text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/17
 Жалба,,подадена на 2 ноември 2007 г. — Caixa Geral de Depósitos/Комисия
 (Дело T-401/07)
 (2008/C 8/33)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Caixa Geral de Depósitos (Лисабон, Португалия) (представители: Nuno Mimoso Ruiz, Francisca Ponce de Leão Paulouro и Carla Farinhas, advogados)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се приеме, че настоящата жалба за отмяна, подадена на основание член 230 ЕО, и същевременно и заедно с това осъдителният иск, предявен на основание член 238 от същия Договор въз основа на арбитражната клауза, предвидена в член 18 от сключения на 15 ноември 1995 г. между Комисията и CGD договор, са редовни;
 —
 да се отмени член 1 от Решение C(2007) 3772 от 31 юли 2007 г. в съответствие с член 230 от Договора ЕО;
 —
 независимо от уважаването или отхвърлянето на жалбата, подадена на основание член 230 ЕО, да се уважат иска, подаден на основание 238 ЕО и свързаните с него искания, вследствие на което да се осъди Комисията да заплати 1 925 858,61 EUR, заедно с лихвите за забава, изчислени от датата на поканата, отправена на 7 март 2003 г., със законна лихва в размер на 7 % съгласно Постановление No 263/99, считано от 12 април до 30 април 2003 г., и от 1 май 2003 г. до пълното изплащане на задължението, и законна лихва в размер на 4 % в съответствие с Постановление No 291/03 от 8 април 2003 г.;
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Въпреки, че не теория държавата може да не изиска от CGD връщането на поисканата от Комисията сума, обжалваното решение от самото начало изключва хипотезата за освобождаване на сумата, която самата Комисия дължи на CGD.
 Доколкото в обжалваното решение Комисията не прави разграничение между правното положение на държавата и това на жалбоподателката, CGD има правен интерес от отмяната на обжалваното решение, което, макар и да е адресирано до Португалската република, я засяга пряко и индивидуално. Обжалваното решение страда от следните пороци:
 —
 Липса на мотиви: обжалваното решение не съдържа никакво обяснение за начина, по който Комисията е изчислила сумата на авансово платената от ЕФРР помощ, която според нея трябва да й се възстанови. Освен това мотивите са противоречиви, съдържат пропуски, неточности и грешки.
 —
 Фактическа грешка: обжалваното решение приема, че лихвените субсидии по кредитите, предмет на глобалната субсидия, се плащат от посредника на бенефициерите, а това не е така, тъй като в действителност те се приспадат от лихвите, които бенефициерите дължат на CGD.
 —
 Грешка при прилагане на правото, нарушение на правните норми, свързани с прилагането на Договора за ЕО, и неизпълнение на сключения между Комисията и CGD договор: в конкретния случай фактът, че на 31 декември 2001 г. помощта от ЕФРР съответствала на 82 % от всички субсидии по просрочените лихви, не противоречи на член 13, параграф 3 от Регламент (ЕИО) No 2052/88 (1). Несъмнено член 21, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 4253/88 (2) се позовава на авансовите или


text:
окончателни плащания, отнасящи се до „действителни разходи“, но съществуват задължения (а не плащания), свързани с лихвените субсидии, които се проявяват едва след 31 декември 2001 г. Дълговете, съответстващи на оставащите лихвени субсидии ЕФРР (с настъпил падеж) от всеки кредит могат да се удостоверят пред Комисията като действително извършени и платени разходи ЕФРР. Действителното извършване на разходите или съществуване на задълженията не се доказва с авансовото плащане на тези субсидии на крайните бенефициери, а с изпълнението на задълженията, които произтичат от — с други думи, които са „поети“ с — договорите за заем, които имат задължителна сила и са сключени и изпълнени до тази дата. Не съществува никакво задължение за предварително „плащане на лихвените субсидии“, които са с настъпил падеж към 31 декември 2001 г., нито, като алтернативна възможност — за откриване на специална банкова сметка, в която да се внесе съответстващата на националното участие сума.
 —
 Нарушение на принципите за пропорционалност, правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания: в точки 19 и 26 на обжалваното решение Комисията твърди, че двете алтернативни условия, които поставя, за да приеме, че разходите са били действително направени преди 31 декември 2001 г., се съдържат в насоките, които са били оповестени на събранието на КРПР (Комитет за развитие и преобразуването на регионите), проведено на 29 май 2002 г., а тези насоки са били разпространени в КРПР след 31 декември 2001 г. Жалбоподателят приема, че тези насоки могат да спомогнат за гарантиране на приключването на глобалните субсидии, предназначени за лихвени субсидии, и факта, че в дължимите от заемателят лихви не се включват тези субсидии. При все това е необходимо също така решенията за прилагане и сключените за тази цел договори да са били предварително съобразени или да са съвместими с тези разрешения, а случаят не е такъв с решението SGAIA, нито с въпросния договор. В споменатите насоки Комисията приема, че съществуват други методи за отчитане на въпросните разходи. Един от тези методи представлява тъй нареченото пълно „поемане“ на финансирането на лихвените субсидии с падеж след приключване на програмата. Впрочем, именно такова „поемане“ действително настъпва от момента, в който CGD не може да изисква от бенефициерите да му плащат повече от лихвите, от които са приспаднати лихвените субсидии. Така в обжалваното решение не се вземат предвид разрешения, които са в по-голяма степен съобразени с SGAIA, по-лесни са за изпълнение и са по-малко неблагоприятни за посредника и за бенефициерите и също така са в състояние да защитят спорните интереси. От друга страна Португалската република и CGD са имали оправдани правни очаквания, че ще могат да разчитат на субсидията при условия, различни от произтичащите от посочените насоки, които са им били съобщени едва след приключване на програмата.
 (1) Регламент (ЕИО) No 2052/88 на Съвета от 24 юни 1988 година относно функциите на фондовете със структурна цел и тяхната ефикасност, както и относно координацията на техните интервенции помежду тях, с тези на Европейската инвестиционна банка и с останалите съществуващи финансови инструменти (ОВ L 185, стр. 9). [неофициален превод].
 (2) Регламент (ЕИО) No 4253/88 на Съвета от 19 декември 1988

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/33
 Жалба, подадена на 3 февруари 2015 г. — PAN Europe/Комисия
 (Дело T-51/15)
 (2015/C 118/42)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията от 24 ноември 2014 г. относно Ares(2014)3900631 (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което тя потвърждава до голяма част своето решение от 3 юни 2014 г. относно Ares (2014)2150615, в което последната се произнася по искането за информация на PAN Europe от 3 януари 2014 г. (регистрирано в Комисията на 6 януари 2014 г.);
 —
 да осъди Комисията да заплати разноските в производството.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две основания.
 1.
 С първото основание той твърди, че с приемането на обжалваното решение Комисията не изпълнила Регламент (ЕО) No 1367/2006 и неправилно не го приложила — или го приложила само частично — тъй като:
 —
 нарушила член 2, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕО) No 1367/2006, като не взела предвид факта, че исканата информация представлява информация за околната среда;
 —
 нарушила член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 и член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, тъй като не е тълкувала основанието за отказ по член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 в съответствие с член 4, параграф 3, втора алинея на Орхуската конвенция и/или не го тълкувала достатъчно ограничително; не съпоставила, от една страна, конкретния интерес от защита на процеса на вземане на решения, на който Комисията се позовава, и от друга страна, общия интерес от оповестяване на информация за околната среда, и не мотивирала в достатъчна степен своя отказ да оповести информация;
 —
 нарушила член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 и член 4 от Регламент 1049/2001, тъй като не разгледала специално и конкретно документите, посочени в искането за достъп и не обосновала за всеки отделен документ причината, поради която не бива да бъде оповестявана информацията.
 2.
 С второто основание се твърди, че с приемането на обжалваното решение Комисията нарушила Регламент (ЕО) No 1049/2001, и по-специално член 4 от този регламент и/или по-конкретно член 4, параграф 3 от него, тъй като не доказала, че се прилага посоченото основание за отказ; неправилно не съпоставила интересите от оповестяването, както и неправилно и в нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 не разгледала специално и конкретно документите, посочени в искането за достъп.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/15
 Решение на Съда (пленум) от 27 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Supreme Court — Ирландия) — Thomas Pringle/Government of Ireland, Ireland и The Attorney General
 (Дело C-370/12) (1)
 (Механизъм за стабилност за държавите членки, чиято парична единица е еврото - Решение 2011/199/ЕС - Изменение на член 136 ДФЕС - Валидност - Член 48, параграф 6 ДЕС - Опростена процедура за преразглеждане - Договор за ЕМС - Икономическа и парична политика - Компетентност на държавите членки)
 2013/C 26/27
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Thomas Pringle
 Ответници: Government of Ireland, Ireland и The Attorney General
 Предмет
 Преюдициално запитване — Supreme Court — Валидност на Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г. за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите членки, чиято парична единица е еврото (ОВ L 91, стр. 1) — Компетентност на Съюза — Право на държава членка, принадлежаща към еврозоната, да сключва международно споразумение като Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност
 Диспозитив
 1.
 При разглеждането на първия въпрос не се установяват никакви обстоятелства, които са от естество да засегнат валидността на Решение 2011/199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 година за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите членки, чиято парична единица е еврото.
 2.
 Член 4, параграф 3 ДЕС, член 13 ДЕС, член 2, параграф 3 ДФЕС, член 3, параграф 1, буква в) и параграф 2 ДФЕС и членове 119—123 ДФЕС и 125—127 ДФЕС, както и общият принцип на ефективна правна защита допускат държавите членки, чиято парична единица е еврото, да сключат споразумение като Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност между Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Кипър, Великото херцогство Люксембург, Малта, Кралство Нидерландия, Република Австрия, Португалската република, Република Словения, Словашката република и Република Финландия, сключен в Брюксел на 2 февруари 2012 г., както и да ратифицират това споразумение.
 3.
 Правото на държава членка да сключи и ратифицира този договор не е обусловено от влизането в сила на Решение 2011/199.
 (1) ОВ C 303, 6.10.2012 г.


