text:
 3.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 104/13
 Решение на Съда (пети състав) от 1 февруари 2017 г. — Portovesme Srl/Европейска комисия
 (Дело C-606/14 P) (1)
 ((Обжалване - Помощ, предоставена от Италианската република в полза на Portovesme Srl - Префернциални тарифи за електроенергия - Решение, с което мярката се обявява за несъвместима с вътрешния пазар))
 (2017/C 104/19)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Portovesme Srl (представители: G. Dore, M. Liberati, A. Vinci и F. Ciulli, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci и É. Gippini Fournier)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Portovesme Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 89, 16.3.2015 г.


text:
 20.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 81/13
 РЕШЕНИЕ НА СЪДА
 от 23 октомври 2013 година
 по дело E-2/13
 Bentzen Transport AS срещу Надзорен орган на ЕАСТ
 (Отказ на Надзорния орган на ЕАСТ да започне производство за предполагаемо неизпълнение на задълженията на държава от ЕИП в областта на обществените поръчки — Мерки, подлежащи на обжалване — Допустимост)
 2014/C 81/13
 По дело E-2/13, Bentzen Transport AS срещу Надзорен орган на ЕАСТ — ИСК съгласно член 36, втора алинея от Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд, с който се иска отмяна на Решение No 507/12/COL на Надзорния орган на ЕАСТ от 19 декември 2012 г. по дело No 71620 относно приключването на дело срещу Норвегия, започнато след получаването на жалба срещу държавата в областта на обществените поръчки, Съдът в състав Carl Baudenbacher, председател и съдия-докладчик, Per Christiansen и Páll Hreinsson, съдии, постанови на 23 октомври 2013 г. определение със следния диспозитив:
 1.
 Искът се отхвърля като недопустим.
 2.
 Ищецът поема съдебните разноски.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/34
 Решение на Първоинстанционния съд от 30 септември 2009 г. — Lior/Комисия и Комисия/Lior
 (Съединени дела T-192/01 и Т-245/04) (1)
 (Арбитражна клауза - Програми „Thermie“ и „Altener II“ - Договори относно проекти в областта на насърчаването на възобновяемите енергийни източници и на енергоспестяването - Допустимост - Искане за плащане - Доказване на разходите - Искане за възстановяване на авансово платените суми - Обезщетение за вреди)
 2009/C 282/63
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец по дело T-192/01: Lior GEIE (Брюксел, Белгия) (представители: първоначално V. Marien и J. Choucroun, впоследствие V. Marien, avocats)
 Ответник по дело T-192/01: Комисия на Европейските общности (представители: първоначално H. Støvlbæk, подпомаган от M. Bra, avocat, впоследствие H. Støvlbæk и M. Konstantinidis, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Ищец по дело T-245/04: Комисия на Европейските общности
 Ответник по дело Т-245/04: Lior GEIE и Lior International NV (Hoeilaart, Белгия) (представител: V. Marien)
 Предмет
 Два иска на основание член 238 ЕО, предявени съответно от Lior GEIE и от Комисията вследствие на седем договора, сключени между Комисията и Lior в рамките на програма „Thermie“ и един договор, сключен между Комисията и Lior в рамките на програма „Altener II“.
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Lior GEIE да заплати на Комисията:
 —
 6 156,75 EUR за договора „Biogaz“, договора „Biomasse“ и договора „Maxibrochure bioclimatique“ заедно с лихви, считано от 28 февруари 2002 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец февруари 2002 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 16 325,11 EUR за договора „Biomasse“ заедно с лихви, считано от 30 юни 2002 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец юни 2002 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 3 980 EUR за договора „Wind Energy“ заедно с лихви, считано от 15 януари 2002 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец януари 2002 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 36 000 EUR за договора „Transport“ заедно с лихви, считано от 31 август 2001 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец август 2001 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението;
 —
 36 000 EUR за договора „Photovoltaïque“ заедно с лихви, считано от 31 август 2001 г., равняващи


text:
се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец август 2001 г., увеличена с един пункт и половина до 31 декември 2002 г. и с три пункта и половина, считано от 1 януари 2003 г. до окончателно изплащане на задължението.
 2.
 Осъжда Lior да заплати на Комисията 32 800 EUR за договора „Agores“ заедно с лихви, считано от 28 февруари 2003 г., равняващи се на лихвата, прилагана от Европейската централна банка към основните ѝ операции по рефинансиране в евро в сила за месец февруари 2003 г., увеличена с един пункт и половина, до окончателно изплащане на задължението.
 3.
 Основанието за постановяване на решение по същество по исканията на Комисията по дело T-245/04, целящи солидарното осъждане на Lior International NV да заплати дължимите от Lior суми, е отпаднало.
 4.
 Осъжда Lior да понесе освен направените от него съдебни разноски, свързани с главното производство по съединени дела T-192/01 и T-245/04, една четвърт от съдебните разноски на Комисията по това производство.
 5.
 Осъжда Lior да понесе всички съдебни разноски, свързани с обезпечително производство по дело T-192/01 R.
 6.
 Комисията понася три четвърти от направените от нея съдебни разноски, свързани с главното производство по дело T-192/01 и три четвърти от направените от нея съдебни разноски, свързани с производството срещу Lior по дело T-245/04.
 7.
 Комисията понася направените от нея съдебни разноски, свързани с иска срещу Lior International по дело T-245/04.
 8.
 Lior International понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 303, 27.10.2001 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/47
 Жалба, подадена на 16 януари 2009 г. — Vanhecke/Парламент
 (Дело T-14/09)
 (2009/C 69/104)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Frank Vanhecke (Brugge, Белгия) (представители: R. Tournicourt и B. Siffert, advocaten)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното решение на Европейския парламент от 18 ноември 2008 г., съобщено на жалбоподателя на 30 ноември 2008 г., с което се снема парламентарният имунитет на жалбоподателя,
 —
 да се осъди Европейският парламент да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Белгийският министър на правосъдието моли с писмо до председателя на Европейския парламент да се снеме имунитета на жалбоподателя. По сведения на жалбоподателя молбата била резултат от запитване на прокуратурата на град Dendermonde, която е искала да започне срещу него преследване заради съдържанието на статия, публикувана в местния партиен вестник, чийто отговорен редактор за издаването в град Sint-Niklaas е жалбоподателят.
 В следствие на това Европейският парламент решава да снеме парламентарния имунитет на жалбоподателя.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква, че според член 10 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности членовете на Европейския парламент се ползват на територията на собствената им държава с имунитетите, предоставени на народните представители в собствената им страна. Ето защо следвало, че снемането на имунитет на член на Европейския парламент можело да бъде поискано само чрез органа, който според националното право е компетентен да снеме имунитета на народен представител. Следователно отправената до министъра на правосъдието молба за образуване на производство за снемане на парламентарния имунитет е трябвало да изхожда от генералната прокуратура към Hof van beroep, а не както в настоящия случай от местната окръжна прокуратура.
 Второто правно основание се отнася до вземането на решението от правната комисия на Европейския парламент. Жалбоподателят посочва, че членовете на комисията, взели решение по молбата за снемане на парламентарния му имунитет, или е трябвало да присъстват на заседанието, на което той е трябвало да бъде изслушан, или е трябвало да имат на разположение задълбочен доклад с представяне на доводите. В конкретния случай това не се е случило.
 На трето място жалбоподателят посочва нарушаване на поверителността и на задължението за пазене на тайна. В тази връзка той изтъква, че още преди окончателното гласуване на правната комисия докладът на председателя на комисията е бил на разположение на пресата.
 На четвърто място жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 7 от Правилник за дейността на Европейския парламент, поради това, че всякакъв дебат на пленарно заседание бил невъзможен.
 На пето място жалбоподателят посочва липса на мотиви, доколкото обжалваното решение се ограничавало до препращане към доклада на правната комисия.
 На шесто място жалбоподателят оспорва използвания от правната комисия мотив, според който: „не е част от задачите на представител на Европейския парламент да действа като отговорен издател на вестник на национална политическа партия“. Според жалбоподателя задача на политика е да изразява и разпространява политическо мнение, а издаването на политически издания, както и функцията на отговорен редактор били по-специално част от задълженията на член на Европейския парламент.


