния орган по назначаването (ОН) по преписката (MS 08/058, съгласно което „(на жалбоподателя) се налага санкцията понижаване в степен AD 8, предвидена в член 9, параграф 1, точка е) от Приложение IX от правилника“), което влиза „в сила, считано от месеца, следващ подписването му“;
 —
 да се отмени решението от 17 декември 2012 г., връчено на 18 декември 2012 г., с което ОН отхвърля административната жалба на жалбоподателя, подадена от него на 10 октомври 2012 г. под номер R/566/12;
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати като обезщетение за претърпените неимуществени и имуществени вреди и за накърняването на кариерата на жалбоподателя сума, оценена временно на едно евро от сума, оценена на 20 000 евро, при запазване на възможността за нейното увеличаване или намаляване в хода на производството;
 —
 във всички случаи ответникът да бъде осъден да заплати всички съдебни разноски в съответствие с член 87, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/13
 Искане за даване на преюдициално заключение, направено от Sąd Okręgowy w Koszalinie (Република Полша) на 8 декември 2006 г. — Halina Nerkowska/Zakład Ubezpieczeń Społecznych
 (Дело C-499/06)
 (2007/C 20/20)
 Език на производството: полски
 Препращаща юрисдикция
 Sąd Okręgowy w Koszalinie [Окръжен съд, гр. Кожалин]
 Страни в главното производство
 Ищец: Halina Nerkowska
 Ответник: Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie [Осигурителен институт, Териториално поделение, гр. Кожалин]
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли член 18 ЕО, който гарантира на гражданите на Европейския съюз правото на свободно движение и пребиваване на територията на държавите-членки, на националната правна уредба, залегнала в член 5 от Закона от 29 май 1974 г. относно социалното осигуряване на военноинвалидите и техните семейства (Dz.U. [Държавен вестник] от 2 септември 1987 г., изменен впоследствие), доколкото според нея изплащането на пенсията за нетрудоспособност, настъпила в резултат на пребиваване в места за лишаване от свобода, зависи от изпълнението на условието, титулярът да пребивава на територията на полската държава?


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/6
 Решение на Съда (трети състав) от 10 април 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Португалската република
 (Дело C-265/06) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Свободно движение на стоки - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Членове 11 и 13 от Споразумението за ЕИП - Количествени ограничения върху вноса - Мерки с равностоен ефект - Моторни превозни средства - Поставяне на цветни покрития върху стъклата)
 (2008/C 128/08)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros, P. Guerra e Andrade и M. Patakia)
 Ответник: Португалската република (представители: L. Fernandes, agent и A. Duarte de Almeida, avocat)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 28 и 30 ЕО — Национално законодателство, което забранява поставянето на цветни покрития върху стъклата на моторните превозни средства за превоз на превоз на пътници или стоки
 Диспозитив
 1)
 Като забранява в член 2, параграф 1 от Декрет-закон No 40/2003 от 11 март 2003 г. поставянето на цветни покрития върху стъклата на моторните превозни средства, Португалската република не е изпълнила задълженията си по член 28 ЕО, член 30 ЕО, както и по членове 11 и 13 от Споразумението за Европейското икономическо пространство от 2 май 1992 г.
 2)
 Осъжда Португалската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/11
 Решение на Съда (първи състав) от 28 юли 2016 г. (преюдициално запитване от Conseil d'État — Франция) — Association France Nature Environnement/Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
 (Дело C-379/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2001/42/ЕО - Оценка на последиците на някои планове и програми върху околната среда - Национален акт, несъвместим с правото на Съюза - Правни последици - Правомощие на националния съд временно да остави в сила някои последици на посочения акт - Член 267, трета алинея ДФЕС - Задължение за сезиране на Съда с преюдициално запитване))
 (2016/C 350/14)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Association France Nature Environnement
 Ответници: Premier ministre, Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l'Énergie
 Диспозитив
 1)
 Когато националното право допуска това, националната юрисдикция може по изключение и според конкретния случай да ограничи във времето някои от последиците на решение, с което се обявява за незаконосъобразна разпоредба от националното право, приета в разрез с изискванията на Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда, и в частност с тези по член 6, параграф 3 от нея, при условие че това ограничаване се налага поради императивно съображение, свързано с опазването на околната среда, и предвид конкретните обстоятелства по висящото пред тази юрисдикция дело. Това изключително правомощие обаче следва да се упражнява само когато са изпълнени всички условия, произтичащи от решение от 28 февруари 2012 г., Inter-Environnement Wallonie и Terre wallonne (C-41/11, EU:C:2012:103), а именно:
 —
 оспорваната разпоредба от националното право е мярка за правилно транспониране на правото на Съюза в областта на опазването на околната среда,
 —
 приемането и влизането в сила на новата разпоредба от националното право не осигуряват възможност да се избегнат неблагоприятните последици върху околната среда от отмяната на оспорваната разпоредба от националното право,
 —
 отмяната на последната би имала за последица създаването на празнота в правото по отношение на транспонирането на правото на Съюза в областта на опазването на околната среда, което би се отразило още по-неблагоприятно на околната среда, в смисъл че тази отмяна би довела до намаляване на защитата и по този начин би била в противоречие със самата основна цел на правото на Съюза, и
 —
 запазването по изключение на последиците на оспорваната национална разпоредба се отнася само за периода от време, строго необходим за приемането на мерките, с които се отстранява констатираното нарушение.
 2)
 При сегашното състояние на правото на Съюза националната юрисдикция, чиито решения не подлежат вече на обжалване, по принцип е длъжна да сезира Съда с преюдициално запитване, за да може същият да прецени дали по изключение разпоредби от националното право, за които е постановено, че са в противоречие с правото на Съюза, временно могат да бъдат оставени в сила, предвид императивно съображение, свързано с опазването на околната среда, и конкретните обстоятелства по висящото пред тази национална юрисдикция дело. Посочената национална юрисдикция е освободена от


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/21
 Преюдициално запитване, отправено от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Германия) на 14 август 2009 г. — Mensch und Natur AG/Freistaat Bayern
 (Дело C-327/09)
 2009/C 282/38
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Mensch und Natur AG
 Ответник: Freistaat Bayern
 Преюдициални въпроси
 1.
