text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/17
 Решение на Общия съд от 16 септември 2013 г. — Avery Dennison/СХВП — Dennison-Hesperia (AVERY DENNISON)
 (Дело T-200/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „AVERY DENNISON“ - По-ранна национална словна марка „DENNISON“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009 - Предмет на спора пред апелативния състав)
 2013/C 336/33
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Avery Dennison Corp. (Pasadena, Калифорния, САЩ) (представители: адв. E. Armijo Chávarri, адв. A. Castán Pérez-Gómez и адв. A. Sanz Cerralbo)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Dennison-Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Испания) (представител: адв. L. Broschat García)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 февруари 2010 г. (преписка R 798/2009-2) относно производство по възражение между Dennison-Hesperia, SA и Avery Dennison Corp.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Avery Dennison Corp. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/62
 Жалба, подадена на 18 май 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-89/15)
 (2015/C 279/80)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G.-M. Enache, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с резерви от конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13 и искане за обезщетение на твърдените от него имуществени и неимуществени вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването по жалбата на жалбоподателя на основание на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица против решението на конкурсната комисия да не включи името му в списъка с резерви от конкурс EPSO/AD/248/13,
 —
 да се отмени решението на конкурсната комисия на конкурс EPSO/AD/248/13 по искането на жалбоподателя за преразглеждане,
 —
 да се отмени решението на конкурсната комисия на конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13 да не включи името на жалбоподателя в списъка с резерви от конкурс на общо основание EPSO/AD/248/13,
 —
 да му се присъди обезщетение за претърпени имуществени и неимуществени вреди. Жалбоподателят твърди, че е претърпял имуществени вреди в размер на 50 000 EUR, която сума се равнява на разликата между основната заплата, която той би получавал, ако беше назначен въз основа на списъка с резерви, и настоящата му основна заплата. Неимуществените си вреди той оценява на 50 000 EUR с оглед на напразно положените усилия и загубено лично време, както и на раздялата със семейството му, като се има предвид, че той би имал възможност да бъде назначен от списъка с резерви и да живее заедно с останалите членове на семейството си,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/5
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal d'instance de Paris (Франция) на 4 юли 2011 г. — Thomson Sales Europe SA/Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
 (Дело C-348/11)
 2011/C 282/09
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal d'instance de Paris
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Thomson Sales Europe SA
 Ответник: Administration des douanes (Direction Nationale du Renseignement et des Enquêtes douanières)
 Преюдициални въпроси
 1.
 Невалидно ли е разследването на OLAF, проведено в Тайланд и започнало на основание разпоредбите за преференциалния произход, поради това че противоречи на международното право, а именно на принципа за пълния суверенитет и на Декларацията на Общото събрание на ООН от 21 декември 1965 г. за недопустимост на вмешателство във вътрешните работи на държавите и за защита на независимостта им и техния суверенитет?
 2.
 Невалидно ли е разследването на OLAF, проведено в Тайланд и започнало на основание разпоредбите за преференциалния произход, поради това че както в конкретния случай OLAF не е спазила стриктно разпоредбите на член 94 от Регламента за прилагане на митническия кодекс на Общността?
 3.
 Невалидно ли е разследването на OLAF, проведено в Тайланд, и може ли да се използва информацията, събрана в хода на разследването от OLAF, за преразглеждане на произхода по общото право, при положение че:
 —
 информацията е била поискана в рамките на разследване за преференциалния произход,
 —
 OLAF е нарушила общностната правна уредба и в частност Регламент (ЕО) No 1073/1999 (1), като не е действала по-специално „в съответствие със споразуменията за сътрудничество — в трети страни“,
 —
 компетентният местен орган не се е задължил на правно основание да оказва помощ,
 —
 получената информация не е съобщена със съгласието на компетентния местен орган, нито при спазване на приложимите вътрешни разпоредби за предоставяне на лични данни на трети страни,
 —
 разследването е било проведено по неофициален начин, при пълна поверителност и без зачитане правото на защита?
 4.
 Невалидни ли са Регламент (ЕО) No 710/95 на Съвета от 27 март 1995 година относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на цветни приемателни телевизионни апарати с произход от Малайзия, Китайската народна република, Република Корея, Сингапур и Тайланд (2) и Регламентът за неговото изменение, а именно Регламент No 2584/98 на Съвета от 27 ноември 1998 (3) година, поради това че нулирането при изчисляване на средната претеглена стойност на дъмпинговия марж не е предвидено нито в техните съображения, нито в съображенията на предшестващия регламент — Регламент (ЕО) No 2376/94 на Комисията от 27 септември 1994 година относно налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на цветни приемателни телевизионни апарати с произход от Малайзия, Китайската народна република, Република Корея, Сингапур и Тайланд (4)?
 5.
 Невалидни ли са Регламент (ЕО) No 710/95 на Съвета от 27 март 1995 година относно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на цветни приемателни телевизионни апарати с произход от Малайзия, Китайската народна република, Република Корея, Сингапур и Тайланд и Регламентът за неговото изменение, а именно Регламент No 2584/98 на Съвета от 27 ноември 1998 година, поради това че с


text:
цел да се определи дъмпинговият марж за продукта, за който се отнася разследването, Съветът на Европейския съюз е приложил метода на нулиране на отрицателните дъмпингови маржове за всеки от разглежданите видове продукти?
 (1) Регламент (ЕО) No 1073/1999 на Европейския Парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 129).
 (2) ОВ L 73, стр. 3.
 (3) ОВ L 324, стр. 1.
 (4) ОВ L 255, стр. 50.


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/13
 Решение на Общия съд от 20 септември 2012 г. — Полша/Комисия
 (Дело T-333/09) (1)
 (ЕЗФРСР - „Модулация“ - Разпределение между държавите членки на направените икономии - Разграничение между стари държави членки и държави, присъединили се към Европейския съюз през 2004 г. - Член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 73/2009 - Солидарност - Равно третиране - Задължение за мотивиране)
 2012/C 343/18
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално M. Dowgielewicz, впоследствие M. Szpunar, B. Majczyna и D. Krawczyk)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Clotuche-Duvieusart и M. Owsiany-Hornung)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2009/444/ЕО на Комисията от 10 юни 2009 година за установяване на разпределението между държавите членки на сумите, които се получават в резултат на модулацията, предвидена в членове 7 и 10 от Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета, за периода 2009—2012 г., доколкото приложение I разпределя на държавите членки за 2012 г. сумите, получени в резултат на модулация съгласно член 9, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (ЕО) No 1290/2005, (ЕО) No 247/2006, (ЕО) No 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) No 1782/2003 (ОВ L 30, стр. 16 и поправка OB L 43, 18.2.2010 г., стр. 7).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 267, 7.11.2009 г.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/30
 Преюдициално запитване от Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Румъния), постъпило на 8 август 2016 г. — SMS group GmbH/Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
 (Дело C-441/16)
 (2016/C 419/39)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SMS group GmbH
 Ответник: Direcţia Generală Regională a Finanțelor Publice a Municipiului București
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли членове 2, 3, 4 и 5 от Директива 79/1072/ЕИО (1) във връзка с член 17, параграф 2 и параграф 3, буква a) от Директива 77/388/ЕИО (2) да се тълкуват в смисъл, че не допускат практика на националната данъчна администрация, съгласно която се счита, че не са налице обективни елементи, потвърждаващи заявеното от данъчнозадълженото лице намерение да използва внесените в рамките на неговата икономическа дейност стоки, когато към момента на действителния внос действието на договора, в изпълнение на който данъчнозадълженото лице е придобило и внесло стоките, е спряно и е налице сериозна опасност последващата доставка/сделка, за която са били предназначени внесените стоки, вече да не се осъществи?
 2)
 Представлява ли и по какъв начин допълнително условие, изисквано за целите на възстановяването на ДДС, различно от изброените в членове 3 и 4 от Директива 79/1072/ЕИО, което е забранено с член 6 от същата директива, доказателството за последващото движение на внесените стоки, тоест констатацията, че внесените стоки са били действително предназначени за облагаемите сделки на данъчнозадълженото лице, или същото е необходима информация относно материалноправното условие за възстановяването на данъка и свързано с използването на внесените стоки в рамките на облагаеми сделки, която данъчният орган може да изиска по смисъла на член 6 от директивата?
 3)
 Възможно ли е членове 2, 3, 4 и 5 от Директива 79/1072/ЕИО във връзка с член 17, параграф 2 и параграф 3, буква a) от Директива 77/388/ЕИО да се тълкуват в смисъл, че правото на възстановяване на ДДС може да бъде отказано, когато не се осъществи последващата предвидена сделка, за която е трябвало да бъдат използвани внесените стоки? При тези условия от значение ли е действителното предназначение на стоките, тоест обстоятелството, че все пак те са използвани, по какъв начин и на коя територия — тази на държавата членка, в която е платен ДДС, или извън тази държава?
 (1) Осма директива 79/1072/ЕИО на Съвета от 6 декември 1979 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху търговския оборот — режим на възстановяване на данък добавена стойност на данъчно задължени лица, които не са установени на територията на страната на сделката (ОВ L 331, 1979 г., стр. 11, Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 34).
 (2) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, 1977 г., стр. 1).