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/38
 Жалба, подадена на 21 януари 2016 г. — Sovena Portugal — Consumer Goods/СХВП — Mueloliva (FONTOLIVA)
 (Дело T-24/16)
 (2016/C 106/44)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sovena Portugal — Consumer Goods, SA (Лисабон, Португалия) (представител: D. Martins Pereira, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Mueloliva, SL (Кордоба, Испания)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на словната марка на „FONTOLIVA“ — международна регистрация No 1 107 792, посочваща Европейския съюз
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на втори апелативен състав на СХВП от 4.ноември.2015 г. по преписка R 1813/2014-2
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да допусне жалбата;
 —
 Да отхвърли обжалваното решение в неговата цялост;
 —
 Да измени обжалваното решение на основанията, изложени в настоящата жалба и за обяви предоставянето на закрила на международната марка No 1 107 792 FONTOLIVA по отношение на Европейския съюз;
 —
 Да осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски, включително разноските по производството пред СХВП;
 —
 Да осъди другата страна в производството да заплати разноските на жалбоподателя в производството пред СХВП.
 Изложени основания
 —
 Липса на предходна испанска марка No 780 071 FUENOLIVA;
 —
 Недостатъчно доказателства за реално използване на марката;
 —
 Липса на вероятност от объркване — член 8, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността;
 —
 Съществуване на две предходни марки FONTOLIVA в Испания.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/28
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 24 март 2011 г. — Canga Fano/Съвет
 (Дело F-104/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2009 г. - Решение за неповишаване - Съпоставяне на заслугите - Явна грешка в преценката - Жалба за отмяна - Иск за обезщетение)
 2011/C 160/42
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Diego Canga Fano (Брюксел, Белгия) (представители: S. Rodrigues и C. Bernard-Glanz, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и K. Zieleśkiewicz)
 Предмет
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка на длъжностните лица, повишени в степен AD13 на основание на процедурата по повишаване за 2009 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Canga Fano понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 37, 13.2.2010 г., стр. 51.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/69
 Жалба, подадена на 3 септември 2013 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-81/13)
 2013/C 344/127
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: F. Frabetti, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението жалбоподателят да не бъде включен в списъка с длъжностните лица, повишени в процедурата по повишаване за 2012 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 отмяна на решението, съобщено чрез Informations Administratives No 27-2012 от 26 октомври 2012 г. името на жалбоподателя да не се включи в списъка с длъжностните лица, повишени в процедурата по повишаване за 2012 г.
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/33
 Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-16/12)
 2012/C 138/76
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: P. Nelissen Grade и G. Leblanc, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което едностранно се променя местоработата на жалбоподателя
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на органа по назначаването от 1 февруари 2012 г., с което жалбоподателят е назначен в отдел D 5 вместо в отдел A 4,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя обезщетение за неимуществени вреди в размер на 3 000 EUR,
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/5
 Решение на Съда (голям състав) от 6 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от High Court (Ирландия)) — Maximillian Schrems/Data Protection Commissioner
 (Дело C-362/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Лични данни - Защита на физическите лица при обработването на тези лични данни - Харта на основните права на Европейския съюз - Членове 7, 8 и 47 - Директива 95/46/ЕО - Членове 25 и 28 - Прехвърляне на лични данни към трети страни - Решение 2000/520/ЕО - Прехвърляне на лични данни към Съединените щати - Недостатъчна степен на защита - Валидност - Жалба от физическо лице, чиито данни са били прехвърлени от Европейския съюз към Съединените щати - Правомощия на националните надзорни органи))
 (2015/C 398/06)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court (Ирландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Maximillian Schrems
 Ответник: Data Protection Commissioner
 Диспозитив
 1)
 Член 25, параграф 6 от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни, изменена с Регламент (ЕО) No 1882/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 29 септември 2003 г., разглеждан във връзка с членове 7, 8 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, трябва да се тълкува в смисъл, че прието въз основа на тази разпоредба решение — като Решение 2000/520/ЕО на Комисията от 26 юли 2000 година съгласно Директива 95/46 относно адекватността на защитата, гарантирана от принципите за „сфера на неприкосновеност на личния живот“ и свързаните с това често задавани въпроси, публикувани от Департамента по търговия на Съединените американски щати — с което Европейската комисия констатира, че трета страна гарантира достатъчна степен на защита, не е пречка надзорен орган на държава членка по смисъла на член 28 от посочената директива, изменена, да разгледа жалбата на лице — отнасяща се до защита на неговите права и свободи при обработването на засягащи го лични данни, които са били прехвърлени от държава членка към тази трета страна — ако то твърди, че действащите в момента право и практики в третата страна не гарантират достатъчна степен на защита.
 2)
 Решение 2000/520 е невалидно.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/18
 Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. от FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA срещу решението, постановено от Общия съд (втори състав) на 16 юни 2015 г. по дело T-655/11: FSL Holdings и др./Европейска комисия
 (Дело C-469/15 P)
 (2015/C 389/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA (представители: P. Vlaemminck, C Verdonck, B. Van Vooren, J. Auwerx, advocaten)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят Съда:
 —
 Като главно искане, да отмени обжалваното решение на Общия съд поради използването на доказателства, получени напълно в разрез с установената процедура за тяхното събиране и поради неправилно прилагане на Известието относно сътрудничеството от 2002 г., и вследствие на това да отмени изцяло решението на Комисията от 12 октомври 2011 г.;
 —
 при условията на евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, доколкото Общият съд не е извършил пълен съдебен контрол на наложената на жалбоподателите глоба и вследствие на това да намали съществено глобата, наложена на жалбоподателите с обжалваното решение;
 —
 при условията на по-голяма евентуалност, да отмени частично обжалваното решение, доколкото Общият съд не е установил валидно, че нарушението е имало за предмет или последица ограничаване на конкуренцията и вследствие на това да върне делото на Общия съд, освен ако Съдът приеме, че е събрал достатъчно данни, за да отмени решението на Комисията;
 —
 при всички случаи, да разпореди на Комисията да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателите в производствата пред Съда и Общия съд.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателите изтъкват четири основания:
 —
 С първото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото и е нарушил тяхното право на защита и съществените процесуални правила като е отхвърлил твърдението им за нарушение, изведено от незаконосъобразността на прехвърлянето на Комисията на документите, събрани от италианските данъчни власти в хода на национална данъчна проверка, и последиците от подобна незаконосъобразност. Първо, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че Комисията няма отделно задължение по силата на правото на ЕС да предотврати необратимото нарушаване на основното право на защита в хода на административната фаза на разследването в областта на конкуренцията. Второ, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е взел предвид допуснатото от Комисията нарушение на правата на защита на жалбоподателите и на съществените процесуални правила, посочени в член 12, параграф от Регламент No 1/2003 (1). Трето, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е изопачил ясното значение на предадените му доказателства, приемайки, че незаконосъобразността на придобиването на документите, използвани от Комисията като доказателства, не е релевантна.
 —
 С второто си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е упрекнал Комисията за предоставения имунитет на заявителя за имунитет по отношение на Южна Европа и по този начин не е приложил последователно Известието относно сътрудничеството от 2002 г. По-специално жалбоподателите твърдят, че не е


text:
трябвало да се предоставя имунитет на заявителя за имунитет по отношение на Южна Европа и че следователно всички негови устни изявления и всички сведения, получени вследствие на исканията за информация, основани на тези устни изявления, е трябвало да бъдат извадени от преписката.
 —
 При условията на евентуалност, с третото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като не е предоставил ефективна съдебна защита срещу санкция от наказателно естество, която Комисията им наложила, въпреки неограничената юрисдикция, с която разполага Общият съд въз основа на член 31 от Регламент No 1/2003 и на принципа на ефективна съдебна защита, закрепен в член 6 от ЕКПЧ и член 47 от Хартата. Според жалбоподателите непредоставянето на подобна ефективна съдебна защита от Общия съд е довело до погрешно изчисляване на глобата.
 —
 При условията на по-голяма евентуалност, с четвъртото си основание жалбоподателите твърдят, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е тълкувал неправилно понятието за нарушение с оглед на предмета, което в крайна сметка също довело до погрешна правна квалификация на фактите и до нарушение на правото на защита на жалбоподателите.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (OB L 1, 4.1.2003 г., стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167)


