text:
 4.7.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 153/37
 Решение на Първоинстанционния съд от 20 май 2009 г. — CFCMCEE/СХВП (P@YWEB CARD и PAYWEB CARD)
 (Съединени дела T-405/07 и Т-406/07) (1)
 (Марка на Общността - Заявки за словните марки на Общността P@YWEB/email CARD и PAYWEB CARD - Абсолютно основание за отказ - Частична липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94)
 2009/C 153/70
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) (Страсбург, Франция) (представител: P. Greffe, J. Schouman и L. Paudrat, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Предмет
 Жалби срещу решенията на първи апелативен състав на СХВП от 10 юли 2007 г. (по преписка R 119/2007-1) и от 12 септември 2007 г. (по преписка R 120/2007-1) относно заявки за регистрация на словните знаци P@YWEB CARD и PAYWEB CARD като марки на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решенията на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) от 10 юли 2007 г. (преписка R 119/2007 1) и от 12 септември 2007 г. (преписка R 120/2007 1) в частите, с които се отказва регистрацията като марки на Общността на словните знаци „P@YWEB CARD“ и „PAYWEB CARD“ за фотографски, кинематографични, сигнални, контролни (надзорни) апарати и инструменти, апарати за записване, предаване или възпроизвеждане на звук или образ; звукозаписни дискове, електронни бележници, автоматични машини за продажби, видео ленти, автоматични машини за билети, купони, описи на сметки, извлечения от сметки, камери (апарати за кинематография), видеокамери, видеокасети, CD ROM, четящи устройства за баркод, компактдискове (аудио-видео), оптични компактдискове, детектори за фалшиви пари, флопидискове, магнитни носители на данни, оптични носители на данни, видеоекрани, апарати за обработка на данни, апарати за вътрешна връзка, интерфейси (компютърни), четящи устройства (компютърни), софтуер (записани програми), монитори (компютърни програми), компютри, компютърни периферни устройства, записани компютърни програми, записани програми за операционни системи (за компютри), радиотелефонни апарати, приемници (аудио-видео), телефонни апарати, телевизионни апарати, записващи апарати за време, предаватели (телекомуникации), централни елементи за обработка (процесори), спадащи към клас 9, както и услугите, наименовани информационни агенции (новини), по-конкретно в банковия сектор, радиопредаване/емисия, комуникации чрез телефон, изпращане на телеграми, предаване на телеграми, излъчване на телевизионни програми, радиопредавания, телевизионни предавания, даване под наем на телекомуникационни апарати, даване под наем на апаратура за предаване на съобщения, даване под наем на телефони, комуникация чрез клетъчни телефони, телефонни услуги, спадащи към клас 38 по смисъла на Ницката спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, ревизирана и допълнена.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Caisse fédérale du Crédit mutuel Centre Est Europe (CFCMCEE) и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 8, 12.1.2008 г.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/13
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Suceava (Румъния) на 16 декември 2013 г. — Casa Județeană de Pensii Botoșani/Evangeli Paraskevopoulou
 (Дело C-668/13)
 2014/C 85/23
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Suceava
 Страни в главното производство
 Въззивник: Casa Județeană de Pensii Botoșani
 Въззиваема страна: Evangeli Paraskevopoulou
 Преюдициален въпрос
 Следва ли разпоредбите на член 7, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) No 1408/71 (1) да се тълкуват в смисъл, че в тяхното приложно поле попада двустранна спогодба, сключена между две държави членки преди датата, от която започва да се прилага регламентът, с която спогодба те са се договорили за прекратяване на задължението във връзка със социалните осигуровки, дължими от едната държава на граждани на другата държава, които са имали качеството на политически бежанци на територията на първата държава и са се репатрирали на територията на втората държава, срещу заплащането от първата държава на глобална сума за пенсиите и за покриване на периода, в който в първата държава членка са заплащани социалноосигурителните вноски?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/2
 Решение на Съда (втори състав) от 6 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-247/06) (1)
 („Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 85/337/ЕИО - Въздействие на някои проекти върху околната среда - Отоплителна инсталация - Производство на енергия - Частично изгаряне на опасни вещества“)
 (2008/C 327/02)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: U. Wölker и F. Simonetti)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: T. Harris и I. Rao)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 4, параграф 1 във връзка с точка 9 от приложение I от Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 година относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (ОВ L 175, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 174), изменена с Директива 97/11/ЕО от 3 март 1997 г. (ОВ L 73, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 3, стр. 254) — Разрешаване без да е извършена оценка на въздействието върху околната среда на отоплителна инсталация за производство на енергия, която частично изгаря опасни отпадъци — Операция по обезвреждане и операции по оползотворяване на отпадъци
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 3)
 Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия следва да понесе направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 190, 12.8.2006 г.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/45
 Жалба, подадена на 30 май 2016 г. — Pempe/EUIPO — Marshall Amplification (THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS)
 (Дело T-271/16)
 (2016/C 251/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Yusuf Pempe (Créteil, Франция) (представител: A. Vivès-Albertini, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Marshall Amplification plc (Milton Keynes, Обединено кралство)
 Данни за производството пред EUIPO
 Заявител на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словните елементи „THOMAS MARSHALL GARMENTS OF LEGENDS“ — Заявка за регистрация No 11 570 264
 Производство пред EUIPO: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 16 март 2016 г. по преписка R 376/2015-5.
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да отхвърли изцяло възражението;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на разпоредбите на Регламент No 207/2009 относно доказването на използването и вероятността на объркване между знаците.


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/22
 Жалба, подадена на 13 юни 2014 г. от Република Гърция срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 9 април 2014 г. по дело T-150/12, Гърция/Комисия
 (Дело C-296/14 P)
 2014/C 253/29
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Република Гърция (представители: I. Chalkias и A. Vasilopoulou)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се уважи жалбата, да се отмени в неговата цялост обжалваното решение на Общия съд на Европейския съюз с конкретно посочените доводи, да се уважи първоинстанционната жалба на Република Гърция, да се отмени обжалваното решение на Европейската комисия и да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В повдигнатото основание за отмяна Република Гърция поддържа, че е налице нарушение на правото на Европейския съюз, с мотива, че Общият съд е тълкувал и приложил неправилно член 107, параграф 1 и параграф 3, буква б) ДФЕС по отношение на наличието на извънредните условия, в които се е намирала гръцката икономика към момента на настъпването на обстоятелствата.
 По-конкретно, в първата част от основанието за отмяна се поддържа, че по силата на неправилно тълкуване и прилагане на член 107, параграф 1 ДФЕС Общият съд е приел, че спорните мерки представляват избирателно икономическо предимство за бенефициентите, което може да заплаши конкуренцията и търговията между държавите членки, като се имат предвид извънредните условия, в които се е намирала гръцката икономика към момента на настъпване на обстоятелствата, докато във втората част на основанието се поддържа, че Общият съд е дал неправилно тълкуване и прилагане на член 107, параграф 3, буква б) ДФЕС, с мотива, че той е ограничил нормативноопределеното приложно поле на тази разпоредба до условията, съдържащи се в Съобщението на Комисията — Временна общностна рамка за мерките за държавна помощ за подпомагане на достъпа до финансиране при настоящата финансова и икономическа криза, макар и към момента на настъпване на обстоятелствата да са били налице извънредните условия, в които се е намирала гръцката икономика.


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/7
 Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Обединеното кралство) на 16 март 2011 г. — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd/Comptroller-General of Patents
 (Дело C-130/11)
 2011/C 179/11
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd
 Ответник: Comptroller-General of Patents
 Преюдициални въпроси
 1.
 При тълкуването на член 3 от Регламент (ЕИО) No 1768/92 (1) [понастоящем Регламент (ЕО) No 469/2009] (2) (наричан по-нататък „Регламентът за СДЗ“) в случаите, когато разрешение за пускане на пазара „A“ е издадено за съдържащ активна съставка лекарствен продукт, следва ли член 3, буква г) да се тълкува в смисъл, че той не допуска издаването на сертификат за допълнителна закрила (наричан по-нататък „СДЗ“) на базата на издадено по-късно разрешение за пускане на пазара „Б“, предоставено за различен лекарствен продукт със същата активна съставка, когато пускането на пазара на продукта, който е предмет на хронологически по-ранното разрешение, не попада в рамките на закрилата, осигурявана с основния патент, по смисъла на член 4?
 2.
 Ако се допуска издаването на СДЗ, означава ли това, че при тълкуването на член 13, параграф 1 от Регламента за СДЗ „първото разрешение за пускане на пазара в Общността“ трябва да бъде разрешение за пускане на пазара на лекарствен продукт в рамките на закрилата, осигурявана с основния патент, по смисъла на член 4?
 3.
 Налагат ли предходните въпроси различен отговор, когато по-ранното разрешение за пускане на пазара е издадено за ветеринарен лекарствен продукт за определено показание, а по-късното разрешение за пускане на пазара е издадено за лекарствен продукт за хуманна употреба за различно показание?
 4.
 Налагат ли предходните въпроси различен отговор, когато по отношение на по-късното разрешение за пускане на пазара се е изисквало внасянето на пълно заявление за одобрение от компетентния орган в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 2001/83/ЕО (3) (предишно пълно заявление съгласно член 4 от Директива 65/65/ЕИО (4))?
 5.
 Налагат ли предходните въпроси различен отговор, когато продуктът, обхванат от разрешение „A“ за пускане на пазара на съответния лекарствен продукт, попада в обхвата на закрилата на различен патент, който е собственост на регистриран притежател, различен от заявителя на СДЗ?
 (1) Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 182, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 11, стр. 130)
 (2) Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти, ОВ L 152, стр. 1.
 (3) Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3).
 (4) Директива 65/65/ЕИО на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби, свързани с патентованите