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/10
 Решение на Съда (девети състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo — Испания) — Sharda Europe B.V.B.A./Administración del Estado, Syngenta Agro, SA
 (Дело C-293/16) (1)
 ((Преюдициално запитване - Селско стопанство - Пускане на пазара на продукти за растителна защита - Директива 2008/69/ЕО - Член 3, параграф 2 - Процедура за повторна оценка от държавите членки на разрешени продукти за растителна защита - Срок - Разлика в текстовете на различните езици))
 (2017/C 249/13)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Sharda Europe B.V.B.A.
 Ответници: Administración del Estado, Syngenta Agro, SA
 Диспозитив
 Член 3, параграф 2, първа алинея, от Директива 2008/69/ЕО на Комисията от 1 юли 2008 година за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета и включване на клофентезин, дикамба, дифеноконазол, дифлубензурон, имазаквин, ленацил, оксадиазон, пиклорам и пирипроксифен като активни вещества трябва да се тълкува в смисъл, че посочената в него дата 31 декември 2008 г. е — за вече разрешен продукт за растителна защита, съдържащ едно от изброените в приложението към тази директива активни вещества — крайната дата, на която всички активни вещества, съдържащи се в този продукт за растителна защита, различни от изброените в приложението към Директива 2008/69, трябва да са били включени в списъка в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита, за да възникне задължение за извършване на предвидената в този член 3, параграф 2, първа алинея повторна оценка на продукта.
 (1) ОВ C 305, 22.8.2016 г.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/4
 Решение на Съда (първи състав) от 27 април 2017 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation Франция) — A-Rosa Flussschiff GmbH/Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), правоприемник на Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
 (Дело C-620/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Работници мигранти - Социална сигурност - Приложимо законодателство - Регламент (ЕИО) No 1408/71 - Член 14, параграф 2, буква a) - Регламент (ЕИО) No 574/72 - Член 12а, точка 1а) - Споразумение между Европейската общност и Швейцарската конфедерация - Членове на екипажи - Работници, командировани в друга държава членка - Швейцарски клон - Формуляр Е 101 - Доказателствена сила))
 (2017/C 202/06)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: A-Rosa Flussschiff GmbH
 Ответници: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), правоприемник на Urssaf du Bas-Rhin, Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
 Диспозитив
 Член 12а, точка 1а) от Регламент (ЕИО) No 574/72 на Съвета от 21 март 1972 година относно определяне на реда за прилагане на Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в редакцията, изменена и актуализирана с Регламент No 118/97, на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (EО) No 647/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че формуляр E 101, издаден от определената от компетентния орган на държава членка институция на основание член 14, параграф 2, буква а) от Регламент No 1408/71, в редакцията, изменена и актуализирана с Регламент No 118/97, обвързва както социалноосигурителните институции на държавата членка, в която се извършва работата, така и юрисдикциите на тази държава членка, дори когато те установят, че условията на дейността на съответния работник очевидно не попадат в материалното приложно поле на тази разпоредба от Регламент No 1408/71.
 (1) ОВ C 48, 8.2.2016 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/9
 Решение на Съда (голям състав) от 17 юни 2010 г. (преюдициално запитване от Fővárosi Bíróság, Република Унгария) — Nawras Bolbol/Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
 (Дело C-31/09) (1)
 (Директива 2004/83/ЕО - Минимални условия, които трябва да изпълняват лица от трети страни или лица без гражданство, за да могат да претендират за статут на бежанец - Лице без гражданство от палестински произход, което не е искало закрилата или помощта на Агенцията на Организацията на обединените нации за подпомагане и работа с палестинските бежанци в Близкия изток (UNRWA) - Искане за предоставяне на статут на бежанец - Отхвърляне с довода за неизпълнение на условията, предвидени в член 1, раздел А от Конвенцията за статута на бежанците, съставена в Женева на 28 юли 1951 г. - Право на това лице без гражданство на признаване на статут на бежанец въз основа на член 12, параграф 1, буква а), второ изречение от Директива 2004/83)
 2010/C 221/13
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Fővárosi Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Nawras Bolbol
 Ответник: Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal
 Предмет
 Преюдициално запитване — Fövárosi Bíróság (Унгария) — Тълкуване на член 12, параграф 1, буква a) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) — Лице без гражданство с палестински произход, което не е поискало закрилата или помощта на Агенцията на ООН за подпомагане на палестински бежанци в Близкия изток (UNRWA) и чиято молба, насочена към получаване на статут на бежанец, е била отхвърлена с мотива за отсъствие на условията, предвидени в член 1, раздел А от Женевската конвенция — Право на това лице без гражданство на признаване на статута на бежанец въз основа на член 12, параграф 1, буква a), изречение второ от Директива 2004/83/ЕО
 Диспозитив
 За целите на прилагането на член 12, параграф 1, буква а), първо изречение от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила, дадено лице се ползва от закрилата или помощта на организация на Организацията на обединените нации, различна от Службата на Върховния комисар за бежанците на Организацията на обединените нации, когато това лице действително прибягва до тази закрила или помощ.
 (1) ОВ C 82, 4.4.2009 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/42
 Жалба, подадена на 14 ноември 2008 г. — Ryanair/Комисия
 (Дело T-497/08)
 (2009/C 32/81)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представители: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви, на основание на член 230 ЕО и член 231 ЕО, че мълчаливият отказ на Комисията да предостави достъп до документите, до които жалбоподателят е поискал достъп със заявление от 25 юни 2008 г. е нищожен,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени по производството от жалбоподателя, и
 —
 да се предприемат всички други действия, които Първоинстанционният съд счете за подходящи.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на мълчаливия отказ на Комисията по искането на жалбоподателя, съгласно Регламент No 1049/2001 (1), за достъп до документи, свързани с процедури за държавни помощи, относно твърдяната държавна помощ, отпусната посредством споразумение с оператора на летище Frankfurt Hahn.
 Правните основания и основни доводи, повдигнати от жалбоподателя, са сходни с повдигнатите по дело Т-494/08, Ryanair/Комисия.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/34
 Решение на Съда (десети състав) от 3 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Cour de cassation — Белгия) — État belge/GIMLE SA
 (Дело C-322/12) (1)
 (Четвърта директива 78/660/ЕИО - Член 2, параграф 3 - Принцип на вярната и точна представа - Член 2, параграф 5 - Задължение за дерогиране - Член 32 - Метод на оценяване въз основа на историческите разходи - Цена на придобиване, явно по-ниска от действителната стойност)
 2013/C 344/58
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: État belge
 Ответник: GIMLE SA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour de cassation (Белгия) — Тълкуване на член 2, параграфи 3, 4 и 5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 година, приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (ОВ L 222, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 21) — Годишни счетоводни отчети на някои видове дружества — Принцип на вярната и точна представа — Покупна цена на вещи, която не съответства на тяхната действителна стойност и дава изопачена представа за имуществото на дружеството — Задължение за отклоняване от принципа на осчетоводяване на активи по цената на придобиване и за тяхното незабавно осчетоводяване по стойността на тяхната препродажба
 Диспозитив
 Принципът на предоставяне на вярна и точна представа, предвиден в член 2, параграфи 3—5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 година, приета на основание член [44, параграф 2, буква ж) ЕО] относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, не допуска отклонение от принципа на оценяване на активите въз основа на тяхната цена на придобиване или на тяхната себестойност, предвиден в член 32 от тази директива, в полза на оценяване въз основа на тяхната действителна стойност, когато цената на придобиване или себестойността на тези активи е явно по-ниска от тяхната действителна стойност.
 (1) ОВ C 287, 22.9.2012 г.