 Изключва ли член 249, четвърта алинея ЕО тълкуването на решение на Комисията, което съгласно своя текст е адресирано само към определено лице, в смисъл, че това решение е задължително и за други предприятия, които с оглед на смисъла и целта на решението следва да се третират по същия начин?
 2.
 Решението на Комисията от 22 февруари 2000 г. за отказ да се предостави разрешение за пускане на пазара на „Stevia rebaudiana Bertoni: растения и сухи листа“ като нова храна или нова хранителна съставка (2000/196/ЕО) (1), съгласно член 1 от което не се разрешава пускането на пазара в Общността като нова храна или нова хранителна съставка на „Stevia rebaudiana Bertoni: растения и сухи листа“, задължително ли е и за ищеца, който понастоящем продава „Stevia rebaudiana Bertoni: растения и сухи листа“ в Общността?
 (1) Решение на Комисията от 22 февруари 2000 г. за отказ да се предостави разрешение за пускане на пазара на „Stevia rebaudiana Bertoni: растения и сухи листа“ като нова храна или нова хранителна съставка съгласно Регламент (ЕО) No 258/97 на Европейския парламент и на Съвета (нотифициран под No С (2000) 77), ОВ L 61, стр. 14.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/25
 Решение на Съда (четвърти състав) от 3 октомври 2013 г. — Bernhard Rintisch/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Valfleuri Pâtes alimentaires SA
 (Дело C-121/12 P) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 74, параграф 2 - Регламент (ЕО) No 2868/95 - Правило 50, параграф 1, първа и трета алинея - Възражение от притежателя на по-ранната марка - Съществуване на марката - Доказателства в подкрепа на възражението, представени след изтичане на определения срок - Невзимане предвид - Правомощие за преценка на апелативния състав - Разпоредба в обратен смисъл - Обстоятелства, които не допускат вземането предвид на допълнителни или допълващи доказателства)
 2013/C 344/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bernhard Rintisch (представител: A. Dreyer, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider), Valfleuri Pâtes alimentaires SA (представител: F. Baujoin, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 16 декември 2011 г. по дело Rintisch/СХВП — Valfleuri Pâtes alimentaires (T-109/09), с което Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена от притежателя на някои национални словни марки и словна марка на Общността, на национална фигуративна марка и на търговското наименование, съдържащо думата „PROTI“, за стоки от класове 5, 29, 30 и 32, срещу Решение R 1660/2007-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 21 януари 2009 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на отдела по споровете, който отхвърля възражението, направено от жалбоподателя срещу регистрацията на словната марка „PROTIVITAL“ за стоки от класове 5, 29 и 30 — Несвоевременно предоставяне на документи — Право на преценка, предоставено от член 74, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Bernhard Rintisch да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 165, 9.6.2012 г.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/18
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд София-град (България) на 17 февруари 2014 година — „ЧЕЗ Разпределение България“ АД/Комисия за защита от дискриминация
 (Дело C-83/14)
 2014/C 142/26
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд София-град
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„ЧЕЗ Разпределение България“ АД
 Ответник: Комисия за защита от дискриминация
 Заинтересовани страни: Анелия Николова и Държавна комисия за енергийно и водно регулиране
 Преюдициални въпроси
 1.
 Понятието „етнически произход“, разгледано в Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година (1) относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход и в Хартата на основните права в Европейския съюз следва ли да се тълкува в смисъл, че то се отнася до компактна група български граждани от ромски произход, като тези, живеещи в кв. „Гиздова махала“, гр. Дупница?
 2.
 Понятието „сравнима ситуация“ посочено в чл. 2, § 2, буква „а“ от Директивата приложимо ли е във връзка с изложената фактическа обстановка, при която средствата за търговско измерване в ромски квартали се поставят на височина 6-7 метра, за разлика от обичайното разположение под 2 метра в други квартали без компактно ромско население?
 3.
 Следва ли разпоредбата на чл. 2, § 2, буква „а“ от Директивата да се тълкува в смисъла, че поставянето на СТИ в ромски квартали на височина 6-7 метра представлява по-малко благоприятно третиране на населението от ромски произход в сравнение с това от друг етнически?
 4.
 Ако се касае за по-малко благоприятно третиране, следва ли посочената разпоредба да се тълкува в смисъл, че при фактическата обстановка по делото, това третиране се дължи изцяло или частично на обстоятелството, че засяга ромски етнически етнос?
 5.
 Допуска ли Директивата национална разпоредба като тази на § 1, т.7 от ДР на Закона за защита от дискриминация, която предвижда, че „неблагоприятно третиране“ е всеки акт, действие или бездействие, което пряко или непряко засяга права или законни интереси?
 6.
 Относимо ли е понятието „видимо неутрална практика“ по смисъла на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата към практиката на ЧЕЗ да поставя СТИ на височина от 6-7 метра? Как следва да се тълкува понятието „видимо“ — в смисъл, че практиката е очевидно неутрална или в смисъл, че практиката изглежда неутрална само на пръв поглед, т.е. е привидно неутрална?
 7.
 За да е налице непряка дискриминация по смисъла на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата, необходимо ли е неутралната практика да поставя лицата в особено по-неблагоприятно положение въз основа на расов признак или етнически произход или е достатъчно тази практика само да засяга лица от определен етнически произход? В този смисъл допуска ли чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата национална разпоредба като тази на чл.4, ал.3 от Закона за защита от дискриминация, предвиждаща, че непряка дискриминация има, когато едно лице е поставено в по-неблагоприятно положение на основата на признаците по ал. 1/включително етническа принадлежност/?
 8.
 Как следва да се тълкува израза „особено неблагоприятно положение“ по смисъла на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата? То аналогично ли е на израза


text:
„по-малко благоприятно третиране“, използван в чл.2 § 2, буква „а“ от Директивата или касае само особено значими, очевидни и тежки случаи на неравенство? Описаната в настоящия случай практика представлява ли особено неблагоприятно положение? Ако не е налице особено значим, очевиден и тежък случай на поставяне в неблагоприятно положение, това достатъчно ли е, за да обоснове липсата на непряка дискриминация,/без да се изследва обстоятелството дали съответната практика е оправдана, подходяща и необходима с оглед постигане на законна цел/?