text:
 7.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 212/14
 Иск, предявен на 4 април 2014 г. — Европейска комисия/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-161/14)
 2014/C 212/14
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: C. Soulay, M. Clausen)
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на ищеца
 (1)
 Съдът да обяви, че
 —
 като прилага намалена ставка по ДДС за доставките на услуги за инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставките на „енергоспестяващи материали“ от лице, което инсталира тези материали в жилище, доколкото тези доставки не могат да се считат за „предоставянето, строителството, обновяването и променянето на жилища като част от социална политика“ за целите на категория 10) от приложение III към Директивата за ДДС (1),
 —
 като прилага намалена ставка по ДДС за доставките на услуги по инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставките на „енергоспестяващи материали“ от лице, което инсталира тези материали в жилище, доколкото тези доставки попадат извън обсега на обновяването и ремонтирането на частни жилища за целите на категория 10a) от приложение III към Директивата за ДДС,
 —
 като прилага намалена ставка по ДДС за доставките на услуги по инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставките на „енергоспестяващи материали“ от лице, което инсталира тези материали в жилище, доколкото тези доставки, макар и да попадат извън обсега на обновяването и ремонтирането на частни жилища за целите на категория 10a) от приложение III към Директивата за ДДС, включват материали, които съставляват значителна част от стойността на доставяните услуги, Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 98, разглеждан във връзка с приложение III към Директивата за ДДС;
 (2)
 Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Съгласно член 96 от Директивата за ДДС, стандартната ставка по ДДС, определена от всяка държава членка, подчинена на минималната ставка от 15 %, е приложима за всички доставки на стоки и услуги. Данъчна ставка, различна от стандартната ставка, може да се приложи единствено доколкото това е допустимо с оглед на останалите разпоредби на директивата. Член 98 предвижда, че държава членка може да прилага една или две намалени ставки за доставката на стоки и услуги, изброени в приложение III към директивата.
 Комисията счита, че системата от намалени ставки, приложима за доставките на енергоспеставящи материали и за инсталирането на такива, установена в Закона за ДДС от 1994 г., раздел 29A, съгласно уточнението в схема 7A към този закон, превишава предоставените на държавите членки възможности в категории 10) и 10a) oт приложение III към Директивата за ДДС, които съответно включват „предоставянето, строителството, обновяването и променянето на жилища като част от социална политика“ и „обновяване и ремонтиране на частни жилища, с изключение на материали, които съставляват значителна част от стойността на доставяната услуга“.
 Схемата на намалена данъчна ставка на Обединеното кралство, така както е описана в таблица 7A, част 2, група 2 към Закона за ДДС от 1994 г. не може да бъде директно свързана с жилищни въпроси като част от социалната политика и поради това надвишава


text:
допустимия обхват съгласно категория 10) от приложение III към Директивата за ДДС.
 Таблица 7A, част 2, група 2 от Закона за ДДС от 1994 г., като прилага намалена ставка за доставката на услуги по инсталиране на „енергоспестяващи материали“ и за доставката на „енергоспестяващи материали“ от лицето, което ги инсталира в жилища, когато тези доставки включват предоставяне, строителство и променяне на частни жилища, без да се взимат предвид пропорционално стойността на тези материали, вкючена в общата стойност на доставената услуга, надхвърля изискването, установено в категория 10a), а именно, че намалената ставка може да се приложи единствено за обновяване и ремонтиране на частни жилища, с изключение на материали, които съставляват значителна част от стойността на доставяната услуга.
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/28
 Решение на Общия съд от 28 юни 2011 г. — ATB Norte/СХВП — Bricocenter Italia (Affiliato BRICO CENTER)
 (Дело T-483/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Affiliato BRICO CENTER“ - По-ранни фигуративни марки на Общността „ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro“ и „CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 232/50
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ATB Norte, SL (Burgos, Испания) (представители: първоначално P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver и G. Marín Raigal, впоследствие F. Brandolini Kujman, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: O. Montalto и G. Mannucci)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Италия) (представители: G. Ghidini, M. Mergati и C. Signorini, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 септември 2009 г. (преписка R 1048/2008-4) относно производство по възражение между ATB Norte, SL и Bricocenter Italia Srl.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 28 септември 2009 г. (преписка R 1048/2008-4), доколкото с него се уважава жалбата на Bricocenter Italia Srl пред апелативния състав относно услугите „реклама“, „управление на търговски сделки“ и „търговска администрация“, посочени в заявката за марка на Общността.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 ATB Norte, SL, Bricocenter Italia и СХВП понасят направените от тях съдебни разноски в производството пред Общия съд.
 (1) ОВ C 24, 30.1.2010 г.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/35
 Решение на Общия съд от 9 декември 2010 г. — Tresplain Investments/СХВП — Hoo Hing (Golden Elephant Brand)
 (Дело T-303/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „Golden Elephant Brand“ - Нерегистрирана национална фигуративна марка „GOLDEN ELEPHANT“ - Относително основание за отказ - Препращане към националното право, уреждащо по-ранната марка - Режим на иска за злоупотреба с наименование (action for passing off) по common law - Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009) - Член 8, параграф 4 и член 52, параграф 1, буква в) от Регламент No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 4 и член 53, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009) - Нови правни основания - Член 48, параграф 2 от Процедурния правилник)
 2011/C 30/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tresplain Investments Ltd (Tsing Yi, Hong Kong, Китай) (представител: D. McFarland, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Novais Gonçalves)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Hoo Hing Holdings Ltd (Romford, Essex, Обединеното кралство) (представител: M. Edenborough, barrister)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 7 май 2008 г. (преписка R 889/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Hoo Hing Holdings Ltd и Tresplain Investments Ltd
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Отхвърля исканията на Hoo Hing Holdings Ltd за частична отмяна и изменение на решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 7 май 2008 г. (преписка R 889/2007-1) относно производство за обявяване на недействителност между Hoo Hing Holdings и Tresplain Investments Ltd.
 3.
 Tresplain Investments понася направените от него и от СХВП съдебни разноски, както и половината от направените от Hoo Hing Holdings съдебни разноски. Hoo Hing Holdings понася половината от направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 260, 11.10.2008 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/29
 Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — SOZA/Комисия
 (Дело T-413/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
 2013/C 156/49
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA) (Братислава, Словакия) (представител: M. Favart, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, A. Biolan и J. Bourke)
 Встъпила страна в подкрепа на ищеца: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Ньои сюр Сен, Франция) (представители: J.-F. Bellis и K. Van Hove, avocats)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC)
 Диспозитив
 1.
 Отменя член 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/C2/38.698 — CISAC) в частта, която се отнася до Slovenský ochranný Zväz Autorský pre práva k hudobným dielam (SOZA).
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 301, 22.11.2008 г.


text:
 1.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/26
 Решение на Общия съд от 22 юни 2016 г. — Whirlpool Europe/Комисия
 (Дело T-118/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Електродомакински уреди - Помощ за преструктуриране - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при спазването на определени условия - Решение, прието след отмяна от Общия съд на предходното решение относно същото производство - Липса на лично засягане - Липса на съществено засягане на конкурентното положение - Недопустимост))
 (2016/C 279/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Whirlpool Europe BV (Бреда, Нидерландия) (представители: F. Wijckmans и H. Burez, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, É. Gippini Fournier и P.-J. Loewenthal)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Electrolux AB (Стокхолм, Швеция) (представители: F. Wijckmans и H. Burez, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Френска република (представители: G. de Bergues, D. Colas и J. Bousin) и Fagor France SA (Рюей Малмезон, Франция) (представители: J. Derenne и A. Müller-Rappard, avocats)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение 2013/283/ЕС на Комисията от 25 юли 2012 година относно държавна помощ SA.23839 (C 44/2007) от Франция в полза на предприятието FagorBrandt (OВ L 166, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Whirlpool Europe BV следва да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия.
 3)
 Френската република, Electrolux AB и Fagor France SA следва да понесат направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 141, 18.5.2013 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/66
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 16 януари 2014 г. — Guinet/ЕИБ
 (Дело F-107/12) (1)
 ((Публична служба - Персонал на ЕИБ - Пенсионна схема - Прехвърляне на пенсионни права - Обезщетение за неудобствата от закъснението при прехвърляне на пенсионни права - Условие за действително прехвърляне на пенсионните права, придобити съгласно схема, различна от приложимата в ЕИБ - Принцип на равно третиране))
 2014/C 223/67
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Guinet (Люксембург, Люксембург) (представител: L. Levi, адвокат)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (представители: T. Gilliams, G. Nuvoli, подпомагани от D. Waelbroeck и A. Duron, адвокати)
 Предмет
 Жалба за отмяна на мълчалив отказ на ЕИБ по молбата на жалбоподателя за изчисляване на ревалоризираните години осигурителен стаж за пенсия и по искането за обезщетение
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Guinet да понесе направените от него съдебни разноски и да заплати три четвърти от съдебните разноски, които е направила Европейската инвестиционна банка.
 3)
 Европейската инвестиционна банка понася една четвърт от направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 366, 24.11.2012 г., стр. 41.