text:
 10.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 262/16
 Решение на Общия съд от 25 юни 2015 г. — PT Musim Mas/Съвет
 (Дело T-26/12) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия - Корекция - Член 2, параграф 9 и параграф 10, буква и) от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Функции, подобни на тези на агент, работещ на базата на комисиона - Единен стопански субект - Явна грешка в преценката - Принцип на добра администрация - Равенство и недопускане на дискриминация))
 (2015/C 262/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (Медан, Индонезия) (представител: D. Luff, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, подпомаган първоначално от G. Berrisch, avocat и N. Chesaites, barrister, впоследствие от D. Geradin, avocat, и накрая от E. McGovern, barrister)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: M. França и A. Stobiecka-Kuik); Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Хамбург, Германия) и Sasol Germany GmbH (Хамбург) (представители: първоначално V. Akritidis, avocat, и J. Beck, solicitor, впоследствие V. Akritidis)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1138/2011 на Съвета от 8 ноември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия (ОВ L 293, стр. 1), както и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1241/2012 на Съвета от 11 декември 2012 година за изменение на Регламент за изпълнение No 1138/2011 (ОВ L 352, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
 4)
 Sasol Olefins & Surfactants GmbH и Sasol Germany GmbH понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 80, 17.3.2012 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/2
 Решение на Съда (втори състав) от 17 март 2011 г. (преюдициално запитване от Prim’Awla tal-Qorti Ċivili, Република Малта) — AJD Tuna Ltd/Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Generali
 (Дело C-221/09) (1)
 (Регламент (ЕО) No 530/2008 - Валидност - Обща политика в областта на рибарството - Опазване на ресурсите - Възстановяване на запасите от червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море)
 2011/C 139/03
 Език на производството: малтийски
 Запитваща юрисдикция
 Prim’Awla tal-Qorti Ċivili
 Страни в главното производство
 Ищец: AJD Tuna Ltd
 Ответници: Direttur tal-Agrikoltura u s-Sajd, Avukat Generali
 Предмет
 Преюдициално запитване — Prim’Awla tal-Qorti Ċivili — Валидност на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9)
 Диспозитив
 1.
 При разглеждането на поставените въпроси не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море, както и тази на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството, по отношение на принципа на състезателност и принципа на ефективна съдебна защита.
 2.
 При разглеждането на поставените въпроси не се установяват никакви обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент No 530/2008 по отношение на произтичащото от член 296, параграф 2 ДФЕС изискване за мотивиране, принципа на защита на оправданите правни очаквания и принципа на пропорционалност.
 3.
 Регламент No 530/2008 е невалиден, доколкото, тъй като предвидените с него забрани са приети на основание член 7, параграф 1 от Регламент No 2371/2002, те влизат в сила, считано от 23 юни 2008 г., що се отнася до корабите с мрежи гъргър, които плават под испански флаг или са регистрирани в тази държава членка, и операторите от Общността, които са сключили договори с тях, докато тези забрани влизат в сила, считано от 16 юни 2008 г. що се отнася до корабите с мрежи гъргър, които плават под малтийски, гръцки, френски, италиански и кипърски флаг или са регистрирани в тези държави членки, и операторите от Общността, които са сключили договори с тях, без тази разлика в третирането да е обективно обоснована.
 (1) ОВ C 205, 29.8.2009 г.


text:
 5.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 291/7
 Жалба, подадена на 9 август 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-76/13)
 2013/C 291/08
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: D. Abreu Caldas и J.-N. Louis, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се приема, че жалбоподателят не отговаря на изискванията за участие в покана за изразяване на интерес CAST/02/2010, и се отхвърля искането за наемане на работа по договор за договорно нает служител, представено от Службата за управление и плащане по индивидуални права (PMO).
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението от 8 ноември 2012 г. на органа, оправомощен да сключва договори (ООСД), с което се приема, че жалбоподателят не отговаря на изискванията за участие в покана за изразяване на интерес CAST2010 и му се отказва сключване на договор за неопределено време за договорно нает служител от функционална група III (GFIII),
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/38
 Жалба, подадена на 30 ноември 2011 г. — Yueqing Onesto Electric/СХВП — Ensto (ONESTO)
 (Дело T-624/11)
 2012/C 32/76
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Yueqing Onesto Electric Co. Ltd (Zhejiang, Китай) (представител: B. Piepenbrink, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ensto Oy (Porvoo, Финландия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 септември 2011 г. по дело R 2535/2010-2, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „ONESTO“ за стоки от клас 9 — Заявка за регистрация на марка на Общността No W00909305
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Фигуративна марка на Общността „ENSTO“, регистрирана под No 1980242 за стоки от класове 7, 9 и 11, словна марка на Общността „ENSTO“, регистрирана под No 40600 за стоки от класове 7, 9, 11 и 16, финландска словна марка „ENSTO“, регистрирана под No 218071, за стоки от класове 7, 9 и 11
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля изцяло възражението.
 Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение и отхвърля заявката за регистрация на марка на Общността.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав погрешно е приел, че е налице вероятност от объркване между по-ранната марка и заявената марка на Общността.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/7
 Решение на Съда (втори състав) от 22 септември 2016 г. — Европейска комисия/Чешка република
 (Дело C-525/14) (1)
 ((Неизпълнение на задължения от държава членка - Свободно движение на стоки - Член 34 ДФЕС - Количествени ограничения върху вноса - Мерки с равностоен ефект - Благородни метали, маркирани в трета държава в съответствие с нидерландското законодателство - Внос в Чешката република след пускане в свободно обращение - Отказ да се признае маркировката - Защита на потребителите - Пропорционалност - Допустимост))
 (2016/C 419/08)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Němečková, E. Manhaeve и G. Wilms)
 Ответник: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller, J. Vláčil и J. Očková)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Френска република (представители: D. Colas и R. Coesme)
 Диспозитив
 1)
 Като е отказала да признае маркировките на ведомството по пробите и изпитванията WaarborgHolland, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 34 ДФЕС.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Европейската комисия, Чешката република и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 46, 9.2.2015 г.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/49
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Infratel Italia и др./Комисия
 (Дело T-636/15)
 (2016/C 016/59)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Infrastrutture e telecomunicazioni per l’Italia SpA (Infratel Italia SpA) (Рим, Италия), Ericsson telecomunicazioni SpA (Рим, Италия), Italdata SpA (Авелино, Италия), Linea Com Srl (Кремона, Италия) (представители: G. M. Roberti, I. Perego, M. S. Serpone и M. Serpone, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло или частично решението,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е подадена срещу решението, което се съдържа в писмото (Референтен No Ares [2015] 3551496) на Европейската комисия от 28 август 2015 г. относно „Termination of grant agreement 621078 project VIRGO“.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват четири основания.
 1.
 По първото основание се твърди нарушение на правото на защита, на принципа на добра администрация, на членове 41 и 48 от Хартата, на член 135 от Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза и за отмяна на Регламент (ЕС, Евратом) No 1605/2012 (ОВ L 298, стр. 1) и на член 208 от Делегиран регламент (ЕС) No 1268/2012 на Комисията от 29 октомври 2012 година относно правилата за прилагане на Регламент (ЕС, Евратом) No 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, (ОВ L 362, стр. 1), и нарушение на задължението за мотивиране.
 —
 Комисията не е изслушала жалбоподателите преди приемането на решението, с което е предвидила прекратяването на grant agreement [договора за субсидия] и е разпоредила връщане на сумите, получени като предварително финансиране. Комисията е нарушила правото на защита на жалбоподателите, както и член 135 от Регламент No 966/2012, член 208 от Регламент No 1268/2012 и членове 41 и 48 от Хартата. Освен това Комисията е основала решението само на оценките, направени от външни експерти, като e препратила към тези оценки без да представи самостоятелни мотиви в решението. Поради това Комисията е нарушила принципа на добра администрация и задължението за представяне на достатъчно мотиви.
 2.
 По второто основание се твърдят грешки в преценката, нарушение на задължението за мотивиране и на принципа на недопускане на дискриминация, на член 135 от Регламент No 966/2012 и на член 208 от Регламент No 1268/2012.
 —
 Оценките, направени от Комисията и от нейните външни експерти, на които се основава решението, са резултат от неправилна фактическа и правна преценка и не се подкрепят от съгласувани и достатъчни мотиви. Комисията е нарушила и член 135, параграфи 3 и 4 от Регламент No 966/2012.
 3.
 По третото основание се твърдят грешки в преценката, нарушение на принципите на пропорционалност и на добра администрация, нарушение на задължението за мотивиране, на член 135 от Регламент No 966/2012, на член 208 от Регламент No 1268/2012 и на Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement.
 —
 Комисията не е оценила правилно различната значимост на отделните deliverables [доставки] в рамките на проекта, като по


text:
този начин е нарушила задълженията за добра администрация и правилата в тази връзка, предвидени от Guide to Financial Issues relating to ICT PSP Grant Agreement. Комисията също не е представила конкретни и достатъчни мотиви в тази връзка.
 4.
 По четвъртото основание се твърди нарушение на член 135 от Регламент No 966/2012, на член 208 от Регламент No 1268/2012, на принципа на пропорционалност и на задължението за мотивиране.
 —
 Комисията е разпоредила възстановяване на цялата сума, предмет на предварително финансиране, без надлежно да вземе предвид значимостта на проекта за политиките на Съюза и възможността да се използва отново работата, извършена от консорциума. С това си действие Комисията е нарушила член 135 от Регламент No 966/2012, член 208 от Регламент No 1268/2012 и принципа на пропорционалност.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/19
 Преюдициално запитване, отправено от Regeringsrätten (Швеция) на 26 февруари 2009 г. — X/Skatteverket
 (Дело C-84/09)
 2009/C 90/30
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Regeringsrätten
 Страни в главното производство
 Ищец: X
 Ответник: Skatteverket
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли членове 138 и 20 от Директивата относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкуват в смисъл, че за да бъде продажба освободена от ДДС и за да се счита, че е налице вътреобщностно придобиване, превозът от територията на държавата на произход трябва да е започнал в определен срок?
 2)
 Аналогично, трябва ли същите членове да се тълкуват в смисъл, че за да бъде продажба освободена от ДДС и за да се счита, че е налице вътреобщностно придобиване, превозът трябва да е завършил в държавата на местоназначение в определен срок?
 3)
 Променя ли с нещо отговора на първи и втори въпрос фактът, че придобитата стока е ново превозно средство и че клиентът е физическо лице, чието намерение е впоследствие да използва превозното средство в определена държава-членка?
 4)
 В случай на вътреобщностно придобиване, кой е моментът, който трябва да се вземе предвид, за да се прецени дали превозно средство е ново по смисъла на член 2, параграф 2, буква б) от директивата?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 09, том 3, стр.7).