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/8
 Жалба, подадена на 1 декември 2015 г. от Gat Microencapsulation GmbH (по-рано Gat Microencapsulation AG) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 30 септември 2015 г. по дело T-720/13, Gat Microencapsulation/EUIPO
 (Дело C-639/15 P)
 (2016/C 314/12)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Gat Microencapsulation GmbH (по-рано Gat Microencapsulation AG) (представители: S. Soler Lerma, подпомаган от M. C. March Cabrelles, abogada)
 Друга страна в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 С определение от 26 май 2016 г. Съдът (осми състав) обявява жалбата за недопустима.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/19
 Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — NCL/СХВП (NORWEGIAN GETAWAY)
 (Дело T-513/12) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „NORWEGIAN GETAWAY“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2014/C 71/32)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: NCL Corporation Ltd (Маями, Флорида, САЩ) (представител: N. Grüger, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 септември 2012 г. (преписка R 1014/2012-4) за заявка за регистрация на словния знак „NORWEGIAN GETAWAY“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда NCL Corporation Ltd да понесе собствените си съдебни разноски, както и да заплати съдебните разноски на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели).
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 16.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/23
 Определение на Общия съд от 12 декември 2014 г. — Alsharghawi/Съвет
 (Дело T-532/14) (1)
 ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки с оглед на положението в Либия - Замразяване на средства и на икономически ресурси - Срок за обжалване - Начален момент - Недопустимост))
 (2015/C 056/33)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bashir Saleh Bashir Alsharghawi (Йоханесбург, Южна Африка) (представител: É. Moutet, адвокат)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и V. Piessevaux)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение 2011/137/ОВППС на Съвета от 28 февруари 2011 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия (ОВ L 58, стр. 53), и, от друга страна, на Решение 2011/178/ОВППС на Съвета от 23 март 2011 година за изменение на Решение 2011/137 (ОВ L 78, стр. 24), в частта, в която се отнасят до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Осъжда Bashir Saleh Bashir Alsharghawi да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 303, 8.9.2014 г.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/12
 Иск, предявен на 21 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-564/07)
 (2008/C 79/22)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и H. Krämer)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 49 от Договора за ЕО, като
 —
 изисква всички законно установени в друга държава-членка патентни представители, желаещи временно да предоставят услуги в Австрия, най-напред да се впишат в специалния австрийски регистър, доколкото вписването зависи от сключването на застраховка за професионална отговорност;
 —
 подчинява законно установените в друга държава-членка патентни представители, желаещи временно да предоставят услуги в Австрия, на дисциплинарен надзор от страна на австрийските власти, дори във връзка със санкциониране на поведение, различно от сериозното нарушение на професионалните задължения;
 —
 поставя в зависимост от сключването на застраховка за професионална отговорност всяко предоставяне на услуга от законно установен в друга държава-членка патентен представител, желаещ временно да предоставя услуги в Австрия;
 —
 изисква законно установените в друга държава-членка патентни представители, желаещи временно да предоставят услуги в Австрия, да привличат местен адвокат или да определят пребиваващо в Австрия лице като пълномощник за връчвания;
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно трайната практика на Съда член 49 ЕО изисква не само премахването на всяка форма на дискриминация по отношение на установен в друга държава-членка доставчик на услуги въз основа на неговото гражданство, но и премахването на всички ограничения — дори те да се прилагат еднакво към местни доставчици на услуги и към такива, които са граждани на други държави-членки — които са в състояние да възпрепятстват, затруднят или направят по-малко привлекателни дейностите на доставчици на услуги, установени в друга държава-членка, където те законно предоставят еквивалентни услуги.
 Според Комисията австрийските правни разпоредби относно патентните представители ограничават свободното предоставяне на услуги по смисъла на член 49 от Договора за ЕО, като изискват законно установените в друга държава-членка патентни представители, временно желаещи да предоставят услуги в Австрия, да сключват застраховка за професионална отговорност, да се вписват в австрийски регистър, да се подчиняват на дисциплинарния надзор от страна на Австрийската камара на патентните представители и — в случай на представителство на страните — да привличат местен адвокат.
 Тези изисквания са в състояние да попречат на временното предоставяне на услуги в Австрия от законно установен в друга държава-членка патентен представител, или поне да направят предоставянето на такива услуги по-малко привлекателно. Всъщност съобразяването с правните разпоредби както на държавата-членка по установяване, така и на държавата-членка, където услугата се предоставя, налага допълнителна финансова тежест върху доставчика на услугата, тъй като той трябва да се информира за приложимите разпоредби в държавата-членка, където услугата се предоставя, а освен това е подчинен на двойно регулиране, без държавата-членка, където услугата се предоставя, да взема предвид правната уредба, на която той вече е подчинен в държавата-членка по произход. Освен това тази правна уредба е в състояние и да разубеди потребителите да прибягват до услугите на


text:
установен в друга държава-членка доставчик на услуги, тъй като това поражда допълнителни разходи в сравнение с прибягването до австрийски доставчик на услуги.
 Национални разпоредби, които възпрепятстват, затрудняват или правят по-малко привлекателно упражняването на гарантираните от Договора основни свободи, са съвместими с Договора само ако, първо, те са оправдани от императивни изисквания от обществен интерес, второ, прилагат се без дискриминация, трето, подходящи са за постигане на преследваната от тях цел и, четвърто, не излизат от рамките на това, което е строго необходимо за постигането на тази цел. Като императивни изисквания от обществен интерес обаче се признават само онези интереси, които не са вече защитени от разпоредби, на които доставчикът на услуги е подчинен в държавата-членка по установяване.
 Комисията счита, че разглежданите ограничения нито са разрешени въз основа на изрично предвидена от Договора дерогация, нито са оправдани от императивни изисквания от обществен интерес по смисъла на съдебната практика на Съда. Разглежданите задължения, наложени на установените в други държави-членки патентни представители, надхвърлят онова, което е необходимо за постигане на целите по защита на потребителите и надлежно развитие на производството.


text:
 9.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 116/28
 Жалба, подадена на 20 март 2008 г. — Okalux/СХВП — Ondex (ONDACELL)
 (Дело T-126/08)
 (2008/C 116/52)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Германия) (представител: адв. M. Beckensträter, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Ondex S.A.S.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Четвърти апелативен състав от 22 януари 2008 г., връчено на 24 януари 2008 г. и да се постанови, че възражението от 29 август 2006 г. е допустимо,
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските, които подлежат на възстановяване, включително тези от изходното производство и тези на встъпилата страна.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Ondex S.A.S.
 Марка на Общността, предмет на спора: марката „ONDACELL“ за стоки и услуги от класове 6, 17 и 19 (Заявка No 4 755 971).
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят
 Решение на отдела по споровете: възражението се счита за непредявено.
 Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на членове 5 и 8 от Регламент (ЕО) No 2869/95 (1), както и на Решение No EX-96-1 (2) и на Съобщение No 5/96 (3).
 (1) Регламент (ЕО) No 2869/95 на Комисията от 13 декември 1995 година относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн) (ОВ L 303, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 13).
 (2) Решение No EX-96-1 на председателя на Службата от 11 януари 1996 година относно начините за откриване на текущи сметки пред Службата (ОВ СХВП 1996, 48).
 (3) Съобщение No 5/96 на председателя на Службата от 8 август 1996 г. относно текущите сметки (ОВ СХВП 1996 г., 1460).


text:
 28.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/16
 Жалба, подадена на 3 април 2014 г. — Klement/СХВП — Bullerjan (Форма на фурна)
 (Дело T-211/14)
 2014/C 245/22
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Toni Klement (Диполдисвалде, Германия) (представител: J. Weiser, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bullerjan GmbH (Изернхаген-Кирхорст, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да измени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 9 януари 2014 г. по преписка R 927/2013-1, така че да уважи жалбата, подадена от жалбоподателя, и да отмени в нейната цялост марка на Общността No 3 7 23 822,
 —
 при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП и евентуално притежателя на марката на Общността/евентуална встъпила страна, да заплатят разноските по настоящото производство, както и тези, свързани с производството по обжалване пред СХВП.
 Основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: триизмерна марка, изобразяваща фурна, за стоки от клас 11 — регистрация на марка на Общността No 3 7 23 822.
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят.
 Решение на отдела по отмяна: отхвърля искането за отмяна.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени основания: нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009 във връзка с член 15 от Регламент No 207/2009.


text:
 20.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 317/12
 Решение на Съда (седми състав) от 30 септември 2010 г. — Европейска комисия/Кралство Белгия
 (Дело C-36/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 96/82/ЕО и Директива 2003/105/ЕО - Контрол на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества - Член 12, параграф 1, втора алинея - Неправилно транспониране)
 2010/C 317/23
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: A. Sipos и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Кралство Белгия (представител: T. Materne)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички необходими разпоредби за съобразяване с Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества (ОВ L 10, 1997 г., стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 4, стр. 8), изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година (ОВ L 345, стр. 97; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 20)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело в предвидения срок всички мерки, необходими за правилно транспониране на член 12, параграф 1, втора алинея от Директива 96/82/ЕО на Съвета от 9 декември 1996 година относно контрола на опасностите от големи аварии, които включват опасни вещества, изменена с Директива 2003/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2003 година, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2.
 Осъжда Кралство Белгия а заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 80, 27.3.2010 г.