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/8
 Жалба, подадена на 19 декември 2012 г. от Isdin, SA срещу решението на Общия съд (четвърти състав), постановено на 9 октомври 2012 г. по дело T-366/11 — Bial-Portela & Ca, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-597/12 P)
 2013/C 86/12
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Isdin, SA (представители: адв. H. L. Mosback; G. Marín Raigal, P. López Ronda, G. Macias Bonilla, abogados)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Bial-Portela & Ca, SA
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение;
 —
 да се потвърди решението от 6 април 2001 г. на първи апелативен състав на СХВП, с което възражението се отхвърля изцяло;
 —
 да се осъди Bial-Portela & Ca, SA да плати съдебните разноски.
 Основания и доводи
 Жалбоподателят твърди, че е налице изопачаване на доказателствата от Общия съд, тъй като в точка 34 от обжалваното съдебно решение той счита, че „апелативният състав е допуснал грешка, приемайки, че липсва фонетично сходство между знаците“. Апелативният състав обаче не е допуснал грешка, като за разлика от Общия съд е приел, че липсва фонетично сходство между знаците, и правилно е анализирал фонетичното сходство между знаците като е решил, че въпреки фонетичните прилики между тях, цялостното им звучене е различно. Настоящото представителство счита, че горното заключение на апелативния състав, което е изопачено от Общия съд, следва да бъде потвърдено.
 В допълнение жалбоподателят твърди, че е налице изопачаване на фактите от Общия съд, тъй като в точка 40 от обжалваното съдебно решение той е приел, че стоките от клас 3 и голяма част от стоките от клас 5 (...) обикновено се търгуват чрез излагане в супермаркетите и поради това се избират от купувачите след зрителна преценка на техните опаковки. Тази фактическа преценка не е подкрепена от никакви доказателства и поради това изопачава фактите, на които решението би трябвало да бъде основано. Освен това този факт не се изтъква от никоя от страните, поради което може да се вземе предвид, само ако е общоизвестен (и предвид твърденията за неправдоподобност на този факт, да се разгледа така, като че ли сам по себе си той представлява изопачаване на фактите). Следователно този факт не може да бъде използван като основание на преценката за наличие на вероятност от объркване.
 Жалбоподателят твърди също, че принципът на състезателност, установен в член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009 (1) (предишен член 74, параграф 1 от Регламент No 40/94 (2)), е нарушен, тъй като Общият съд е допуснал грешка при прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 и на относимата съдебна практика, нарушавайки по този начин правото на Съюза. Общият съд не е извършил цялостна преценка на конфликтните марки, взимайки предвид всички фактори от значение за обстоятелствата по настоящото дело.
 (1) Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1)
 (2) Регламент (ЕО) No 40/1994 на Съвета от 20 декември 1993 година


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/15
 Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. (преюдициално запитване от Landesgericht Salzburg — Австрия) — Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH/Land Salzburg
 (Дело C-514/12) (1)
 (Свободно движение на работници - Член 45 ДФЕС - Регламент (ЕС) No 492/2011 - Член 7, параграф 1 - Национална правна уредба, предвиждаща частично отчитане на периодите, които са прослужени при работодатели, различни от провинция Залцбург - Ограничаване на свободното движение на работници - Обосноваване - Императивни съображения от общ интерес - Цел да се възнагради лоялността - Административно опростяване - Прозрачност)
 2014/C 45/26
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landesgericht Salzburg
 Страни в главното производство
 Ищец: Zentralbetriebsrat der gemeinnützigen Salzburger Landeskliniken Betriebs GmbH
 Ответник: Land Salzburg
 Предмет
 Преюдициално запитване — Landesgericht Salzburg — Тълкуване на член 45 ДФЕС и на член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза (OB L 141, стр. 1) — Заплащане на договорно наетите служители в публичната администрация на държава членка — Национална правна уредба, съгласно която прослужените периоди при определен работодател — публичноправен субект — се отчитат изцяло, но прослужените периоди при други работодатели — частноправни или публичноправни субекти — се отчитат само отчасти
 Диспозитив
 Член 45 ДФЕС и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2011 година относно свободното движение на работници в Съюза трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, по силата на която при определянето на референтната дата за повишението на служителите на орган на местно самоуправление в по-горните степени на заплащане от длъжностното им ниво се отчитат изцяло периодите, които са прослужени без прекъсване при този орган, докато всеки друг прослужен период се отчита само отчасти.
 (1) ОВ C 63, 2.3.2013 г.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/7
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Craiova (România) на 6 юли 2010 г. — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica Vijulan
 (Дело C-335/10)
 ()
 2010/C 274/10
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Craiova
 Страни в главното производство
 Ищец: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu
 Ответник: Claudia Norica Vijulan
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, уреден от OUG No 50/2008, изменен с OUG No 218/2008, като се има предвид, че от посочения данък са освободени моторните превозни средства M1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4 и с цилиндрична мощност по-малко от 2 000 cm3, както и всички моторни превозни средства N1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в Румъния или в друга държава членка в периода от 15 декември 2008 г. до 31 декември 2009 г., но не и регистрираните преди 15 декември 2008 г. подобни или конкурентни употребявани моторни превозни средства с произход от друга държава членка, и като се има предвид, че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местните стоки, и осигурява закрила на местното производство на нови коли?
 2)
 Трябва ли член 110, първа алинея ДФЕС (предишен член 90 ЕО) да се тълкува в смисъл, че забранява на държава членка да въвежда данък с характеристиките на данъка върху замърсяването, установен с OUG No 50/2008, изменен с OUG No 218/2008, като се има предвид, че от посочения данък са освободени моторните превозни средства M1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4 и с цилиндрична мощност по-малко от 2 000 cm3, както и всички моторни превозни средства N1, имащи стандарт на замърсяване Евро 4, регистрирани за първи път в Румъния или в друга държава членка в периода от 15 декември 2008 г. до 31 декември 2009 г., но не и превозните средства с различни от горепосочените технически характеристики, регистрирани през същия период в други държави членки, като се има предвид че посоченият данък може да представлява вътрешен данък върху стоките с произход от други държави членки, който е косвено дискриминиращ спрямо данъците върху местните стоки и осигурява закрила на местното производство на нови коли?


text:
 16.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/2
 Решение на Съда (голям състав) от 24 март 2009 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof, Германия) — Danske Slagterier/Федерална република Германия
 (Дело C-445/06) (1)
 (Мерки с равностоен ефект - Ветеринарно-санитарни изисквания - Търговски обмен вътре в Общността - Прясно месо - Ветеринарни проверки - Извъндоговорна отговорност на държава-членка - Давностен срок - Определяне на вредата)
 2009/C 113/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Danske Slagterier
 Ответник: Федерална република Германия
 Предмет
 Преюдициалното запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 28 ЕО и на член 5, параграф 1, буква о) и член 6, параграф 1, буква б), подточка iii) от Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 година относно санитарните изисквания за производство и търговия с прясно месо (ОВ L 121, стр. 2012), изменена с Директива 91/497/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година (ОВ L 268, стр. 69) във връзка с член 5, параграф 1, член 7 и член 8 от Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 година относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (ОВ L 395, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 7, стр. 202) — Тълкуване на общностното право в областта на извъндоговорната отговорност на държава-членка за нарушаване на общностното право — Давностен срок — Определяне на подлежащата на обезщетение вреда и на тежащите върху увредената страна изисквания
 Диспозитив
 1.
 Частноправните субекти, които са увредени от неправилното транспониране и прилагане на Директива 64/433/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 година относно санитарните изисквания за производство и търговия с прясно месо, изменена с Директива 91/497/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година, и на Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 година относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар, могат да се позоват на правото на свободно движение на стоки, за да ангажират отговорността на държавата за нарушение на общностното право.
 2.
 Когато Комисията на Европейските общности е започнала производство по член 226 ЕО, общностното право не изисква давностният срок на правото на обезщетение, основано на отговорността на държавата за нарушение на общностното право, да бъде прекъснат или спрян в хода на това производство.
 3.
 Общностното право допуска давностният срок на иск за отговорност на държавата за неправилно транспониране на дадена директива да започне да тече считано от датата, на която са се проявили първите вредоносни последици от това неправилно транспониране и когато са предвидими неговите последващи вредоносни последици, дори ако тази дата предшества правилното прилагане на тази директива.
 4.
 Общностното право допуска прилагането на национална правна уредба, която предвижда, че частноправен субект не може да получи обезщетение за вреди, чието настъпване умишлено или поради небрежност е пропуснал да предотврати посредством използването на правно средство за защита, при условие че използването на това средство за защита може да се изисква в разумна степен от увреденото лице, което следва да бъде преценено от запитващата юрисдикция с оглед