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/15
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Белгия) на 15 март 2010 г. — Европейски общности/Région de Bruxelles-Capitale
 (Дело C-137/10)
 2010/C 148/24
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'Éta
 Страни в главното производство
 Ищец: Европейски общности
 Ответник: Région de Bruxelles-Capitale
 Преюдициални въпроси
 1.
 Член 282 от Договора за създаване на Европейската общност и по-конкретно думите „[з]а тази цел Общността се представлява от Комисията“, съдържащи се във второто изречение от този член, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че дадена институция е действително упълномощена да представлява Общността поради самото обстоятелство, че е налице упълномощаване, с което Комисията делегира на тази институция своите правомощия за процесуално представителство на Общността, независимо дали това упълномощаване посочва или не поименно физическо лице, оправомощено да представлява делегираната институция?
 2.
 При отрицателен отговор, национална юрисдикция като Conseil d'État може ли да провери допустимостта на иск или жалба на европейска институция, надлежно упълномощена от Комисията, за да подаде иск или жалба пред съд, по смисъла на член 282, второ изречение от Договора за създаване на Европейската общност, като разгледа дали тази институция е представлявана от съответното физическо лице, което е оправомощено да подаде иск или жалба пред национална юрисдикция?
 3.
 При условията на евентуалност, и при утвърдителен отговор на предходния въпрос, член 207, параграф 2, първа алинея от Договора за създаване на Европейската общност и по-конкретно думите „се подпомага от заместник-генерален секретар, отговарящ за функционирането на Генералния секретариат“, трябва ли да се тълкуват в смисъл, че заместник-генералният секретар на Съвета може действително да представлява Съвета за целите на подаването на иск или жалба пред националните съдилища?


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/2
 Решение на Съда (четвърти състав) от 31 януари 2008 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Centro Europa 7 Srl/Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni
 (Дело C-380/05) (1)
 (Свободно предоставяне на услуги - Електронни съобщения - Телевизионна дейност - Нова обща регулаторна рамка - Разпределяне на радиочестоти за излъчване)
 (2008/C 79/02)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Ищец: Centro Europa 7 Srl
 Ответници: Ministero delle Comunicazioni e Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Direzione Generale Autorizzazioni e Concessioni Ministero delle Comunicazioni
 Предмет
 Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на Директиви 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183) и 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Тълкуване на член 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека — Задължение на държавите-членки в сектора на телевизионната дейност да осигуряват достъп до мрежите и наличие на множество предприятия на пазара — Национална правна уредба, която позволява предоставянето на индивидуални права на предприятия, които нямат разрешение съгласно националния план, определящ концесионерите на услуги за телевизионно излъчване, и която не позволява на предприятие, което има разрешение съгласно националния план, да осъществява дейността си
 Диспозитив
 Член 49 ЕО и, считано от момента на тяхната приложимост, член 9, параграф 1 от Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), член 5, параграф 1 и параграф 2, втора алинея и член 7, параграф 3 от Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение), както и член 4 от Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 година относно конкуренцията на пазарите на електронни съобщителни мрежи и услуги, трябва да се тълкуват в смисъл, че в областта на телевизионното разпръскване не допускат национално законодателство, чието прилагане води до положение, в което оператор — титуляр на концесия, няма възможност да излъчва поради липса на радиочестоти за излъчване, отпуснати въз основа на обективни, прозрачни, недискриминационни и пропорционални критерии.
 (1) ОВ C 10, 14.1.2006 г.


text:
 23.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/17
 Решение на Съда (голям състав) от 11 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Consiglio di Stato — Италия) — Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato/Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. и Philip Morris International Management SA, и Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. и Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA, и Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. и Philip Morris International Management SA/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA
 (Дело C-280/06) (1)
 (Конкуренция - Налагане на санкции при правоприемство между предприятия - Принцип на личната отговорност - Образувания, подчинени на един и същ публичен орган - Национално право, квалифициращо общностното право на конкуренцията като източник на тълкуване - Преюдициални въпроси - Компетентност на Съда)
 (2008/C 51/27)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Consiglio di Stato
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
 Ответници: Ente tabacchi italiani — ETI SpA, Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc., Philip Morris International Management SA
 Жалбоподатели: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. и Philip Morris International Management SA
 Ответници: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA
 Жалбоподатели: Philip Morris Products SA, Philip Morris Holland BV, Philip Morris GmbH, Philip Morris Products Inc. и Philip Morris International Management SA
 Ответници: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Amministrazione autonoma dei monopoli di Stato, Ente tabacchi italiani — ETI SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Consiglio di Stato — Тълкуване на член 81 ЕО — Споразумение относно продажните цени на цигарите в нарушение на националния закон за защита на конкуренцията — Обвързване на отговорността на юридическо лице, на което е прехвърлено управлението на предприятие, за нарушенията, извършени от предприятието преди правоприемникът да поеме управлението му.
 Диспозитив
 Член 81 ЕО и следващите трябва да се тълкуват в смисъл, че в хипотезата на образувания, подчинени на един и същ публичен орган, когато едно образувание предприеме действия, съставляващи нарушение на правилата на конкуренцията, които по-нататък бъдат продължени и завършени от друго образувание, правоприемник на първото, което продължава да съществува, второто образувание може да бъде санкционирано за нарушението в неговата цялост, ако се установи, че двете образувания са били под надзора на посочения орган.
 (1) ОВ C 224, 16.9.2006 г.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/2
 Избор на председател на Съда на публичната служба
 (2008/C 272/02)
 На 24 септември 2008 г. в съответствие с член 4, параграф 1 от Приложението към Статута на Съда на Европейските общности и член 6, параграф 1 от Процедурния правилник съдиите от Съда на публичната служба избраха за председател г-н P. MAHONEY за периода от 6 октомври 2008 г. до 30 септември 2011 г.


text:
 26.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/45
 Решение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. — Cabrera Sánchez/СХВП — Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
 (Дело T-242/06) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността el charcutero artesano - По-ранна национална фигуративна марка El Charcutero - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на прилика на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 (2008/C 22/83)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Испания) (представител: J. Calderón Chavero и T. Villate Consonni, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (представител: J. García Murillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Industrias Cárnicas Valle SA (Мадрид, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решение No R 790/2005-1 от 15 юни 2006 г. на Първи апелативен състав на СХВП относно процедура по възражение между Miguel Cabrera Sánchez и Industrias Cárnicas Valle, SA.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Miguel Cabrera Sánchez да заплати направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП).
 (1) ОВ C 261, 28.10.2006 г.