 9.
 Допускат ли чл.2, § 2 буква „а“ и буква „б“ национални разпоредби като тези на чл.4, ал.2 и ал. 3 от Закона за защита от дискриминация, които изискват „по-неблагоприятно третиране“ за наличие на пряка дискриминация и „поставяне в по-неблагоприятно положение“ за наличие на непряка дискриминация, без да разграничават тежестта на съответното неблагоприятно третиране, както това е направено в Директивата?
 10.
 Следва ли разпоредбата на чл.2, § 2, буква „б“ от Директивата да се тълкува в смисъл, че изследваната практика на ЧЕЗ е обективно оправдана с оглед осигуряване на сигурността на електропреносната мрежа и надлежно отчитане на потребената електрическа енергия? Подходяща ли е тази практика, като се има предвид и задължението на ответника да осигури свободен достъп на потребителите до показанията на електромерите? Необходима ли е тази практика, след като от публикации в медиите са известни други достъпни в техническо и финансово отношение средства за гарантиране сигурността на СТИ?
 (1) OB L 180, стр. 22; Специално българско издание: глава 20, том 1, стр. 19


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/19
 Жалба, подадена на 24 септември 2007 г. от Комисия на Европейските общности срещу решението, постановено на 11 юли 2007 г. от Първоинстанционния съд (четвърти разширен състав) по дело T-351/03 (Schneider Electric SA/Комисия)
 (Дело C-440/07 P)
 (2008/C 22/38)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: M. Petite и F. Arbault)
 Други страни в производството: Schneider Electric SA, Федерална република Германия, Френска република
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, постановено от Първоинстанционния съд на Европейските общности на 11 юли 2007 г. по дело Т-351/03, Schneider Electric SA/Комисия
 —
 да се осъди Schneider Electric SA да заплати изцяло направените от Комисията съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква седем правни основания в подкрепа на жалбата си, като в началото отбелязва, че са необходими три кумулативни условия за ангажиране на извъндоговорната отговорност на Общността, а именно наличието съответно на правонарушение, действителна и сигурна вреда, и пряка причинно-следствена връзка между правонарушението и вредата.
 С първото си правно основание Комисията твърди, че като приел от една страна, че е пропуснала да формулира в изложението на възраженията от 3 август 2001 г. възражение за взаимното опиране на позициите на дружествата и, от друга страна, че посоченото формулиране не поставяло „особени технически затруднения“, Първоинстанционният съд не зачел силата на пресъдено нещо, направил материално неправилни констатации, изопачил представените му за преценка доказателства и нарушил задължението да мотивира решенията си.
 С второто си правно основание Комисията поддържа, че Първоинстанционният съд направил погрешна квалификация на фактите, допуснал грешка при прилагане на правото и не изпълнил задължението си за мотивиране като приел, че процедурната грешка, установена в Решение от 22 октомври 2002 г. по дело Schneider Electric/Комисия (T-310/01), съставлява „достатъчно съществено“ нарушение на правна норма, имаща за предмет предоставяне на права на частни лица.
 С третото си правно основание Комисията твърди, че Първоинстанционният съд направил погрешни материални констатации, изопачил доказателствата, квалифицирал погрешно разглежданите факти и допуснал грешка при прилагане на правото като приел, че съществува „достатъчно пряка причинно-следствена връзка“ между правонарушението и установената втора част от вредата, а именно предварително постигнатата договореност между Schneider и Wendel-KKR за намаляване на цената на прехвърлянето на Legrand SA.
 С четвъртото си правно основание Комисията изтъква нарушение от страна на Първоинстанционния съд на задължението му за мотивиране поради противоречие в неговите мотиви, което опорочава изводите му относно причинно-следствената връзка, съществуваща между правонарушението и установените различни части от вредата.
 С петото си правно основание Комисията поддържа, че Първоинстанционният съд направил материално неправилни фактически констатации, изопачил доказателствата и допуснал грешка при прилагане на правото, тъй като отказал да приеме, че Schneider допринесло изцяло за установената втора част от вредата. Всъщност това предприятие нарушило в няколко отношения задължението си за разумно полагане на дължимата грижа с оглед на избягването на вредата или ограничаването на нейния обхват, по конкретно като не подало молба за образуване на обезпечително производство предвид твърдението му, че било задължено да прехвърли Legrand, и решило да прехвърли посоченото предприятие в момент, в който впрочем не съществувало подобно задължение


text:
в негова тежест.
 С шестото си правно основание Комисията изтъква, че Първоинстанционният съд се произнесъл ultra petita, не зачел правилата относно доказателствената тежест и нарушил правото на защита като установил част от вредата, на която предприятието — ищец не се позовавало.
 Накрая, с последното си седмо основание, Комисията твърди, че Първоинстанционният съд допуснал грешка при прилагане на правото като присъдил в полза на Schneider компенсаторни лихви, считано от датата на възникване на втората част от вредата — 10 декември 2002 г.


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/28
 Жалба, подадена на 13 май 2014 г. — Compagnie des fromages & Richesmonts/СХВП — Grupo Lactalis Iberia (изображение на червено-бяло шахматно поле)
 (Дело T-327/14)
 2014/C 235/38
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Франция) (представители: T. Mollet-Vieville и T. Cuche, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Grupo Lactalis Iberia, SA (Мадрид, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме валидността на марката на Общността No 6 059 687 за обозначаването на сирена,
 —
 вследствие на това да отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 3 март 2014 г., с което се обявява недействителността на марката на Общността No 6 059 687,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени изцяло решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 3 март 2014 г., с което се обявява недействителността на марката на Общността No 6 059 687 за обозначаването на сирена;
 —
 да осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративна марка, представляваща червено-бяло шахматно поле, за стоки и услуги от клас 29 — заявка за регистрация на марка на Общността No 6 059 687.
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Grupo Lactalis Iberia, SA.
 Основание на искането за обявяване на недействителност: абсолютни основания за недействителност по член 52, параграф 1, буква a) във връзка с член 7, параграф 1, букви б), в) и г) от Регламент No 207/2009.
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по отмяна и обявявя недействителността на разглежданата марка.
