text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/16
 Иск, предявен на 7 май 2010 г. — Европейска комисия/Република Естония
 (Дело C-227/10)
 ()
 2010/C 209/24
 Език на производството: естонски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver, J.-B. Laignelot, A. Salumets, vandeadvokaat)
 Ответник: Република Естония
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приела разпоредбите, необходими за съобразяване с член 2, буква а) и член 6, параграфи 1 и 3 от Директива 2001/42/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 година (относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда), Република Естония не е изпълнила задълженията си по тази директива,
 —
 да се осъди Република Естония да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Непълно транспониране на член 2, буква а), първо тире
 Комисията посочва, че макар да е по-широко от дефиницията по член 2, буква а), второ тире от директивата, определението в член 31 от естонския Закон за оценката на последиците върху околната среда и управлението на околната среда (Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimise seaduse, KeHJS) е по-тясно от дефиницията по член 2, буква а), първо тире от директивата, тъй като изключва планове и програми (с възможните последици върху околната среда), които са изготвени от определен орган, но не са приети с конкретен акт. С това естонският национален закон допускал възможност планове и програми, които се изготвят въз основа на законови, подзаконови или административни разпоредби (въпреки че естонският закон не предвиждал това условие по директивата), да не се проверяват с оглед на последиците върху околната среда.
 Пропуски при транспонирането на член 6, параграф 1 от директивата
 Според Комисията изискването по член 37, параграф 2, точка 3 от естонския закон да се публикува проектопланът или първоначалните рамкови данни не било в съответствие с директивата. Като цяло първоначалните рамкови данни с оглед изготвянето на стратегическия документ за планиране се съставяли твърде общо и не позволявали да се установят и оценят всички поледици върху околната среда и човешкото здраве.
 Непълно транспониране на член 6, параграф 3 от директивата
 В член 6, параграф 3 от директивата се установявало ясното задължение да се определят органите, които е вероятно да бъдат засегнати от екологичните последици на изпълнението на плановете и програмите. Към тази разпоредба се отпраща също и в член 3, параграф 6, в член 5, параграф 4 и в член 6, параграфи 1 и 2 от директивата. В член 36, параграф 3 и в член 35, параграф 4 от KeHJS се изброявали органите, които следва да бъдат консултирани (Министерството на социалната политика, Министерството на културата, Министерството на околната среда, Агенцията по околната среда или определен орган на местно самоуправление), но естонският закон не поставял изискване за консултиране на други органи. Това същевременно означавало, че липсвало общо изискване да се консултират всички органи, които при изпълняване на задълженията си в областта на екологията биха могли да бъдат засегнати от последици върху околната среда, предизвикани при изпълнението на плана или програмата. Освен това от посочените разпоредби от KeHJS не ставало ясно кои органи освен споменатите следвало


text:
да бъдат консултирани. Според Комисията естонският закон не бил ясен и оставял прекалено голяма свобода при определянето на органите съгласно член 6, параграф 3 от директивата. Би могло да се окаже, че и други органи биха могли да бъдат засегнати от последици върху околната среда, предизвикани при изпълнението на плана или програмата. Макар че естонският закон предвиждал възможност за консултиране и с други органи, това не премахвало опасността те да не бъдат консултирани винаги когато биха могли да бъдат засегнати от последици върху околната среда, тъй като в този случай не съществувало подобно задължение за консултиране.
 (1) ОВ L 197, стр. 30; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 7. стр. 135.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 24.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 245/9
 Решение на Общия съд от 10 юли 2013 г. — Kreyenberg/СХВП — Комисия (MEMBER OF €e euro experts)
 (Дело T-3/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Фигуративна марка на Общността „MEMBER OF €e euro experts“ - Абсолютно основание за отказ - Емблеми на Съюза и на неговите сфери на дейност - Символ на еврото - Член 7, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 245/12
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Heinrich Kreyenberg (Ratingen, Германия) (представител: адв. J. Krenzel)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Европейска комисия
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 5 октомври 2011 г. (преписка R 1804/2010-2) относно производство за обявяване на недействителност между Европейската комисия и г-н Heinrich Kreyenberg.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Heinrich Kreyenberg понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 65, 3.3.2012 г.


text:
 5.2.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/14
 Решение на Общия съд от 16 декември 2010 г. — Lebedef/Комисия
 (Дело T-364/09 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Годишен отпуск - Командироване на половин работен ден с оглед синдикално представителство - Неразрешено отсъствие - Приспадане на дни от полагаемия се годишен отпуск - Член 60 от Правилника)
 2011/C 38/25
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: G. Berscheid, подпомаган от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет
 Жалба против решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 7 юли 2009 г., Lebedef/Комисия (F-39/08, все още непубликувано в Сборника), с искане за отмяна на това решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Giorgio Lebedef да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия във връзка с настоящото производство, както и да понесе направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 282, 21.11.2009 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/23
 Определение на Общия съд от 13 декември 2011 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело T-311/09 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Възстановяване на медицински разходи - Решение на Комисията за отказ да се възстановят на 100 % някои медицински разходи, направени от жалбоподателя - Изопачаване - Задължение за мотивиране - Разглеждане - Увреждащ акт - Сила на пресъдено нещо - Висящ процес - Потвърждаващ акт)
 2012/C 49/41
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представител: G. Cipressa, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: J. Currall и C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 20 май 2009 г. по дело Marcuccio/Комисия (F-73/08, непубликувано в Сборника), и целяща отмяната на това определение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Luigi Marcuccio да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези, направени от Европейската комисия пред настоящата инстанция.
 (1) ОВ C 233, 26.9.2009 г.


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/27
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 28 декември 2007 г. — Sea s.r.l./Comune di Ponte Nossa
 (Дело C-573/07)
 (2008/C 64/39)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Страни в главното производство
 Ищец: Sea s.r.l.
 Ответник: Comune di Ponte Nossa
 Преюдициален въпрос
 В съответствие ли е с общностното право и по-специално със свободата на установяване или със свободното предоставяне на услуги, със забраната за дискриминация и със задълженията за равно третиране, прозрачност и свободна конкуренция по членове 12, 43, 45, 46, 49 и 86 от Договора прякото възлагане на услуга по събиране, транспорт и унищожаване на твърди градски и подобни на тях отпадъци на акционерно дружество, чийто капитал се притежава изцяло от публичноправни субекти и чийто устав е съставен по начина, посочен в мотивите, с оглед на целите на член 113 от Законодателен декрет No 267 от 18 август 2000 г.?