text:
на всички обстоятелства по делото по главното производство. Вероятността националният съд да отправи преюдициално запитване на основание на член 234 ЕО или наличието на висящ пред Съда иск за неизпълнение на задължения от държава-членка сами по себе си не могат да представляват достатъчно основание, за да се направи изводът, че не е разумно да се използва правно средство за защита.
 (1) ОВ C 326, 30.12.2006 г.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/12
 Определение на Съда (пети състав) от 27 юни 2008 г. — Philip Morris Products SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-497/07 Р) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 - Триизмерна марка, изобразяваща формата на кутия за цигари - Отказ да се регистрира марката)
 (2008/C 285/20)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Philip Morris Products SA (представител: T. van Innis, avocat)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: A. Rassat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело Philip Morris Products/СХВП (T-140/06), с което Първоинстанционният съд отхвърля подадената от жалбоподателя жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 24 февруари 2006 г. относно неговата заявка за регистрация като марка на Общността на формата на кутия за цигари — Нарушение на член 4 и на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1 стр. 146) — Отличителен характер на триизмерна форма — Начини за изразяване на тази форма и момент, в който тя трябва да бъде преценена
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Philip Morris Products SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 28.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/25
 Жалба, подадена на 21 май 2014 г. — The Smiley Company/СХВП — The Swatch Group Management Services (HAPPY TIME)
 (Дело T-352/14)
 2014/C 245/33
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Smiley Company SPRL (Брюксел, Белгия) (представители: I. Helbig, P. Hansmersmann и S. Rengshausen, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: The Swatch Group Management Services AG (Biel, Швейцария)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 6 февруари 2014 г. по преписка R 1497/2013-1,
 —
 да отхвърли възражението, като измени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати разноските на жалбоподателя пред Общия съд и да осъди встъпилата страна да заплати разноските на жалбоподателя пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „HAPPY TIME“ за стоки и услуги от класове 14 и 35 — заявка за марка на Общността No 10 106 813
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: The Swatch Group Management Services AG
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна регистрация, със защита на територията на Европейския съюз за словната марка „HAPPY HOURS“ за услуги от клас 35 и 37
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението частично
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/39
 Жалба, подадена на 23 септември 2010 г. — AI/Съд
 (Дело F-85/10)
 ()
 2011/C 13/77
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: AI (представител: M. Erniquin, avocat)
 Ответник: Съд на Европейския съюз
 Предмет на производството
 От една страна, искане да се отменят разискванията на конкурсната комисия относно резултатите от изпита по френски език във вътрешен конкурс въз основа на изпит No CJ 12/09 и, доколкото е необходимо, да се отменят договорите и назначенията на лицата, които са издържали посочения конкурс, както и, от друга страна, искане да се отмени решението да не бъде подновен договорът на жалбоподателката като срочно нает служител, и искане за обезщетение за претърпяна вреда
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на разискванията на конкурсната комисия относно резултатите от изпита по френски език във вътрешен конкурс въз основа на изпит No CJ 12/09;
 —
 доколкото е необходимо, отмяна на назначенията на осемте кандидати, издържали посочения изпит;
 —
 съобщаване на критериите за оценка, които са в основата на направения подбор;
 —
 като главно искане, преквалификация на трудовия договор с определен срок на жалбоподателката в трудов договор за неопределено време, и оттам — отмяна на решението да не бъде подновен нейният договор от януари 2009 г. като срочно нает служител и следователно — възстановяването ѝ в качеството на срочно нает служител; при условията на евентуалност — отмяна на решението да не бъде подновен нейният договор от януари 2009 г. като срочно нает служител и следователно — възстановяването ѝ в качеството на срочно нает служител;
 —
 в резултат на това, признаване на правото на обезщетение, съответстващо на разликата между възнаграждението, което тя би получила, ако горепосоченият договор беше продължен на 1 януари 2010 г. и действително получените от нея възнаграждения, считано от тази дата до датата на ефективното ѝ възстановяване на работа;
 —
 изплащане на обезщетение за поправяне на неимуществените вреди, претърпени по-конкретно вследствие на неправилното непродължаване на трудовия ѝ договор, оценено на сто хиляди евро в случай, че бъде постановено възстановяването на жалбоподателката, или на обезщетение от петстотин хиляди евро, ако възстановяването на жалбоподателката се окаже невъзможно;
 —
 да се осъди Съдът да заплати съдебните разноски.


text:
 8.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 48/22
 Преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Обединено кралство), постъпило на 3 декември 2015 г. — Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 (Дело C-646/15)
 (2016/C 048/28)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements
 Ответници: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Преюдициални въпроси
 1)
 Съвместимо ли е със свободата на установяване, свободното движение на капитали или свободното предоставяне на услуги държава членка да приеме и остави да действа правна уредба като член 80 от Taxation of Chargeable Gains Act 1992 (Закон за данъка върху инвестиционния доход от 1992 г.), според който, ако в определен момент доверителните собственици на доверителна собственост престанат да бъдат пребиваващи или обичайно пребиваващи в държавата членка, възниква задължение за плащане на данък върху нереализирания инвестиционен доход от активите, включени в доверителен фонд?
 2)
 Ако се приеме, че такова данъчно задължение ограничава упражняването на съответната свобода, може ли то да бъде обосновано с балансираното разпределение на правомощията за данъчно облагане и пропорционално ли е, при условие че законодателството не предоставя на доверителните собственици възможност за отложено или разсрочено плащане, нито взема предвид последващо намаляване на стойността на активите на доверителната собственост?
 По-конкретно, отправят се следните въпроси:
 3)
 Засяга ли се някоя от основните свободи, ако държава членка обложи с данък нереализиран инвестиционен доход в размер на увеличението на стойността на активите на доверителна собственост в момента, когато мнозинството от доверителните собственици престанат да бъдат пребиваващи или обичайно пребиваващи в тази държава членка?
 4)
 Оправдано ли е с този данък при излизане да се ограничава съответната свобода, за да се гарантира балансираното разпределение на правомощията за данъчно облагане, в случаите когато продължава да бъде възможно облагане на реализиран инвестиционен доход, но само при настъпването в бъдеще на определени обстоятелства?
 5)
 Следва ли пропорционалността да зависи от фактите по конкретното дело? По-специално, пропорционално ли е ограничението, породено от такова облагане, ако:
 a)
 законодателството не предвижда възможност за отложено или разсрочено плащане, нито за отчитане на последващо намаляване на стойността на активите на доверителната собственост след излизането,
 б)
 но в конкретния случай на определяне на данъка, предмет на жалбата, активите са продадени, преди той да е станал изискуем и стойността на съответните активи не е намаляла в периода между преместването на доверителната собственост и датата на продажбата?