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/7
 Решение на Общия съд от 25 октомври 2013 г. — Biotronik SE/СХВП — Cardios Sistemas („CARDIO MANAGER“)
 (Дело T-416/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „CARDIO MANAGER“ - По-ранна национална словна марка „CardioMessenger“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на доказателства за реалното използване на по-ранната марка - Член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) Noo 207/2009)
 2013/C 359/11
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Biotronik SE & Co. KG (Берлин, Германия) (представители: A. Reich, S. Pietzcker и R. Jacobs, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна, встъпила в производството пред СХВП: Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda (Sao Paulo, Бразилия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 27 май 2011 г. (дело R 1156/2010-2) относно производство по възражение между Biotronik SE & Co. KG и Cardios Sistemas Comercial e Industrial Ltda.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Biotronik SE & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 298, 8.10.2011 г.


text:
 30.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 130/6
 Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof, Германия) — Finanzamt Burgdorf (C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, по-рано Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (C-499/09), Lothar Lohmeyer (C-501/09), Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (C-502/09)/Manfred Bog (C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (C-499/09), Finanzamt Minden (C-501/09), Finanzamt Detmold (C-502/09)
 (Съединени дела C-497/09, C-499/09, C-501/09 и C-502/09) (1)
 (Данъчни въпроси - ДДС - Шеста директива 77/388/ЕИО - Членове 5 и 6 - Квалифициране на търговска дейност като „доставка на стоки“ или „доставка на услуги“ - Доставка на ястия или храни, готови за непосредствена консумация от щандове или каравани за хранене - Доставка в кино на пуканки и на чипсове „тортия“ (начос) за непосредствена консумация - Предприятие за кетъринг - Приложение З, категория 1 - Тълкуване на понятието „хранителни продукти“)
 2011/C 130/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Ищци: Finanzamt Burgdorf (C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, по-рано Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (C-499/09), Lothar Lohmeyer (C-501/09), Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (C-502/09)
 Ответници: Manfred Bog (C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (C-499/09), Finanzamt Minden (C-501/09), Finanzamt Detmold (C-502/09)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 5 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стp. 1), както и на понятието „хранителни продукти“, съдържащо се в приложение З към посочената директива — Определяне на дадена икономическа дейност като „доставка на стоки“ или „доставка на услуги“ — Продажба на храни (наденици, пържени картофи и др.) за непосредствена консумация, извършвана от каравана за хранене
 Диспозитив
 1.
 Членове 5 и 6 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 92/111/ЕИО на Съвета от 14 декември 1992 година, следва да се тълкуват в смисъл, че:
 —
 доставката на прясно приготвени ястия или храни, готови за непосредствена консумация, от щандове или каравани за хранене или във фоайетата на кината, представлява доставка на стоки по смисъла на посочения член 5, когато анализът на цялостната сделка в качествено отношение показва, че елементите на предоставяне на услуги, които предхождат и съпътстват доставката на храните, не са с по-голяма тежест,
 —
 дейността, осъществявана от предприятие за кетъринг, представлява доставка на услуги по смисъла на посочения член 6, освен в случаите, когато това предприятие доставя само стандартни ястия без друг елемент на предоставяне на допълнителни услуги, или когато от други специфични обстоятелства е видно, че доставката на ястия е доминиращият елемент на дадена сделка.
 2.
 При доставка на стоки понятието „хранителни продукти“, съдържащо се в категория 1 от приложение З към Шеста директива 77/388, изменена с Директива 92/111, трябва да се тълкува в смисъл, че включва и ястията и храните, които


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/24
 Определение на Общия съд от 13 декември 2012 г. — Mische/Комисия
 (Дело T-641/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Класиране в степен и в стъпка - Конкурс, публикуван преди влизането в сила на новия Правилник за длъжностните лица - Наемане на работа от Парламента и едновременен трансфер в Комисията - Частична липса на основание за произнасяне - Отчасти явно неоснователна жалба)
 2013/C 38/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Harald Mische (Брюксел, Белгия) (представители: адв. R. Holland, адв J. Mische и адв. M. Velardo)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представител: J. Currall) и Съвет на Европейския съюз (представители: A.F. Jensen и J. Herrmann)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 септември 2011 г., постановено по дело Mische/Комисия (F-70/05, все още непубликувано в Сборника), насочена към отмяната на това решение.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по жалбата, доколкото тя е насочена срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 29 септември 2011 г., постановено по дело Mische/Комисия (F-70/05, все още непубликувано в Сборника), с което се отхвърлят исканията за отмяна на решението на Комисията на Европейските общности от 11 ноември 2004 г. в частта му, с която на г-н Harald Mische е определена степен A *6.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Г-н Harald Mische понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.
 4.
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 49, 18.2.2012 г.


text:
 15.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 59/28
 Жалба, подадена на 25 ноември 2015 г. — HTTS/Съвет
 (Дело T-692/15)
 (2016/C 059/30)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH (Хамбург, Германия) (представители: M. Schlingmann и M. Bever, Rechtsanwälte)
 Ответник: Съд на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да му заплати обезщетение в размер на 2 516 221,50 EUR за имуществените и неимуществени вреди, които е претърпял в резултат на включването му в списъка на лицата, образуванията и органите, който се съдържа в приложение V от Регламент No 423/2007 и в приложение VIII от Регламент No 961/2010;
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да му заплати мораторна лихва съобразно лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка за основните ѝ операции по рефинансиране, увеличен с два пункта, считано от 17 октомври 2015 г. до пълното изплащане на горепосочената сума;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, по-специално тези на жалбоподателя.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят посочва едно основание за обжалване, изведено от нарушение от страна на Съвета на правни разпоредби, целящи защита на личните интереси и изключващи свобода на преценка, което е допуснато чрез включването му в списъка на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически активи са били замразени.
 Жалбоподателят счита, че е претърпял имуществени и неимуществени вреди, които са пряка последица от ограничителните мерки, приети погрешно срещу него от Съвета.


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/10
 Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — Smartbook/СХВП (SMARTBOOK)
 (Дело T-123/12) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „SMARTBOOK“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 31/16
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Smartbook AG (Офенбург, Германия) (представители: C. Milbradt, A. Schwarz и F. Reiling, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: D. Walicka)
 Встъпила страна, подпомагаща ответника: Qualcomm, Inc. (Дувър, Делауер, САЩ) (представители: A. Renck, A. Leister и V. von Bomhard, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 15 декември 2011 г. (преписка R 799/2011-2) по заявката за регистрация на словния знак „SMARTBOOK“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Smartbook AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 157, 2.6.2012 г.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/23
 Решение на Първоинстанционния съд от 12 юни 2007 г. — MacLean-Fogg/СХВП (LOKTHREAD)
 (Дело T-339/05) (1)
 („Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността LOKTHREAD - Абсолютни основания за отказ за регистрация - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94“)
 (2007/C 170/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: MacLean-Fogg Co. (Mundelein, Illinois, Съединени Щати) (представители: S. Prückner и A. Franke, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: Ó. Mondéjar)
 Предмет
 Иск, подаден срещу Решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 юни 2005 г. (преписка R 1122/2004-1), относно регистрацията на словната марка LOKTHREAD като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 MacLean-Fogg Co. се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 296 от 26.11.2005 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/16
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden на 14 април 2008 г. — Siebrand B.V./Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-150/08)
 (2008/C 171/27)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Ищец: Siebrand B.V.
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли напитка, която съдържа определен процент дестилиран алкохол, но която между впрочем съответства на описанието на позиция 2206 от Комбинираната номенклатура, да бъде класирана в тази позиция, ако става въпрос за ферментирала напитка, която поради добавянето на вода и определени вещества е загубила вкуса, аромата и/или вида на напитка, произведена от определен плод или от определен естествен продукт?
 2)
 При положителен отговор на първия въпрос, въз основа на какъв критерий трябва да се установи дали, поради добавянето на дестилиран алкохол напитката трябва въпреки това да бъде класирана в позиция 2208 от Комбинираната номенклатура?