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/8
 Решение на Съда (четвърти състав) от 11 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-141/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Мерки с равностоен на количествено ограничение ефект - Закрила на общественото здраве - Обосноваване - Аптеки - Пряка доставка на фармацевтични продукти на болниците - Близост до съответната болница)
 (2008/C 285/11)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Schima)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и C. Schulze-Bahr)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 28 и 30 ЕО — Предвидени в национална правна уредба изисквания за аптеките по отношение на пряката доставка на лекарствени средства на болници, на които само установените в близост до съответната болница аптеки могат да отговарят на практика
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 117, 26.05.2007 г.


text:
 28.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 126/23
 Жалба, подадена на 27 февруари 2012 г. — Iranian Offshore Engineering & Construction/Съвет
 (Дело T-110/12)
 2012/C 126/45
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Техеран, Иран) (представители: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. Iriarte Ángel, abogados)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени член 1 от Решение 2011/783/ОВППС на Съвета, доколкото се отнася до него, и да заличи наименованието му от приложението към решението;
 —
 да отмени член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета, доколкото се отнася до него, и да заличи наименованието му от приложението към решението;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящото производство е насочено срещу Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, както и срещу Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото техните разпоредби включват жалбоподателя сред адресатите на предвидените там мерки.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания.
 1.
 Първо правно основание, свързано с неизпълнение на задължението за представяне на мотиви за актовете, тъй като оспорваните разпоредби са опорочени от погрешно мотивиране, което е лишено от основание по отношение на жалбоподателя.
 2.
 Второ правно основание, свързано с нарушаване на правото на ефективна съдебна защита във връзка с обосновката на актовете, тъй като не е спазено изискването за мотивиране.
 3.
 Трето правно основание, свързано с нарушаване на правото на собственост, доколкото то е било ограничено без реално оправдание.
 4.
 Четвърто правно основание, свързано с нарушаване на принципа на равно третиране, тъй като жалбоподателят е бил третиран по същия начин както предприятията, които реално са участвали в иранското ядрено разпространение, което неоснователно го поставя в по-неизгодна конкурентна позиция в сравнение с другите национални и чуждестранни предприятия, които се конкурират с него на различните пазари.
 5.
 Пето правно основание, свързано със злоупотреба с власт, тъй като съществуват обективни, точни и съгласувани данни, които позволяват да се поддържа, че с приемането на мярката за замразяване на финансови средства са били преследвани различни цели от тези, които изтъква Съветът.


text:
 14.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 419/6
 Решение на Съда (четвърти състав) от 15 септември 2016 г. (преюдициално запитване от Niedersächsisches Finanzgericht — Германия) — Senatex GmbH/Finanzamt Hannover-Nord
 (Дело C-518/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - Член 167, член 178, буква а), член 179 и член 226, точка 3 - Приспадане на данъка, платен по получени доставки - Издаване на фактури без данъчен номер и без идентификационен номер по ДДС - Правна уредба на държава членка, изключваща коригирането на фактура с обратно действие))
 (2016/C 419/07)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Niedersächsisches Finanzgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Senatex GmbH
 Ответник: Finanzamt Hannover-Nord
 Диспозитив
 Член 167, член 178, буква а), член 179 и член 226, точка 3 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата по главното производство, съгласно която коригирането на задължителни данни на фактура, а именно идентификационния номер по данък върху добавената стойност, не поражда обратно действие, така че правото на приспадане на този данък във връзка с коригираната фактура може да се упражни не за годината, в която тази фактура е била първоначално съставена, а за годината, в която тя е била коригирана.
 (1) ОВ C 34, 2.2.2015 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/34
 Определение на Първоинстанционния съд от 18 април 2008 г. — Maison de l'Europe Avignon Méditerranée/Комисия
 (Дело T-302/04) (1)
 (Клауза за подсъдност - Създаване на информационен пункт Европа - Споразумение, сключено между Комисията и ищеца - Явна липса на компетентност на Първоинстанционния съд - Явно неоснователен иск)
 (2008/C 171/61)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Maison de l'Europe Avignon Méditerranée (Авиньон, Франция) (представител: F. Martineau, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J.-F. Pasquier и E. Manhaeve)
 Предмет
 Иск на основание клауза за подсъдност, с който се цели да се осъди Комисията да заплати на ищеца общо сумата от 394 066,76 EUR поради твърдяното от него неизпълнение на договорните задължения, произтичащи от споразумение за създаване на информационен пункт Европа в Авиньон.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда La Maison de l'Europe Avignon Méditerranée да заплати съдебните разноски по делото.
 (1) ОВ C 262 от 23.10.2004 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/53
 Определение на Първоинстанционния съд от 30 ноември 2009 г. — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore и др./Комисия
 (Съединени дела T-313/08—T-318/08 и T-320/08—T-328/08) (1)
 (Жалба за отмяна - Регламент (ЕО) No 530/2008 - Възстановяване на ресурсите от червен тон - Определяне на ОДУ за 2008 г. - Акт с общо приложение - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2010/C 24/94
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc (Catane, Италия) и другите шестнадесет жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение към определението (представители: A. Maiorana, A. De Matteis и A. De Francesco, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Banks и D. Nardi)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕО) No 530/2008 на Комисията от 12 юни 2008 година за установяване на извънредни мерки по отношение на риболова на червен тон с кораби с мрежи гъргър в Атлантическия океан, на изток от 45° западна дължина, и в Средиземно море (ОВ L 155, стр. 9)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбите като недопустими.
 2.
 Жалбоподателите Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc и другите шестнадесет жалбоподатели, чиито имена са посочени в приложение, понасят направените от тях съдебни разноски, както и тези, направени от Комисията на Европейските общности.
 (1) ОВ C 272, 25.10.2008 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/37
 Решение на Общия съд от 16 март 2017 г. — Capella/EUIPO — Abus (APUS)
 (Дело T-473/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „APUS“ - По-ранна национална словна марка „ABUS“ - Относително основание за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Вероятност от объркване - Последователно ограничаване на заявката за регистрация пред апелативния състав - Член 43, параграф 1 от Регламент No 207/2009 - Компетентност на апелативния състав - Член 64, параграф 1 от Регламент No 207/2009 - Право на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009 - Правило 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2868/95))
 (2017/C 144/49)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател:„Капела“ ЕООД (София, България) (представител: F. Henkel, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: S. Hanne)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Abus August Bremicker Söhne KG (Ветер, Германия) (представител: G. Hallwachs, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 2 юни 2015 г. (преписка R 117/2014-4), постановено в производство по възражение със страни Abus August Bremicker Söhne и Капела.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 2 юни 2015 г. (преписка R 117/2014-4).
 2)
 EUIPO понася, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на „Капела“ ЕООД.
 3)
 Abus August Bremicker Söhne KG понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 328, 5.10.2015 г.