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/29
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de grande instance de Paris (Франция) на 16 юли 2009 г. — Olivier Martinez, Robert Martinez/Société MGN Ltd.
 (Дело C-278/09)
 2009/C 220/56
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de grande instance de Paris
 Страни в главното производство
 Ищци: Olivier Martinez, Robert Martinez
 Ответник: Société MGN Limited
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 2 и член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (1) да се тълкуват като предоставящи компетентност на юрисдикция на държава членка да разгледа иск за нарушение на права, свързани с личността, което би могло да се извърши посредством информация и/или снимки, достъпни онлайн на уебсайт, издаван в друга държава членка от дружество, за което се приема, че е установено във втората държава или пък в друга държава членка, във всички случаи различна от първата:
 —
 единствено при условие, че този уебсайт може да се разглежда в първата държава или
 —
 само когато между вредоносното събитие и територията на първата държава членка съществува достатъчна връзка, която е съществена или значителна, и в посочения втори случай, ако тази връзка може да е вследствие на:
 —
 броя посещения на спорната страница в първата държава членка като абсолютна стойност или като съотношение спрямо всички посещения на споменатата страница,
 —
 пребиваването, дори и гражданството на лицето, което твърди, че са нарушени негови права, свързани с личността, или по-общо — на засегнатите лица,
 —
 езика, на който се разпространява спорната информация или всяко друго обстоятелство, което би могло да докаже намерението на издателя на сайта да се обърне специално към аудиторията в първата държава,
 —
 мястото, където посочените фактически обстоятелства са се осъществили и/или където са направени снимките, евентуално достъпни онлайн,
 —
 други критерии?
 (1) ОВ L 12, 2001 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/24
 Определение на председателя на Общия съд от 26 юни 2017 г. — Jalkh/Парламент
 (Дело T-26/17 R)
 ((Обезпечително производство - Институционално право - Член на Европейския парламент - Привилегии и имунитети - Снемане на парламентарния имунитет на член на Европейския парламент - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност))
 (2017/C 269/35)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Jean-François Jalkh (Грец-Арменвилер, Франция) (представители: първоначално J.-P. Le Moigne, впоследствие M. Ceccaldi, avocats)
 Ответник: Европейски парламент (представители: M. Dean и S. Alonso de León)
 Предмет
 Жалба на основание членове 278 и 279 ДФЕС и молба за спиране на изпълнението на решението на Европейския парламент от 22 ноември 2016 г. за снемане на имунитета на г-н Jalkh с оглед разследване в досъдебно производство (No 1422400530), образувано пред Tribunal de grande instance de Paris (Франция)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/31
 Жалба, подадена на 11 юни 2012 г. — Kühne + Nagel International и др./Комисия
 (Дело T-254/12)
 2012/C 227/52
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподатели: Kühne + Nagel International AG (Шинделеги, Швейцария), Kühne + Nagel Management AG (Шинделеги, Швейцария), Kühne + Nagel Ltd (Ъксбридж, Обединено кралство), Kühne + Nagel Ltd (Шанхай, Китай), Kühne + Nagel Ltd (Хонконг, Китай) (представители: U. Denzel, C. Klöppner и C. von Köckritz, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС да отмени членове 1, 2 и 3 от Решение C(2012) 1959 окончателен на Комисията от 28 март 2012 г. по дело COMP/39.462 — Спедиторски услуги, доколкото това решение се отнася до жалбоподателите,
 —
 при условията на евентуалност, да намали размера на глобите, наложени на жалбоподателите в член 2 от решението,
 —
 на основание член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията налага глоба на жалбоподателите за участието им в четири различни картела за допълнителните такси NES, AMS, CAF и PSS.
 Що се отнася до всички допълнителни такси, жалбоподателите посочват следните основания за обжалване:
 —
 Решението да се наложат глоби на жалбоподателите било незаконосъобразно поради наличието на грешки в преценката. От една страна, Комисията определила неправилно свързания с нарушението оборот, тъй като взела предвид оборот, който няма нито пряка, нито косвена връзка с нарушението. От друга страна, неправилно не били взети предвид смекчаващите обстоятелства, които били налице за жалбоподателите.
 —
 Размерът на наложените глоби бил определен в нарушение на принципа на пропорционалност и член 49, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз. Поради особеностите в спедиторския сектор наложените от Комисията глоби били грубо непропорционални и били в разрез с член 49, параграф 3 от Хартата на основните права.
 —
 Нарушено било правото на защита на жалбоподателите, тъй като Комисията отхвърлила подаденото на 30 ноември 2011 г. заявление за достъп до документите (от преписката по дело COMP/39.258) и с това неправомерно ограничила правото на защита на жалбоподателите.
 Що се отнася до допълнителните такси NES и AMS, жалбоподателите посочват и следните основания за обжалване:
 —
 Търговията между държавите членки не била засегната. Комисията неправилно приложила правото, тъй като не били налице условията по член 101, параграф 1 ДФЕС (засягане на търговията между държавите членки).
 —
 Комисията неправилно приложила правото, доколкото погрешно приела, че има правомощието да санкционира нарушения на член 101, параграф 1 ДФЕС в областта на въздушния транспорт. При всички случаи Комисията неправилно не допуснала освобождаване съгласно Регламент (ЕИО) No 3975/87 за установяване на процедура за прилагане на правилата за конкуренция на предприятията в сектора на въздушния транспорт. Комисията нямала правомощието да санкционира с глоби такива нарушения на член 101, параграф 1 ДФЕС, тъй като преди 1 май 2004 г. нямало правила за прилагане в областта на въздушния транспорт и следователно за въздушния транспорт между Съюза и трети държави било налице освобождаване („Air Transport Exemption“).
 —


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/20
 Решение на Общия съд от 14 февруари 2012 г. — Германия/Комисия
 (Дело T-59/09) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, свързани с приключено производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка - Документи, произхождащи от държава членка - Предоставяне на достъп - Предварително съгласие на държава членка)
 2012/C 89/32
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Федерална република Германия (представители: M. Lumma, B. Klein и A. Wiedmann)
 Ответник: Европейска комисия (представители: B. Smulders, P. Costa de Oliveira и F. Hoffmeister)
 Встъпили страни в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Испания (представители: първоначално M. Muñoz Pérez, впоследствие S. Centeno Huerta); и Република Полша (представители: първоначално M. Dowgielewicz, M. Szpunar и B. Majczyna)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално J. Bering Liisberg и B. Weis Fogh, впоследствие S. Juul Jørgensen и C. Vang); Република Финландия (представител: J. Heliskoski); и Кралство Швеция (представители: K. Petkovska, A. Falk и S. Johannesson)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение SG.E.3/RG/mbp D(2008) 10067 на Комисията от 5 декември 2008 година за предоставяне на достъп на граждани до някои документи, представени от Федерална република Германия в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка No 2005/4569
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 3.
 Кралство Дания, Кралство Испания, Република Финландия, Република Полша и Кралство Швеция понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 113, 16.5.2009 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/12
 Решение на Съда (четвърти състав) от 4 юни 2015 г. — Andechser Molkerei Scheitz GmbH/Европейска комисия
 (Дело C-682/13 P) (1)
 ((Жалба - Обществено здраве - Списък на хранителните добавки, одобрени за използване в храните - Стевиол гликозиди - Условия за допустимост - Правен интерес))
 (2015/C 236/16)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Andechser Molkerei Scheitz GmbH (представител: H. Schmidt, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Grünheid и P. Ondrůšek)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Andechser Molkerei Scheitz GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 27.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 215/18
 Жалба, подадена на 4 юни 2013 г. — Miettinen/Съвет
 (Дело T-303/13)
 2013/C 215/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Samuli Miettinen (Espoo, Финландия) (представители: O. Brouwer, E. Raedts, lawyers, и A. Villette, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на Съвета от 21 март 2013 г., с което той отказва да предостави пълен достъп до документ 15309/12 в съответствие с Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стp. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76), както е бил съобщен на жалбоподателя на 25 март 2013 г. с писмо, съдържащо референцията „04/c/01/13“ (оспорваното решение); и
 —
 да разпореди на Съвета да заплати разноските на жалбоподателя съгласно член 87 от Процедурния правилник на Общия съд, включително съдебните разноски на всяка от встъпилите страни.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 С първото правно основание се твърди нарушение на член 4, параграф 2, второ тире и на член 4, параграф 3, първа алинея от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото оспорваното решение се основавало на погрешно тълкуване и прилагане на тези разпоредби, свързани със защита на съдебното производство и на правните съвети и съответно със защита на текущите процесу по вземане на решения, като:
 —
 на първо място, Съветът не е доказал, че предоставянето на достъп до документ 15309/12 е пречка за неговата правна служба да защитава за вбъдеще съдебните производства, и затруднява законодателния процес;
 —
 на второ място, Съветът не е доказал, че документ 15309/12 е от изключително чувствителен характер и/или в голяма степен обосновава отхвърлянето на презумпцията в подкрепа на огласяване на правните становища в законодателен контекст;
 —
 на трето място, теорията на Съвета за вредата е с чисто хипотетичен характер. Тя е фактически и правно необоснована, имайки предвид, че съдържанието на съвета, съдържащ се в документ 15309/12 — представляващо консенсус между държавите членки, в съответствие с анализа на правната служба — е било публично оповестено, към момента на приемане на спорното решение; и
 —
 на четвърто място, Съветът е приложил погрешно теста за преобладаващия обществен интерес, позовавайки се на член 4, параграф 3, първа алинея, като е приел само известните рискове по отношение на процеса на вземане на неговите решения, свързани с предоставянето на достъп, но не и положителните последици от това предоставяне на достъп, inter alia, по отношение на легитимността на процеса на вземане на решения и изобщо не е приложил теста, позовавайки се на член 4, параграф 2, второ тире.
 2.
 С второто правно основание се твърди нарушение на задължението за мотивиране съгласно член 296 ДФЕС, доколкото Съветът не е изпълнил задължението си да изложи достатъчно и подходящи мотиви за оспорваното решение.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/6
 Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-555/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Транспорт - Развитие на железниците в Общността - Директива 91/440/ЕИО - Член 6, параграф 3 и приложение II - Директива 2001/14/ЕО - Член 4, параграф 2 и член 14, параграф 2 - Управител на инфраструктурата - Независимост от гледна точка на организацията и вземането на решения - Холдингова структура - Непълно транспониране)
 2013/C 114/06
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: G. Braun, B. Simon, R. Vidal Puig и H. Støvlbæk)
 Ответник: Република Австрия (представители: C. Pesendorfer и U. Zechner)
 Встъпила страна, подпомагаща ответника: Италианска република (представители: G. Palmieri и S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване както с член 6, параграф 3 и приложение II към Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86), така и с член 4, параграф 2 и член 14, параграф 2 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Италианската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 30, 29.1.2011 г.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/52
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 15 октомври 2014 г. — de Brito Sequeira Carvalho/Комисия
 (Дело F-107/13) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Пенсионирано длъжностно лице - Дисциплинарно производство - Дисциплинарно наказание - Удръжка от пенсия - Изслушване на свидетел на обвинението пред дисцплинарния съвет - Липса на изслушване на засегнатото длъжностно лице - Незачитане на правото на изслушване))
 2014/C 421/73
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: José Antonio de Brito Sequeira Carvalho (Лисабон, Португалия) (представител(и): É. Boigelot и R. Murru, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Ehrbar)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията за налагане на дисциплинарно наказание на жалбоподателя на основание член 9, параграф 2 от приложение IX към Правилника, както и искане за обезщетение за неимуществените вреди, които жалбоподателят твърди, че е претърпял, и за възстановяване на вече удържаните суми
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Европейската комисия от 14 март 2013 г., с което на г-н de Brito Sequeira Carvalho е наложено дисциплинарно наказание удръжка на една трета от нетния месечен размер на пенсията му за срок от две години.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3)
 Европейската комисия понася собствените си съдебни разноски и е осъдена да заплати направените от г-н de Brito Sequeira Carvalho съдебни разноски.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г., стр. 41