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/42
 Определение на Общия съд от 9 март 2017 г. — Pure Fishing/EUIPO — Łabowicz (NANOFIL)
 (Дело T-323/13) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „NANOFIL“ - Недействителност на по-ранната фигуративна марка на Европейския съюз „NANO“ - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 144/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Pure Fishing, Inc. (Спирит Лейк, Айова, Съединени американски щати) (представител: J. Dickerson, solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Edward Łabowicz (Клодзко, Полша) (представител: M. Żygadło, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 15 април 2013 г. (преписка R 1241/2012-2), постановено в производство по възражение със страни г-н Łabowicz и Pure Fishing
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 252, 31.8.2013 г.


text:
 13.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/38
 Жалба, подадена на 20 януари 2017 г. — Kwang Yang Motor/EUIPO — Schmidt (CK1)
 (Дело T-45/17)
 (2017/C 078/53)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kwang Yang Motor Co., Ltd (Kaohsiung, Тайван) (представители: A. González Hähnlein и A. Kleinheyer, lawyers)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Udo Schmidt (Reken, Германия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „CK1“— заявка за регистрация No 12 514 956
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на EUIPO от 2 ноември 2016 г. по преписка R 2193/2015-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/31
 Определяне на съдията, който ще замества председателя в качеството на съдия по обезпечителното производство
 (2008/C 171/54)
 Вследствие на оставката на съдия Cooke, на 12 юни 2008 г. Първоинстанционният съд реши да измени Решение от 19 септември 2007 г. и съгласно член 106 от Процедурния правилник да определи съдия Papasavvas за заместник на председателя на Първоинстанционния съд, в случай че последният отсъства или е възпрепятстван да изпълнява задълженията си на съдия по обезпечителното производство в периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/16
 Определение на Съда (седми състав) от 7 юли 2010 г. (преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione, Италия) — Gennaro Curia/Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 (Дело C-381/09) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Шеста директива ДДС - Приложно поле - Случаи на освобождаване от ДДС - Член 13, част Б, буква г), точка 1 - Предоставяне, договаряне и управление на кредити - Лихварска дейност - Дейност, която е незаконна съгласно националното законодателство)
 (2010/C 288/26)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Ищец: Gennaro Curia
 Ответник: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate
 Предмет
 Преюдициално запитване — Тълкуване на член 13, част Б, буква г), точка 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Случаи на освобождаване — Операции по предоставяне, договаряне и управление на кредити — Лихварска дейност, която е незаконна съгласно националното законодателство
 Диспозитив
 Лихварската дейност, която представлява престъпление по националното наказателно право, попада, въпреки незаконния си характер, в приложното поле на Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа. Член 13, част Б, буква г), точка 1 от тази директива трябва да се тълкува в смисъл, че държава членка не може да облага тази дейност с данък върху добавената стойност, при положение че съответстващата ѝ дейност по предоставяне на парични заеми с незавишени лихви е освободена от този данък.
 (1) ОВ C 282 от 21.11.2009 г.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/7
 Определение на Съда (пети състав) от 1 март 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal de première instance de Liège, Белгия) — Claude Chartry/État belge
 (Дело C-457/09) (1)
 (Преюдициално запитване - Член 234 ЕО - Проверка за съответствието на национален закон както с правото на Съюза, така и с националната конституция - Национална правна уредба, която осигурява приоритет на инцидентно производство за контрол за конституционосъобразност - Харта на основните права на Европейския съюз - Необходимост от връзка с правото на Съюза - Явна липса на компетентност на Съда)
 2011/C 252/10
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Liège
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Claude Chartry
 Ответник: État belge
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Liège — Тълкуване на член 6 ЕС и на член 234 ЕО — Задължително предварително сезиране на белгийския Конституционен съд от националните юрисдикции в случаите на предполагаемо нарушение на основните права от национален закон — Валидност от гледна точка на общностното право на разпоредбата, налагаща това предварително сезиране — Нарушаване на принципа на ефективна съдебна защита и на правото на защита поради липсата на правомощие на редовните съдилища да упражняват контрол за съответствие на националните норми с Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи — Погасяване по давност на събирането на установени от данъчната администрация данъчни задължения на основание „доход от упражняване на свободна професия“
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да отговори на въпроса, поставен от Tribunal de première instance de Liège (Белгия).
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/9
 Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Нидерландия/Комисия
 (Съединени дела T-231/06 и Т-237/06) (1)
 (Държавни помощи - Обществено радио- и телевизионно разпространение - Мерки, приети от нидерландските власти - Решение, с което помощите се обявяват отчасти за съвместими и отчасти за несъвместими с общия пазар - Нова или съществуваща помощ - Понятие за държавна помощ - Понятие за предприятие - Свръхкомпенсация на разходите за мисията за предоставяне на обществени услуги - Пропорционалност - Задължение за мотивиране - Право на защита)
 2011/C 38/11
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Нидерландия (представители: H. Sevenster и M. de Grave) (Дело T-231/06); и Nederlandse Omroep Stichting (NOS) (Hilversum, Нидерландия) (представители: J. Feenstra и H. Speyart van Woerden, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: N. Khan и H. van Vliet)
 Предмет
 Искания за отмяна на Решение 2008/136/ЕО на Комисията от 22 юни 2006 година относно ad hoc финансирането на обществените радио- и телевизионни разпространители в Нидерландия C 2/2004 (ex NN 170/2003) (ОВ L 49, 2008 г., стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите.
 2.
 По дело T-231/06 осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 3.
 По дело T-237/06 осъжда Nederlandse Omroep Stichting (NOS) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 261, 28.10.2006 г.


text:
 4.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/9
 Жалба, подадена на 12 ноември 2008 г. от Matthias Rath срещу определението на Първоинстанционния съд (седми състав), постановено на 8 септември 2008 г. по дело T-374/06, Matthias Rath/Служба за хармонизация във вътрешния пазар
 (Дело C-489/08 P)
 (2009/C 82/17)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Matthias Rath (представители: S. Ziegler, C. Kleiner и F. Dehn, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени определението на Първоинстанционния съд (седми състав) от 8 септември 2008 г. по дело T-374/06,
 —
 да се уважат исканията, направени в първоинстанционното производство,
 —
 да се осъдят СХВП, както и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С обжалваното определение Първоинстанционният съд потвърждава решението на първи апелативен състав, съгласно което е налице вероятност от объркване между заявената от жалбоподателя словна марка „EPICAN“ и по-ранната словна марка на Общността „EPIGRAN FORTE“ за хранителни добавки и диетични продукти за немедицински цели.
 Жалбоподателят основава жалбата си на нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94. Първоинстанционният съд се основал на неточни факти при преценката на сходството между продуктите и знаците. Ако Първоинстанционният съд бил преценил правилно фактите, той щял задължително да достигне до извода, че не съществува вероятност от объркване между разглежданите знаци. Посоченото важи в още по-голяма степен, тъй като, както Първоинстанционният съд правилно заключава, потребителите се отнасят с голямо внимание към разглежданите стоки.