text:
 2.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 73/42
 Жалба, подадена на 24 декември 2014 г. — Alfamicro/Комисия
 (Дело T-831/14)
 (2015/C 073/54)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Alfamicro — Sistemas de Computadores, Sociedade Unipessoal, Lda (Cascais, Португалия) (представители: Gentil Anastácio и D. Pirra Xarepe, advogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да обяви за недействително решение на Комисията от 28 октомври 2014 г., прието в изпълнение на финансов одит 12-DAS-03 във връзка с Grant Agreement No 238882, с всички произтичащи правни последици, по-специално свързани с отмяна на приложеното към решението дебитно известие в размер на 467 131 EUR и издаването на кредитно известие за същата сума в полза на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност. В това отношение жалбоподателят и Комисията сключват Grant Agreement в рамките на проекта Save Energy с предмет съвместно финансиране на посочения проект. Жалбоподателят твърди, че е изпълнил всички цели, произтичащи от проекта, и, че в посоченото по-горе решение от 28 октомври 2014 г. (по-нататък наричано „обжалваното решение“) Комисията е разгледала единствено формалните и чисто счетоводни и документални аспекти, като не е взела предвид постигнатите резултати. Връщането на поисканата сума предполага прекомерна тежест на жалбоподателя предвид положението му на МСП и ограничава свободата му на действие, като по този начин явно нарушава принципа на пропорционалност.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на принципите на защита на оправданите правни очаквания и добра администрация. В това отношение, от една страна Комисията в нито един момент не е повдигала възражения относно методите на работа, използвани от жалбоподателя, през 3 месеца времетраене на изпълнението на проекта. От това поведение жалбоподателят е извел заключение, че Комисията одобрява предоставените ѝ данни и по тази причина обжалваното решение сериозно накърнява правната сигурност. От друга страна, тъй като твърдяните в обжалваното решение нередности не са установени своевременно, Комисията е породила у жалбоподателя убеждение за правилност на поведението му. Така породеното убеждение следва да бъде защитено по силата на принципа на защита на оправданите правни очаквания, от което следва, че Комисията не е изпълнила задължението си за контрол и следователно е нарушила задължението си за добра администрация.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на договора, тъй като Комисията е допуснала сериозни грешки в преценката, доколкото не е взела предвид изтъкнатите от жалбоподателя обяснения и доводи и осъществила неправилен анализ на документацията и информацията, представена от жалбоподателя. Като е приела обжалваното решение, Комисията е нарушила условията, договорени в Grant Agreement. Жалбоподателят счита, че при осъществената с Комисията кореспонденция е установено, че договорните клаузи са спазени и са изпълнени необходимите изисквания за получаване на финансиране по проекта Save Energy.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушени на задължението за мотивиране, тъй като съдържащите се в решението на Комисията мотиви са изключително кратки и не описват или не изброяват фактите или действията, които са предмет на разследване и анализ.


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/14
 Определение на Общия съд от 14 декември 2012 г. — Al Toun и Al Toun Group/Съвет
 (Дело T-326/12) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Заличаване на засегнатите лица от списъка - Липса на основание за произнасяне по същество)
 2013/C 55/25
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподатели: Салим Жорж Алтун (Al Ghassaneya-Lattakia, Сирия) и Алтунгруп (Дамаск, Сирия) (представител: адв. Ст. Коев)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Kyriakopoulou и Ив. Гуров)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2011/782/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година относно ограничителни мерки срещу Сирия и за отмяна на Решение 2011/273/ОВППС (OB L 319, стр. 56), на Решение за изпълнение 2012/256/ОВППС на Съвета от 14 май 2012 година за изпълнение на Решение 2011/782 (OB L 126, стр. 9), на Регламент (ЕС) No 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) No 442/2011 (OB L 16, стр. 1) и на Регламент за изпълнение (ЕС) No 410/2012 на Съвета от 14 май 2012 година за прилагане на член 32, параграф 1 от Регламент No 36/2012 (OB L 126, стр. 3) в частите, в които тези актове се отнасят до жалбоподателите
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по съществото на жалбата.
 2.
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 13.10.2012 г.


text:
 17.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 383/5
 Преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Белгия), постъпило на 1 август 2016 г. — Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen и други/Vlaams Gewest
 (Дело C-426/16)
 (2016/C 383/06)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищци: Liga van Moskeeën en Islamitische Organisaties Provincie Antwerpen, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Limburg, VZW, Unie van Moskeeën en Islamitische Verenigingen Oost-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van West-Vlaanderen, VZW, Unie der Moskeeën en Islamitische Verenigingen van Vlaams-Brabant, VZW, Association Internationale Diyanet de Belgique, IVZW, Islamitische Federatie van België, VZW, Rassemblement des Musulmans de Belgique, VZW, Erkan Konak, Chaibi El Hassan
 Ответник: Vlaams Gewest
 Встъпила страна: Global Action in the Interest of Animals, VZW
 Преюдициалeн въпрос
 Недействителен ли е член 4, параграф 4 във връзка с член 2, буква к) от Регламент (ЕО) No 1099/2009 (1) от 24 септември 2009 година относно защитата на животните по време на умъртвяване поради нарушение на член 9 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, член 10 от Хартата на основните права на Европейския съюз и/или член 13 от Договора за функционирането на Европейския съюз, тъй като те предвиждат, че клане на животни посредством специфични методи при религиозни обреди се извършва без зашеметяване, при условие че клането се извършва само в кланица, която попада в обхвата на Регламент (ЕО) No 853/2004 (2), докато във Фламандски регион такива кланици нямат достатъчно капацитет, за да се удовлетвори възникващото ежегодно по време на ислямския празник на жертвоприношението търсене на обредно заклани животни без зашеметяване, а тежестта, свързана с преобразуването на временни, одобрени и контролирани от органите за ислямския празник на жертвоприношението кланични съоръжения в кланици, попадащи в обхвата на Регламент (ЕО) No 853/2004 може да не е относима към преследваните цели за хуманно отношение към животните и за опазване на общественото здраве и да не е пропорционална на тези цели?
 (1) Регламент (ЕО) No 1099/2009 на Съвета от 24 септември 2009 година относно защитата на животните по време на умъртвяване (ОВ L 303, 2009 г., стр. 1).
 (2) Регламент (EО) No 853/2004 на Европейския Парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 2004 г., стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71).