text:
 13.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/32
 Решение на Общия съд от 18 декември 2009 г. — Arizmendi и др./Съвет и Комисия
 (Съединени дела T-440/03, T-121/04, T-171/04, T-208/04, T-365/04 и T-484/04) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Митнически съюз - Производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка - Мотивирано становище - Премахване във френското законодателство на монопола на организацията на брокерите-преводачи и морските пилоти - Достатъчно съществено нарушение - Причинно-следствена връзка)
 2010/C 37/40
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Jean Arizmendi (Байона, Франция) и 60 други ищци, чиито имена са включени в приложение към решението (представители: по дело T-440/03, J.-F. Péricaud, P. Péricaud и M. Tournois и по дела T-121/04, T-171/04, T-208/04, T-365/04 и T-484/04, J.-F. Péricaud и M. Tournois, avocats)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално J.-P. Jacqué и M. Giorgi Fort, впоследствие F. Florindo Gijón и M. Balta) и Европейска комисия (представители: X. Lewis и по дело T-121/04 X. Lewis и B. Stromsky)
 Встъпила в подкрепа на ищците страна по дело T-440/03: Chambre nationale des courtiers maritimes de France (Париж, Франция) (представител: J.-F. Péricaud, avocat)
 Предмет
 Искане за обезщетение, подадено на основание член 235 ЕО и член 288, втора алинея ЕО, за осъждане на Комисията да обезщети вредите, произтичащи от премахването на монопола на организацията на френските брокери-преводачи и морски пилоти
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля исковете.
 2.
 Г-н Jean Arizmendi и 60 други ищци, чиито имена са включени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Съвета на Европейския съюз и от Европейската комисия.
 3.
 Chambre nationale des courtiers maritimes de France понася направените от нея съдебни разноски.
 4.
 Съветът и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски във връзка с встъпването на Chambre nationale des courtiers maritimes de France.
 (1) ОВ C 59, 6.3.2004 г.


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/21
 Жалба, подадена на 14 август 2013 г. — L’Oréal/СХВП — Cosmetica Cabinas (AINHOA)
 (Дело T-426/13)
 2013/C 304/36
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: L’Oréal SA (Париж, Франция) (представители: M. Granado Carpenter и M. Polo Carreño, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Cosmetica Cabinas, SL (El Masnou, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 6 юни 2013 г. по дело R 1642/2012-1,
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: Словна марка „AINHOA“ за стоки и услуги от класове 3, 35 и 39 — Регистрация на марка на Общността No 2 720 811
 Притежател на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: Жалбоподателя
 Решение на отдела по отмяна: Прекратява правата на притежателя на марка на Общността за услуги от класове 35 и 39 и отхвърля искането за отмяна по отношение на „козметични продукти“ от клас 3
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1).
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/2
 Решение на Съда (голям състав) от 18 декември 2014 г. — Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-81/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Координация на системите за социална сигурност - Споразумение за асоцииране ЕИО—Турция - Решение на Съвета относно позицията, която да бъде взета от името на Европейския съюз в рамките на Съвета за асоцииране - Избор на правното основание - Член 48 ДФЕС - Член 79, параграф 2, буква б) ДФЕС - Член 217 ДФЕС))
 (2015/C 065/03)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: M. Holt, C. Murrell, E. Jenkinson, S. Behzadi-Spencer, подпомагани от A. Dashwood, QC)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Ирландия (представители: L. Williams, подпомаган от N. Travers, BL)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: E. Finnegan, подпомаган от M. Chavrier)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: A. Aresu, J. Enegren и S. Pardo Quintillán)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да заплати съдебните разноски.
 3)
 Ирландия и Европейската комисия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 114, 20.4.2013 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/76
 Жалба, подадена на 16 ноември 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-140/12)
 2013/C 26/159
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: R. Duta, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на отказа по потвърдителното заявление, подадено от жалбоподателя до Комисията, за достъп до някои въпроси, които са му били зададени в процедурата по предварителен подбор в рамките на конкурса на общо основание EPSO/AD/230 231/12
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени отказът на Комисията по подаденото от жалбоподателя потвърдително заявление за достъп до документи,
 —
 доколкото е необходимо и в частност ако се установи, че представляват решения, да се отменят решенията на EPSO от 20 юли 2012 г., с които е отказано на жалбоподателя да му бъдат предоставени седем от въпросите, използвани на етапа на предварителния подбор за външния конкурс EPSO/AD/230-231,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/19
 Жалба, подадена на 22 май 2008 г. от Philippe Guigard срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 11 мaрт 2008 г. по дело T-301/05, Guigard/Комисия
 (Дело C-214/08 P)
 (2008/C 223/31)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Guigard (представители: адв. S. Rodrigues и адв. C. Bernard-Glanz, avocats)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се обяви жалбата за допустима,
 —
 да се отмени решението, постановено от Първоинстанционния съд на Европейските общности на 11 март 2008 г. по дело T-301/05,
 —
 да се уважат исканията за отмяна и за обезщетение, направени от жалбоподателя в първоинстанционното производство,
 —
 да се осъди ответникът в първата инстанция да заплати всички съдебни разноски, свързани с първоинстанционното производство и производството по обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага главно три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 С първото правно основание, което се състои от две части, жалбоподателят на първо място изтъква, че Първоинстанционният съд тълкува неправилно Четвъртата конвенция от Ломе (1).
 От една страна грешката се изразявала в това, че според Първоинстанционния съд националният разпоредител, на основание член 313, параграф 2, буква к) от Конвенцията от Ломе, следва да вземе решение относно наемането на консултанти и експерти за техническо съдействие, без да държи сметка за правото на бюджетен контрол и на управление на средства, признато на Комисията съгласно посочената конвенция, и за задължението на последната институция да предостави на националния разпоредител техническо съдействие при воденето на преговорите за сключването на договорите.
 От друга страна грешката, допусната от Първоинстанционния съд, се изразявала в това, че според същия искането на националния разпоредител до Комисията с оглед на одобряването на решението за подновяване на трудовия договор на жалбоподателя трябва да съдържа изрично препращане към член 314 от Конвенцията от Ломе, за да започне да тече посоченият в тази разпоредба 30-дневен срок, въпреки че подобно изискване по никакъв начин не произтича от тази разпоредба. Според жалбоподателя Първоинстанционният съд следователно трябвало да установи, ако бе тълкувал правилно упоменатата по-горе разпоредба, че Комисията не е спазила посочения срок.
 С второто правно основание жалбоподателят поддържа на следващо място, че мотивите на обжалваното решение съдържат очевидно противоречие, тъй като, що се отнася до правното основание, изведено от нарушение на член 317, буква a) от Конвенцията от Ломе, Първоинстанционният съд приел от една страна, че това правно основание е предявено след изтичането на предвидения срок, и от друга страна, че по същество се смесва с правното основание, изведено от нарушение на член 313, параграф 2, буква к) от същата конвенция. Според жалбоподателя едно и също правно основание не може да бъде едновременно отхвърлено като недопустимо и като неоснователно.
 С третото правно основание жалбоподателят на последно място твърди, че Първоинстанционният съд нарушил правото му на защита, тъй като, от една страна, не взел предвид всички доводи, изложени от него в съдебното заседание, и от друга страна, не се съобразил с обхвата на посоченото от него правно основание, изведено от нарушаването на принципите за полагане на грижа,


text:
на добра администрация и на зачитане на оправданите правни очаквания.
 (1) Четвърта конвенция, сключена между държавите от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ) и Европейската икономическа общност, подписано в Ломе на 15 декември 1989 г. (одобрена с Решение 91/400/ЕОВС, ЕИО на Съвета и Комисията от 25 февруари 1991 година относно сключването на Четвъртата конвенция АКТБ—ЕИО, ОВ L 229, стр. 1), ревизирана със споразумението, подписано в Мавриций на 4 ноември 1995 г. (ОВ 1998 г., L 156, стр. 3).