 Изложени правни основания: апелативният състав е допуснал грешки по отношение на фактите и при прилагане на правото (нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009; нарушение на член 52, параграф 1, точка a) от Регламент No 207/2009).


text:
 1.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/28
 Жалба, подадена на 9 март 2015 г. — ZZ и др./CEPOL
 (Дело F-41/15)
 (2015/C 178/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и др.
 Ответник: Европейски полицейски колеж (CEPOL)
 Предмет на производството
 Отмяна на решенията на Европейския полицейски колеж (CEPOL), по силата на които жалбоподателите или трябва да напуснат заеманите от тях длъжности в CEPOL, или да се преместят от Лондон в Будапеща, претърпявайки финансови загуби, и обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, за които се твърди, че са причинени с тези решения.
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени решение No 17/2014/DIR на CEPOL от 23 май 2014 г., с което се предвижда преместване на CEPOL в Будапеща, Унгария, считано от 1 октомври 2014 г., и жалбоподателите са уведомени, че „неизпълнението на настоящите разпореждания се приравнява на оставка, считано от 30 септември 2014 г.“,
 —
 да се отменят, доколкото е необходимо, и решенията на CEPOL от 28 ноември 2014 г., с които се отхвърлят подадените между 8 и 21 август 2014 г. от жалбоподателите по административен ред жалби против посоченото по-горе решение,
 —
 да се отменят, доколкото е необходимо, и решенията на CEPOL от 22 декември 2014 г., с които той „приема“ оставката на двама от жалбоподателите,
 —
 да се присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателите имуществени вреди,
 —
 да се присъди обезщетение за претърпените от жалбоподателите неимуществени вреди,
 —
 да се осъди Европейският полицейски колеж да заплати всичките разноски на жалбоподателите.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/43
 Определение на Общия съд от 14 март 2017 г. — Karl Conzelmann/EUIPO (LIKE IT)
 (Дело T-21/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за регистрация на словната марка „LIKE IT“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009))
 (2017/C 144/59)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Karl Conzelmann GmbH + Co. KG (Албщат, Германия) (представител: J. Klink, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: A. Graul и M. Fischer)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 ноември 2015 г. (преписка R 223/2015-1) относно заявка за регистрация на словния знак „LIKE IT“ като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Karl Conzelmann GmbH + Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 98, 14.3.2016 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/24
 Определение на председателя на Общия съд от 29 юли 2011 г. — Cementos Portland Valderrivas/Комисия
 (Дело T-296/11 R)
 (Обезпечително производство - Конкуренция - Искания за информация - Член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност)
 2011/C 282/50
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Cementos Portland Valderrivas, SA (Pampelune, Испания) (представител: L. Ortiz Blanco, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castilla Contreras, C. Urraca Caviedes и C. Hödlmayr, agents, подпомагани от J. Rivas, avocat)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2011) 2368 окончателен на Комисията от 30 март 2011 г. относно производство за прилагане на член 18, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (дело COMP/39.520 — Цимент и свързани продукти)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 24.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/25
 Жалба, подадена на 17 февруари 2017 г. — Pelikan/EUIPO — NBA Properties (NEW ORLEANS PELICANS)
 (Дело T-112/17)
 (2017/C 129/38)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Хановер, Германия) (представител: U. Hildebrandt, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: NBA Properties, Inc. (Ню Йорк, Ню Йорк, Съединени щати)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „NEW ORLEANS PELICANS“ — заявка за регистрация No 11 518 487
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на EUIPO от 16 декември 2016 г. по преписка R 408/2016-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/22
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 10 август 2015 г. — GROFA GmbH/Hauptzollamt Hannover
 (Дело C-435/15)
 (2015/C 363/28)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: GROFA GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hannover
 Преюдициални въпроси
 1)
 а)
 Прилага ли се Регламент за изпълнение (ЕС) No 1249/2011 на Комисията от 29 ноември 2011 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (1) по аналогия за продуктите, които са предмет на главното производство (GoPro HERO3 „Black Edition“, „Black Edition Surf“ и „Black Edition Motorsport“)?
 б)
 При утвърдителен отговор на този въпрос:
 Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) No 1249/2011?
 2)
 При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос, буква а) или буква б):
 а)
 Прилага ли се Регламент за изпълнение (ЕС) No 876/2014 на Комисията от 8 август 2014 година относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура (2) по аналогия за продуктите, които са предмет на главното производство?
 б)
 При утвърдителен отговор на този въпрос:
 Валиден ли е Регламент за изпълнение (ЕС) No 876/2014?
 3)
 При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос, буква а) или буква б):
 Трябва ли обяснителните бележки на Комисията относно подпозиция 8525 80 30 и подпозиции 8525 80 91 и 8525 80 99 от КН (3) да се тълкуват в смисъл, че непрекъснато записване „най-малко 30 минути“ е налице и когато последователността от видеокадри е записана в отделни файлове, всеки от които с продължителност по-малка от 30 минути, доколкото при възпроизвеждането на записа зрителят не може да забележи смяната на един файл с друг?
 4)
 При отрицателен отговор на първия преюдициален въпрос, буква а) или буква б) и при утвърдителен отговор на втория преюдициален въпрос, букви а) и б) и на третия преюдициален въпрос:
 Изключва ли се класирането на записващи видеокамери за записване на сигнали от външен източник в подпозиция 8525 80 99 от КН от обстоятелството, че те не могат да възпроизвеждат тези сигнали чрез външен телевизионен приемник или монитор?
 (1) OB L 319, стр. 39.
 (2) OB L 240, стр. 12.