text:
 1.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 292/50
 Жалба, подадена на 24 юни 2014 г. — Holistic Innovation Institute/Комисия
 (Дело T-468/14)
 2014/C 292/61
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Holistic Innovation Institute, SLU (Мадрид, Испания) (представител: R. Muñiz García, abogado)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд да отмени решението за изключване на дружеството жалбоподател от проекта eDIGIREGION и да го обезщети за претърпените вреди като осъди ответникът да заплати сумата от 3 0 55 000 EUR или при условията на евентуалност, сумата, определена от вещното лице, заедно с лихвите, начислени в съответствие с изложеното в настоящата жалба, както и да осъди изрично ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу решението да се отхвърли участието на жалбоподателя — предприятие, действащо основно в областта на телекомуникациите, консултантските услуги в тази областа, проучвания и иновации — в европейския проект eDIGIREGION от Седмата рамкова програма.
 Той твърди в това отношение, че е участвал от създаването му в изготвянето на предложение по проекта eDIGIREGION в тясна връзка с други образувания, като взел участие в различни събрания в Брюксел и множество видеоконференции в периода между юли 2011 г. и януари 2012 г., които довели до създаването на европейски консорциум, който е представил предложене по проекта eDIGIREGION (Realizing the Digital Agenda Through Transnational Cooperation Between Regions). В това предложение по проекта жалбоподателят е съдружник No 5 от консорциума с бюджет от 4 91 400.00 EUR и принос на Комисията от 4 38 165.00 EUR (14,61 % от общата сума).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че доводите на Европейската комисия са напълно необосновани, доколкото нарушават основното изискване, необходимо, за да може тази институция да реши да спре участието на дадено предприятие в одобрен проект, тоест доводите да бъдат ясни, категорични и добре обосновани.
 По-конкретно жалбоподателят твърди, че е подготвен технически и оперативно да участва в консорциума eDIGIREGION, разполага с достатъчни финансови възможности, за да поеме съответната част от съфинансирането и че има достатъчно опит в ръководството на проекти и тяхното управление.
 В тази връзка жалбоподателят счита, че съществува явно несъответствие между основното съдържание на писмото, подписано от генералния директор, с което му е съобщено спирането на участието му в проекта, и доводите, изложени в приложението към същото писмо.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/30
 Жалба, подадена на 10 март 2017 г. — Claro Sol Cleaning/EUIPO — Solemo (Claro Sol Facility Services desde 1972)
 (Дело T-159/17)
 (2017/C 195/43)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Claro Sol Cleaning, SLU (Мадрид, Испания) (представител: N. Fernández Fernández-Pacheco, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Solemo Oy (Хелзинки, Финландия)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Claro Sol Facility Services desde 1972“ — заявка за регистрация No 13 318 993
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на EUIPO от 9 януари 2017 г. по преписка R 478/2016-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост от 9 януари 2017 г. по преписка R 478/2016-1, с което частично се потвърждава жалбата, подадена от Solemo Oy, и частично се отменя решението, постановено по възражение No B 2472267 срещу заявка за марка на Европейския съюз No 13.318.993 „Claro Sol Facility Services desde 1972“ на жалбоподателя за отхвърляне на тази марка за класове 37 и 39 изцяло, а за клас 35 — частично,
 —
 да приеме заявката за регистрация на марка на Европейския съюз No 13.318.993 „Claro Sol Facility Services desde 1972“ за всички услуги от класове 35, 37 и 39, тъй като липсва вероятност от объркване в съзнанието на потребителите на територията, на която е защитена по-ранната национална марка, регистрирана във Финландия под No 250.356 „SOL“ и притежавана от встъпилата страна,
 —
 да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/18
 Решение на Първоинстанционния съд от 31 януари 2007 г. — Aldershoff/Комисия
 (Дело T-236/05) (1)
 („Оценка [Оценка да се чете доклад за оценяване] относно развитието на кариерата - Оценка за финансовата година 2003 - Явна грешка в оценката - Липса на мотиви - Право на изслушване“)
 (2007/C 69/43)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Willem Aldershoff (Брюксел, Белгия) (представители: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J-N. Louis и E. Marchal, адвокати)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo)
 Предмет
 Отмяна на оценката относно развитието на кариерата на ищеца за финасовата година 2003.
 Диспозитив
 1)
 Оценката относно развитието на кариерата на ищеца г-н Willem Aldershoff за финансовата година 2003 се отменя.
 2)
 Комисията се осъжда да понесе своите съдебни разноски, както и тези на ищеца.
 (1) ОВ C 205, 20.8.2005 г.


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/38
 Иск, предявен на 12 юни 2007 г. — Gaedertz/СХВП — Living Byte Software (GlobalRemote)
 (Дело T-209/07)
 (2007/C 183/73)
 Език на исковата молба: немски
 Страни
 Ищец: Johann-Christoph Gaedertz (Франкфурт на Майн, Германия) (представител: Rechtsanwalt E. M. Gerstenberg)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Living Byte Software GmbH
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 април 2007 г. по преписка R 272/2005-4;
 —
 да се обяви за недействителна марка на Общността No 1 466 499 „GlobalRemote“;
 —
 да се да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет наискане за обявяване на недействителност:„GlobalRemote“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 (Марка на Общността No 1 466 499).
 Притежател на марката на Общността: Living Byte Software GmbH.
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Ищецът.
 Решение на отдела по заличаването: Отхвърляне на искането за обявяване на недействителността.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: По-специално, нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като съответната марка на Общността, чиято недействителност се иска, няма необходимия отличителен характер и е от чисто описателно естество.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. за марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1).


text:
 14.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 302/42
 Решение на Общия съд от 15 юли 2015 г. — Knauf Insulation Technology/СХВП — Saint Gobain Cristalería (ECOSE TECHNOLOGY)
 (Дело T-324/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Международна регистрация, посочваща Европейската общност - Фигуративна марка „ECOSE TECHNOLOGY“ - По-ранна национална словна марка „ECOSEC FACHADAS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 302/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Knauf Insulation Technology (Визе, Белгия) (представител: K. Manhaeve, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Geroulakos)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Saint Gobain Cristalería, SL (Мадрид, Испания) (представители: M. Montañá, S. Sebé и I. Carulla, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 4 май 2012 г. (преписки R 1193/2011-5 и R 1426/2011-5) относно производство по възражение между Saint Gobain Cristalería, SL и Knauf Insulation Technologies.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 4 май 2012 г. (преписки R 1193/2011-5 и R 1426/2011-5), в частта, в която апелативният състав, от една страна, отхвърля жалбата на Knauf Insulation Technology, и от друга страна, отменя решението на отдела по споровете.
 2)
 СХВП понася направените от нея съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от Knauf Insulation Technology.
 3)
 Saint Gobain Cristalería, SL понася направените от него съдебни разноски, както и половината от съдебните разноски, направени от Knauf Insulation Technology.
 (1) ОВ C 295, 29.9.2012 г.


text:
 25.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 58/7
 Решение на Общия съд от 18 януари 2012 г. — Djebel — SGPS/Комисия
 (Дело T-422/07) (1)
 (Държавни помощи - Схема за помощи, предназначена за насърчаване на съвременни и конкурентни предприемачески стратегии - Помощ, предвидена в полза на търговско дружество под формата на заем при изключително изгодни условия във връзка с инвестиция на това дружество в Бразилия - Решение, с което помощта се обявява за несъвместима с общия пазар - Задължение за мотивиране - Нарушаване на конкуренцията - Засягане на търговията между държавите членки - Равно третиране)
 2012/C 58/11
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Djebel — SGPS SA (Funchal, Португалия) (представители: M. Andrade Neves и S. Castro Caldeira, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Afonso и B. Martenczuk)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение 2007/582/ЕО на Комисията от 10 май 2007 година относно държавна помощ C 4/2006 (ex N 180/2005) — Португалия — помощ за Djebel (ОВ L 219, стр. 30)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Djebel — SGPS, SA да заплати направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия.
 (1) ОВ C 64, 8.3.2008 г.


text:
 10.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/15
 Решение на Съда (седми състав) от 21 юли 2011 г. — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Европейска агенция за морска безопасност (ЕАМБ)
 (Дело C-252/10 P) (1)
 (Обжалване - Обществени поръчки - Европейска агенция за морска безопасност (ЕАМБ) - Процедура за възлагане на обществена поръчка относно приложението „SafeSeaNet“ - Решение, с което се отхвърля офертата на оферент - Критерии за възлагане на обществена поръчка - Подкритерии - Задължение за мотивиране)
 2011/C 269/24
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (представител: N. Korogiannakis, dikigoros)
 Друга страна в производството: Европейска агенция за морска безопасност (ЕАМБ) (представители: J. Menze и J. Stuyck и A.-M. Vandromme, advocaaten)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (трети състав) от 2 март 2010 г. по дело T-70/05 (Evropaiki Dynamiki/ЕАМБ) в частта му, с която се отхвърля искането на жалбоподателя за отмяна на решението на Европейската агенция за морска безопасност (ЕАМБ) от 6 януари 2005 г. за отхвърляне на офертата, подадена от жалбоподателя в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка относно валидирането на приложението „SafeSeaNet“ и бъдещото му развитие
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 8.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/24
 Жалба, подадена на 2 декември 2013 г. — Sto/СХВП — Fixit Trockenmörtel Holding (CRETEO)
 (Дело T-640/13)
 2014/C 39/43
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Sto AG (Щюлинген, Германия) (представители: K. Kern и J. Sklepek, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Fixit Trockenmörtel Holding AG (Баар, Швейцария)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да измени решение R 905/2012-4 на четвърти апелативен състав от 25 септември 2013 г., като уважи възражението в посочения в жалбата обхват и отхвърли заявката за регистрация на марка на Общността No 9 207 085,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Fixit Trockenmörtel Holding AG.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „CRETEO“ за стоки от класове 1, 2, 17 и 19 – регистрация на марка на Общността No 9 207 085.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германски словни марки „StoCretec“ и „STOCRETE“ за стоки от класове 1, 2, 17 и 19.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/44
 Решение на Общия съд от 8 юни 2017 г. — Groupe Léa Nature/EUIPO — Debonair Trading Internacional (SO’BiO ētic)
 (Дело T-341/13 RENV) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „SO’BiO ētic“ - По-ранни словни марка на Европейския съюз и национална марка „SO...?“ - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Увреждане на репутацията - Член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009))
 (2017/C 239/54)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Groupe Léa Nature SA (Перини, Франция) (представител: S. Arnaud, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Debonair Trading Internacional Lda (Фуншал, Португалия) (представител: T. Alkin, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 26 март 2013 г. (преписка R 203/2011-1), постановено в производство по възражение със страни Debonair Trading Internacional и Groupe Léa Nature
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Groupe Léa Nature SA понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и встъпилата страна в производствата пред Общия съд и Съда.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/23
 Решение на Общия съд от 14 декември 2011 г. — Vuitton Malletier/СХВП — Friis Group International (изображение на заключващо устройство)
 (Дело T-237/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Отличителен характер - Член 7, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на отличителен характер, придобит чрез използване - Член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2012/C 32/45
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Louis Vuitton Malletier (Париж, Франция) (представители: P. Roncaglia, G. Lazzeretti, M. Boletto и E. Gavuzzi, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Friis Group International ApS (Копенхаген, Дания) (представител: C. Type Jardorf, адвокат)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение от 24 февруари 2010 г. на първи апелативен състав на СХВП (преписка R 1590/2008-1), в рамките на производство за обявяване на недействителност на марка между Friis Group International Aps и Louis Vuitton Malletier
 Диспозитив
 1.
 Отменя Решение от 24 февруари 2010 г. на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (преписка R 1590/2008-1) в частта, с която обявява за недействителна марка на Общността No 3 693 116, отнасяща се до стоките от клас 14 „бижута, включително халки, ключодържатели, закопчалки и обици, копчета за ръкавели, гривни, висулки, брошки, огърлици, игли за вратовръзки, накити, медальони; часовници и хронометрични инструменти и уреди, включително ръчни часовници, корпуси, кутии и шкафове за часовници, будилници; орехотрошачки от благородни метали, от техни сплави или с техни покрития, свещници от благородни метали, от техни сплави или с техни покрития“, както и до стоките от клас 18 „кожа и имитации на кожа“, и „чадъри“.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3.
 Осъжда Louis Vuitton Malletier, Friis Group International ApS и СХВП да понесат направените от тях разноски в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 209, 31.7.2010 г.