text:
 3.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 254/16
 Жалба, подадена на 15 май 2015 г. — Gmina Miasto Gdynia и Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/Комисия
 (Дело T-263/15)
 (2015/C 254/20)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподатели: Gmina Miasto Gdynia (Гдиня, Полша), Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Гдиня, Полша) (представители: T. Koncewicz, K. Gruszecka-Spychała, M. Le Berre, adwokaci)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло решението на Европейската комисия от 26 февруари 2015 г. относно мярката SA 35388 (2013/C) (ex 2013/NN и ex 2012/N) — Полша — Изграждане на летище Гдиня-Косаково,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат в частност следните основания.
 1.
 Първо основание:
 —
 Обжалваното решение е издадено въз основа на произволни и явно погрешни фактически констатации, а следователно — при превишаване на пределите на предоставените на Комисията дискреционни правомощия и при явно неправилна преценка на доказателствата.
 2.
 Второ основание:
 —
 Комисията не е взела предвид някои факти и доказателства, релевантни за правната преценка на инвестицията в летище Гдиня-Косаково.
 3.
 Трето основание:
 —
 Комисията е превишила пределите на правото си преценка по смисъла на съдебната практика, която налага задължение на упражняващата дискреционни правомощия институция да се мотивира защо взема предвид определени факти и доказателства, а други — не.
 4.
 Четвърто основание:
 —
 Налице е нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с общите принципи на европейското право за правна сигурност и лоялност на институциите към правните субекти поради неправилното им тълкуване и прилагане.
 5.
 Пето основание:
 —
 Правната преценка на фактите и доводите е неправилна, поради което в нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС в обжалваното решение е прието, че действията на жалбоподателите не отговарят на критерия за частния инвеститор и не е доказано, че инвестиционният проект би бил осъществен от частен инвеститор, и съответно е констатирано, че инвестицията в летище Гдиня-Косаково съставлява неправомерна държавна помощ.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/13
 Жалба, подадена на 15 април 2014 г. — Deutsche Edelstahlwerke/Комисия
 (Дело T-230/14)
 2014/C 223/18
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Витен, Германия) (представители: S. Altenschmidt и H. Janssen, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 на основание на член 264 ДФЕС да отмени решението на Европейската комисия от 18 декември 2013 г. в производство по държавна помощ SA.33995 (2013/C) — Подкрепа за електроенергия от възобновяеми източници и намалена допълнителна такса по EEG за енергоемките потребители,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 —
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава член 107, параграф 1 ДФЕС, тъй като предвидената от Gesetz über den Vorrang erneuerbarer Energien (Закон за приоритета на възобновяемите енергийни източници, наричан по-нататък „EEG“) допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим не представляват каквото и да било предоставяне на ресурси, принадлежащи или контролирани от държава членка. Всички свързани с квалифицирането на тези мерки обстоятелства били установени в рамките на производството между Комисията и Федерална република Германия. Нямало каквито и да било съмнения, въз основа на които да се започне производство по член 108, параграф 2 ДФЕС съгласно член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) No 659/1999 за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (1).
 2.
 Второ правно основание: нарушение на член 108, параграф 1 ДФЕС и на принципа на правна сигурност.
 —
 По този въпрос жалбоподателят твърди, че Комисията нарушила член 108, параграф 1 ДФЕС и принципа на правна сигурност, тъй като при преразглеждане на предварителната си оценка за EEG като помощ е приложила производството за нова помощ по член 4, параграф 4 от Регламент No 659/1999, вместо това за съществуваща помощ по член 17 от Регламент No 659/1999. В това отношение той по-специално посочва, че с решението си от 22 май 2002 г. Комисията не класифицира EEG 2000 като помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС поради липсата на каквото и да било предоставяне на ресурси на държава членка. Спрямо решението на Комисията от 22 май 2002 г. промените, настъпили от EEG 2000 до EEG 2012, не били съществени. Комисията следователно трябвало да може да представи различно свое правно тълкуване в производство по член 108, параграф 1 ДФЕС, без да затруднява жалбоподателя.
 3.
 Трето правно основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права и на принципа на състезателното начало.
 —
 По-нататък жалбоподателят изтъква, че ответникът е приел обжалваното решение, без да даде възможност на жалбоподателя да представи коментарите си.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/34
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Lidl Stiftung/СХВП — Lídl Music (LIDL)
 (Дело T-226/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LIDL“ - По-ранна национална фигуративна марка „LÍDL MUSIC“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Член 15, параграф 1 и член 42, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009))
 2014/C 102/54
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Германия) (представители: първоначално M. Schaeffer, M. Wolter и A. Marx, впоследствие M. Wolter, A. Marx и M. Kefferpütz, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Lídl Music spol. s r.o. (Бърно, Чешка република)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 март 2012 г. (преписка R 2380/2010-1) относно производство по възражение между Lídl Music spol. s r.o. и Lidl Stiftung & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Lidl Stiftung & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 227, 28.7.2012 г.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/27
 Жалба, подадена на 5 юли 2011 г. от AO срещу Определение на Съда на публичната служба от 4 април 2011 г. по дело F-45/10, AO/Комисия
 (Дело T-365/11 P)
 2011/C 282/56
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: AO (Брюксел, Белгия) (представител: P. Lewisch, lawyer)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Определение на Съда на публичната служба от 4 април 2011 г. по дело F-45/10, AO/Комисия,
 —
 В случай че Общият съд може да се произнесе по същество, да се уважат исканията, направени в първоинстанционното производство, а именно:
 —
 да се отмени Решение CMS 07/046 на Европейската комисия от 23 юли 2009 г. във връзка с тормоз, лошо управление и злоупотреба с основното право на изслушване,
 —
 да се отменят всички решения, приети от органа по назначаването срещу жалбоподателя в периода от септември 2003 г. до отстраняването от длъжност вследствие на тормоз и лошо управление, предвид злоупотребата с правото на жалбоподателя на изслушване,
 —
 да се даде възможност на жалбоподателя да бъде изслушан съгласно член 7, параграф 1 и член 24 от Правилника за длъжностните лица (1) въз основа на исканията, направени през февруари 2008 г. и март 2008 г.,
 —
 да се присъди в полза на жалбоподателя символичната сума от едно евро като обезщетение за претърпените от него неимуществени вреди и за накърняването на професионалното му положение в съответствие с изложеното в настоящата жалба, доколкото тази жалба няма финансова цел, а е насочена към възстановяването на достойнството и професионалната репутация на жалбоподателя, и
 —
 да се осъди другата страна в производството да заплати всички съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят изтъква три правни основания в подкрепа на жалбата си.
 1.
 С първото правно основание се твърди, че не са изпълнени условията за произнасяне с определение съгласно член 76 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба и че жалбата не е била явно подлежаща на отхвърляне, тъй като:
 —
 Съдът на публичната служба не е взел предвид редица твърдения и доказателства, представени относно тормоза на жалбоподателя,
 —
 на жалбоподателя не е признато правото да му се предостави срок за отстраняване на нередовностите на жалбата му съгласно член 36 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба що се отнася до две решения на органа по назначаването, посочени от жалбоподателя в неговата жалба.
 2.
 С второто правно основание се поддържа, че определението по дело F-45/10 е в нарушение на правото на Европейския съюз съгласно член 11, параграф 1 от приложение I към Статута на Съда на Европейския съюз, тъй като жалбоподателят има право на обезщетение вследствие на претърпения от него тормоз.
 3.
 С третото правно основание се твърди, че Съдът на публичната служба не е зачел правото на жалбоподателя на изслушване, предвидено в член 6, параграф 1 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и в член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 (1) Регламент No 31 (ЕИО), 11 (ЕОАЕ) относно Правилника за длъжностните