text:
 6.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/16
 Жалба, подадена на 26 ноември 2016 г. от Scuola Elementare Maria Montessori Srl срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 15 септември 2016 г. по дело T-220/13, Scuola Elementare Maria Montessori/Комисия
 (Дело C-622/16 P)
 (2017/C 038/21)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Scuola Elementare Maria Montessori Srl (представители: E. Gambaro, F. Mazzocchi, адвокати)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Италианска република
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени съдебното решение, с което се отхвърля жалбата, подадена от Scuola Elementare Maria Montessori, и в резултат на това да се отмени Решение 2013/284/ЕС на Комисията (1) в частта, в която се приема, че не е трябвало да се разпорежда възстановяването на помощта, предоставена под формата на освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество (Imposta comunale sugli immobili, наричан по-нататък „ICI“), както и в частта, в която се потвърждава, че мерките за освобождаване от еднократен общински данък (Imposta municipale unica, наричан по-нататък „IMU“) не попадат в приложното поле на член 107, параграф 1 ДФЕС,
 —
 във всички случаи, да се отмени съдебното решение в частите, които се отнасят до онези основания на обжалвания акт, които Съдът ще уважи по същество,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по двете производства.
 Основания и основни доводи
 1)
 С първото основание, разделено на четири части, Scuola Elementare Maria Montessori изтъква нарушение и неправилно прилагане на член 108 ДФЕС, на член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 659/1999 (2) и на задължението за лоялно сътрудничество по член 4, параграф 3 ДЕС, както и неправилно тълкуване на понятието за абсолютна невъзможност, неправилна правна квалификация на фактите, изопачаване на някои доказателства и противоречие в мотивите, поради това, че Общият съд е приел, че Комисията не е допуснала грешка като не е задължила Италианската република да възстанови сумите, свързани с данъчното освобождаване, което нестопанските субекти за специфични цели са ползвали в съответствие с правната уредба на ICI, и което Комисията е счела за неправомерно и несъвместимо с вътрешния пазар.
 2)
 С второто основание Scuola Elementare Maria Montessori изтъква нарушение и неправилно прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС, поради това, че Общият съд е постановил, че освобождаването от IMU, който от 2012 г. заменя ICI, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 (1) Решение 2013/284/ЕС на Комисията от 19 декември 2012 година относно държавна помощ SA. 20829 [C 26/2010, ex NN 43/2010 (ex CP 71/2006)] Схема относно освобождаване от общински данък върху недвижимото имущество за имоти, използвани от нестопански субекти за специфични цели приведена в действие от Италия (OВ L 166, 2013 г.,стр. 24).
 (2) Регламент (EО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, 1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/7
 Решение на Съда (трети състав) от 18 декември 2008 г. — Coop de France Bétail et Viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV)/Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA), Комисия на Европейските орщности, Френска република
 (Дело C-101/07 P и С-110/07 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Пазар на говеждо и телешко месо - Споразумение, сключено между национални федерации на животновъди и на оператори на кланици, с предмет спиране на вноса на говеждо и телешко месо и определяне на минимална изкупна цена - Глоби - Регламент No 17 - Член 15, параграф 2 - Вземане предвид на оборота на предприятията, които са членове на федерации)
 (2009/C 44/11)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Coop de France Bétail et Viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV) (представител: адв. M. Ponsard, avocat) (C-101/07 P), Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA) (представители: адв. V. Ledoux и адв. B. Neouze, avocats), (C-110/07 P)
 Други страни в производството: Френска република (представители: G. de Bergues и S. Ramet), Комисия на Европейските общности (представители: A. Bouquet и X. Lewis)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решението на Първоинстанционния съд (първи състав) от 13 декември 2006 г. по дело FNCBV и др./Комисия (T-217/03 и T-245/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на жалбоподателя, с която се цели основно отмяната на Решение 2003/600/ЕО на Комисията от 2 април 2003 година относно процедура за прилагане на член 81 от Договора за ЕО (ОВ L 209, стp. 12) и при условията на евентуалност, отмяната или намаляването на наложената с посоченото решение глоба — Съставни елементи на картел — Необходимост от съгласие на страните — Метод на изчисляване на размера на глобите — Възможност за вземане предвид на оборота на членовете на сдружение, когато то официално не разполага с право да обвързва своите членове — Задължение за мотивиране и нарушаване на правото на защита.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Coop de France bétail et viande, с предишно наименование Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) и Jeunes agriculteurs (JA) да заплатят съдебните разноски.
 3)
 Френската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/12
 Преюдициално запитване от Commissione Tributaria Regionale di Milano (Италия), постъпило на 2 март 2016 г. — Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani/Agenzia delle dogane e dei Monopoli
 (Дело C-141/16)
 (2016/C 191/15)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione Tributaria Regionale di Milano
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Stanleybet Malta Ltd, Mario Stoppani
 Ответник: Agenzia delle dogane e dei Monopoli
 Преюдициални въпроси
 Дали членове 56 и 52 от Договора за функционирането на Европейския съюз, с оглед на практиката на Съда в областта на залаганията и на хазартните игри, закрепена в решения Gambelli, Placanica и Costa и Cifone, на дискриминацията — закрепена в решения Lindman, Комисия/Испания и Bianco и Fabretti, както и на принципите на правото на Съюза на равно третиране, на недопускане на дискриминация и на защита на оправданите правни очаквания, ДОПУСКАТ национална правна уредба като разглежданата в настоящия спор италианска правна уредба, която предвижда облагане, включително ретроактивно, с единен данък върху хазартните залагания и прогнозни игри, установен в членове 1 — 3 от Законодателен декрет No 504 от 23 декември 1998 г., изменени с член 1, параграф 66, буква b) от Закона за бюджета за 2011 г., на местните посредници при предаване на данни за игри за сметка на организатори на хазартни игри, установени в друга държава — членка на Европейския съюз, по-конкретно с характеристиките на дружеството Stanleybet Malta Ltd., и евентуално на посочените организатори на игри, солидарно с местните им посредници?


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/1
 2010/C 234/01
 Последна публикация на Съдa на Европейския съюз в Официален вестник на Европейския съюз
 ОВ C 221, 14.8.2010 г.
 Предишни публикации
 ОВ C 209, 31.7.2010 г.
 ОВ C 195, 17.7.2010 г.
 ОВ C 179, 3.7.2010 г.
 ОВ C 161, 19.6.2010 г.
 ОВ C 148, 5.6.2010 г.
 ОВ C 134, 22.5.2010 г.
 Може да намерите тези текстове на:
 EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


text:
 22.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 329/6
 Преюдициално запитване, отправено от Административен съд — Плевен (България) на 21 юли 2014 година — „Полихим — СС“ ЕООД/Началник на Митница — Свищов
 (Дело C-355/14)
 2014/C 329/08
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Административен съд — Плевен
 Страни в главното производство
 Жалбоподател:„Полихим — СС“ ЕООД
 Ответник: Началник на Митница — Свищов
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли употребеното понятие „потребление на енергийни продукти“ в разпоредбата на чл.1 § 1 буква „а“ от Директива 2008/118/ЕО (1) на Съвета от 16.12.2008 г. относно общия режим на облагане с акциз и за отмяна на Директива 92/12ЕИО (2) в случаите, когато става въпрос за енергийни продукти, освободени за потребление и изведени от данъчен склад на лицензиран складодържател, продадени по търговска сделка на купувач — нелицензиран за производство на електрическа енергия и непритежаващ удостоверение за освободен от акциз краен потребител и препродадени от този купувач на трето лице, което е лицензирано за производство на електрическа енергия и е оторизирано от компетентните органи на държавата членка да получава енергийни продукти, освободени от облагане с акциз , като притежава удостоверение за освободен от акциз краен потребител, като същевременно енергийните продукти са доставени на това трето лице директно от лицензирания складодържател, без да преминават във фактическата власт на неговия купувач, да се тълкува в смисъл, че енергийните продукти се потребяват от техния директен купувач, който не извършва фактическо влагане в определен процес или следва да се тълкува в смисъл, че тези енергийни продукти се потребяват от третото лице, което ефективно ги влага в осъществяван от него процес .
 2.
 Следва ли употребения израз „използвани за производство на електроенергия“ в разпоредбата на чл.14 § 1 б.„а“ първо тире от Директива 2003/96/ЕО (3) на Съвета от 27.10.2003 г. относно преструктурирането на правната рамка на общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията в случаите, когато става въпрос за енергийни продукти, освободени за потребление и изведени от данъчен склад на лицензиран складодържател, продадени по търговска сделка на купувач — нелицензиран за производство на електрическа енергия и непритежаващ удостоверение за освободен от акциз краен потребител и препродадени от този купувач на трето лице, което е лицензирано за производство на електрическа енергия и е оторизирано от компетентните органи на държавата членка да получава енергийни продукти, освободени от облагане с акциз, което притежава удостоверение за освободен от акциз краен потребител, като същевременно енергийните продукти са доставени на това трето лице директно от лицензирания складодържател, без да преминават във фактическата власт на неговия купувач, да се тълкува в смисъл, че енергийните продукти се използват от техния директен купувач, който не .извършва фактическо влагане в определен процес за постигане на освободена от акциз цел или следва да се тълкува в смисъл, че тези енергийни продукти се използват от трето лице, което ефективно ги влага в осъществяван от него процес за постигане на освободена от акциз цел — отопление, например за производство на електроенергия.
 3.
 Като се имат предвид принципите на общностното акцизно законодателство и по-специално разпоредбите на чл.1 § 1 б.„а“ от Директива 2008/118/ЕО и на


text:
чл. 14 § 1 б.„а“ от Директива 2003/96/ЕО подлежат ли на облагане с акциз енергийни продукти и с каква ставка -като за моторно гориво или като енергийни продукти за отопление, за които е установено, че са доставени на краен потребител , който притежава съответните лицензи и разрешения съгласно националното законодателство за производство на електрическа енергия и удостоверение за освободен от акциз краен потребител и това лице директно е получило стоката от лицензирания складодържател, но то не е първоначален купувач на стоката.
 4.
 Като се имат предвид принципите на общностното акцизно законодателство и по-специално разпоредбите на чл.1 § 1 б.„а“ от Директива 2008/118/ЕО и на чл.14 § 1 б.„а“ от Директива 2003/96/ЕО подлежат ли на облагане с акциз енергийни продукти и то със ставка като за моторно гориво енергийни продукти, за които е установено, че са потребени и използвани за освободена от акциз цел — производство на електрическа енергия от лице, което притежава съответните лицензи и разрешения съгласно националното законодателство и това лице директно е получило стоката от лицензирания складодържател, но то не е първоначален купувач на стоката.
 (1) OB L 9, стр. 12
 (2) Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 година относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти
 OB L 76, стр. 1; Специално българско издание: глава 9, том 1, стр. 129
 (3) OB L 283, стр. 51; Специално българско издание: глава 9, том 2, стр. 98