text:
 10.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 343/19
 Жалба, подадена на 12 септември 2012 г. — Toshiba Corporation/Комисия
 (Дело T-404/12)
 2012/C 343/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Toshiba Corporation (Токио, Япония) (представители: J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz и S. Sakellariou, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решението от 27 юни 2012 г. по преписка COMP/39.966 — Комутационни апарати с газова изолация — глоби,
 —
 при условията на евентуалност да намали глобата, както намери за удачно и при всички случаи,
 —
 да осъди ответника да заплати разноските на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация и принципа на пропорционалност като е приела преждевременно своето решение от 27 юни 2012 г. по преписка COMP/39.966 — Комутационни апарати с газова изолация — глоби, преди Съдът на Европейския съюз да постанови своето решение по дело Toshiba Corporation/Европейска комисия, C-498/11 P.
 2.
 Второто правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила правото на защита на Toshiba, като не е направила изложение на възраженията преди приемането на Решението от 27 юни 2012 г. по дело COMP/39.966 — Комутационни апарати с газова изолация — глоби, и като не е посочила в писмото с изложение на фактите важен елемент от изчисляването на глобата, наложена с посоченото решение.
 3.
 Третото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, доколкото е третирала жалбоподателя различно от европейските производители на комутационни апарати с газова изолация, основавайки наложената му глоба на началния размер на глобата на TM T&D, а не на неговия оборот.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от това, че Комисията не е представила подходящи мотиви за определянето на началния размер на глобата на TM T&D.
 5.
 Петото правно основание е изведено от това, че Комисията е нарушила принципа на равно третиране, доколкото не е направила разграничение между степента на виновност на Toshiba спрямо тази на европейските производители на комутационни апарати с газова изолация.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/3
 Определение на Съда (девети състав) от 31 май 2016 г. — Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis/Европейска комисия
 (Дело C-450/14 P) (1)
 ((Обжалване - Процедурен правилник на Съда - Член 181 - Арбитражна клауза - Договор, сключен в рамките на Шестата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, допринасяща за изграждането на европейското научноизследователско пространство и за иновациите (2002—2006 г.), на Програмата eTEN за трансевропейските мрежи за далекосъобщения, както на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (2007—2013 г.) - Доклад за одит, с който се установява, че направените разходи са недопустими - Искане възстановяване на изплатени субсидии - Фиксиран размер на обезщетението - Жалба за отмяна - Насрещен иск))
 (2016/C 326/03)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis (представител: S Skliris, avocat)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: S. Lejeune и A. Marcoulli)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Koinonia Tis Pliroforias Anoichti Stis Eidikes Anagkes — Isotis да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 395, 16.11.2014 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/31
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7 юли 2011 г. — Pirri/Комисия
 (Дело F-21/11)
 (Публична служба - Лице, което иска да му се признае качеството на длъжностно лице или служител на Европейския съюз - Иск - Явна недопустимост - Неспазване на досъдебната процедура)
 2012/C 138/71
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Antonio Gerardo Pirri (Траведона Монате, Италия) (представител: S. Costantino, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на делото
 Искане да се признае на ищеца статут на служител на Европейския съюз
 Диспозитив на определението
 1.
 Отхвърля иска като явно недопустим.
 2.
 Г-н Pirri понася направените от него съдебни разноски.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/28
 Жалба, подадена на 5 февруари 2008 г. — UEFA/Комисия
 (Дело T-55/08)
 (2008/C 107/48)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Union des associations européennes de football (UEFA) (Nyon, Швейцария) (представители: A. Bell и K. Learoyd, Solicitors)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени оспорваното решение доколкото с него се одобрява, като въпрос от общностното право, включването в списъка на Обединеното кралство на всички мачове от Европейското първенство по футбол, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и съдебните разноски на UEFA във връзка с настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно член 3а от Директива 89/552/ЕИО (1) на Съвета държава-членка може да състави списък със спортни или други събития, за които се смята, че са „от голямо значение за обществото“. Включените в списъка събития не могат да бъдат предмет на изключителни права на излъчване, които възпрепятстват значителна част от обществеността в тази държава-членка да следи събитието чрез предаване на живо или на запис по безплатна телевизия.
 Жалбоподателят иска отмяна на Решение 2007/730/ЕО на Комисията от 16 октомври 2007 г. (2), с което Комисията обявява списъка, съставен от Обединеното кралство съгласно член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО на Съвета и в който е включен целият последен кръг на Европейското първенство по футбол на UEFA, за съвместим с общностното право.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че решението на Комисията:
 —
 не е прието в резултат на ясна и прозрачна процедура, както се изисква в член 3а, параграф 1 от Директива 89/552/ЕИО,
 —
 не е достатъчно мотивирано,
 —
 се основава на явна грешка в преценката, тъй като Комисията заключава, че мачовете, в които не участва местен национален отбор от Европейското първенство по футбол, могат да бъдат приети за събития от голямо значение за обществото в Обединеното кралство,
 —
 не съдържа правилен анализ на правото на конкуренцията или на свободното движение на услуги и води до непропорционално и неоправдано нарушаване на конкуренцията на съответния пазар и до ограничаване на свободното предоставяне на услуги по излъчване,
 —
 нарушава правото на собственост на жалбоподателя, тъй като води до ограничаване на начина, по който той може да продаде телевизионните права във връзка с Европейското първенство по футбол,
 —
 нарушава принципа на пропорционалност, тъй като не е нито подходящо, нито необходимо за постигане на целите, за които се твърди, че се преследват с него, и
 —
 нарушава принципа за равно третиране, тъй като поставя жалбоподателя в неблагоприятно положение в сравнение с други притежатели на права.
 (1) Директива 89/552/ЕИО на Съвета от 3 октомври 1989 година относно координирането на някои разпоредби, формулирани в действащи закони, подзаконови и административни актове на държавите-членки, отнасящи се до упражняване на телевизионна дейност (ОВ L 298, 1989 г., стр. 23; Специално издание на Български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 215).
 (2) Решение 2007/730/ЕО на Комисията от 16 октомври 2007 година относно съответствието със законодателството на Общността на мерки, предприети от Обединеното кралство, съгласно член 3а, параграф