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/13
 Преюдициално запитване, отправено от House of Lords (Обединеното кралство) на 6 февруари 2009 г. — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/Loyalty Management UK Limited
 (Дело C-53/09)
 2009/C 90/20
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 House of Lords
 Страни в главното производство
 Ищец: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Ответник: Loyalty Management UK Limited
 Преюдициални въпроси
 В случай че данъчнозадължено лице (наричано по-нататък „организатор“) упражнява търговска дейност, състояща се в управление на програма за привличане на редовни клиенти с участието на широк кръг от търговци (наричана по-нататък „програмата“), според която организаторът сключва различни споразумения, както следва:
 i)
 споразумения с различни дружества, наречени „спонсори“, по които спонсорите предоставят „точки“ на клиентите (наричани по-нататък „участниците“), купуващи техни стоки или услуги, и извършват плащания на организатора;
 ii)
 споразумения с участниците, в които се предвижда, че когато последните купуват стоки и/или услуги от спонсорите, ще получат точки, които могат да заменят със стоки и/или услуги; и
 iii)
 споразумения с различни дружества (наречени „доставчиците“), съгласно които доставчиците се съгласяват, между другото, да предоставят на участниците стоки и/или услуги на цена, която е по-ниска от обичайно дължимата, или безплатно, когато участникът заменя точките си, а организаторът от своя страна плаща „комисионна за услугата“, изчислена според броя на точките, заменени при този доставчик през разглеждания период.
 1)
 Как трябва да се тълкуват членове 14, 24 и 73 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. (1) (предишни член 5, член 6 и член 11, част A, параграф 1, буква a) от Директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година (2)), когато организаторът извършва плащания в полза на доставчиците?
 2)
 По-конкретно, трябва ли тези разпоредби да се тълкуват в смисъл, че плащания като извършените от организатора в полза на доставчиците следва да се считат за:
 а)
 насрещна престация само за доставката на услуги от страна на доставчиците в полза на организатора; или
 б)
 насрещна престация само за доставката на стоки и/или услуги от страна на доставчиците в полза на участниците; или
 в)
 насрещна престация отчасти за доставката на услуги от страна на доставчиците в полза на организатора и отчасти за доставката на стоки и/или услуги от страна на доставчиците в полза на участниците?
 3)
 Ако отговорът на въпрос 2 е (в), така че комисионната за услугата се явява насрещна престация за две доставки, извършени от доставчиците (едната в полза на организатора, а другата в полза на участниците), кои са критериите, които съгласно общностното право трябва да се приложат, за да определи как комисионна като комисионната за услугата следва да бъде разпределена между тези две доставки?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.
 (2) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, ОВ


text:
 1.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/50
 Решение на Общия съд от 10 декември 2015 г. — Fútbol Club Barcelona/СХВП (Изображение на емблема)
 (Дело T-615/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността, изобразяваща очертанията на емблема - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на придобит при използването отличителен характер - Член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009))
 (2016/C 038/65)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Fútbol Club Barcelona (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 23 май 2014 г. (преписка R 2500/2013-1) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, изобразяващ очертанията на емблема, като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Fútbol Club Barcelona да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 372, 20.10.2014 г.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/36
 Жалба, подадена на 24 януари 2008 г. — Shetland Islands Council/Комисия
 (Дело T-43/08)
 (2008/C 92/72)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Shetland Islands Council (представители: E. Whiteford, Barrister, R. Murray, Solicitor и R. Thompson QC)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да бъдат отменени членове 3, 4 и 5 от решението и
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят е орган на власт, който е правил плащания в риболовния сектор в рамките на две общи програми за подпомагане, наречени „Подпомагане на риболова и преработващата промишленост“ и „Подпомагане на рибовъдната промишленост“, състоящи се от различни видове схеми за подпомагане. Комисията е приела, че помощта, която Обединеното кралство e въвело въз основа на „Схема за подобряване на рибните заводи“, е несъвместима с общия пазар в частта, която се отнася до сумата от 92 007 GBP, изплатена на 13 август 1997 г., 7 януари 1999 г., 25 февруари 1999 г., 10 декември 1999 г., 19 януари 2001 г. и 15 декември 2004 г.
 С жалбата си жалбоподателят иска, на основание член 230 от Договора за ЕО, частична отмяна на Решение на Комисията C 38/2006 (ex NN 93/2005) от 13 ноември 2007 г. относно „Схема за подобряване на рибните заводи“, прилагана в Обединеното кралство. Жалбоподателят иска, по-специално, отмяна на членове 3, 4 и 5 от обжалваното решение поради това, че Комисията е допуснала грешка като е приела, че възстановяването на помощите е съвместимо с:
 (1)
 Член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) на Съвета No 659/1999 (1), и
 (2)
 общите принципи на правната сигурност и защитата на оправданите правни очаквания, и на равно третиране.
 (1) Регламент на Съвета (ЕО) No 659/1999 от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OВ L 83, стp. 1, Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 7.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 410/32
 Жалба, подадена на 28 септември 2016 г. — Janssen-Cases/Комисия
 (Дело T-688/16)
 (2016/C 410/45)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподателка: Mercedes Janssen-Cases (Брюксел, Белгия) (представители: J. -N. Louis и N. De Montigny, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателката
 Жалбоподателката иска от Общия съд:
 —
 да отмени решенията на Комисията от 15 юни 2016 г. за назначаване на друг кандидат на длъжността омбудсман на Комисията и да отхвърли кандидатурата на жалбоподателката за тази длъжност,
 —
 да осъди Комисията да заплати на жалбоподателката 100 000 EUR обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателката излага четири основания.
 1.
 Първото основание е нарушение на член 6, параграф 3 от Решение C(2002)601 на Комисията за засилване на службата на омбудсмана, тъй като обжалваните решения са приети от Комисията, въпреки че единствено нейният председател е компетентен да взема такива решения по предложение на генералния директор на Дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ след становище на комитета на персонала.
 2.
 Второто основание е нарушение на член 27 от Хартата на основните права, в който е закрепено правото на информиране и консултиране на работниците, в случая правото на действително консултиране с комитета на персонала на Комисията.
 3.
 Третото основание е злоупотреба с власт от страна на Комисията при провеждане на процедурите с цел назначаване на омбудсман на Комисията.
 4.
 Четвъртото основание е неизпълнение на задължението за мотивиране, явна грешка при преценката и нарушение на принципите на оправданите правни очаквания, пропорционалността и добрата администрация.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/13
 Определение на Съда (пети състав) от 13 юли 2011 г. (преюдициално запитване от Curtea de Apel Bacău — Румъния) — Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău/Lilia Druțu
 (Дело C-438/10) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Вътрешно облагане с данъци и такси - Член 110 ДФЕС - Екотакса върху моторните превозни средства при първата им регистрация)
 2011/C 311/19
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Bacău
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău, Administrația Finanțelor Publice Bacău
 Ответник: Lilia Druțu
 Предмет
 Преюдициално запитване — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — Регистрация в Румъния на вече регистрирани в други държави членки леки автомобили — Екотакса, налагана на леките автомобили при първата им регистрация в държава членка — Съвместимост на националната правна уредба с член 110 ДФЕС — Дискриминация в сравнение с употребяваните леки автомобили, вече регистрирани на територията на тази държава членка, за които при тяхната последваща продажба и нова регистрация посочената такса не се налага
 Диспозитив
 Член 110 ДФЕС следва да се тълкува в смисъл, че той не допуска държава членка да въвежда екотакса за моторните превозни средства при първата им регистрация в съответната държава членка, ако тази фискална мярка е уредена по начин, по който тя възпира пускането в движение в посочената държава членка на употребявани моторни превозни средства, закупени в други държави членки, без обаче същевременно да възпира закупуването на употребявани моторни превозни средства на същата възраст и със същата степен на амортизация на националния пазар.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 18.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 167/19
 Жалба, подадена на 20 май 2009 г. — UOP/Комисия
 (Дело T-198/09)
 2009/C 167/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: UOP Ltd (Brimsdown, Обединено кралство) (представители: B. Hartnett, Barrister, и O. Geiss, lawyer)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени член 2, параграф 2 от Решение на Комисията от 16 юли 2008 година относно помощта, приведена в действие от Франция в полза на групата ФИП (C 51/05 (ex NN 84/05) (1),
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска частична отмяна на Решение на Комисията от 16 юли 2008 година относно помощта, приведена в действие от Франция в полза на групата Institute Français du Petrol (ФИП) [Френски институт по петрола] (C 51/05 (ex NN 84/05), (нотифицирано под номер C (2008) 1330) в частта му, с която обявява при определени условия помощта за съвместима с общия пазар по смисъла на член 87, параграф 3, буква в) ЕО. Жалбоподателят е конкурент на получателя на държавната помощ и неговите дъщерни дружества, Axens и Prosernat.
 Жалбоподателят се позовава на четири правни основания в подкрепа на исканията си.
 На първо място той твърди, че Комисията е допуснала явни фактически грешки и явни грешки при прилагане на правото в нарушение на член 87, параграф 3 ЕО и на Рамката за научноизследователска и развойна дейност от 1996 г., като погрешно е характеризирала естеството на научноизследователската и развойната дейност, извършвана от ФИП съгласно приложение I към Рамката за научноизследователска и развойна дейност от 1996 г., поради което неправилно е определила претегления максимален интензитет на помощта. Жалбоподателят сочи в подкрепа на това правно основание следните аргументи: дейностите, извършвани от Axens и Prosernat по отношение на процесите, не представляват научноизследователска и развойна дейност, а цялата допазарна развойна дейност се извършва от ФИП; ФИП извършва най-малко тази част от допазарната развойна дейност във връзка с технологиите на процесите и катализаторите, която включва използването на пилотни инсталации, както и частта от допазарната развойна дейност, която попада в неговия патентен портфейл.
 На второ място жалбоподателят сочи, че Комисията е допуснала явни фактически грешки и явни грешки при прилагане на правото в нарушение на член 87, параграф 3 ЕО и на Рамката за научноизследователска и развойна дейност от 1996 г., като не е взела предвид помощта за функциониране, предоставена на Axens и Prosernat, дъщерни дружества на ФИП. Жалбоподателят сочи в подкрепа на това правно основание три аргумента и изтъква, че: не са взети предвид преките ползи за Axens от продължилото използване на пилотни инсталации, както и косвените ползи за Axens от безвъзмездните средства за обучение, отпускани от ФИП, и от международното сътрудничество в научните изследвания, осъществявано от ФИП.
 На трето място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явни фактически грешки и явни грешки при прилагане на правото, като е приела, че помощта, предоставена на ФИП и неговите дъщерни дружества, Axens и Prosernat, има стимулиращ ефект.
 На четвърто място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явни фактически грешки и явни грешки при прилагане