text:
 22.12.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 462/23
 Решение на Общия съд от 6 ноември 2014 г. — Vans/СХВП (Изображение на вълнообразна линия)
 (Дело T-53/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за регистрация на фигуративна марка на Общността, изобразяваща вълнообразна линия - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Липса на придобит чрез използване отличителен характер - Член 7, параграф 3 от Регламент No 207/2009 - Член 76 от Регламент No 207/2009 - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2014/C 462/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Vans, Inc. (Сайпръс, Калифорния, Съединени щати) (представител: M. Hirsch, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 14 ноември 2012 г. (преписка R 860/2012-5) относно заявката за регистрация като марка на Общността на фигуративен знак, изобразяващ вълнообразна линия.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Vans, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/19
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Германия) на 28 февруари 2013 г. — U/Stadt Karlsruhe
 (Дело C-101/13)
 2013/C 156/30
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: U
 Ответник: Stadt Karlsruhe
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съгласно приложението към Регламент No 2252/2004 (1) следва ли начинът, по който се отпечатва съдържащата лични данни машинночитаема страница от издаваните от държавите членки паспорти, да отговаря на всички императивни спецификации по част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на Международната организация за гражданско въздухоплаване (ICAO)? (2)
 2.
 Ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка — на основание на предвиденото в приложението към Регламент No 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6., раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на ICAO — да вписва като първичен признак за идентификация на съответното лице в поле 6 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта също и фамилното име по рождение на това лице?
 3.
 Ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на дадено лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка — на основание на предвиденото в приложението към Регламент No 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6., раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на ICAO — да вписва като вторичен признак за идентификация на съответното лице в поле 7 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта също и фамилното име по рождение на това лице?
 4.
 При утвърдителен отговор на въпрос 2 или 3, ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на конкретно лице се състои от неговото собствено и фамилно име, задължена ли е тази държава членка — въз основа на предвидената в член 7 от Хартата на основните права (3) и в член 8 от ЕКПЧ (4) — да посочи в означението на полето от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта, в което поле се вписва фамилното име по рождение на съответното лицето, че в това поле се вписва също и фамилното име по рождение на лицето?
 5.
 При отрицателен отговор на въпрос 4, ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на конкретно лице се състои от неговото собствено и фамилно име, а според националното законодателство относно паспортите означенията на полетата за вписване на съответните данни в съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта следва да са изписани и на английски и френски език, като в поле 6 от тази страница, на отделен ред следва да се впише също и фамилното име по рождение, като пред него се постави съкращението „geb.“ за „geboren“ (по рождение), задължена ли е посочената държава членка — въз основа на предвидената в член 7 от Хартата на основните права и в член 8


text:
от ЕКПЧ — да изпише съкращението „geb.“ за „geboren“ също и на английски и френски език?
 6.
 Ако съгласно разпоредбите относно имената на лицата от законодателството на определена държава членка името на конкретно лице се състои от неговото собствено и фамилно име, има ли право тази държава членка на основание на предвиденото в приложението към Регламент No 2252/2004 във връзка с правилата по точка 8.6., раздел IV, част 1 (машинночитаеми паспорти) от Документ 9303 на ICAO да впише фамилното име по рождение на конкретното лице в поле 13 от съдържащата лични данни машинночитаема страница от паспорта, като част от посочваните по избор лични данни?
 (1) Регламент (ЕО) 2252/2004 на Съвета от 13 декември 2004 година относно стандартите за отличителните знаци за сигурност и биометричните данни в паспортите и документите за пътуване, издавани от държавите-членки (ОВ L 385, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 5, стр. 155).
 (2) Международна организация за гражданско въздухоплаване (ICAO).
 (3) Харта на основните права на Европейския съюз.
 (4) Европейска конвенция за защита правата на човека и основните свободи.


text:
 28.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 96/3
 Решение на Съда (трети състав) от 29 март 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 (Дело C-64/04) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Риболовни лицензи - Регламент (ЕО) No 3690/93 - Плавателни съдове Cleopatra и Ocean Quest - Окончателно прехвърляне на тези плавателни съдове в Аржентина)
 (2007/C 96/03)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: T. van Rijn и B. Doherty]
 Ответник: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия [представител: M. Bethell]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на чл. 5 от Регламент (ЕО) No 3690/93 Съвета от 20 декември 1993 година, установяващ система на Общността за определяне на правилата за минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи (ОВ L 341, стр. 93) — Не са отнети риболовните лицензи на плавателни съдове CLEAOPATRA и OCEAN QUEST след окончателното им прехвърляне в Аржентина
 Диспозитив
 1)
 Искът се отхвърля.
 2)
 Комисията на Европейските общности се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 94, 17.4.2004 г.


text:
 25.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/21
 Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo No 4 de Madrid (Испания), постъпило на 10 февруари 2016 г. — Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania/Ayuntamiento de Getafe
 (Дело C-74/16)
 (2016/C 145/27)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo No 4 de Madrid
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania
 Ответник: Ayuntamiento de Getafe
 Преюдициален въпрос
 Противоречи ли на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз освобождаването на Католическата църква от облагане с данък върху строителни, монтажни и ремонтни работи във връзка с извършването им в недвижими имоти, които са предназначени за развиване на икономически дейности без строго религиозен характер?


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/5
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 21 юли 2015 г. — Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie/ESET spol. s r.o. sp. z o.o., клон в Полша
 (Дело C-393/15)
 (2015/C 337/07)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
 Ответник: ESET spol. s r.o. sp. z o.o., клон в Полша
 Преюдициален въпрос
 Допустимо ли е съгласно член 168 и член 169, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) клон, който е регистриран в дадена държава членка за целите на данъка върху добавената стойност и който извършва преимуществено вътрешни сделки в полза на своето дружество майка, установено в друга държава членка, а спорадично — и облагаеми сделки в държавата членка по своята регистрация, да може да приспада платения от него ДДС в държавата членка по регистрацията си, макар този данък да е свързан със сделки, които дружеството майка извършва в друга държава членка?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/17
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Düsseldorf (Германия), постъпило на 3 септември 2015 г. — Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH/Hauptzollamt Duisburg
 (Дело C-465/15)
 (2015/C 398/21)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Duisburg
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 2, параграф 4, буква б), трето тире от Директива (ЕО) No 2003/96 на Съвета относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (1) да се тълкува по отношение на процеса във високата пещ при производство на чугун в смисъл, че и електроенергията за задвижването на въздушните компресори следва да се разглежда като електроенергия, която основно се използва за целите на химическата редукция?
 (1) Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамка на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията (OB L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98).


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/62
 Жалба, подадена на 27 февруари 2015 г. — Flabeg Deutschland/Комисия
 (Дело T-103/15)
 (2015/C 138/81)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Flabeg Deutschland GmbH (Нюрнберг, Германия (представители: M. Küper и E.-M. Schwind, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника от 25 ноември 2014 г., постановено по преписка „Държавна помощ SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) C(2014) 8786 окончателен“, и по-специално членове 1 и 2, член 3, точки 1 и 2, членове 4 и 5 (квалифициране като помощ и констатиране на несъвместимостта на EEG 2012, включително на особения му компенсационен режим, с общия пазар), както и на член 6 във връзка с член 7 (разпореждане за незабавно частично възстановяване от получателите),
 —
 да осъди ответника да понесе съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: неналичие на условията по член 107 ДФЕС.
 Жалбоподателят твърди, че системата на налагане на намалена допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим по EEG 2012 не са помощи по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. В случай че особеният компенсационен режим по EEG 2012 трябвало да се приеме за помощ, същият бил обоснован от член 107, параграф 3, букви б) и в) ДФЕС (помощи за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, респ. за улесняване развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, без тези помощи да засягат условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес) и следователно не противоречал на правото относно помощите.
 2.
 Второ основание: неприложимост на релевантните за плана за адаптация Насоки относно държавната помощ за опазване на околната среда и за енергетика (the Environmental and Energy State Aide Guidelines — EEAG)
 Жалбоподателят изтъква, че EEAG, които са релевантни за целите на определянето на подлежащата на възстановяване съгласно член 3 от обжалваното решение на ответника сума, и които са станали приложими от 1 юли 2014 г., са неприложими за него, тъй като разглежданите инструменти — системата на налагане на намалена допълнителна такса по EEG и особеният компенсационен режим по EEG 2012 — не представляват помощи и освен това принципът на законосъобразност на действията на администрацията важи и на равнище ЕС.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/64
 Жалба, подадена на 19 ноември 2012 г. — Automobile Association/СХВП — Duncan Petersen Publishing (Папки)
 (Дело T-508/12)
 2013/C 26/126
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Automobile Association Ltd (Сейнт Хелиър, Обединено кралство) (представител: N. Walker, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Duncan Petersen Publishing Ltd (Лондон, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 12 септември 2012 г. по преписка R 172/2011-3 и да върне делото на СХВП за ново разглеждане, и
 —
 да осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн за стоката „папки“ — промишлен дизайн на Общността, регистриран под No 1121404-0001
 Притежател на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: жалбоподателят иска регистрираният промишлен дизайн на Общността да бъде обявен за недействителен на основание членове 4—9 от Регламент No 6/2002 на Съвета.
 Решение на отдела за обявяване на недействителност: отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания:
 —
 нарушение на член 8 от Регламент No 6/2002 на Съвета,
 —
 нарушение на член 8, параграф 2 във връзка с член 62 от Регламент No 6/2002 на Съвета и
 —
 нарушение на член 25, параграф 1, буква а) във връзка с член 3, буква а) от Регламент No 6/2002 на Съвета.