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/6
 Решение на Съда (втори състав) от 20 май 2010 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Data I/O GmbH/Hauptzollamt Hannover, по-рано Bundesfinanzdirektion Südost
 (Дело C-370/08) (1)
 (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Глава 84, бележка 5, Б - Адаптер, съдържащ чип с памет и предназначен да свързва автоматична програмираща машина с подлежащите на програмиране електронни модули - Позиции 8471, 8473 и 8536)
 2010/C 179/08
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Data I/O GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Hannover, по-рано Bundesfinanzdirektion Südost
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на бележка 5, Б от глава 84 на Комбинираната номенклатура на Общата митническа тарифа, която се съдържа в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3), съответно изменено с Регламент (ЕО) No 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 г. (ОВ L 327, стр. 1) — Електрически адаптер, който осигурява прехвърлянето на данни от програмиращ апарат към подлежащи на програмиране електронни модули и съдържа „Memory-Chip“, на който се записва процеса на програмиране — Класиране в позиция 8471 от комбинираната номенклатура
 Диспозитив
 Адаптер като разглеждания в главното производство, който осигурява свързването по електрически път на програматора с подлежащите на програмиране модули, както и запаметяването на процеса на програмиране, който впоследствие може да бъде възпроизведен, отговаря на условието в бележка 5, Б, буква в) от глава 84 от Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, съответно изменено с Регламент (ЕО) No 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година, и трябва да бъде класиран в позиция 8471 от тази номенклатура в качеството му на „единица“ на автоматична машина за обработка на информация, доколкото главната му функция се състои в обработка на информация. В случай че тази функция не е налице, такъв адаптер трябва да бъде класиран в позиция 8473 от посочената номенклатура в качеството му на „част“ или „принадлежност“ на машина, ако — което запитващата юрисдикция трябва да провери — той е необходим за функционирането на тази машина или представлява устройство, което позволява адаптирането ѝ към особени операции, или устройство, което осигурява изпълнението на особена функция, свързана с главната функция на машината. В случай че не може да бъде класиран в нито една от двете упоменати по-горе позиции, този адаптер трябва да се счита за „апарат за свързване на електрически вериги“, който поради това попада в позиция 8536 от посочената комбинирана номенклатура.
 (1) ОВ C 285, 8.11.2008 г.


text:
 26.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 350/16
 Преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud (Чешка република), постъпило на 14 юли 2016 г. — M/Ministerstvo vnitra
 (Дело C-391/16)
 (2016/C 350/20)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: M
 Ответник: Ministerstvo vnitra (Министерство на вътрешните работи)
 Преюдициален въпрос
 Невалиден ли е член 14, параграфи 4 и 6 от Директива 2011/95/ЕС (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 година относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила, на основание че нарушава член 18 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 78, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и общите принципи на правото на Съюза съгласно член 6, параграф 3 от Договора за Европейския съюз?
 (1) ОВ L 337, 2011 г., стр. 9.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/28
 Преюдициално запитване от Juzgado de lo Social número 1 de Córdoba (Испания), постъпило на 27 август 2014 г. — María Auxiliadora Arjona Camacho/Securitas Seguridad España, S.A.
 (Дело C-407/14)
 2014/C 409/40
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Social no 1 de Córdoba
 Страни в главното производство
 Ищец: María Auxiliadora Arjona Camacho
 Ответник: Securitas Seguridad España, S.A.
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 18 от Директива 2006/54/ЕО (1) — който предвижда, че обезщетението на лице, пострадало от основана на пола дискриминация, трябва да е (освен реално, ефективно и пропорционално на претърпяната вреда) и с възпиращо действие — да се тълкува в смисъл, че разрешава на националния съд, дори ако правната фигура на наказателното обезщетение е чужда на самата правна традиция на този съд, да присъди същинско допълнително наказателно обезщетение в разумен размер, тоест допълнителна сума, която надхвърля пълното поправяне на действителните вреди, претърпени от пострадалото лице, и служи като назидание за останалите (освен за самия причинител на вредата), но остава в границите на това, което е пропорционално?
 (1) Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273).


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/18
 Решение на Общия съд от 10 април 2013 г. — IPK International/Комисия
 (Дело T-671/11) (1)
 (Помощ за финансирането на проект за екологичен туризъм - Възстановяване на получените суми - Решение, взето след отмяна от Общия съд на предишно решение за оттегляне на помощта - Компенсаторни лихви - Мораторни лихви - Изчисляване)
 2013/C 147/32
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: C. Pitschas, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Dintilhac, G. Wilms и G. Zavvos)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на решението на Комисията от 14 октомври 2011 г. (ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l (2011)1183091) за плащане на жалбоподателя на обща сума от 720 579,90 EUR, в това число и сума от 158 618,27 EUR като компенсаторни лихви
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на Комисията от 14 октомври 2011 г. (ENTR/R1/HHO/lsa — entre.r.l(2011)1183091) в частта, в която ограничава до 158 618,27 EUR сумата за лихви, която следва да се плати на IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/38
 Жалба, подадена на 21 юни 2011 г. от Longevity Health Products, Inc. срещу Определение на Общия съд (втори състав), постановено на 15 април 2011 г. по дело T-95/11 — Longevity Health Products/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 (Дело C-378/11)
 2011/C 269/79
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Longevity Health Products, Inc. (представител: J. Korab, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да приеме за допустима и основателна жалбата му,
 —
 да отмени Определение на Общия съд от 15 април 2011 г. по дело T-95/11,
 —
 да осъди СХВП да плати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа, че обжалваното определение следва да бъде отменено поради следните съображения:
 —
 мотивите на Общия съд са неправилни,
 —
 Общият съд не е взел предвид доводите, изтъкнати от притежателя на марката.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/24
 Преюдициално запитване от Tribunale Ordinario di Verona (Италия), постъпило на 10 февруари 2016 г. — Livio Menini и Maria Antonia Rampanelli/Banco Popolare — Società Cooperativa
 (Дело C-75/16)
 (2016/C 156/33)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Ordinario di Verona
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Livio Menini и Maria Antonia Rampanelli
 Ответник: Banco Popolare — Società Cooperativa
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 3, параграф 2 от Директива 2013/11 (1) в частта, в която предвижда, че същата „не засяга Директива 2008/52 (2)“, да се тълкува в смисъл, че не засяга възможността отделните държави членки да предвидят задължителна медиация единствено по отношение на хипотезите, които не попадат в приложното поле на Директива 2013/11, тоест хипотезите по член 2, параграф 2 от Директива 2013/11, договорните спорове, произтичащи от договори, различни от договорите за продажба или за услуги, освен тези, които не се отнасят до потребителите?
 2)
 Трябва ли член 1 [...] от Директива 2013/11 в частта, в която гарантира на потребителите възможността да подават жалби срещу търговци до структури за алтернативно решаване на спорове, да се тълкува в смисъл, че тази разпоредба не допуска национална правна уредба, която предвижда провеждане на медиация в някой от споровете, предвидени в член 2, параграф 1 от Директива 2013/11, като условие за допустимост на съдебния иск или жалба на страната, която може да се квалифицира като потребител, и при всички случаи национална правна уредба, която предвижда задължително съдействие от защитник и свързаните с това разходи за потребителя, който участва в медиацията във връзка с някой от посочените спорове, както и възможността за неучастие в медиацията единствено при наличието на основателна причина?
 (1) Директива 2013/11/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 година за алтернативно решаване на потребителски спорове и за изменение на Регламент (ЕО) No 2006/2004 и Директива 2009/22/ЕО (Директива за АРС за потребители) (OB L 165, стр. 63).
 (2) Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 година относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси (OB L 136, стр. 3).


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/13
 Решение на Съда (трети състав) от 27 февруари 2014 г. (преюдициално запитване от Sozialgericht Nürnberg — Германия) — Petra Würker/Familienkasse Nürnberg
 (Дело C-32/13) (1)
 ((Социална сигурност - Регламент (ЕИО) No 1408/71 - Семейни помощи - Членове 77 и 78 - Обезщетения за деца на издръжка на пенсионери и обезщетения за сираци - Регламент (ЕО) No 883/2004 - Семейни обезщетения - Член 67 - Членове на семейството, които пребивават в друга държава членка - Понятието „пенсия“ - Получател на отпусната съгласно германската правна уредба пенсия за отглеждането на деца, след смъртта на лицето, с което този получател се е развел („Erziehungsrente“))
 2014/C 112/15
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Sozialgericht Nürnberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподателка: Petra Würker
 Ответник: Familienkasse Nürnberg
 Предмет
 Преюдициално запитване — Sozialgericht Nürnberg — Тълкуване на членове 77 и 78 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26), както и на член 67 от Регламент (EО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност (ОВ L 166, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 82 и поправка в OB L 33, 2008 г., стр. 12) — Право на получателя на пенсия на семейни обезщетения — Понятие за пенсия — Пенсия за отглеждане на деца, отпускана след смъртта на бивш съпруг („Erziehungsrente“)
 Диспозитив
 1)
 Член 77, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) No 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) No 592/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че обезщетение като пенсията за отглеждане на дете, предвидена в член 47, параграф 1 от книга VI от Кодекса за социално осигуряване (Sozialgesetzbuch, Sechstes Buch), която в случай на смърт се отпуска на бившия съпруг на починалото лице за отглеждането на децата на този бивш съпруг, не може да се приравни на „пенсии[те] за старост, инвалидност, трудова злополука или професионална болест“ по смисъла на тази разпоредба от цитирания регламент.
 2)
 Член 67 от Регламент (ЕО) No 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за координация на системите за социална сигурност трябва да се тълкува в смисъл, че обезщетение като пенсията за отглеждане на дете, предвидена в член 47, параграф 1 от книга VI от Кодекса за социално осигуряване, се обхваща от понятието „пенсия“ по смисъла на член 67.
 (1) ОВ C