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/26
 Решение на Общия съд от 1 март 2017 г. — ЕСВД/Gross
 (Дело T-472/15 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2013 г. - Невключване в списъка на повишените длъжностни лица - Липса на грешка в правото))
 (2017/C 121/37)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: първоначално S. Marquardt и M. Silva, впоследствие S. Marquardt, подпомагани от M. Troncoso Ferrer, S. Moya Izquierdo и F.-M. Hislaire, адвокати)
 Друга страна в производството: Philipp Oliver Gross (Брюксел, Белгия (представители: J.-N. Louis и N. de Montigny, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 3 юни 2015г., Gross/ЕСВД (F-78/14, EU:F:2015:52) с искане за отмяна на това съдебно решение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) понася направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от г-н Philipp Oliver Gross в настоящото производство.
 (1) ОВ C 346, 19.10.2015 г.


text:
 8.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 439/30
 Жалба, подадена на 19 септември 2014 г. — Bayerische Motoren Werke/Комисия
 (Дело T-671/14)
 (2014/C 439/41)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Bayerische Motoren Werke AG (Мюнхен, Германия) (представители: M. Rosenthal, G. Drauz и M. Schütte, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС да отмени решението от 9 юли 2014 г. по преписка SA.32009 (2011/C), доколкото с него поисканата помощ в размер на 4 5 2 57 273 EUR е обявена за несъвместима с вътрешния пазар в частта (2 8 2 57 273 EUR), в която надвишава сумата от 17 милиона евро,
 —
 при условията на евентуалност, на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС да отмени решението от 9 юли 2014 г. по преписка SA.32009 (2011/C), доколкото с него за несъвместима с вътрешния пазар е обявена сумата от 22,5 милиона евро, до която съгласно член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 800/2008 (1) не е налице задължение за уведомяване на Комисията,
 —
 на основание член 87 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС
 —
 Жалбоподателят твърди, че ответникът е действал в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС, доколкото не е изпълнил задължението си за надлежно и безпристрастно разглеждане на случая и в резултат от това очевидно неправилно е приел, че Известието за задълбочена оценка на големите инвестиционни проекти е изцяло приложимо.
 —
 Жалбоподателят по-нататък поддържа, че при правилно определяне на пазарното положение на жалбоподателя не би следвало да се пристъпва към задълбочена оценка. Извършването на задълбочената оценка без предварително определяне на пазарното положение и произтичащото от това дискриминационно третиране на жалбоподателя се дължали на явна грешка в преценката.
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС
 —
 Жалбоподателят също така твърди, че ответникът е действал в нарушение на член 107, параграф 3, буква в) ДФЕС, доколкото очевидно неправилно е приел, че стимулиращият ефект и целесъобразността на помощта се свеждат до разликата в сумата на разходите в Мюнхен и съответно в Лайпциг, която е оценил ex ante на 17 милиона евро.
 —
 В това отношение жалбоподателят поддържа, че при задълбочената оценка ответникът се е ръководил само от тази разлика в сумата на разходите и това съставлява явна грешка в преценката, която в крайна сметка му е попречила правилно да упражни дискреционното си правомощие за преценка на целесъобразността на помощта и последиците от нея.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС и на Регламент No 800/2008
 —
 При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че ответникът е действал в нарушение на член 108, параграф 3 ДФЕС и на Регламент No 800/2008, доколкото очевидно неправилно е забранил на Федерална република Германия да отпусне на жалбоподателя помощ съгласно одобрената схема за помощи по Investitionszulagengesetz (Закон за подпомагане на инвестициите) в размер, който


text:
е под прага от 22,5 милиона евро, над който възниква задължение за уведомяване.
 —
 Според жалбоподателя това ограничаване на размера на помощите под прага за уведомяване съставлява явна грешка в преценката, в резултат от която ответникът превишил правомощията си и неправомерно дискриминирал жалбоподателя в сравнение с получателите на помощи, на които би била отпусната сумата от 22,5 милиона евро, до която не е налице задължение за уведомяване.
 (1) Регламент (ЕО) No 800/2008 на Комисията от 6 август 2008 година относно деклариране на някои категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 87 и 88 от Договора (Общ регламент за групово освобождаване) (ОВ L 214, стр. 3).


text:
 15.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 193/21
 Определение на Първоинстанционния съд от 10 юни 2009 г. — Полша/Комисия
 (Дело T-258/04) (1)
 (Жалба за отмяна - Преходни мерки, които трябва да бъдат приети поради присъединяването на нови държави—членки - Регламент (ЕО) No 60/2004 за определяне на преходни мерки в сектора на захарта - Срок за обжалване - Начален момент - Закъснение - Недопустимост)
 2009/C 193/33
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Република Полша (представители: първоначално J. Pietras и E. Ośniecka-Tamecka, впоследствие T. Nowakowski и най-накрая M. Dowgielewicz)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално L. Visaggio и A. Stobiecka-Kuik, впоследствие T. van Rijn, L. Visaggio и A. Stobiecka-Kuik)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Република Кипър (представител: P. Kliridis)
 Предмет
 Отмяна на член 5, член 6, параграфи 1—3, член 7, параграф 1 и член 8, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) No 60/2004 на Комисията от 14 януари 2004 година за определяне на преходни мерки в сектора на захарта във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 9, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 52, стр. 202).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Република Полша понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Комисията.
 3)
 Република Кипър понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 251, 9.10.2004 г.