text:
 21.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/3
 Решение на Съда (втори състав) от 1 март 2012 г. (преюдициално запитване от Supreme Court of the United Kingdom — Обединено кралство) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (по-рано Department for Constitutional Affairs)
 (Дело C-393/10) (1)
 (Рамково споразумение за работа при непълно работно време - Понятие за работници на непълно работно време, които имат трудов договор или трудово правоотношение - Съдии, които работят на непълно работно време и получават възнаграждение под формата на дневна надница - Отказ за отпускане на пенсия за осигурителен стаж и възраст)
 2012/C 118/04
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court of the United Kingdom
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Dermod Patrick O'Brien
 Ответник: Ministry of Justice (по-рано Department for Constitutional Affairs)
 Предмет
 Преюдициално запитване — Supreme Court of the United Kingdom — Тълкуване на Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г. глава 5, том 5, стр. 35) — Понятие за „работници на непълно работно време, които имат трудов договор или трудово правоотношение“ (клауза 2.1 от приложението към Директивата) — Съдии, работещи на непълно работно време — Разлики в третирането, що се отнася до правото на пенсия за осигурителен стаж и възраст между съдиите, работещи на пълно работно време и съдиите, работещи на непълно работно време, или между отделните категории съдии, работещи на непълно работно време
 Диспозитив
 1.
 Правото на Съюза трябва да се тълкува в смисъл, че е от компетентност на държавите членки да определят понятието „работници [...], които имат трудов договор или трудово правоотношение“, използвано в клауза 2, точка 1 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, което е сключено на 6 юни 1997 г. и се съдържа в приложението към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), изменена с Директива 98/23/ЕО на Съвета от 7 април 1998 г., и по-специално да решават дали съдиите попадат в обхвата на посоченото понятие, при условие че това няма да доведе до произволно изключване на тази категория лица от закрилата, предоставяна с Директива 97/81, изменена с Директива 98/23, и със споменатото рамково споразумение. Изключването на тази закрила е допустимо само ако по своето естество правоотношението между съдиите и Ministry of Justice е различно по същество от правоотношението между служителите, попадащи според националното право в категорията на работниците, и техните работодатели.
 2.
 Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, което е сключено на 6 юни 1997 г. и се съдържа в приложението към Директива 97/81, изменена с Директива 98/23, трябва да се тълкува в смисъл, че


text:
то не допуска, от гледна точка на достъпа до пенсионната схема за осигурителен стаж и възраст, националното право да въвежда разграничение между съдиите, работещи на пълно работно време, и съдиите, работещи на непълно работно време, които получават възнаграждение под формата на дневна надница, освен ако обективни причини оправдават такова различно третиране — обстоятелство, което следва да бъде преценено от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 274, 09.10.2010 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/26
 Решение на Общия съд от 13 септември 2010 г. — Abbott Laboratories/СХВП — aRigen (Sorvir)
 (Дело T-149/08) (1)
 (Марка на Общността - Процедура по възражение - Заявка за словна марка на Общността „Sorvir“ - По-ранна словна марка на Общността „NORVIR“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 301/43
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Abbott Laboratories (Abbott Park, Илинойс, Съединените щати) (представител: S. Schäffler, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: J. Crespo Carrillo и A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: aRigen, Inc. (Токио, Япония)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 февруари 2008 г. (преписка R 809/2007-2) в процедурата по възражение със страни Abbott Laboratories и aRigen, Inc.
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 6 февруари 2008 г. (преписка R 809/2007-2).
 2.
 Осъжда СХВП да понесе направените от нея съдебни разноски, както и разноските на Abbott Laboratories.
 (1) ОВ C 142, 7.6.2008 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/23
 Иск, предявен на 10 юли 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-258/09)
 2009/C 220/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Alcover San Pedro и A. Marghelis)
 Ответник: Кралство Белгия
 Искания на ищеца
 —
 Да се установи, че като разрешило в Région wallonne функционирането на съществуващи инсталации, които не съответстват на изискванията, предвидени в членове 3, 7, 9, 10, 13, 14, точки а) и б), и член 15, параграф 2 и след 30 октомври 2007 г., както се предвижда в член 5, първи параграф от Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 година за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (1), Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива,
 —
 да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за привеждането в съответствие на съществуващите инсталации, чието използване може да имат въздействие върху емисиите във въздуха, водата и почвата и върху замърсяването е изтекъл на 30 октомври 2007 г. съгласно член 5, първи параграф от Директива 2008/1/ЕО. Към датата на завеждане на настоящия иск обаче ответникът все още не е предприел всички необходими мерки за съобразяване с това изискване в Région wallonne или във всеки случай не е уведомил Комисията за това.
 (1) ОВ L 24, стр. 8.


text:
 23.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/20
 Преюдициално запитване от Finanzgericht Hamburg (Германия), постъпило на 24 ноември 2014 г. — YARA Brunsbüttel GmbH/Hauptzollamt Itzehoe
 (Дело C-529/14)
 (2015/C 065/30)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: YARA Brunsbüttel GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Itzehoe
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли да се приеме, че член 1 от Директива 2003/96/ЕО (1) не допуска предвидено от държава членка освобождаване от данък на такива енергийни продукти, които се използват за термичната обработка на отработен въздух, или че Директивата не се отнася до тези енергийни продукти съгласно член 2, параграф 4, буква б), второ тире от Директива 2003/96/ЕО, тъй като използването за термична обработка на отработен въздух представлява предназначение, различно от използването за гориво за отопление или за моторно гориво и следователно тези продукти са енергийни продукти с двойно предназначение по смисъла на тази разпоредба?
 2)
 Допустимо ли е данъчно освобождаване на енергийни продукти, използвани за термична обработка на отработен въздух, евентуално само ако в рамките на термичната обработка на отработен въздух тези продукти и като суровина, основно вещество или адювант представляват изходните вещества за продукт, който се образува при обработката на отработения въздух?
 3)
 Следва ли да се приеме, че не се допуска освобождаване от данък на енергийни продукти, използвани за термична обработка на отработен въздух в случаите, когато освободената при обработката термична енергия се използва отчасти и за отопление, респ. за изсушаване? Важи ли това недопускане евентуално и когато за отоплението, респ. изсушаването е необходима по-малко енергия от енергията, която се съдържа в отработения въздух и която се освобождава при термичната обработка на отработения въздух?
 (1) Директива 2003/96/EО на Съвета от 27 октомври 2003 година относно преструктурирането на правната рамката на Общността за данъчно облагане на енергийните продукти и електроенергията, ОВ L 283, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 2, стр. 98.