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/41
 Жалба, подадена на 14 ноември 2008 г. — Earle Beauty/СХВП (SUPERSKIN)
 (Дело T-486/08)
 (2009/C 6/80)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Liz Earle Beauty Co. Ltd (преди Liz Earle Cosmetics Ltd.) (Ryde, Обединено кралство) (представител: M. Cover, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 15 септември 2008 г. по преписка R 1656/2007-4 и да се обяви, че се продължава с разглеждането на заявлението и регистрацията на марката, предмет на спора (заявление No 5 967 856), и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „SUPERSKIN“ за стоки и услуги от класове 3, 5 и 44 — заявление No 5 967 856
 Решение на проверителя: Отхвърля заявлението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав е допуснал грешка, достигайки до заключението, че марката, предмет на спора, описва характеристиките на стоките или услугите, за които се иска регистрация.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/16
 Преюдициално запитване от Sala Tercera de lo Contencioso-Administrativo del Tribunal Supremo (Испания), постъпило на 10 април 2014 г. — María José Regojo Dans/Consejo del Estado
 (Дело C-177/14)
 2014/C 253/20
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: María José Regojo Dans
 Ответник: Consejo del Estado
 Преюдициални въпроси
 1)
 Обхваща ли определението за „работник на срочен трудов договор“, съдържащо се в клауза 3, параграф 1 от Рамковото споразумение за срочната работа, сключено между CES, UNICE и CEEP, приложено към Директива 1999/70/ЕО на Съвета (1), от 28 юни 1999 година, „помощния персонал“, уреден понастоящем в член 12 от Закон 7/2007 от 12 април 2007 г. за основния статут на служителите в публичната администрация, както и „помощния персонал“, уреден преди това в член 20.2 от Закон No 30/1984 относно мерките за реформа на публичната служба?
 2)
 Прилага ли се принципът на недопускане на дискриминация, прогласен в клауза 4, параграф 4 от посоченото рамково споразумение за срочната работа, сключено между CES, UNICE и CEEP, спрямо този „помощен персонал“, така че на последния да се признава и заплаща възнаграждението за прослужено време, изплащано на държавните служители, назначени за неопределено време, на договорно наетия постоянен персонал, на временно наетите служители и на договорно наетия персонал на срочни договори?
 3)
 Спада ли режимът за назначаване и освобождаване от длъжност по свободна преценка, основана на доверие, приложим спрямо този „[помощен] персонал“ съгласно посочените по-горе два испански закона, към обективните причини по клауза 4, които обосновават различно третиране?
 (1) ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129.


text:
 22.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 161/22
 Решение на Общия съд от 6 април 2017 г. — Alkarim for Trade and Industry/Съвет
 (Дело T-35/15) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на средства - Явна грешка в преценката))
 (2017/C 161/30)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Alkarim for Trade and Industry LLC (Тал Курди, Сирия) (представители: J.-P. Buyle и L. Cloquet, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално G. Étienne и S. Kyriakopoulou, впоследствие S. Kyriakopoulou)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 301, 2014 г., стр. 36), и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 301, 2014 г., стр. 7), доколкото името на жалбоподателя е включено в списъка на лицата и образувания, към които се прилагат ограничителните мерки
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение за изпълнение 2014/730/ОВППС на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия и Регламент за изпълнение (ЕС) No 1105/2014 на Съвета от 20 октомври 2014 година за изпълнение на Регламент (ЕС) No 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия, доколкото засягат Alkarim for Trade and Industry LLC.
 2)
 Съветът на Европейския съюз понася собствените си съдебни разноски, както и тези на Alkarim for Trade and Industry
 (1) ОВ C 89, 6.3.2015 г.


text:
 25.9.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/17
 Жалба, подадена на 7 юли 2010 г. — Arrieta D. Gross/СХВП — Toro Araneda (BIODANZA)
 (Дело T-298/10)
 ()
 2010/C 260/24
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Christina Arrieta D. Gross (Хамбург, Германия) (представител: J.-P. Ewert, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Rolando Mario Toro Araneda (Santiago de Chile, Чили)
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 април 2010 г. по преписка R 1149/2009-2,
 —
 да бъде осъден ответникът да понесе разноските за производството и
 —
 да бъде осъдена другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските за производството, включително тези, направени от жалбоподателя за производството пред апелативния състав, в случай че направи искане за встъпване в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративната марка „BIODANZA“ за стоки и услуги от класове 16, 41 и 44
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Регистрираната в Германия под No 2905152 словна марка „BIODANZA“ за стоки и услуги от класове 16 и 41; регистрираната в Дания под No VA 199500708 словна марка „BIODANZA“ за стоки и услуги от класове 16, 41 и 44
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението за част от оспорените стоки и услуги и допуска регистрацията за оставащите стоки по заявката
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата, отменя оспорваното решение и отхвърля изцяло възражението.
 Изложени правни основания: В подкрепа на жалбата си жалбоподателят сочи две правни основания.
 С първото си правно основание жалбоподателят твърди, че с оспорваното решение е нарушен член 42, параграф 2 и член 42, параграф 5 от Регламент на Съвета (ЕО) No 207/2009, тъй като апелативният състав неправилно приел, че жалбоподателят не е доказал, че по-ранната марка е била реално използвана в държава членка, в която по-ранната национална марка е защитена за употреба в Общността.
 С второто си правно основание жалбоподателят сочи, че с оспорваното решение е нарушено правило 22, параграф 2 от Регламент на Комисията (ЕО) No 2868/95, тъй като апелативният състав не поканил жалбоподателя да представи исканото доказателство, което следвало да направи.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/16
 Решение на Съда (втори състав) от 18 декември 2008 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Aвстрия) — Wienstrom GmbH/Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
 (Дело C-384/07) (1)
 (Държавни помощи - Член 88, параграф 3 ЕО - Помощи, обявени за съвместими с общия пазар - Спор между получателя и националните власти относно размера на неправомерно приведени в действие помощи - Роля на националния съд)
 (2009/C 44/26)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Wienstrom GmbH
 Ответник: Bundesminister für Wirtschaft und Arbeit
 Предмет
 Преюдициално запитване — Verwaltungsgerichtshof — Тълкуването на член 88, параграф 3 ЕО — Схема за държавна помощ, приложена без предварително уведомяване на Комисията, но чиято по-късна, изменена версия, след нотифицирането на същата, е била обявена за съвместима с общия пазар, без изрично отрицателно решение относно старата ненотифицирана версия — Задължения на националните юрисдикции, произтичащи от това решение на Комисията
 Диспозитив
 Предвидената в член 88, параграф 3, последно изречение ЕО забрана за прилагане на държавни помощи не задължава националния съд при обстоятелства като тези по главното производство да отхвърли искане на получател на държавни помощи във връзка с размера на същите, който би бил дължим за период, предхождащ решение на Комисията на Европейските общности, с което се приема съвместимостта на посочените помощи с общия пазар.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/15
 Жалба, подадена на 15 юли 2017 г. — TK/Парламент
 (Дело T-446/17)
 (2017/C 357/19)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: TK (представител: L. Levi, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви настоящата жалба за допустима и основателна;
 вследствие на това:
 —
 да отмени решението на председателя на Европейския парламент от 26 август 2016 г., с което се отхвърлят исканията на жалбоподателя от 28 април 2016 г.;
 —
 доколкото е необходимо, да отмени решението на председателя на Европейския парламент от 5 април 2017 г., с което се отхвърля подадената по административен ред жалба на жалбоподателя от 25 ноември 2016 г.;
 —
 да осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени ex aequo et bono на 25 000 EUR;
 —
 да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 26 април 2017 г., с което се отхвърля административната жалба от 16 януари 2017 г., доколкото с него не е обезщетена неимуществената вреда на жалбоподателя и да осъди ответника да заплати обезщетение за неимуществените вреди на жалбоподателя, оценени ex aequo et bono на 25 000 EUR;
 —
 да осъди ответника да заплати всички съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание, отнасящо се до решенията от 26 август 2016 г. и от 5 април 2017 г. и състоящо се от три части:
 —
 Що се отнася до искането за отмяна на решенията, с които се отхвърля първото искане от 28 април 2016 г., първото основание е изведено от нарушението на член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), нарушението на член 296 ДФЕС, нарушението на член 25, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилника“) и неизпълнението на задължението за полагане на грижа;
 —
 Що се отнася до искането за отмяна на решенията, с които се отхвърля второто искане от 28 април 2016 г., първото основание е изведено от нарушението на член 2, параграф 2 от Приложение IX към Правилника и нарушението на член 41 от Хартата;
 —
 Що се отнася до искането за обезщетение, жалбоподателят поддържа, че решенията са му причинили неимуществени вреди, които не могат да се поправят с отмяната на оспорваните решения.
 2.
 Второ основание, що се отнася до решението от 26 април 2017 г., изведено от нарушение на член 41 от Хартата, което е било извършено от ответника, както и от неизпълнение на неговите задължения за мотивиране и за полагане на грижа, доколкото последният поддържа, че решението, което жалбоподателят оспорвал по административен ред, е било отменено и е било взето решение за започването на разследване, и доколкото той е заключил, че не следва да се уважава искането на жалбоподателя за обезщетение. Жалбоподателят счита също, че е доказал, че е претърпял отделима вреда, която не може да се поправи с отмяната на оспорваното решение. Според него при това положение ответникът е длъжен не само да отмени решението, обжалвано по