 (3) OB C 75, 2015 г., стр. 1.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/27
 Жалба, подадена на 24 март 2017 г. — RZ/ЕИСК и Комитет на регионите
 (Дело T-192/17)
 (2017/C 178/41)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: RZ (представител: M.-A. Lucas, avocat)
 Ответници: Европейски икономически и социален комитет, Комитет на регионите
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да предостави на жалбоподателя достъп до материалите в производството по дело [поверително] (1) относно уреждането на спора по взаимно съгласие и да му разреши да представи становище по този въпрос;
 —
 да отмени съвместното решение на Европейския икономически и социален комитет (ЕИСК) и на Комитета на регионите (КР) за преместване на [поверително] в дирекцията, отговаряща за писмените преводи, в резултат на постигнатото в този смисъл споразумение между 14 януари и 4 февруари 2016 г., тъй като в последното се предвижда едновременно посоченото преместване, както и че [въпросното лице] ще продължи да изпълнява функциите си [поверително];
 —
 да отмени решението за преместване на [поверително] в дирекцията, отговаряща за писмените преводи, при запазване в голяма степен на функциите му [поверително], прието на 11 май 2016 г. от КТ в резултат на посоченото споразумение;
 —
 да отмени решенията от 13 декември 2016 г. на Генералния секретар на КТ и от 19 декември 2016 г. на Генералния секретар на ЕИСК в частта, в която с тях се потвърждават дадените на 30 юни на жалбоподателя указания от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, с цел изпълнение на решението от 11 май 2016 г. на КТ;
 —
 да осъди ЕИСК и КТ заедно да заплатят на жалбоподателя сума в размер на 25 000 EUR, определена предварително и ex aequo et bono, като обезщетение за извършеното с обжалваните решения увреждане на професионалната репутация, авторитета и здравето на жалбоподателя;
 —
 да осъди ЕИСК и КТ заедно да заплатят съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на член 41, параграфи 1 и 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз и на член 25, втора алинея от Правилника, тъй като жалбоподателят не бил изслушан преди решението за преместване на длъжностното лице да се вземе по взаимно споразумение от ЕИСК и КТ, и/или тъй като жалбоподателят не бил уведомен незабавно и в писмен вид за взетото от КТ решение в изпълнение на това споразумение, като при това мотивите на решението не били изчерпателно и ясно посочени на жалбоподателя.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на член 7, параграф 1 от Правилника и от злоупотреба с власт и процесуални права, тъй като съответното длъжностно лице било преместено в дирекцията, отговаряща за писмените преводи, като същевременно в голяма степен продължавало да изпълнява функциите си вътре във въпросния езиков отдел.
 3.
 Третото основание е изведено от явна грешка в преценката на интереса на службата, тъй като преместването било обосновано със слагането на край на съществуващо нетърпимо положение или със защитата на длъжностното лице от жалбоподателя.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 21, първа и втора алинея от Правилника, тъй като


text:
генералните секретари на ЕИСК потвърдили дадената на жалбоподателя заповед от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, да продължи да възлага или да осигури възлагането на задачи на въпросното длъжностно лице.
 5.
 Петото основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, тъй като генералните секретари потвърдили дадените на жалбоподателя указания от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, да осигури възлагането на въпросното длъжностно лице на работа, която като обем и важност съответства на възлаганата такава на писмените преводачи, притежаващи сходен на неговия опит, и да осигури редактирането на преводите му при сравними условия.
 6.
 Шестото основание е изведено от нарушение на решенията за отпуските, тъй като генералните секретари потвърдили дадените на жалбоподателя указания от дирекцията, отговаряща за писмените преводи, същия или най-късно следващия ден да посочи мотиви в интерес на службата — като ги ограничи до императивни съображения — възпрепятстващи възможността молба за отпуск на въпросното длъжностно лице да бъде уважена.
 (1) Заличени поверителни данни.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/22
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 6 август 2010 г. — Société Groupe Limagrain Holding/FranceAgriMer
 (Дело C-402/10)
 ()
 (2010/C 288/37)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Ищец: Société Groupe Limagrain Holding
 Ответник: FranceAgriMer
 Преюдициални въпроси
 1.
 Достатъчно ли е да липсва счетоводна отчетност, в нарушение на задълженията на складодържателя съгласно общностното митническо законодателство, на поставените под режим „митническо складиране“ продукти или стоки, за бъде износителят, който е поставил своите продукти или стоки в съответния склад, лишен от правото на авансово плащане, предвидено от разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година (1) за режима на възстановяванията при износ във връзка с разпоредбите на Регламент (ЕИО) No 565/80 на Съвета от 4 март 1980 година относно предварително изплащане на възстановявания при износ за селскостопански продукти (2)?
 2.
 Ако отговорът на първия въпрос е положителен, какви изводи трябва да бъдат направени относно сумите, платени на получателя?
 В частност:
 а)
 ако е доказано, че стоките действително са изнесени, може ли да се приеме, че износителят е получил пълния или частичния размер на възстановяванията, свързани с този износ? В последния случай, кой процент на възстановяванията трябва да бъде възприет — предварително определеният съгласно нормите относно авансовото плащане на възстановявания при износ или пък приложимият към момента на реалния износ, и в последната хипотеза — трябва ли този процент да се ограничи до размера на предварително определения процент или не?
 б)
 ако трябва да бъдат възстановени всички или част от получените суми, необходимо ли е съгласно член 33 от Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за режима на възстановяванията при износ — в случай като настоящия, в който митническият склад е частен склад тип C, управляван от самия износител на селскостопанските продукти — подлежащата на възстановяване недължимо платена сума да се увеличи с предвидената в тази разпоредба санкция, въпреки че отговорност за счетоводната отчетност носи складодържателят?
 (1) Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (ОВ L 351, стр. 1).
 (2) ОВ L 62, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 3, стр. 159.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/15
 Решение на Съда (седми състав) от 26 ноември 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-13/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2006/86/ЕО - Изисквания за проследимост - Съобщаване на сериозни нежелани реакции и събития - Технически изисквания по отношение на кодиране, преработване, съхраняване, съхранение и предоставяне на човешки тъкани и клетки - Липса на транспониране в определения срок)
 2010/C 24/24
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Cattabriga и S. Mortoni)
 Ответник: Италианска република (представители: G. Calmieri, F. Arena, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/86/ЕО на Комисията от 24 октомври 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно установяването на изисквания за проследимост, съобщаване на сериозни нежелани реакции и събития и определени технически изисквания по отношение на кодиране, преработване, съхраняване, съхранение и предоставяне на човешки тъкани и клетки (ОВ L 294, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 150)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в определения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/86/ЕО на Комисията от 24 октомври 2006 година за прилагане на Директива 2004/23/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно установяването на изисквания за проследимост, съобщаване на сериозни нежелани реакции и събития и определени технически изисквания по отношение на кодиране, преработване, съхраняване, съхранение и предоставяне на човешки тъкани и клетки, Италианската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/25
 Иск, предявен на 13 декември 2006 г. — Rath/СХВП — Grandel (Epical Forte)
 (Дело T-373/06)
 (2007/C 42/45)
 Език, на който е изготвена исковата молба: немски
 Страни
 Ищец: Matthias Rath (Кейптаун, Южна Африка) (представители: S. Ziegler, C. Kleiner и F. Dehn, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Dr. Grandel GmbH
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 5 октомври 2006 г., доколкото не е допусната регистрацията на заявка за марка на Общността по отношение на следните стоки от клас 5 „хранителни добавки за немедицински цели, състоящи се основно от витамини, аминокиселини, минерали и микроелементи, диетични продукти за немедицински цели, а именно аминокиселини и микроелементи; посочените стоки не са предназначени за употреба на противоепилептични средства“,
 —
 СХВП да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: ищецът.