text:
 16.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 11/13
 Преюдициално запитване, отправено от Baranya Megyei Bíróság (Унгария) на 14 септември 2009 г. — Pannon Gép Centrum/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
 (Дело C-368/09)
 2010/C 11/22
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Baranya Megyei Bíróság
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Pannon Gép Centrum Kft.
 Ответник: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбите на член 13, параграф 1, точка 16 от általános forgalmi adóról szóló 1992. évi LXXIV. törvény (Закон LXXIV. от 1992 г. за данъка върху оборота), който е в сила към момента на издаване на фактурата, и разпоредбите на член 1/Е, параграф 1 от Постановление 24/1995 (XI. 22) на Министерство на финансите съвместими ли са с реквизитите на фактурите и с понятието за фактура, определени в член 2, буква б) от Директива 2001/115/ЕО (1), с която се изменя Директива 77/388/ЕИО (2) (Шеста директива) с цел опростяване, осъвременяване и хармонизиране на предвидените условия за фактуриране на данъка върху добавената стойност, по-специално в хипотезата, посочена в член 13, параграф 1, точка 16, буква f) от Закона за данъка върху оборота? При утвърдителен отговор на този въпрос:
 2.
 Противоречи ли на член 17, параграф 1, член 18, параграф 1, буква а) или член 22, параграф 3, букви а) и б) от Шеста директива практика на държава членка за санкциониране на неспазването на формата на фактурите, въз основа на които се иска приспадане, с лишаване от право на приспадане?
 3.
 За да се упражни правото на приспадане достатъчно ли е да се изпълнят изискванията на член 22, параграф 3, буква б) от Шеста директива или упражняването на правото на приспадане и приемането на дадена фактура за достоверен документ са възможни само ако са спазени едновременно всички изисквания и са налице всички данни съгласно Директива 2001/115?
 (1) Директива 2001/115/ЕО на Съвета от 20 декември 2001 година за изменение на Директива 77/388/ЕИО с цел опростяване, осъвременяване и хармонизиране на предвидените условия за фактуриране на данъка върху добавената стойност (ОВ L 15, стp. 24).
 (2) Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 7.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 359/15
 Жалба, подадена на 30 септември 2013 г. — H&M Hennes & Mauritz/СХВП — Yves Saint Laurent (ръчни чанти)
 (Дело T-525/13)
 2013/C 359/30
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Хамбург, Германия) (представители: H. Hartwig и A. von Mühlendahl, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Yves Saint Laurent SAS (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на трети апелативен състав на ответника от 8 юли 2013 г. по преписка R 207/2012-3;
 —
 да обяви за недействителен регистриран промишлен дизайн на Общността No 613294-0001;
 —
 да осъди ответника да заплати разноските в производството, включително и тези, направени от жалбоподателя пред апелативния състав;
 —
 освен това, в случай, че другата страна встъпи по настоящото дело, да осъди Yves Saint Laurent SAS да заплати разноските в производството, включително и тези, направени от жалбоподателя пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Регистриран промишлен дизайн на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: промишлен дизайн за продукт „ръчни чанти“ — регистриран промишлен дизайн на Общността No 613294-0001.
 Притежател на промишления дизайн на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на промишления дизайн на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: липса на индивидуален характер, съгласно член 6 от Регламент No 6/2002 на Съвета
 Решение на отдела по споровете: отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 6 от Регламент No 6/2002 на Съвета.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/40
 Решение на Общия съд от 17 март 2010 г. — Mäurer + Wirtz/СХВП — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA)
 (Дело T-63/07) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „tosca de FEDEOLIVA“ - По-ранна словна марка на Общността и по-ранни национални словни марки „TOSCA“ - Относителни основания за отказ - Невземане предвид на довод - Член 74, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 113/62
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Германия) (представител: D. Eickemeier, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE (Jaén, Испания)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 декември 2006 г. (преписка R 761/2006-2) във връзка с производство по възражение между Mülhens GmbH & Co. KG и Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, AIE
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 декември 2006 г. (преписка R 761/2006-2), доколкото с него се отхвърля възражението, направено на основание член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (понастоящем член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността).
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3.
 Mäurer + Wirtz GmbH & Co. KG и Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/48
 Жалба, подадена на 15 юни 2017 г. — SQ/ЕИБ
 (Дело T-377/17)
 (2017/C 277/70)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: SQ (представители: N. Cambonie и P. Walter, avocats)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени частично обжалваното решение в частта му, в която председателят неправилно е приел, първо, че посочените в точки 20—24, 25, 31, 34, 46, 50 и 51 от доклада действия на директора по комуникациите спрямо жалбоподателя, не представляват действия по психически тормоз, второ, че не е имало основание за започване на дисциплинарно производство срещу посочения директор и, трето, че обжалваното решение, с което се констатира, че жалбоподателят е бил жертва на психически тормоз, трябва да остане строго поверително,
 —
 да осъди ЕИБ да заплати обезщетение на жалбоподателя, първо, за неимуществената вреда, която е претърпял вследствие на констатираните в обжалваното решение действия на директора по комуникациите, състоящи се в психически тормоз, и на това основание да му присъди 121 992 (сто двадесет и една хиляди деветстотин деветдесет и две) EUR, второ, за претърпяната от него неимуществена вреда, която е самостоятелна по отношение на незаконосъобразността, обосноваваща частичната отмяна на обжалваното решение и на това основание да му присъди 25 000 (двадесет и пет хиляди) EUR и, трето, за неимуществената вреда, произтичаща, от една страна, от нарушаването от главния директор по персонала на независимостта на провежданата от директора по съответствието процедура за уведомяване и, от друга страна, от сплашването или от заплахите за репресивни мерки от главния директор по персонала спрямо жалбоподателя и на това основание да му присъди 25 000 (двадесет и пет хиляди) EUR,
 —
 да осъди ЕИБ да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основания.
 1.
 Първото основание е изведено от грешки при прилагане на правото и от явни грешки в преценката при квалифицирането на посочените от жалбоподателя действия, опорочаващи решението на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) от 20 март 2017 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“). Това основание се разделя на две части:
 —
 Първа част, изведена от грешки при прилагане на правото по отношение на условието, според което действията по психически тормоз трябва да бъдат повтарящи се,
 —
 Втора част, изведена от явни грешки в преценката вследствие на възможността някои от посочените действия обективно да засегнат самоуважението и увереността на жалбоподателя в себе си.
 2.
 Второто основание е изведено от грешки, свързани с незапочването на дисциплинарно производство, и се разделя на две части:
 —
 Първа част, изтъкната като главно основание, изведена от грешка при прилагане на правото,
 —
 Втора част, изтъкната при условията на евентуалност, изведена от явна грешка в преценката и/или от нарушение на принципа на пропорционалност.
 3.
 Третото основание е изведено от грешки при прилагане на правото и от явни грешки в преценката относно наложеното на жалбоподателя задължение да запази поверителността на обжалваното решение, съгласно което е бил жертва на психически тормоз от страна на директора по комуникациите.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/13
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — Vodafone Omnitel Nv/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 (Дело C-258/12)
 2012/C 217/29
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Vodafone Omnitel Nv
 Ответник: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
 Преюдициален въпрос
 Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон No 266/2005, имайки пред вид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?
 (1) Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 183).