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/67
 Жалба, подадена на 22 юли 2015 г. — Herm. Sprenger/СХВП — web2get (форма на чупещо се стреме)
 (Дело T-396/15)
 (2015/C 302/84)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Herm. Sprenger GmbH & Co. KG (Изерлон, Германия) (представител: V. Schiller, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: web2get GmbH & Co. KG (Дюлмен, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: триизмерна марка на Общността (Форма на чупещо се стреме) — марка на Общността No 1 599 620
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 22 април 2015 г. по преписка R 520/2015-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да отхвърли искането на дружество web2get GmbH & Co. KG за обявяване на недействителност на марка на Общността No 1 599 620 на жалбоподателя,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква а) във връзка с член 7, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 52, параграф 1, буква a) и параграф 2 във връзка с член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква д), подточки i) и ii) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 77, параграф 1 от Регламент No 207/2009.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/18
 Определение на Общия съд от 10 декември 2015 г. — Cofely Solelec и др./Парламент
 (Дело T-224/15) (1)
 ((Жалба за отмяна - Обществени поръчки за строителство - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Отхвърляне на офертата на оферент - Оттегляне на обжалвания акт - Липса на основание за произнасяне))
 (2016/C 059/20)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Cofely Solelec (Еш-сюр-Алзет, Люксембург), Mannelli & Associés SA (Бертранж, Люксембург) и Cofely Fabricom (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално V. Elvinger и S. Marx, впоследствие S. Marx, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: L. Chrétien и M. Mraz)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение No 103299 от 27 април 2015 г. на Генерална дирекция за инфраструктури и логистика на Парламента, с което офертата на жалбоподателя по партида 75 „Електричество — енергия“, представена в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка INLO-D-UPIL-T-14-AO4 относно „Проект за разширяване и модернизиране на сграда Konrad Adenauer в Люксембург (Люксембург)“, е отхвърлена и обществената поръчка е възложена на друг оферент
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по настоящата жалба.
 2)
 Европейският парламент понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Cofely Solelec, Mannelli & Associés SA и Cofely Fabricom.
 (1) ОВ C 205, 22.6.2015 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/8
 Решение на Съда (втори състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Raad van State — Нидерландия) — A. Adil/Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
 (Дело C-278/12 PPU) (1)
 (Пространство на свобода, сигурност и правосъдие - Регламент (ЕО) No 562/2006 - Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) - Членове 20 и 21 - Премахване на контрола на вътрешните граници - Проверки на територията - Мерки с ефект, равностоен на гранични проверки - Национална правна уредба, която допуска извършването на проверки на самоличността, на националността и на правото на пребиваване от длъжностните лица, които отговарят за наблюдението на границата и за контрола на чужденците, в 20-километровата зона от общата граница с други държави страни по Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген - Контрол за борба с незаконното пребиваване - Правна уредба, допълнена с определени условия и гаранции по-специално що се отнася до честотата и интензивността на контрола)
 2012/C 355/12
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Raad van State
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: A. Adil
 Ответник: Minister voor Immigratie, Integratie en Asiel
 Предмет
 Преюдициално запитване — Raad van State — Тълкуване на член 21 от Регламент (ЕО) No 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (ОВ L 105, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 8, стр. 5) — Премахване на контрола по вътрешните граници — Възможност за държава членка да извършва полицейски проверки на територията си в зона, включена между сухопътната граница на тази държава членка с държавите, с които граничи, и линия, прокарана на 20 км навътре от нея — Проверки, свързани със спазването на правилата, приложими в областта на престоя — Възможност за извършване на такива проверки единствено на основание информация от общ характер, свързана с присъствието на незаконно пребиваващи граждани на трети страни в зоната за проверки, или на необходимост да се разполага с конкретни указания относно незаконното пребиваване на проверяваното лице — Допустимост на правна уредба, която установява определени количествени критерии относно максималния брой проверки, които могат да се извършат за даден период от време
 Диспозитив
 Членове 20 и 21 от Регламент (ЕО) No 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, съгласно което длъжностните лица, които отговарят за наблюдението на границата и контрола на чужденците, могат да осъществяват контрол в 20-километрова географска зона от сухопътната граница на държава членка с държавите — страни по Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген от 14 юни 1985 година между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република за постепенното премахване на контрола по техните общи граници,


text:
подписана в Шенген на 19 юни 1990 г., целта на който е да се установи дали задържаните лица отговарят на приложимите в съответната държава членка условия за законен престой, когато този контрол се основава на обща информация и опит относно незаконния престой на лица на мястото на извършване на контролните действия, когато, за да се получи такава обща информация и данни, свързани с опита в тази област, той може да се извършва и в ограничена степен, и когато осъществяването му е подчинено на определени ограничения, отнасящи се по-конкретно до интензивността и честотата му.
 (1) ОВ C 287, 22.9.2012 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/3
 Определение на Съда (шести състав) от 22 ноември 2011 г. (преюдициално запитване от Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Германия — Wolfgang Köppl/Freistaat Bayern
 (Дело C-590/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Директива 91/439/ЕИО - Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 - Член 7, параграф 1 - Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства - Оттегляне на национално разрешение за управление - Издаване на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория B от друга държава членка - Неспазване на условието за пребиваване - Последващо издаване от същата държава членка на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория C - Спазване на условието за пребиваване - Задължение за притежаване на валидно свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория B към момента на издаването на свидетелство за управление на моторно превозно средство от категория C)
 2012/C 109/04
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wolfgang Köppl
 Ответник: Freistaat Bayern
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Тълкуване, предвид член 2, параграф 1 и член 3, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз, на член 1, параграф 2 и на член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства (ОВ L 237, стp. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 62) — Свидетелство за управление на моторни превозни средства от категория B, издадено от държава членка без да е спазено условието за пребиваване, на гражданин на друга държава членка, след оттеглянето на неговото национално свидетелство за управление на моторни превозни средства и след изтичането на периода, през който има забрана да се иска издаване на нова свидетелство — Последващо издаване от същата държава членка на свидетелство от категория C при спазване на условието за пребиваване — Възможност за държавата членка по пребиваване да откаже да признае валидността на тези свидетелства
 Диспозитив
 Член 1, параграф 2 и член 8, параграфи 2 и 4 от Директива 91/439/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно свидетелствата за управление на моторни превозни средства, изменена с Директива 2000/56/ЕО на Комисията от 14 септември 2000 г., допуска държава членка да откаже да признае разрешенията за управление на моторни превозни средства от категории B и C, издадени от друга държава членка, на лице, по отношение на което първата държава членка преди това е взела мерки по смисъла на член 8, параграф 2 от тази директива, когато разрешението за управление за моторни превозни средства от категория B е било издадено във втората държава членка без да е спазено — както е видно от отметките, съдържащи се в свидетелството за управление на това лице — условието за обичайно пребиваване, предвидено в член 7, параграф 1, буква б) от посочената директива и когато разрешението за управление на превозни средства от категория C е издадено въз основа


text:
 23.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/9
 Решение на Общия съд от 8 май 2012 г. — Dow Chemical/Съвет
 (Дело T-158/10) (1)
 (Дъмпинг - Внос на етаноламини с произход от САЩ - Окончателно антидъмпингово мито - Изтичане на срока на действие на антидъмпингови мерки - Преразглеждане - Вероятност от продължаване или повторна поява на дъмпинга - Член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1225/2009)
 2012/C 184/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбопдател: The Dow Chemical Company (Midland, Мичиган, Съединени американски щати) (представители: първоначално J.-F. Bellis, R. Luff и V. Hahn, впоследствие J.-F. Bellis и R. Luff, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, R. Szostak и B. Driessen, подпомагани от G. Berrisch, avocat, и N. Chesaites, barrister)
 Встъпила в подкрепа на жалбоподателя страна: Европейска комисия (представители: първоначално H. van Vliet и M. França, а впоследствие M. França и A. Stobiecka-Kuik)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 54/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на етаноламини с произход от Съединените американски щати (ОВ L 17, стр. 1)
 Диспозитив
 1.
 Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) No 54/2010 на Съвета от 19 януари 2010 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на етаноламини с произход от Съединените американски щати в частта му, която се отнася до The Dow Chemical Company.
 2.
 Съветът на Европейския съюз понася наред с направените от него съдебни разноски и тези на The Dow Chemical Company.
 3.
 Европейската комисията понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.