text:
 21.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/23
 Жалба, подадена на 20 август 2009 г. от Съвета на Европейския съюз срещу Решение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 юни 2009 г. по дело T-498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-337/09 P)
 2009/C 282/41
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, G. Berrisch, Rechtsanwalt и G. Wolf, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Комисия на Европейските общности, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Съда:
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 17 юни 2009 г.,
 —
 да постанови окончателно решение по спора, като отхвърли изцяло първоначалната жалба,
 —
 при условията на евентуалност, да върне делото на Първоинстанционния съд, и
 —
 при всички случаи да осъди жалбоподателят по първоинстанционното производство да заплати, направените в производството по обжалване и в производството пред Първоинстанционния съд съдебни разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят твърди, че Първоинстанционният съд e:
 1.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като е разгледал като едно единствено условие двете условия по член 2, параграф 7, буква в) от Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основен регламент“), по-конкретно изискванията, че дадено искане за статут на предприятие, функциониращо в условията на пазарна икономика („СПИ“) съдържа достатъчно доказателства, че изброените в тази разпоредба решения „се взимат в отговор на сигнали от пазара, които отразяват предлагането и търсенето“ и че решенията се приемат „без значителна намеса на държавата“, като по този начин е направил излишно второто условие,
 2.
 допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването на думата „значителна“ в „значителна намеса на държавата“ по член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент като отнасяща се до съображенията или мотивите, които са в основата на намесата на държавата, т.е дали намесата се е основавала на чисто търговски съображения или на съображения, присъщи на държавата, като подобно тълкуване не се подкрепя от текста на тази разпоредба,
 3.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като в действителност е обърнал тежестта на доказване, изисквайки от Съвета да докаже при отказ на СПИ на контролирано от държавата дружество, че решенията на дружеството по член 2, параграф 7, буква в) са били повлияни от съображения, присъщи на държавата, а не от търговски съображения,
 4.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че Съветът е допуснал явна грешка, стигайки до извода, че държавата е упражнявала значителен контрол върху жалбоподателя по първоинстанционното производство, що се отнася до определянето на експортни цени за съответния продукт: i) чрез възлагане на Организацията на вносителите и износителите на метали, минерали и химикали към Китайската търговска палата („CCCMC“) да определя минимална основна цена, да извършва проверки и да налага вето за износ, който не се съобразява с тези цени; и ii) чрез налагане на минималната основна цена посредством забрана на сделки за износ,


text:
които не са били одобрени от CCCMC. В частност Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е счел, че Съветът е трябвало да оспори наличието на достатъчно доказателства или доказателствената стойност на представените от жалбоподателя доказателства по първоинстанционното производство, според които установената от CCMC с подкрепата на китайските митнически органи, система в действителност не е ограничила възможността на износителите да определят експортни цени по независим начин,
 5.
 допуснал грешка при прилагане на правото, като е счел въз основа на всички други констатации, че Съветът е допуснал явна грешка, като е отказал СПИ на жалбоподателя по първоинстанционното производство.
 (1) ОВ L 56, стр 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223.


text:
 1.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 31/10
 Решение на Общия съд от 11 декември 2013 г. — Eckes-Granini/СХВП — Panini (PANINI)
 (Дело T-487/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „PANINI“ - По-ранна национална словна марка и по-ранна словна марка на Общността „GRANINI“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2014/C 31/17
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Eckes-Granini Group GmbH (Нидер-Олм, Германия) (представител: W. Berlit, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Panini SpA (Модена, Италия) (представител: F. Terrano, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 6 септември 2012 г. (преписка R 2393/2011-2), постановено в производство по възражение със страни Eckes-Granini Group GmbH и Panini SpA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Eckes-Granini Group GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 26, 26.1.2013 г.


text:
 23.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 357/5
 Преюдициално запитване от Sąd Okręgowy w Warszawie (Полша), постъпило на 11 август 2017 г. — Passenger Rights sp. z o.o./Deutsche Lufthansa AG
 (Дело C-490/17)
 (2017/C 357/07)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Sąd Okręgowy w Warszawie
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Passenger Rights sp. z o.o. w Warszawie
 Ответник: Deutsche Lufthansa AG
 Преюдициални въпроси
 1)
 Включва ли се стачка в предприятието, организирана от синдикалната организация на служителите на въздушен превозвач, в „извънредните обстоятелства“ по смисъла на член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети (1)?
 2)
 Като условие за освобождаването му от задължението за изплащане на обезщетение съгласно член 5, параграф 3 във връзка със съображение 14 от Регламент (ЕО) No 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, достатъчно ли е въздушният превозвач да удостовери, че стачката на служителите му представлява извънредно обстоятелство, което не е могло да бъде избегнато, дори той да е взел всички възможни и необходими мерки, или той трябва да докаже това?
 (1) ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218.


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/39
 Жалба, подадена на 6 декември 2011 г. — Caventa/СХВП — Anson's Herrenhaus (B BERG)
 (Дело T-631/11)
 2012/C 32/78
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Caventa AG (Rekingen, Швейцария) (представител: J. Krenzel, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Anson's Herrenhaus KG (Дюселдорф, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 15 септември 2011 г. по преписка R 2014/2010-1;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка, която съдържа словния елемент „B BERG“ за стоки от класове 25 и 28.
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в производството по възражение: Anson's Herrenhaus KG
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: Словната марка „Christian Berg“ за стоки и услуги от класове 3, 18, 25 и 35
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата и отказва регистрацията.
 Изложени правни основания: Не е налице сходство между разглежданите стоки и няма вероятност от объркване между въпросните знаци.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/15
 Преюдициално запитване от Supreme Court (Ирландия), постъпило на 12 май 2017 г. — Ryanair Ltd/The Revenue Commissioners
 (Дело C-249/17)
 (2017/C 221/19)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Supreme Court
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ryanair Ltd
 Ответник: The Revenue Commissioners
 Преюдициални въпроси
 1)
 Може ли бъдещото намерение за предоставяне на услуги по управление на дружество, което се предвижда да бъде придобито, в случай че поглъщането бъде успешно, да се счита за достатъчно основание да се приеме, че потенциалният приобретател извършва икономическа дейност по смисъла на член 4 от Шеста директива за ДДС (1), така че начисленият на потенциалния приобретател ДДС върху стоките или услугите, предоставени с цел по-нататъшно развитие на процеса на поглъщане да може евентуално да се счита за подлежащ на приспадане ДДС, във връзка с предвижданата икономическа дейност по предоставяне на такива услуги по управление, и
 2)
 Налице ли е достатъчна „пряка и непосредствена връзка“ съгласно изискването, установено от Съда по дело на ЕС в [решение от 27 септември 2001 г., Cibo Participations (2), C-16/00, EU:C:2001:495], между професионалните услуги, предоставяни в контекста на такова потенциално поглъщане и извършваните доставки, а именно потенциалното предоставяне на услуги по управление на дружеството, за което се предвижда да бъде придобито, в случай на успешно поглъщане, което да позволи приспадане на ДДС, начислен върху тези професионални услуги?
 (1) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данък върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).
 (2) Решение от 27 септември 2001 г., Cibo Participations SA/Directeur régional des impôts du Nord-Pas-de-Calais, C-16/00, EU:C:2001:495.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/5
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgerichts Hamburg (Германия) на 5 юли 2010 г. — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (Дело C-323/10)
 ()
 2010/C 274/06
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Finanzgericht Hamburg
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG
 Ответник: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Преюдициален въпрос
 Необходимо ли е кланичен труп по подпозиция 0207 12 90 (1) да бъде напълно изкормен (= без остатък), така че да се счита за опасно, изхождайки от целите на тарифната класификация, ако след машинното изкормване по трупа има все още останали например част от черво или трахея?
 (1) ОВ L 338, 30.12.1999 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 30, стр. 129.


text:
 16.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 336/21
 Определение на Общия съд от 9 септември 2013 г. — Altadis/Комисия
 (Дело T-400/11) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Схема за помощи, допускаща данъчна амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества - Решение, с което схемата за помощи се обявява за несъвместима с вътрешния пазар, без да се разпорежда възстановяването на помощите - Акт, съдържащ мерки за изпълнение - Липса на лично засягане - Липса на задължение за връщане - Недопустимост)
 2013/C 336/43
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Altadis, SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan и R. Calvo Salinero, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal, C. Urraca Caviedes и P. Němečková)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2011/282/ЕС на Комисията от 12 януари 2011 г. относно данъчната амортизация на финансовата репутация за придобиване на дялови участия в чуждестранни дружества C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07), приведено в действие от Испания (ОВ L 135, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Altadis, SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 282, 24.9.2011 г.


text:
 9.6.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/3
 Жалба, подадена на 21 февруари 2007 г. от Angel Angelidis срещу решението, постановено на 5 декември 2006 г. от Първоинстанционния съд (пети състав) по дело T-416/03, Angelidis/Eвропейски парламент
 (Дело C-103/07 P)
 (2007/C 129/04)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Angel Angelidis (представител: E.Boigelot, адвокат)
 Другата страна в производството: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се признае жалбата за допустима и основателна и, като последица от това,
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 5 декември 2006 г. по дело Т-416/03, Angelidis/Парламент,
 —
 да се реши спорът по същество и, като се уважи първоначалният иск на жалбоподателя по дело Т-416/03:
 —
 да се отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент от 4 март 2003 г. относно окончателното приемане на доклада за атестирането на жалбоподателя за 2001 г.
 —
 да отмени посоченият доклад за атестиране за 2001 г.
 —
 да присъди обезщетение за неимуществени вреди и за засягане на кариерата както поради допускане на съществени нередности, така и предвид значителното забавяне при изготвянето на посочения доклад за 2001 г. по особено болезнен за жалбоподателя начин, при оценка на обезщетението ex aequo et bono в размер на 20 000 EUR, със запазване на възможността за неговото увеличаване или намаляване в хода на производството.
 —
 да се осъди ответната страна да заплати разноските в съответствие с чл. 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят поддържа в жалбата си, че Първоинстанционният съд е допуснал по същество множество правни нарушения при тълкуването на членове 26 и 43 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, както и на общите разпоредби за прилагане, свързани с тези членове. Тези нарушения се изразявали по-специално в обширната преценка, възприета от Първоинстанционния съд във връзка с ограничените хипотези, в които е възможно да се дерогира правилото, според което атестирането и потвърждаването на доклада за атестиране се осигурява от двама различни членове от структурата на атестираното длъжностно лице, както и в преценката на Първоинстанционния съд за липса на необходимост от искане на мнението на предходния пряк ръководител на длъжностното лице. Във връзка с тези два аспекта атакуваното решение съдържало множество пропуски в мотивите, представени от Първоинстанционния съд, който освен това изопачил значението на някои от представените му от жалбоподателя доказателства.