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/2
 Решение на Съда (голям състав) от 5 юни 2012 г. — Европейска комисия/Électricité de France (EDF), Френска република, Iberdrola, SA
 (Дело C-124/10 P) (1)
 (Обжалване - Държавни помощи - Отказ от данъчно вземане - Освобождаване от корпоративен данък - Увеличаване на дружествения капитал - Поведение на държавата като разумен частен инвеститор в условията на пазарна икономика - Критерии, позволяващи разграничаване на държавата в качеството ѝ на акционер от държавата като носител на властнически публичноправни правомощия - Определяне на референтен частен инвеститор - Принцип на равно третиране - Тежест на доказване)
 2012/C 217/02
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. Gippini Fournier, B. Stromsky и D. Grespan)
 Друга страна в производството: Électricité de France (EDF) (представител: адв. M. Debroux), Френска република (представители: G. de Bergues и J. Gstalter), Iberdrola, SA (представители: адв. J. Ruiz Calzado и адв. É. Barbier de La Serre)
 Встъпила страна в подкрепа на исканията на жалбоподателя: Надзорният орган на ЕАСТ (представители: X. Lewis и B. Alterskjær)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на Общия съд (трети състав) от 15 декември 2009 г., с което последният отменя членове 3 и 4 от Решението на Комисията от 16 декември 2003 г. относно мерки за помощ в полза на EDF и на сектора на електрическата и газовата промишленост (C 68/2002, N 504/2003 и C 25/2003) — Помощ, предоставена под формата на селективно освобождаване от данъчно облагане, свързано с увеличаване на дружествения капитал в процеса на рекапитализация на предприятието — Поведение на държавата като разумен частен инвеститор в условията на пазарна икономика — Критерии за разграничаване между държавата акционер и държавата, упражняваща своите властнически правомощия — Принцип на равно данъчно третиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.
 3.
 Надзорният орган на ЕАСТ, Френската република и Iberdrola SA понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 14.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/6
 Иск, предявен на 2 май 2014 г. — Европейска комисия/Ирландия
 (Дело C-217/14)
 2014/C 223/09
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Hetsch, L. Flynn, K. Herrmann)
 Ответник: Ирландия
 Искания на ищеца
 —
 Да се обяви, че във връзка с Директива 2009/72/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за отмяна на Директива 2003/54/ЕО, Ирландия не е приела най-късно до 3 март 2011 г. разпоредби за транспониране на определенията по точки 8, 18, 21, 22, 32, 33 и 34 от член 2 от нея и изискванията, установени в параграфи 1 — 7 и 12 от член 9 от нея, във връзка с параграф 11 от член 9 от нея, във второто и третото изречение от член 16 от нея, както и параграфи 2 и 3 от член 16 от нея, във второто изречение от член 38, параграф 1 от нея, в параграфи 1, 4 и 8 от член 39 от нея и в параграфи 1 — 3, 5 и 7 от член 40 от нея или, във всички случаи, не е съобщила на Комисията за такива мерки, като по този начин Ирландия не е изпълнила задълженията си по член 49, параграф 1 от тази директива;
 —
 Ирландия да се осъди да заплати периодична имуществена санкция съгласно член 260, параграф 3 ДФЕС в размер на 20 358 EUR дневно, считано от датата на решението на Съда и платима по сметката за собствените ресурси на Съюза, заради неизпълнението на задължението да съобщи за мерките за транспониране на директива, приета съгласно определена законодателна процедура; и
 —
 Ирландия да се осъди да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Предвиденият период за транспониране на директивата е изтекъл на 3 март 2011 г.
 (1) ОВ L 211, стр. 55


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/10
 Решение на Съда (четвърти състав) от 18 ноември 2010 г. — Европейска комисия/Ирландия
 (Дело C-226/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2004/18/ЕО - Процедури за възлагане на обществени поръчки - Възлагане на договор за услуги по устен и писмен превод - Услуги по приложение II Б от посочената директива - Услуги, които не са подчинени на всички нейни изисквания - Определяне на тежестта на критериите за възлагане след представянето на офертите - Изменение на тежестта след първоначално разглеждане на представените оферти - Спазване на принципа на равно третиране и на задължението за прозрачност)
 2011/C 13/15
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Konstantinidis и A.-A. Gilly)
 Ответник: Ирландия (представители:: D. O'Hagan и A. Collins SC)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Процедури за възлагане на обществени поръчки — Възлагане на договор за услуги по устен и писмен превод — Услуги, за които не се прилагат всички изисквания на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116, поправка в OB L 182, 10.7.2008 г., стр. 282) — Тежест на критериите за възлагане на обществена поръчка след подаването на оферти — Принципи на равно третиране на оферентите и на прозрачност
 Диспозитив
 1.
 Като изменя тежестта на критериите за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на услуги по устен и писмен превод след първоначално разглеждане на представените оферти, Ирландия не е изпълнила задълженията си по силата на принципа на равно третиране и на произтичащото от него задължение за прозрачност, както се тълкуват от Съда на Европейския съюз.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия и Ирландия понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 17.12.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 370/12
 Решение на Съда (трети състав) от 27 октомври 2011 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Finanzamt Essen-NordOst/GFKL Financial Services AG
 (Дело C-93/10) (1)
 (Шеста директива ДДС - Член 2, точка 1 и член 4 - Приложно поле - Понятие за доставка на стоки или услуги, извършена възмездно, и за икономическа дейност - Продажба на необслужвани вземания - Продажна цена, по-ниска от номиналната стойност на тези вземания - Поемане от купувача на действията във връзка със събирането на тези вземания и на риска от неизпълнение от страна на длъжниците)
 2011/C 370/17
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt Essen-NordOst
 Ответник: GFKL Financial Services AG
 Предмет
 Преюдициално запитване — Bundesfinanzhof — Тълкуване на член 2, точка 1, член 4 и член 11, A, параграф 1, буква a), както и член 13, Б, буква г), точки 2 и 3 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — Обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Понятия за възмездна доставка на услуги и за икономическа дейност — Факторинг — Изкупуване на вземания по рискови заеми на цена, изчислена в зависимост от вероятността за неизпълнение от страна на длъжниците — Поемане от страна на фактора на задължение за събиране на вземанията и на риска от неизпълнение от страна на длъжниците
 Диспозитив
 Член 2, точка 1 и член 4 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа трябва да се тълкуват в смисъл, че оператор, който купува на свой риск несъбираеми вземания на цена, по-ниска от тяхната номинална стойност, не предоставя възмездно услуги по смисъла на посочения член 2, точка 1 и не извършва икономическа дейност, попадаща в приложното поле на тази директива, когато разликата между номиналната стойност на посочените вземания и тяхната покупна цена отразява реалната икономическа стойност на разглежданите вземания в момента на цесията.
 (1) ОВ C 134, 22.5.2010 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/61
 Жалба, подадена на 17 септември 2010 г. — Armani/СХВП — Annunziata Del Prete (AJ AMICI JUNIOR)
 (Дело T-420/10)
 ()
 2010/C 301/97
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Georgio Armani SpA (Милано, Италия) (представител: M. Rapisardi, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Annunziata Del Prete (Неапол, Италия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение R 1360/2009-2 на втори апелативен състав от 8 юли 2010 г. поради неправилно прилагане и нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009, доколкото не е признато, че съществува вероятност от объркване между конфликтните марки,
 —
 да се уважат доводите на жалбоподателя, както са изложени в подкрепа на възражението и в съответствие с решението на отдела по споровете,
 —
 да се отхвърли изцяло на основание на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 заявка за марка на Общността No 6 314 462 от името на Annunziata del Prete за посочените в нея стоки и услуги,
 —
 да се разпореди на СХВП да изпълни решението и да откаже регистрация на марката „AJ AMICI JUNIOR“,
 —
 да се разпореди на СХВП самостоятелно и/или съвместно с Annunziata del Prete да възстанови на Giorgio Armani SpA всички разноски, направени по време на производството,
 —
 да се реши вследствие на отмяната, че на жалбоподателя ще бъдат заплатени направените по време на това производство разноски, включително направените в производството по обжалването в съответствие с член 91, [буква б)] от Процедурния правилник от 2 май 1991 г.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Annunziata del Prete
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, съдържаща словния елемент „AJ Amici Junior“ (заявка за регистрация No 6 314 462) за стоки и услуги от класове 9, 25 и 35
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: италианска фигуративна марка, съдържаща словния елемент „AJ Armani Jeans“ (No 912 114) за стоки от класове 9, 25 и 35, и италианска словна марка, съдържаща словния елемент „ARMANI JUNIOR“ (No 998 554) за стоки от класове 25 и 35
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 относно съществуването на вероятност от объркване между конфликтните марки и между стоките, до които се отнасят тези марки.