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/12
 Решение на Съда (осми състав) от 12 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-298/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/22/ЕО - Сближаване на законодателствата - Социално законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт - Липса на транспониране в определения срок))
 2009/C 113/24
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и I. Chatzigiannis)
 Ответник: Република Гърция (представител: N. Dafniou)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета (ОВ L 102, стр. 35; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 15, стр.187)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) No 3820/85 и (ЕИО) No 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по Директива 2006/22.
 2)
 Осъжда Република Гърция да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/65
 Жалба, подадена на 13 ноември 2015 г. — Чобанов/Парламент
 (Дело T-651/15)
 (2016/C 048/73)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Атанас Чобанов (Льо Плеси-Робинзон, Франция) (представител: N. Pirc Musar, lawyer)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение A(2015)8659 C на Европейския парламент от 16 септември 2015 г., с което е отхвърлено потвърдителното заявление на жалбоподателя за достъп до някои документи, отнасящи се до информация за пътни разноски, дневни надбавки, надбавки за общи разходи, както и разноски за сътрудници на членове на Европейския парламент,
 —
 да разпореди Парламентът да заплати разноските на жалбоподателя съгласно членове 134 и 140 от Процедурния правилник на Общия съд, включително разноските на встъпилите страни, ако има такива страни.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 Първо основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (1) във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001 (2), тъй като поисканите лични данни не са защитени от законодателството на Общността.
 2.
 Второ основание — нарушение на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, тъй като достъпът до поисканата информация е отказан, независимо че условията за оповестяване са били изпълнени.
 3.
 Трето основание — неизпълнение на общото задължение съгласно членове 2 и 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с член 6, параграф 3 от Регламент No 1049/2001 да се разгледа всеки отделен документ.
 4.
 Четвърто основание — нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент No 1049/2001, тъй като отказът да се предостави частичен достъп до поисканите документи е необоснован.
 5.
 Пето основание — неизпълнение на задължението за мотивиране, както изискват член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент No 1049/2001, тъй като Парламентът не е разгледал всички доводи на жалбоподателя.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, 2001 г, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/10
 Решение на Съда (трети състав) от 10 март 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal Supremo, Испания) — Telefónica Móviles España, SA/Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones
 (Дело C-85/10) (1)
 (Далекосъобщителни услуги - Директива 97/13/ЕО - Генерални разрешителни и индивидуални лицензии - Такси, които се налагат на предприятията — притежатели на индивидуални лицензии - Член 11, параграф 2 - Тълкуване - Национално законодателство, което не предвижда специално предназначение на такса - Увеличаване на таксата за цифровите системи без промяна на същата за аналоговите системи от първо поколение - Съвместимост)
 2011/C 139/16
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Supremo
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Telefónica Móviles España, SA
 Ответници: Administración del Estado, Secretaría de Estado de Telecomunicaciones
 Предмет
 Преюдициално запитване — Tribunal Supremo — Тълкуване на член 11, параграф 2 от Директива 97/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 1997 година относно общата рамка за генералните разрешителни и индивидуалните лицензии в областта на телекомуникационните услуги (ОВ L 117, стp. 15) — Такси, които се налагат на предприятията — притежатели на индивидуални лицензии — Налагане на парични задължения, надхвърлящи допустимите от директивата и имащи цел, която не е предвидена в нея — Санкциониране на по-напредналите технологии в сравнение с морално остарелите
 Диспозитив
 Изискванията, предвидени в член 11, параграф 2 от Директива 97/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 1997 година относно общата рамка за генералните разрешителни и индивидуалните лицензии в областта на далекосъобщителните услуги, съгласно които такса, налагана на операторите на далекосъобщителни услуги за използването на ограничени ресурси, трябва да е насочена към осигуряване на оптимално използване на такива ресурси и да отчита необходимостта от насърчаване на развитието на иновационните услуги и на конкуренцията, трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба, която предвижда налагането на такса на операторите на далекосъобщителни услуги, притежаващи индивидуални лицензии за използването на радиочестоти, без да изисква специфично предназначение на получените от тази такса приходи, и с която размерът на таксата се увеличава значително за определена технология, без да се променя за друга.
 (1) ОВ C 134, 22.5.2010 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/14
 Решение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Evonik Degussa и AlzChem/Комисия
 (Дело T-391/09) (1)
 (Конкуренция - Картели - Пазар на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост в ЕИП, с изключение на Ирландия, Испания, Португалия и Обединеното кралство - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Определяне на цени и разпределяне на пазара - Отговорност за неправомерното поведение - Глоби - Сътрудничество по време на административното производство - Отегчаващи обстоятелства - Повторност на нарушението - Смекчаващи обстоятелства - Пропорционалност - Продължителност на нарушението - Солидарна отговорност за заплащането на глобата - Насоки относно метода за определяне на размера на глобите от 2006 г.)
 (2014/C 71/24)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Evonik Degussa GmbH (Есен, Германия); и AlzChem AG, по-рано AlzChem Trostberg GmbH, по-рано AlzChem Hart GmbH (Тростберг, Германия) (представители: C. Steinle, O. Andresen и I. Bodenstein, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: N. von Lingen и A. Antoniadis, подпомагани от A. Böhlke, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2009) 5791, окончателен, на Комисията от 22 юли 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост), в частта, която се отнася до жалбоподателя, както и искане при условията на евентуалност за изменение на посоченото решение като от една страна наложената на жалбоподателите глоба се отмени или нейният размер се намали и от друга страна SKW Stahl-Technik GmbH & Co. KG бъде солидарно задължено да заплати пълния размер на глобата заедно с жалбоподателите.
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 2, букви ж) и з) от Решение C(2009) 5791, окончателен, на Комисията от 22 юли 2009 г. относно процедура по прилагане на член 81 [ЕО] и на член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.396 — Реактиви на основата на калциев карбид и на магнезий за стоманодобивната и газовата промишленост) в частта, която се отнася до Evonik Degussa GmbH и AlzChem AG с уточнението обаче, че отмяната не засяга погасителния ефект на което и да е плащане от страна на едното или другото от първите две дружества по наложената им солидарно глоба за нарушението на SKW Stahl Technik GmbH & Co. KG, установено в член 1, буква е) от посоченото решение, и по наложената на последното дружество глоба в член 2, буква ж) от същото решение.
 2.
 Налага следните глоби за нарушението на Evonik Degussa и AlzChem, установено в член 1, буква е) от Решение C(2009) 5791, окончателен:
 —
 на Evonik Degussa и на AlzChem солидарно: 2,49 милиона EUR с уточнението, че ще се счита, че Evonik Degussa и AlzChem са изплатили тази глоба до размера на заплатените от SKW Stahl Technik суми по наложената му глоба в член 2, букви е) и ж) от същото решение;
 —
 на Evonik Degussa: 1,24 милиона EUR, която глоба дружеството трябва да заплати само.
 3.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/4
 Решение на Съда (голям състав) от 18 ноември 2008 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — Jacqueline Förster/Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep
 (Дело C-158/07) (1)
 (Свободно движение на хора - Студент, който е гражданин на държава-членка, отишъл в друга държава-членка, за да се обучава там - Стипендия за издръжка на студенти - Гражданство на Съюза - Член 12 ЕО - Правна сигурност)
 (2009/C 6/06)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподателка: Jacqueline Förster
 Ответник: Hoofddirectie van de Informatie Beheer Groep
 Предмет
 Преюдициално запитване — Centrale Raad van Beroep — Тълкуване на член 12 ЕО и на член 7 от Регламент (ЕИО) No 1251/70 на Комисията от 29 юни 1970 година относно правото на работници да останат на територията на държава-членка след като са били наети в същата държава (ОВ L 142, стр. 24; Специално издание на български език за 2007 г., глава 5, том 1, стр. 23), както и на член 3 от Директива 93/96/ЕИО на Съвета от 29 октомври 1993 година относно правото на пребиваване на студентите (ОВ L 317, стр. 59) — Студент, който е гражданин на държава-членка, пристигнал в друга държава-членка, за да завърши образованието си там и едновременно упражнява дейност като наето лице в тази държава-членка, но междувременно е преустановил професионалната си дейност
 Диспозитив
 1.
 Студент, който се намира в положението на жалбоподателката по главното производство, не може да се позовава на член 7 от Регламент (ЕИО) No 1251/70 на Комисията от 29 юни 1970 година относно правото на работници да останат на територията на държава-членка след като са били наети в същата държава, за да получи стипендия за издръжка.
 2.
 Студент, който е гражданин на държава-членка и отива в друга държава-членка, за да завърши образованието си там, може да се позовава на член 12, първа алинея ЕО, за да получи стипендия за издръжка, при положение че е пребивавал през определен период от време в приемащата държава-членка. Член 12, първа алинея ЕО допуска прилагането спрямо гражданите на други държави-членки на условие за предходно пребиваване от пет години.
 3.
 При обстоятелства като тези по делото в главното производство общностното право, и по-специално принципът на правна сигурност, допуска прилагането на условие за пребиваване, което поставя правото на студентите, които произхождат от други държави-членки, на стипендия за издръжка в зависимост от приключването на периоди на пребиваване, предхождащи въвеждането на това условие.
 (1) ОВ C 117, 26.5.2007 г.


text:
 18.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/31
 Решение на Общия съд от 25 ноември 2015 г. — Masafi/СХВП — Hd1 (JUICE masafi)
 (Дело T-248/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „JUICE masafi“ - По-ранна национална словна марка „masafi“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 016/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Masafi Co. LLC (Дубай, Обединени арабски емирства) (представител: G. Hinarejos Mulliez, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Hd1 Ltd (Хъдърсфийлд, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 февруари 2014 г. (преписка R 119/2013-4), постановено в производство по възражение със страни Hd1 Ltd и Masafi Co. LLC
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Masafi Co. LLC понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.