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/41
 Жалба, подадена на 6 юни 2017 г. — Genomic Health/EUIPO (ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE)
 (Дело T-354/17)
 (2017/C 249/55)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Genomic Health, Inc. (Redwood City, Калифорния, Съединени щати) (представител: A. Reid, Solicitor)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „ONCOTYPE DX GENOMIC PROSTATE SCORE“— заявка за регистрация No 15 214 257
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 14 февруари 2017 г. по преписка R 1682/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди EUIPO да заплати съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с това обжалване.
 Изложени основания
 Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение е неправилно и че то:
 —
 нарушава общите принципи на равно третиране, на добра администрация и на правна сигурност;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009;
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква в) във връзка с член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/22
 Решение на Първоинстанционния съд от 19 ноември 2009 г. — Torresan/СХВП — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)
 (Дело T-234/06) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „CANNABIS“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2010/C 11/40
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Giampietro Torresan (Rothenburg, Швейцария) (представител: G. Recher, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: P. Bullock и O. Montalto)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG (Weissenohe, Германия) (представители: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli и R. Cartella, avocats)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 29 юни 2006 г. (преписка No R 517/2005-2) относно процедура за обявяване на недействителност между Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG и Giampietro Torresan.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Giampietro Torresan да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 261, 28.10.2006 г.


text:
 23.1.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 22/14
 Преюдициално запитване от High Court of Justice (Chancery Division) (Обединено кралство), постъпило на 10 ноември 2016 г. — Merck Sharp/Designs Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 (Дело C-567/16)
 (2017/C 022/20)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Merck Sharp
 Ответник: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Преюдициални въпроси
 1)
 Следва ли съобщението за приключване на процедура, издадено от референтна държава членка съгласно член 28, параграф 4 от Директива 2001/83/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба преди изтичането на срока на действие на основния патент, да се счита за еквивалентно на издадено разрешение за пускане на пазара за целите на член 3, буква б) от Регламент (ЕО) No 469/2009 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (кодифицирана версия) („Регламент относно СДЗ“), така че заявител на СДЗ във въпросната държава членка да има право да заяви и да получи СДЗ на основание на съобщението за приключване на процедурата?
 2)
 Ако отговорът на първия въпрос е отрицателен, при описаните в първия въпрос обстоятелства, представлява ли липсата на издадено разрешение за пускане на пазара във въпросната държава членка към датата на подаване на заявката за СДЗ в тази държава недостатък, който може да бъде отстранен съгласно член 10, параграф 3 от Регламента относно СДЗ след издаването на разрешението за пускане на пазара?
 (1) ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.
 (2) ОВ L 152, стр. 1.


text:
 4.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/17
 Решение на Общия съд от 22 март 2013 г. — Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik/СХВП — Impexmetal (FŁT-1)
 (Дело T-571/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „FŁT-1“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „FŁT“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 129/32
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (Крашник, Полша) (представител: J. Sieklucki, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: K. Zajfert)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Impexmetal S.A. (Варшава, Полша) (представител: K. Pyszków, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 6 октомври 2010 г. (преписка R 1387/2009-1), постановено в производство по възражение между Impexmetal S.A. и Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 63, 26.2.2011 г.


text:
 18.4.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 136/6
 Определение на Съда (седми състав) от 13 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Landgericht Itzehoe — Германия — Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG/Gerhild Lukath
 (Дело C-397/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Римска конвенция за приложимото право към договорните задължения - Първи протокол за тълкуването от Съда на Римската конвенция - Член 1 и член 2, букви a) и б) - Национални юрисдикции, които могат да сезират Съда с преюдициален въпрос - Явна липса на компетентност на Съда))
 (2016/C 136/09)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht Itzehoe
 Страни в главното производство
 Ищец: Raiffeisen Privatbank Liechtenstein AG
 Ответник: Gerhild Lukath
 в присъствието на: Rüdiger Boy, Boy Finanzberatung GmbH, Christian Maibaum, Vienna-Life Lebensversicherung AG, Frank Weber
 Диспозитив
 Съдът на Европейския съюз явно няма компетентност да даде отговор на въпросите, поставени от Landgericht Itzehoe (регионален съд в Itzehoe, Германия), с акт от 15 юни 2015 г. по дело C-397/15.
 (1) ОВ C 320, 28.9.2015 г.


text:
 27.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/25
 Жалба, подадена на 22 април 2016 г. — NF/Европейски съвет
 (Дело T-192/16)
 (2016/C 232/33)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: NF (остров Лесбос, Гърция) (представител: B. Burns, solicitor)
 Ответник: Европейски съвет
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени споразумението между Европейския съвет и Турция от 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление ЕС — Турция, 18 март 2016 г.“,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет основания.
 1.
 В първото основание се посочва, че споразумението между Европейския съвет и Турция от 18 март 2016 г., озаглавено „Изявление ЕС — Турция, 18 март 2016 г.“, е несъвместимо с основните права на ЕС, по-специално с членове 1, 18 и 19 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 2.
 Във второто основание се посочва, че Турция не е сигурна трета страна по смисъла на член 36 от Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 242).
 3.
 В третото основание се твърди, че е трябвало да бъде приложена Директива 2001/55/ЕО на Съвета от 20 юли 2001 година относно минималните стандарти за предоставяне на временна закрила в случай на масово навлизане на разселени лица и за мерките за поддържане на баланса между държавите членки в полагането на усилия за прием на такива лица и понасяне на последиците от този прием (ОВ L 212, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 179).
 4.
 В четвъртото основание се твърди, че оспорваното споразумение е всъщност обвързващ договор или „акт“ с правно действие за жалбоподателя и че неспазването на член 218 ДФЕС и/или член 78, параграф 3 ДФЕС, заедно или поотделно, води до невалидност на това споразумение.
 5.
 В петото основание се посочва, че е нарушена забраната за колективно експулсиране по смисъла на член 19, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/42
 Жалба, подадена на 10 октомври 2011 г. — Белгия/Комисия
 (Дело T-538/11)
 2011/C 347/75
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Белгия (представители: C. Pochet и J. Halleux, подпомагани от L. Van den Hende, advocaat)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Комисията от 27 юли 2011 година относно държавната помощ за финансиране на диагностиката на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) по говедата, приведена в действие от Белгия (държавна помощ C 44/08 (ex NN 45/04)];
 —
 да осъди Комисията да понесе съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага едно правно основание.
 1.
 Правно основание: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС.
 —
 взетите от Белгия мерки не включват избирателно предимство за земеделските производители, кланиците и другите субекти, които преработват, обработват, продават или пускат на пазара продукти, произхождащи от говеда и подлагани задължително на тестове за СЕГ по силата на действащото законодателство.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/12
 Определение на Съда (шести състав) от 17 октомври 2008 г. — AGC Flat Glass Europe SA, преди Glaverbel SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 (Дело C-513/07) (1)
 (Обжалване - Марка на Общността - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 7, параграф 3 - Фигуративна марка, представляваща структурата на повърхност от стъкло - Отказ да се регистрира марката - Доказателство за наличието на отличителен характер, придобит чрез използване - Потенциален кръг от потребители и територия, която трябва да се вземе предвид)
 (2009/C 69/20)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: AGC Flat Glass Europe SA, по-рано Glaverbel SA (представител: T. Koerl, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (представител: O. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело Glaverbel/СХВП (T-141/06), с което Първоинстанционният съд е отхвърлил жалбата за отмяна на Решение No R 986/2004-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 1 март 2006 г., с което се отхвърля жалбата срещу решението на проверителя за отказ да се регистрира фигуративна марка, представляваща структурата на повърхност от стъкло за определени продукти от класове 19 и 21
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда AGC Flat Glass Europe SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 51, 23.2.2008 г.