text:
 19.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/20
 Иск, предявен на 31 декември 2013 г. — Invivo/OLAF
 (Дело T-690/13)
 2014/C 151/26
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Invivo Ltd (Abinsk, Русия) (представител: T. Huopalainen, lawyer)
 Ответник: Европейска служба за борба с измамите (OLAF)
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да извърши контрол за законност по отношение на бездействието на ответника във връзка с преписка OF/2013/0902, след като е бил поканен от ищеца да предприеме действие,
 —
 да задължи ответника да предприеме действие.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищецът се позовава на едно правно основание, състоящо се в твърдение за бездействие по член 265 ДФЕС, тъй като финансовите интереси на ЕС са включени в съдържанието на член 1 от Регламент (ЕО) No 1073/1999 (1), щом като националната агенция, която предоставя помощта, получава по-голямата част от финансирането си от ЕС и когато на страната на твърдения нарушител участват правни субекти от най-малко две държави членки.
 (1) Регламент (ЕО) No 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 година относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (ОВ L 136, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 129).


text:
 12.1.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 8/19
 Жалба, подадена на 6 ноември 2007 г. — Kaul/СХВП — Bayer (ARCOL)
 (Дело T-402/07)
 (2008/C 8/34)
 Език, на който е изготвен искът: английски
 Страни
 Жалбоподател: Kaul GmbH (Elmshorn, Германия) (представители: адв. G. Würtenberger и адв. R. Kunze)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bayer AG (Леверкузен, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение на втори апелативен състав от 1 август 2007 г. по преписка R 782/2000-2, свързана с производство по възражение срещу заявката за марка на Общността No 195 370 „ARCOL“ въз основа на регистрираната марка на Общността No 49 106 „CAPOL“,
 —
 да се уважи възражението срещу заявката за марка на Общността No 195 370 „ARCOL“,
 —
 да се осъди ответникът да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Bayer AG
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка на Общността „ARCOL“ за стоки от класове 1, 17 и 20 — заявка No 195 370
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Kaul GmbH
 Марка или знак, на който е направено позоваване: словна марка на Общността „CAPOL“ за стоки от клас 1
 Решение на отдела по споровете: отхвърля изцяло възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, точка б), член 63, параграф 6, член 73 и член 74 от Регламент (ЕО) No 40/94 (Регламент относно марката на Общността).
 Според жалбоподателя апелативният състав не е взел предвид установените в член 63, параграф 6 и член 73 от Регламента относно марката на Общността задължения, като е пренебрегнал насоките, дадени от Съда в решение по дело C-29/05 P и е отказал да упражни каквото и да е право на преценка съгласно член 74, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността. Освен това жалбоподателят твърди, че апелативният състав не е представил мотиви за своето решение.


text:
 18.4.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 121/16
 Преюдициално запитване от Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Испания), постъпило на 6 февруари 2017 г. — Ángel Somoza Hermo и Ilunión Seguridad S.A./Esabe Vigilancia S.A. и Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)
 (Дело C-60/17)
 (2017/C 121/23)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal Superior de Justicia de Galicia
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Ángel Somoza Hermo и Ilunión Seguridad S.A.
 Ответник: Esabe Vigilancia S.A. и Fondo de Garantía Salarial (FOGASA)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали разпоредбата на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности (1) е приложима в случаите, когато предприятие преустанови предоставянето на услуги за възложител поради прекратяване на договора за поръчка, изпълнението на който зависи основно от работната сила (охрана на помещенията), а новият изпълнител на поръчката наема съществена част от назначения за изпълнението на този договор персонал, когато подобно встъпване в трудовите правоотношения е задължително по силата на колективния трудов договор в сектора на охранителната дейност?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, след като законодателството на държавата членка, с което се транспонира Директива 2001/23/ЕО, в приложение на член 3, параграф 1 от същата предвижда, че след датата на прехвърлянето прехвърлителят и приобретателят са солидарно отговорни за задълженията, включително за плащането на трудовите възнаграждения, които са възникнали преди датата на прехвърлянето по силата на съществуващи към същата дата трудови договори, съвместимо ли е с посочената разпоредба от директивата тълкуване, съгласно което солидарната отговорност за предходните задължения не се прилага в случаите, когато наемането на основната част от персонала е наложено на новия изпълнител на поръчката с разпоредбите на колективния трудов договор в съответния сектор и този колективен договор изключва такава солидарна отговорност за задълженията, възникнали преди прехвърлянето?
 (1) ОВ L 82, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 20.