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/6
 Решение на Съда (втори състав) от 8 декември 2011 г. (преюдициално запитване от Bundespatentgericht — Германия) — Merck Sharp & Dohme Corporation (по-рано известно като Merck & Co.)/Deutsches Patent- und Markenamt
 (Дело C-125/10) (1)
 (Интелектуална и индустриална собственост - Патенти - Регламент (ЕИО) No 1768/92 - Член 13 - Сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти - Възможност за издаване на посочения сертификат, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на издаване на първото разрешение за пускане на пазара в Съюза, е по-малък от пет години - Регламент (ЕО) No 1901/2006 - Член 36 - Удължаване на срока на сертификата за допълнителна закрила)
 2012/C 32/10
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundespatentgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Merck Sharp & Dohme Corporation (по-рано известно като Merck & Co.)
 Ответник: Deutsches Patent- und Markenamt
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundespatentgericht — Тълкуване на член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стр. 1) — Възможност за издаване на посочения сертификат, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на първото разрешително за пускане на пазара в Общността, е по-кратък от пет години
 Диспозитив
 Член 13 от Регламент (ЕИО) No 1768/92 на Съвета от 18 юни 1992 година относно създаването на сертификат за допълнителна закрила на лекарствените продукти, изменен с Регламент (ЕО) No 1901/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година, разглеждан във връзка с член 36 от Регламент No 1901/2006, трябва да се тълкува в смисъл, че на лекарствени продукти може да бъде издаден сертификат за допълнителна закрила, когато периодът, изтекъл между датата на подаване на заявката за основен патент и датата на първото разрешително за пускане на пазара в Европейския съюз, е по-кратък от пет години. В този случай предвиденият от последния регламент срок за педиатрично удължаване започва да тече, считано от датата, определена, като от датата на изтичане на патента се приспадне разликата между пет години и продължителността на периода, изтекъл между подаването на заявката за патент и получаването на първото разрешително за пускане на пазара.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/12
 Жалба, подадена на 24 септември 2012 г. от Leifheit AG срещу решението на Общия съд (шести състав), постановено на 12 юли 2012 г. по дело T-334/10 — Leifheit AG/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-432/12 P)
 2012/C 355/21
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Leifheit AG (представители: V. Töbelmann и G. Hasselblatt, Rechtsanwälte)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Vermop Salmon GmbH
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска,
 1.
 да се отмени решението на Общия съд от 12 юли 2012 г. по дело T-334/10,
 2.
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 12 май 2010 г. по преписка R 924/2009-1,
 3.
 да се осъди СХВП да заплати разноските по производството пред Съда на Европейския съюз, пред Общия съд и пред апелативния състав, както и да заплати разноските на жалбоподателя;
 в случай че Vermop Salmon GmbH участва в производството като подпомагаща страна, жалбоподателят иска
 4.
 да се осъди подпомагащата страна да заплати собствените си съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Решението на Общия съд от 12 юли 2012 г. следвало да бъде отменено, тъй като Общият съд погрешно преценил обхвата на проверката, която следвало да бъде направена от апелативния състав в производството по обжалване съгласно член 63, параграф 1 и член 64, параграф 1 от Регламент [ЕО] No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (1).
 Общият съд не спазил принципа на функционална приемственост между службите на СХВП и не взел предвид факта, че дори изрично подадено възражение не можело да освободи апелативния състав от задължението му да провери обжалваното решение в неговата цялост от фактическа и от правна страна.
 Накрая, Общият съд основал решението си на заключението, че въпросът за реалното използване на по-ранната марка бил преюдициален въпрос, който не било необходимо да се разглежда от апелативния състав.
 При това Общият съд недооценил факта, че наред с искането за представяне на доказателства за годно да гарантира запазването на правата използване този въпрос бил част от производството по обжалване и като такъв бил част от обхвата на проверката, извършвана от апелативния състав.
 По-нататък Общият съд нарушил член 8, параграф 1, буква б) от Регламент [ЕО] No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността, като приложил погрешно общите принципи относно преценката на вероятността от объркване.
 По-специално при преценката на сходството между знаците Общият съд се ръководил от схващането, че потребителят би отдал по-голяма тежест на началните букви на думите отколкото на останалата част от марките, без да провери доколко това схващане и приложимо по настоящия случай.
 Следователно Общият съд не преценил в достатъчна степен изложените от жалбоподателя факти относно сходството на стоките. Освен това Общият съд приел заключенията на апелативния състав, без да провери правилността им.
 (1) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/25
 Определение на Първоинстанционния съд от 14 май 2007 г. — Ruiz Sanz и др./Комисия
 (Дело T-112/04) (1)
 („Публична служба - Длъжностни лица - Атестиране - Доклад относно развитието на кариерата - Процедура по оценяване за 2001/2002 г. - Иск, който е явно недопустим и е явно лишен от правно основание“)
 (2007/C 170/49)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Manuel Ruiz Sanz (Tervuren, Белгия), Anna Maria Campogrande (Брюксел, Белгия) и Friedrich Mühlbauer (Брюксел) (представители: първоначално — G. Bounéou и F. Frabetti, впоследствие — F. Frabetti, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J.Currall и H. Krämer, agents)
 Предмет
 Като главно искане — отмяна на процедурата по оценяване за 2001/2002 г., доколкото засяга ищците и, при условията на евентуалност — отмяна на докладите относно развитието на кариерата на ищците за тази процедура.
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля като частично явно недопустим и, в останалата му част, като явно лишен от правно основание.
 2)
 Ищците поемат направените от тях разноски.
 (1) ОВ C 106, 30.4.2004 г.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/48
 Определение на Първоинстанционния съд от 28 септември 2009 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-46/08) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Искане за информация относно личните вещи, изпратени от мястото на работа до местопребиваването - Жалба, отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 2009/C 282/91
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 6 декември 2007 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-40/06, все още непубликувано в Сборника), насочена към отмяната на това определение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Luigi Marcuccio понася направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията по настоящото производство.
 (1) ОВ C 79 от 29.03.2008 г.


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/30
 Преюдициално запитване, отправено от Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Австрия) на 9 октомври 2007 г. — Veli Elshani/Hauptzollamt Linz
 (Дело C-459/07)
 (2007/C 297/49)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
 Страни в главното производство
 Ищец: Veli Elshani
 Ответник: Hauptzollamt Linz
 Преюдициални въпроси
 1)
 Хипотезата на погасяване по член 233, алинея 1, буква г) от Регламент (ЕИО) No 2913 (1) на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (по-нататък Митнически кодекс) изхожда не от момента на възникване на митническото задължение, а от даден период след възникване на митническото задължение, тъй като предпоставя „възникнало“ митническо задължение съгласно член 202 от Митническия кодекс.
 Следва ли понятието „при неправомерното им въвеждане“ по смисъла на член 233, алинея 1, буква г) от Митническия кодекс да се тълкува в смисъл, че:
 —
 въвеждането на митническата територия на Общността на стока, за която е възникнало митническо задължение съгласно член 202 от Митническия кодекс, приключва с въвеждането й до митническия пункт или до друго, посочено от митническите власти място, но най-късно с напускането й на митническия пункт или на друго определено за целта място, тъй като по този начин стоката достига вътрешността на митническата територия, така че изземването или отнемането в полза на държавата след този период, няма за правно действие погасяването на митническото задължение,
 или да се тълкува в смисъл, че:
 —
 въвеждането на митническата територия на Общността на стока, за която е възникнало митническо задължение съгласно член 202 от Митническия кодекс, продължава от икономическа гладна точка толкова дълго, колкото трае превозването й, разбирано като единен процес, заедно с въвеждането на стоката на митническата територия, докато не достигне първото си местоназначение и се установи там, така че изземването или отнемането в полза на държавата има за правно действие и в този момент погасяването на митническото задължение?
 2)
 В случай на неправомерно поведение по смисъла на член 202 от Митническия кодекс, заради което е възникнало митническо задължение, разкрито при въвеждането на стоката, митническото задължение безспорно се погасява, докато изземването на стоки непосредствено след отклонението от митническия надзор като неправомерно поведение по смисъла на член 203 от Митническия кодекс няма за правно действие незабавното погасяване на митническото задължение.
 Трябва ли да се тълкува член 233, алинея 1, буква г) от Митническия кодекс в смисъл, че погасяването на митническото задължение, изрично ограничено до хипотезите на възникване на митническото задължение съгласно член 202 от Митническия кодекс съответства въпреки това на изискването за равно третиране на неправомерно поведение?
 (1) ОВ L 302, стр. 1.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/35
 Преюдициално запитване, отправено от Vestre Landsret (Дания) на 13 септември 2007 г. — Наказателно производство срещу Frede Damgaard
 (Дело C-421/07)
 (2007/C 269/60)
 Език на производството: датски
 Препращаща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страна в главното производство
 Frede Damgaard
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 86 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (1), изменена впоследствие, да се тълкува в смисъл, че разпространяването на информация от трето лице относно лекарствен продукт, по-конкретно относно неговите терапевтични или превантивни свойства, следва да се счита за реклама, дори когато разглежданата трета страна действа по своя собствена инициатива и напълно независимо, de jure и de facto, от производителя и продавача?
 (1) ОВ L 311, стр. 67.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/7
 Решение на Съда (трети състав) от 22 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Brain Products GmbH/BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn
 (Дело C-219/11) (1)
 (Преюдициално запитване - Медицински изделия - Директива 93/42/ЕИО - Приложно поле - Тълкуване на понятието „медицинско изделие“ - Продукт, продаван за използване с немедицинска цел - Изследвания на физиологичен процес - Свободно движение на стоки)
 2013/C 26/13
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Brain Products GmbH
 Ответници: BioSemi VOF, Antonius Pieter Kuiper, Robert Jan Gerard Honsbeek, Alexander Coenraad Metting van Rijn
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesgerichtshof — Тълкуване на член 1, параграф 2, буква а), трето тире от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия (ОВ L 169, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г. глава 13, том 11, стр. 244), изменена с Директива 2007/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г. (ОВ L 247, стр. 21) — Тълкуване на понятието за медицинско изделие — Прилагане на директивата към продукт, който е предназначен за изследвания на физиологичен процес и е продаван за използване с немедицинска цел
 Диспозитив
 Член 1, параграф 2, буква а), трето тире от Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно медицинските изделия, изменена с Директива 2007/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „медицинско изделие“ обхваща продукт, който е предназначен от производителя за използване при хората за изследване на даден физиологичен процес, само ако е предназначен да изпълнява медицинска цел.
 (1) ОВ C 232, 6.8.2011 г.


text:
 19.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/2
 Решение на Съда (голям състав) от 19 юли 2016 г. — H/Съвет на Европейския съюз, Европейска комисия, Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина, установена в Сараево (Босна и Херцеговина)
 (Дело C-455/14 P) (1)
 ((Обжалване - Обща външна политика и политика на сигурност (ОВППС) - Решение 2009/906/ОВППС - Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина - Командирован национален служител - Преназначаване в регионално бюро на тази мисия - Член 24, параграф 1, втора алинея, последно изречение, ДЕС - Член 275, първа алинея, ДФЕС - Жалба за отмяна и искане за обезщетение - Компетентност на юрисдикциите на Европейския съюз - Член 263, член 268 и член 340, втора алинея, ДФЕС))
 (2016/C 343/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: H (представител: M. Velardo, avvocato)
 Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: A. Vitro и F. Naert), Европейска комисия (представители: F. Erlbacher, G. Gattinara и J.-P. Keppenne), Полицейска мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина, установена в Сараево (Босна и Херцеговина)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Определение на Общия съд на Европейския съюз от 10 юли 2014 г., H/Съвет и др., (T-271/10, непубликувано, EU:T:2014:702).
 2)
 Отхвърля като недопустима жалбата на H в частта, в която е насочена срещу Европейската комисия и Полицейската мисия на Европейския съюз (ПМЕС) в Босна и Херцеговина.
 3)
 Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за произнасяне по съществото на жалбата в частта, в която е насочена срещу Съвета на Европейския съюз.
 4)
 Съдът не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 448, 15.12.2014 г.