text:
 28.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 227/37
 Жалба, подадена на 28 май 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-57/12)
 2012/C 227/63
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipresa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията да намали обезщетението за нетрудоспособност на жалбоподателя за месеците от юни до септември 2011 г.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Комисията за отхвърляне на искането от 19 октомври 2011 г., доколкото е налице ultraque incerta sunt,
 —
 да се отмени решението на Комисията за отхвърляне на искането от 20 октомври 2011 г., доколкото е налице ultraque incerta sunt,
 —
 да се отмени всяко от решенията, ако и доколкото е налице ultraque incerta sunt, въз основа на които Комисията незаконосъобразно приспада от всяка месечна вноска на полагащото се на жалбоподателя за месеците от юни до септември 2011 г. обезщетение за нетрудоспособност парични суми на обща стойност от 1 661 EUR, и да се отменят решенията, ако и доколкото са налице, за извършване на тези приспадания,
 —
 да се осъди Комисията да заплати на жалбоподателя сумата от 1 661 EUR ведно с лихвите при годишен лихвен процент от 10 % и с годишна капитализация, считано от 27 октомври 2011 г. до деня на плащането на горепосочената сума,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 22.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 134/42
 Жалба, подадена на 8 март 2010 г. — ClientEarth и др./Комисия
 (Дело T-120/10)
 2010/C 134/71
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство), Transport & Environment (Брюксел, Белгия), European Environmental Bureau (Брюксел, Белгия) и BirdLife International (Брюксел, Белгия), (представител: S. Hockman QC, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се установи, че ответникът е нарушил Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1) и Регламент (ЕО) No 1367/2006 (2),
 —
 да се установи, че мотивите за отказ на достъп до документ съгласно член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 трябва да бъдат изложени в писмен отговор и в установените срокове на двуетапната административна процедура или в противен случай е налице отказ от позоваване на тях в рамките на правната защита и те не се включват в обхвата на съдебния контрол,
 —
 да се отмени обжалваното Решение от 9 февруари 2010 г. (SG.E3/MM/psi-Ares (2010)70321), с което Комисията обявява намерението си да откаже на жалбоподателите достъп до някои документи, съдържащи информация за околната среда,
 —
 да се осъди ответникът съгласно член 10 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 да предостави незабавен достъп до нередактираните варианти на всички искани документи, посочени в хода на процедурата по разглеждане на заявлението от 15 октомври 2009 г. и на потвърждението на заявлението от 17 декември 2009 г., както и на всички документи, съставени по време на това разглеждане, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, включително съдебните разноски на евентуалните встъпили страни.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска в съответствие с член 263 от ДФЕС да бъде отменено Решение на Комисията от 9 февруари 2010 г., с което ответникът обявява намерението си да откаже на жалбоподателите достъп до някои документи, съдържащи информация за околната среда, свързана с емисии на парникови газове в резултат от производството на биогорива, които документи са изготвени и/или използвани от Комисията в съответствие с Директива 2009/28/ЕО (3).
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва следните правни основания:
 Първо, нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото Комисията не оповестила своевременно документите или мотивите за отказа си да бъдат предоставени. Заявлението било подадено на 15 октомври 2009 г. Ответникът издал частичен отказ, като предоставил четири документа и отказал достъп до приблизително двеста документа. Жалбоподателите оспорват основанието за отказа. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията отказала да оповести останалите документи или да предостави валидни мотиви за неоповестяването им.
 Второ, нарушение на член 7, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото Комисията не представила подробни мотиви за неоповестяването на всеки от документите. За да може да се приложи някое от изключенията от задължението за осигуряване на достъп, в писмен отговор в установения срок трябвало да бъдат представени подробни мотиви за отказа за предоставяне на всеки документ. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията отказала да предостави останалите документи и не представила подробни мотиви за отказа


text:
за оповестяването им, както се изисквало съгласно регламента и съдебната практика.
 Освен това, жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на член 4 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото Комисията не извършила конкретна и индивидуална преценка на съдържанието на всеки документ. От Комисията се изисквало да осъществи конкретна и индивидуална преценка на съдържанието на всеки документ, като определи дали документът или част от него попада в обхвата на някое от изключенията от общото правило за осигуряване на достъп до всички документи. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията признала, че такъв анализ не е бил осъществен относно исканите документи. Ако изобщо бил осъществен някакъв анализ, той не бил предоставен на разположение на жалбоподателите.
 По-нататък жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006 поради незаконосъобразно прилагане на изключението по член 4, параграф 3. Първоначално Комисията се позовала на изключението по член 4, параграф 3 за около двеста документа. На 9 февруари 2010 г., когато изтича установеният в регламента срок, Комисията не предоставила документите. За да може да се позове на изключението по член 4, параграф 3, Комисията трябвало да докаже, че документът или съдържащата се в него информация биха засегнали сериозно процеса ѝ на вземане на решения. Жалбоподателите твърдят, че документите, които съдържат екологична информация, свързана с емисиите в околната среда, не биха засегнали сериозно процеса на вземане на решения на Комисията и че дори някои от тези документи или част от тази информация да отговарят на условията за прилагане на изключение, налице бил по-висш обществен интерес, който диктувал оповестяването им.
 В същото време жалбоподателите твърдят, че е налице нарушение на член 4, параграф 6 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 поради липсата на редактиране на документите. В случай че откаже да предостави исканите документи, Комисията трябвало да разгледа възможността за редакция, така че да заличи частите, които иначе отговарят на изискванията за прилагане на изключение, и да предостави онези части, които не се включват в приложното поле на изключението. Жалбоподателите твърдят, че Комисията не е взела предвид възможността за редакция и не е осъществила такава и в резултат от това не е оповестила информация или части от документи, които в противен случай щяла да е длъжна да предостави.
 На последно място се посочва, че ответникът е нарушил член 4, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото не е определил периода на приложение на изключението по член 4, параграф 3. В случай че откаже да предостави исканите документи или части от тях, Комисията трябвало да определи периода, през който се прилага това изключение. Жалбоподателите твърдят, че Комисията не е взела предвид и не е оповестила периода, през който да се прилагат изключенията, на които тя иначе би имала основание да се позовава.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание


text:
на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126).
 (3) Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (текст от значение за ЕИП) (ОВ L 140, стр. 16).


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/66
 Жалба, подадена на 12 ноември 2010 г. — Van Soest/Комисия
 (Дело F-117/10)
 ()
 2011/C 30/131
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Barry Van Soest (Брюксел, Белгия) (представител: S. Pappas, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението на Комисията за прекратяване на процедурата за назначаване на жалбоподателя, преминал успешно конкурс и включен в списък с резерви, поради това, че не притежава диплома за средно образование, даващ право на обучение във висше училище
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение HRB.2/TV/iu (2010) 6293,
 —
 да се отмени решение HRD.2/AL/db Ares(2010) 511204, с което се отхвърля административната жалба на жалбоподателя срещу посоченото решение,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 7.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/44
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 25 февруари 2014 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-118/11) (1)
 ((Публична служба - Длъжностни лица - Решение на органа по назначаването за пенсиониране на длъжностно лице и за предоставяне на обезщетение за инвалидност - Решение, в което не се посочва дали обосновалото пенсионирането заболяване е професионално - Задължение на органа по назначаването да признае заболяването за професионално - Член 78, пета алинея от Правилника - Необходимост от свикване на нова комисия по инвалидност - Релевантност на предходно решение, прието съгласно член 73 от Правилника - Член 76 от Процедурния правилник - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба))
 2014/C 102/65
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и J. Baquero Cruz, както и A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет на делото
 Искане за отмяна на мълчаливия отказ на Комисията да приеме решение за признаване на заболяването на жалбоподателя за професионално
 Диспозитив на определението
 1)
 Отхвърля жалбата като частично явно недопустима и частично явно неоснователна.
 2)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г., стр. 70.


text:
 17.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 409/23
 Определение на Съда (осми състав) от 10 юли 2014 г. — Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Европейска комисия
 (Съединени дела C-379/13 P — C-381/13 P) (1)
 ((Обжалване - Решение 83/673/ЕИО - Регламент (ЕИО) No 2950/83 - Европейски социален фонд - Дейности по обучение - Намаление на първоначално отпуснатата помощ - Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 - Защита на финансовите интереси на Европейските общности))
 2014/C 409/32
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (представители: L. Pinto Monteiro и N. Morais Sarmento, advogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: D. Recchia и P. Guerra e Andrade)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбите.
 2)
 Осъжда Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 260, 7.9.2013 г.