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Epican Forte“ за стоки от класове 5, 30 и 32 (заявка No 2 525 251).
 Притежател на марката или знака, на които е направено позоваване в процедурата по възражение: Dr. Grandel GmbH.
 Марка или знак, на които е направено позоваване в подкрепа на възражението:Словна марка „EPIGRAN“, първоначално регистрирана за стоки от класове 1, 3 и 5, понастоящем само за стоки от клас 3 (марка на Общността No 560 292), като възражението е направено само срещу регистрацията в клас 5.
 Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението, частично отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: Частична отмяна на решението на отдела по споровете.
 Приведени правни основания: Оспорваното решение нарушава член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като не е налице опасност от объркване на конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/6
 Преюдициално запитване, отправено от Върховен административен съд (България) на 6 август 2012 година — „Валимар“ ООД/Началник на Митница Варна
 (Дело C-374/12)
 2012/C 311/07
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен административен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Валимар“ ООД
 Ответник: Началник на Митница Варна
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли член 11, параграф 9 и параграф 10, първо изречение от бившия Регламент (ЕО) No 384/1996 (1) на Съвета за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (настоящ Регламент (ЕО) No 1225/2009 (2) на Съвета) да се тълкува във връзка с член 2, параграфи 8 и 9 от същия регламент в смисъл, че ако няма обоснована промяна в обстоятелствата по смисъла на член 11, параграф 9, тези разпоредби имат предимство пред всякакви имплицитни пълномощия на институциите по член 11, параграф 3 от Базовия антидъмпингов регламент при определянето на експортната цена, в това число, както в случая на Регламент (ЕО) No 1279/2007 (3) на Съвета, имплицитното пълномощие на институциите да правят оценка на надеждността на експортните цени на „Северстал-Метиз“ за в бъдеще, като правят сравнения с минималните цени съгласно ценовите гаранции и с цени от продажби в трети страни? Оказват ли влияние на отговора на този въпрос случаите, когато, както в случая на „Северстал-Метиз“ и Регламент (ЕО) No 1279/2007 на Съвета, институциите, при упражняването на правомощията си във връзка с оценката на трайността на промяната на обстоятелствата по съществуването на дъмпинг съгласно член 11, параграф 3 от същия регламент, решат да изменят антидъмпинговата мярка (да понижат ставката на антидъмпинговото мито)?
 2.
 Следва ли от отговора на първия въпрос, че при обстоятелствата, описани в Регламент (ЕО) No 1279/2007 на Съвета, в частта относно определянето на експортната цена на „Северстал- Метиз“, и при отсъствие в текста на Регламент (ЕО) No 1279/2007 на Съвета на изрично обосноваване на промяна по смисъла на член 11, параграф 9 от Базовия антидъмингов регламент, оправдаваща използване на нова методология, Комисията е била длъжна да приложи методология за определяне на експортната цена, използвана в първоначалното разследване, в дадения случай съобразно член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) No 384/1996?
 3.
 Предвид отговорите на първия и втория въпрос, следва ли Регламент (ЕО) No 1279/2007 на Съвета, в частта относно определяне и налагане на индивидуалните антидъмпингови мерки по отношение на вноса на стоманени въжета и кабели, произведени от „Северстал- Метиз“ да се счита за издаден в нарушение на член 11, параграф 9 и параграф 10 във връзка с член 2, параграф 8 от Базовия антидъмпингов регламент, съответно на невалидно правно основание и като такъв, да се признае за невалиден в тази му част?
 (1) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност
 OB L 56, 6.3.1996 г., стр. 1; Специално българско издание: глава 11, том 12, стр. 2
 (2) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни,


text:
които не са членки на Европейската общност
 OB L 343, 22.12.2009 г., стр. 51
 (3) Регламент (ЕО) No 1279/2007 на Съвета от 30 октомври 2007 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Руската федерация и за отмяна на антидъмпинговите мерки върху вноса на определени железни или стоманени въжета и кабели с произход от Тайланд и Турция
 OB L 285, 31.10.2007 г., стр. 1


text:
 13.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 361/16
 Иск, предявен на 11 август 2014 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-592/14)
 2014/C 361/22
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: (Ehab Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: E. Ruchat и C. Cornet d’Elzius, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да приеме, че искът е допустим и основателен,
 —
 въз основа на това да осъди Европейския съюз да поправи всички претърпени от ищеца вреди в размер на 10 000 EUR,
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати разноските за тази инстанция.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си, ищецът излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението на ищеца за неправомерния характер на спорните мерки, тъй като те i) нарушавали задължението за мотивиране, предвидено в член 296 ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и ii) нарушавали правото на собственост, предмет на член 1 от Първия допълнителен протокол към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (наричана по-нататък „ЕКПЧ“) и член 17 от Хартата на основните права на Европейския съюз и правото на зачитане на неговата чест и достойнство, предвидено в членове 8 и 10 от ЕКПЧ.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението на ищеца за претърпяна от него щета, която е в пряка причинно-следствена връзка с приетите от Съвета на Европейския съюз мерки.
 3.