text:
 15.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 315/41
 Преюдициално запитване от Rechtbank Noord-Holland (Нидерландия), постъпило на 7 юли 2014 г. — Helm AG/Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
 (Дело C-323/14)
 2014/C 315/66
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Noord-Holland
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Helm AG
 Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst/Douane, kantoor Rotterdam Rijnmond
 Преюдициален въпрос
 Невалиден ли е Регламент (ЕС) No 248/2011 (1) на Съвета в частта му, която се отнася до Jushi Group, тъй като Комисията не се е произнесла в рамките на тримесечния срок по член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от основния регламент (2) след откриването на разследването дали включеното в извадката Jushi Group отговаря на изискванията по член 2, параграф 7, буква в), първа алинея от основният регламент?
 (1) Регламент за изпълнение (ЕС) No 248/2011 на Съвета от 9 март 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои продукти от стъклено влакно с непрекъсната нишка с произход от Китайската народна република (ОВ L 67, стр. 1).
 (2) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51; поправка в OB L 7, 12.1.2010 г., стр. 22).


text:
 28.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/34
 Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — Badica и Kardiam/Съвет
 (Дело T-619/15) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, приети спрямо определени лица и образувания с оглед на положението в Централноафриканската република - Замразяване на средства - Решение за първоначално вписване - Списък на лица и образувания, към които се прилага замразяването на средства и на икономически ресурси - Включване на имената на жалбоподателите - Прилагане на резолюция на ООН - Задължение за мотивиране - Право на защита - Презумпция за невиновност - Явна грешка в преценката))
 (2017/C 283/51)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) (Банги, Централноафриканска република) и Kardiam (Антверпен, Белгия) (представители: D. Luff и L. Defalque, адвокати)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз (представители: B. Driessen, и P. Mahnič Bruni)
 Предмет
 Искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 2015/1485 на Съвета от 2 септември 2015 година за прилагане на член 17, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 224/2014 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Централноафриканската република (OВ L 229, 2015 г., стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bureau d’achat de diamant Centrafrique (Badica) и Kardiam да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 25.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 272/27
 Жалба, подадена на 19 юни 2008 г. — Abadía Retuerta/СХВП (CUVÉE PALOMAR)
 (Дело T-237/08)
 (2008/C 272/52)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Abadía Retuerta, SA (Sardón de Duero, Испания) (представители: г-н X. Fàbrega Sabaté и г-н M. Curell Aguilà, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 2 април 2008 г. по Преписка No R 1185/2007-1, и
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността,предмет на спора: Словна марка „CUVÉE PALOMAR“ за стоки от клас 33 (Заявка за регистрация No 5 501 937).
 Решение на проверителя: Отхвърляне на заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Изложени правни основания: Въпросната заявка за регистрация не противоречи на член 7, параграф 1, буква й) от Регламент (ЕО) No 40/941 (1), тъй като нито съдържа, нито представлява невярно географско указание.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 г. относно марката на Общността (ОВ 1994, L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/38
 Жалба, подадена на 22 октомври 2009 г. — Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Съвет
 (Дело T-423/09)
 2009/C 312/62
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials Co. Ltd (Dashiqiao City, Китай) (представители: J.-F. Bellis и R. Luff, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени антидъмпинговото мито, наложено на жалбоподателя посредством Регламент (ЕО) No 826/2009 на Съвета от 7 септември 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1659/2005 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове магнезиеви тухли с произход от Китайската народна република (ОВ L 240, 2009 г., стр. 7), доколкото определеното в този регламент антидъмпингово мито надхвърля това, което би било приложено ако беше определено въз основа на метода, приложен по време на първоначалното разследване, за да се отчете невъзстановяването на китайското ДДС върху износа съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент,
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят, установено в Китай дружество, иска отмяната на Регламент (ЕО) No 826/2009 на Съвета от 7 септември 2009 година за изменение на Регламент (ЕО) No 1659/2005 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове магнезиеви тухли с произход от Китайската народна република (1), доколкото антидъмпинговото мито, определено в него, надвишава това, което би било приложено ако беше определено въз основа на метода, приложен по време на първоначалното разследване, за да се отчете невъзстановяването на китайското ДДС върху износа съгласно член 2, параграф 10 от Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (2) (основният регламент).
 Жалбоподателят изтъква две правни основания в подкрепа на своята жалба.
 На първо място той счита, че използваният от Комисията метод за третиране на невъзстановяването на ДДС-то върху износа при преразглеждането, довело до обжалвания регламент, нарушава принципа на обективното сравнение между експортната цена и нормалната стойност съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент. Всъщност, вместо да приспадне от експортната цена невъзстановеният размер на ДДС върху износа, както е направила при първоначалното разследване, Комисията е сравнила експортната цена с нормалната стойност при включено ДДС, основавайки се на погрешно тълкуване на член 2, параграф 10, буква б) от основния регламент.
 На второ място жалбоподателят твърди, че регламентът бил опорочен и от нарушение на член 11, параграф 9 от основния регламент, доколкото приложеният метод за отчитане на невъзстановяването на ДДС при сравнението между експортната цена и нормалната стойност се различава радикално от приложеният при първоначалното разследване, без да е дадена никаква надлежна обосновка.
 (1) ОВ L 240, стр. 7.
 (2) ОВ L 56, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/32
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Fuchs/СХВП — Les Complices (Разположена в кръг звезда)
 (Дело T-342/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността, представляваща разположена в кръг звезда - По-ранна фигуративна марка на Общността и по-ранна национална фигуративна марка, представляващи разположена в кръг звезда - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Отличителен характер на по-ранната марка - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Отмяна на по-ранната марка на Общността - Запазване на правния интерес - Случай, в който не е налице частична липса на основание за произнасяне по същество))
 2014/C 421/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Max Fuchs (Фрайунг, Германия) (представител: C. Onken, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Complices SA (Монтрьой-су-Боа, Франция)
 Предмет
 Жалба за отмяна на решението на пети апелативен състав на СХВП от 8 май 2012 г. (преписка R 2040/2011-5), отнасящо се до производство по възражение със страни Les Complices SA и Max Fuchs.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Max Fuchs да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 295, 29.9.2012 г.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/24
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense (Испания) на 2 ноември 2012 г. — Vueling Airlines S.A./Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
 (Дело C-487/12)
 2013/C 26/46
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ourense
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vueling Airlines S.A.
 Ответник: Instituto Galego de Consumo de la Xunta de Galicia
 Преюдициален въпрос
 1.
 Трябва ли член 22, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета (1) от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба [член 97 от Закон 48/1960 за въздухоплаването], която задължава компаниите за въздушен превоз във всички случаи да признават на пътниците право на регистриране на един куфар без заплащане на допълнителна сума, нито увеличаване на уговорената основна цена на билета?
 (1) ОВ L 293, стр. 3.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/37
 Решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie (Darjeeling)
 (Дело T-624/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Фигуративна марка „Darjeeling“ - По-ранни колективни словна и фигуративна марка на Общността „DARJEELING“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 389/39)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представители: A. Nordemann и M. Maier, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Delta Lingerie (Кашан, Франция) (представители: G. Marchais и P. Martini-Berthon, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 септември 2013 г. (преписка R 1504/2012-2) относно производство по възражение между The Tea Board и Delta Lingerie
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 септември 2013 г. (преписка R 1504/2012-2) в частта относно стоките, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, както и относно „продажба на дребно на дамски долни дрехи, бельо, парфюми, тоалетна вода и козметични средства, бельо за дома и за баня“, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 35 от посочената спогодба.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/13
 Преюдициално запитване, отправено от Landgericht Düsseldorf (Германия) на 16 ноември 2011 г. — Novartis AG/Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.
 (Дело C-574/11)
 2012/C 32/24
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Ищец: Novartis AG
 Ответник: Actavis Deutschland GmbH & Co KG, Actavis Ltd.
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли членове 4 и 5 от Регламент (ЕО) No 469/2009 (1) да се тълкуват в смисъл, че закрилата, която е предоставена със сертификат за допълнителна закрила, издаден за отделна активна съставка (в случая, валсартан), обхваща и форма, която съдържа комбинация, включваща посочената отделна активна съставка (в случая, валсартан + хидрохлоротиацид)?
 (1) Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия); ОВ L 152, стр. 1.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/28
 Определение на Общия съд от 7 юни 2016 г. — Beele Engineering/EUIPO (WE CARE)
 (Дело T-222/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „WE CARE“ - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 279/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Beele Engineering BV (Аалтен, Нидерландия) (представител: M. Ring, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: H. O’Neill)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 11 февруари 2015 г. (преписка R 1933/2014-1) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „WE CARE“ като марка на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Beele Engineering BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 228, 13.7.2015 г.