 Третото правно основание, изложено при условията на евентуалност, е изведено от наличието на режим на невиновна отговорност на Европейския съюз.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/5
 Иск, предявен на 14 юли 2015 г. — Европейска комисия/Румъния
 (Дело C-366/15)
 (2015/C 346/05)
 Език на производството: румънски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: E. Sanfrutos Cano, L. Nicolae)
 Ответник: Румъния
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела всички актове със законодателен характер и необходимите административни мерки за транспониране на разпоредбите на Директива 2013/28/ЕС на Комисията от 17 май 2013 година за изменение на приложение II към Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за изменение на приложение II към Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно излезлите от употреба превозни средства (1) или като във всички случаи не е съобщила тези мерки на Комисията, Румъния не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член 2, параграф 1 от тази директива;
 —
 да се осъди Румъния да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Срокът за транспонирането на директивата в националното право е изтекъл на 22 август 2013 г.
 (1) ОВ L 135, стр. 14.


text:
 30.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/21
 Решение на Общия съд от 15 май 2014 г. — Katjes Fassin/СХВП (Yoghurt-Gums)
 (Дело T-366/12) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „Yoghurt-Gums“ - Абсолютни основания за отказ - Отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 202/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich-sur-le-Rhein, Германия) (представител: T. Schmitz, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 юни 2012 г. (приписка R 523/2012-4) за регистрацията на фигуративния знак „Yoghurt-Gums“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Katjes Fassin GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 319, 20.10.2012 г.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/5
 Решение на Съда (четвърти състав) от 12 ноември 2009 г. — Le Carbone-Lorraine SA/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-554/08 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Картели - Член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП - Пазар на стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения - Член 15, параграф 2 от Регламент No 17 - Определяне на размера на глобата - Тежест на нарушението - Сътрудничество по време на административното производство - Принцип за индивидуализиране на наказанията - Равно третиране - Принцип на пропорционалност)
 2010/C 11/08
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Le Carbone-Lorraine SA (представители: A. Winckler и H. Kanellopoulos, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: F. Castillo de la Torre и E. Gippini Fournier)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 8 октомври 2008 г. по дело Carbone-Lorraine/Комисия (T-73/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на жалбоподателя за отмяна на Решение 2004/420/ЕО на Комисията от 3 декември 2003 година относно производство по член 81 от Договора за ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП във връзка с картел на пазара на стоки на основата на въглерод и графит за електрически и механични приложения или, при условията на евентуалност, за отмяна или намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба — Нарушение на принципа за индивидуализиране на наказанията — Начин на изчисляване на размера на наложената глоба — Тясно и постоянно сътрудничество по време на административното производство — Принципи на пропорционалност и равно третиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Le Carbone-Lorraine SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/13
 Решение на Съда (втори състав) от 15 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Steglitz/Ines Zimmermann
 (Дело C-174/11) (1)
 (Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Член 13, A, параграф 1, буква ж) и параграф 2 - Доставки, тясно свързани със социални грижи и социално осигуряване, извършвани от публичноправни субекти или от други организации, признати за благотворителни - Признаване - Условия, които не са приложими по отношение на организации, които не са публичноправни субекти - Право на преценка на държавите членки - Граници - Принцип на данъчен неутралитет)
 2013/C 9/18
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt Steglitz
 Ответник: Ines Zimmermann
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 13, А, параграф 1, буква ж) и параграф 2, буква а) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Освобождаване от данъчно облагане на услуги, които са свързани със социални грижи и социално осигуряване, предоставяни от публичноправни субекти или от други организации, признати за благотворителни — Национална правна уредба, обвързваща освобождаването от данъчно облагане на амбулаторните услуги с определени условия, които обаче са неприложими в случаите, когато разглежданите услуги са предоставени от някои одобрени от държавата сдружения или от техните членове
 Диспозитив
 Член 13, A, параграф 1, буква ж) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, тълкуван в светлината на принципа на данъчен неутралитет, не допуска подчиняване на освобождаването от данъчно облагане на амбулаторните грижи, предоставяни от извършващи търговска дейност доставчици, на условие като разглежданото в главното производство, съгласно което поне в две трети от случаите свързаните с грижите разходи през изминалата календарна година трябва да са били понесени изцяло или предимно от определените от законодателството организации за социално осигуряване или подпомагане, ако това условие не може да осигури равно третиране в рамките на признаването за целите на тази разпоредба на благотворителен характер на организации, които не са публичноправни субекти.
 (1) ОВ C 226, 30.7.2011 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/9
 Преюдициално запитване, отправено от Administratīvā apgabaltiesa (Латвия) на 13 декември 2013 г. — VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija/Kaspars Nīmanis
 (Дело C-664/13)
 (2014/C 71/15)
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Administratīvā apgabaltiesa
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: VAS „Ceļu satiksmes drošības direkcija“, Latvijas Republikas Satiksmes ministrija
 Ответник: Kaspars Nīmanis
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли член 12 от Директива 2006/126/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства във връзка с първото изречение от съображение 2 да се тълкува в смисъл, че не допуска национална уредба на държава членка, която предвижда, че единственият начин да се докаже, че обичайното пребиваване на дадено лице е в тази държава (Латвия), е въпросното лице да декларира местожителството си? Под „декларирано местожителство“ следва да се разбира задължението на лицето в съответствие с националната правна уредба да се впише в държавен регистър, за да информира, че може да бъде намерено на декларираното местожителство за целите на правоотношенията му с държавата и с местната администрация.
 (1) ОВ L 403, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 17, стр. 216.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/21
 Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 27 февруари 2008 г. — David Hütter/Technische Universität Graz
 (Дело C-88/08)
 (2008/C 128/36)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: David Hütter
 Ответник: Technische Universität Graz
 Преюдициални въпроси
 Трябва ли членове 1, 2 и 6 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (1) да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба (в настоящия случай: параграф 3, алинея 3 и параграф 26, алинея 1 от австрийския Vertragsbedienstetengesetz 1948 (Закона за договорно наетите служители от 1948 г.), която при определяне на референтната дата на увеличение на възнаграждението изключва предходни периоди, които могат да бъдат зачетени, тъй като те са приключили преди съответното лице да навърши 18-годишна възраст?
 (1) (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).


text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/23
 Определение на Съда (десети състав) от 24 януари 2017 г. — Carsten René Beul/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-53/16 P) (1)
 (Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник на Съда - Жалба за отмяна - Функциониране на финансовите пазари - Изисквания за извършването на задължителния одит на годишните и консолидираните финансови отчети на предприятията от обществен интерес - Регламент (ЕС) No 537/2014 - Правила за организацията и подбора на задължителните одитори и одиторските дружества от страна на предприятията от обществен интерес - Липса на лично засягане - Явна недопустимост))
 (2017/C 104/34)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Carsten René Beul (представители: H.-M. Pott и T. Eckhold, Rechtsanwälte)
 Други страни в производството: Европейски парламент (представители: D. Warin и P. Schonard), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Balta и R. Wiemann)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Carsten René Beul да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 191, 30.5.2016 г.


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/15
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Oradea (Румъния) на 18 септември 2012 г. — SC Fatorie SRL/Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor
 (Дело C-424/12)
 2012/C 379/25
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Oradea
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC Fatorie SRL
 Ответник: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bihor
 Преюдициални въпроси
 1.
 Допускат ли разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО (1) санкционирането на платец на данъка със загубване на правото на приспадане на ДДС, в хипотезата, в която:
 i)
 представената от платеца на данъка фактура за упражняване на правото му на приспадане е изготвена неправилно от трето лице, без да са били приложени мерките за опростяване;
 ii)
 платецът на данъка е заплатил посочения във фактурата ДДС?
 2.
 Допуска ли европейският принцип на правната сигурност административна практика на данъчните органи в Румъния, съгласно която:
 i)
 на първия етап с окончателно административно решение е признато правото на приспадане на ДДС;
 ii)
 впоследствие това решение се преразглежда и в тежест на платеца се определя задължение да внесе в държавния бюджет ДДС, за който е упражнено правото на приспадане, както и да заплати лихви и неустойки за забава?
 3.
 При условие че:
 i)
 платецът е заплатил ДДС, неправилно посочен във фактурата от трето лице;
 ii)
 данъчните органи не са взели каквито и да било активни мерки, за да разпоредят на третото лице да коригира неправилно изготвената фактура;
 iii)
 понастоящем, когато вследствие на обявяването на третото лице в несъстоятелност коригирането на фактурата е невъзможно, допуска ли принципът на данъчния неутралитет на ДДС платецът да бъде лишен от правото на приспадане на ДДС?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/3
 Определение на Съда (осми състав) от 9 юни 2016 г. — Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF)/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Euroalliages
 (Дело C-345/15 P) (1)
 ((Обжалване - Член 181 от Процедурния правилник - Дъмпинг - Регламент за изпълнение (ЕС) No 60/2012 - Внос на феросилиций с произход, наред с други, от Русия - Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Член 11, параграфи 3 и 9 - Частично междинно преразглеждане))
 (2016/C 326/04)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK), Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) (представители: Б. Евтимов, адвокат, D. O'Keeffe, Solicitor)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, S. Boelaert и E. McGovern), Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França), Euroalliages
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Chelyabinsk electrometallurgical integrated plant OAO (CHEMK) и Kuzneckie ferrosplavy OAO (KF) да понесат, наред с направените от тях съдебни разноски, и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 311, 21.9.2015 г.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/20
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2007 г. — Гърция/Комисия
 (Дело T-232/04) (1)
 („ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Лозарски регистър на Общността - Решение, с което се разпорежда връщане на авансово платените суми“)
 (2007/C 170/37)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Република Гърция (представители: V. Kontolaimos, I. Chalkias и S. Chala)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Condou-Durande, подпомаган от N. Korogiannakis, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2004/302/ЕО на Комисията от 30 март 2004 година относно финансовия принос на Общността към разходите, направени от Гърция за създаването на лозарски регистър на Общността (ОВ L 98, стр. 57)
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Република Гърция се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 179 от 10.7.2004 г. (предишно дело С-218/04).


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/45
 Жалба, подадена на 31 август 2015 г. — LG Electronics/СХВП — Cyrus Wellness Consulting (Viewty)
 (Дело T-498/15)
 (2015/C 337/51)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят.
 Спорна марка: словна марка на Общността „Viewty“ — заявка за регистрация No 6 266 531.
 Производство пред СХВП: производство по възражение.
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 15 юни 2015 г. по съединени преписки R 1935/2014-2 и R 1563/2014-2.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/60
 Жалба, подадена на 8 май 2013 г. — ZZ и др./ЕИБ
 (Дело F-41/13)
 2013/C 207/104
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и др. (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет на производството
 От една страна, отмяна на решенията, които се съдържат в извлеченията от платежната ведомост за февруари 2013 г. и които ограничават годишната корекция на възнагражденията за 2013 г. на 1,8 %, отмяна на информационните съобщения, изпратени от ответника до жалбоподателите на 5 февруари 2013 г. и 15 февруари 2013 г., както и отмяна на последващите извлечения от платежната ведомост. От друга страна, осъждане на институцията да заплати обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, които се твърди, че са претърпени.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, което се съдържа в извлеченията от платежната ведомост на жалбоподателите за февруари 2013 г. и което ограничава годишната корекция на възнагражденията за 2013 г. на 1,8 %, като съответно се отменят сходните решения, които се съдържат в последващите извлечения от платежната ведомост и доколкото е необходимо да се отменят две информационни съобщения, изпратени от ответника до жалбоподателите на 5 февруари 2013 г. и 15 февруари 2013 г.;
 —
 ответникът да бъде осъден да заплати на всеки жалбоподател като обезщетение за имуществените вреди i) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на прилагането на годишната корекция за 2013 г., тоест увеличение от 1,8 % за периода 1 януари 2013 г. — 31 декември 2013 г.; ii) остатъкът от възнаграждението, съответстващ на резултата от прилагането на годишната корекция от 1,8 % за 2013 г. по отношение на размера на възнагражденията, които ще бъдат изплащани, считано от януари 2014 г.; iii) лихви за забава върху дължимите остатъци от възнагражденията до пълното изплащане на дължимите суми, като приложимият лихвен процент трябва да се изчисли въз основа на приложимия през съответния период определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране процент, увеличен с три пункта, и iv) обезщетение за вреди поради загубата на покупателна способност като пълният размер на таза имуществена вреда е оценен неокончателно на 30 000 евро за всеки жалбоподател;
 —
 ответникът да бъда осъден да заплати по 1 000 евро на всеки жалбоподател като обезщетение за неимуществени вреди;
 —
 ЕИБ да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.