text:
 8.9.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 211/22
 Искане за преюдициално заключение, направено от Tribunale civile di Genova (Италия) на 2 юли 2007 г. — Radiotelevisione italiana SpA (RAI)/PTV Programmazioni Televisive SpA
 (Дело C-305/07)
 (2007/C 211/41)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Tribunale civile di Genova
 Страни в главното производство
 Ищец: Radiotelevisione italiana SpA (RAI)
 Ответник: PTV Programmazioni Televisive SpA
 Преюдициални въпроси
 1)
 Преценено на национално и местно ниво, представлява ли държавна помощ по смисъла на член 87 ЕО финансовото задължение, възложено на всички притежатели на апарати, които могат да приемат радио-телевизионни сигнали, с оглед финансирането на обществената телевизионна услуга?
 2)
 При положителен отговор, несъвместимо ли е с общностното право съобщеното на 20 април 2005 г. на италианския министър на външните работи решение на Комисията, като се има предвид грешката относно фактите или относно преценката на тези факти, доколкото то счита за приложима към таксата на RAI съдържащата се в член 86, параграф 2 ЕО дерогация, без обаче да отчита следните обстоятелства:
 —
 разпространителят-концесионер осигурява обществената радиотелевизионна услуга на регионално ниво, като в регионалните нормативни актове и в специфичните договори за услуга липсва дефиниция на задачите, които разпространителят следва да изпълнява във връзка с програмното време и програмната схема, предназначени за разпространение на програми на регионално ниво;
 —
 предвид липсата на дефиниция на задълженията във връзка с обществената услуга не е възможно да се осъществи контрол дали държавните средства, предназначени за обществената услуга на регионално ниво, се използват изключително за дейности, спадащи към тази обществена услуга;
 —
 на разпространителя-концесионер не е възложено с официален акт да изпълнява специфични задължения на обществена услуга, а само по общ начин му е разрешено да предоставя регионална обществена услуга?
 3)
 Като цяло, противопоставя ли се член 86 ЕО на национална правна уредба, която на местните пазари предоставя на отделните региони законодателното правомощие да определят нови задачи за регионална обществена услуга, субсидирани с държавни средства, като предвижда изключителното възлагане на тези нови задачи на RAI SpA, без процедура по възлагане на обществена поръчка?


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/3
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 април 2013 г. — Stanislav Gross/Hauptzollamt Braunschweig
 (Дело C-165/13)
 2013/C 207/03
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Stanislav Gross
 Ответник: Hauptzollamt Braunschweig
 Преюдициален въпрос
 Допуска ли член 9, параграф 1, втора алинея от Директива 92/12/ЕИО относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (1), без да се засяга неговата систематична връзка с член 7, параграф 3 от Директива 92/12/ЕИО, законова уредба на държава членка, съгласно която лице, което държи с търговска цел подлежащи на облагане с акциз стоки, освободени за потребление в друга държава членка, не е данъчно задължено, ако е придобило стоките от друго лице едва след приключването на действието по въвеждането им?
 (1) ОВ L 76, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 129.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/38
 Решение на Общия съд от 19 март 2015 г. — Chin Haur Indonesia/Съвет
 (Дело T-412/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис - Разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай - Заобикаляне - Неоказване на сътрудничество - Членове 13 и 18 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката))
 (2015/C 146/51)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Chin Haur Indonesia, PT (Tangerang, Индонезия) (представители: T. Müller-Ibold и F.-C. Laprévote, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от R. Bierwagen, avocat)
 Страни, встъпили в подкрепа на исканията на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França) и Maxcom Ltd (Пловдив, България) (представители: L. Ruessmann, avocat, и J. Beck, solicitor)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) No 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис (ОВ L 153, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 1, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) No 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, в частта им относно Chin Haur Indonesia PT.
 2)
 Съветът на Европейския съюз понася съдебните разноски, направени от Chin Haur Indonesia, както и собствените си съдебни разноски.
 3)
 Европейската комисия и Maxcom Ltd понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/28
 Жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. — Schwerdt/СХВП — Iberamigo (cat&clean)
 (Дело T-587/13)
 2014/C 24/50
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Miriam Schwerdt (Порта Вестфалика, Германия) (представител: K. Kruse, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Iberamigo, SA (Руби, Испания)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение No R 1799/2012-4 на апелативния състав на ответника от 3 септември 2013 г.,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка в различни цветове, съдържаща изображение на котка и словните елементи „cat & clean“ за стоки от клас 31 — Заявка за марка на Общността No 9 612 301
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Iberamigo, SA
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: испанска регистрация на словна марка „CLEAN CAT“ за стоки от клас 31
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009, както и на член 29 и следващите от Договора за функционирането на Европейския съюз.


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/36
 Жалба, подадена на 26 юли 2011 г. — Symfiliosi/АОП
 (Дело T-397/11)
 2011/C 282/70
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Symfiliosi (Nicosia, Република Кипър) (представител: L. Christodoulou)
 Ответник: Агенция на Европейския съюз за основните права (АОП)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Агенцията на Европейския съюз за основните права от 23 май 2011 г. за възлагане на първия рамков договор по процедура за представяне на оферти F/SE/10/03 — лот 12 Кипър на First Elements, а на втория рамков договор на Symfiliosi,
 —
 да осъди Агенцията на Европейския съюз за основните права да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Главното правно основание, посочено в подкрепа на жалбата, се отнася до твърдяната липса на мотиви в решението на Агенцията. Жалбоподателят освен това оспорва по същество оценката на наддавателните предложения, посочвайки, че тя е била произволна, неоснователна и неправомерна.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/45
 Жалба, подадена на 24 септември 2015 г. — Paglieri Sell System/СХВП (APOTEKE)
 (Дело T-563/15)
 (2015/C 371/46)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Paglieri Sell System SpA (Pozzolo Formigaro, Италия) (представители: P. Pozzi, F. Braga, avvocati)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Данни за производството пред СХВП
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „APOTEKE“ — заявка за регистрация No 13 014 691
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на СХВП от 23 юли 2015 г. по преписка R 2428/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 Да установи нарушение и неправилно прилагане на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността;
 —
 Да установи нарушение на член 75 от Регламента относно марката на Общността;
 —
 да отмени обжалваното решение;
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложени основания
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 7, параграф 2 от Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/39
 Определение на Общия съд от 1 септември 2015 г. — Makhlouf/Съвет
 (Дело T-441/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Сирия - Замразяване на финансови средства - Задължение за мотивиране - Право на защита - Право на ефективна правна защита - Грешка в преценката - Право на собственост - Право на зачитане на личния живот - Пропорционалност - Сила на пресъденото нещо - Срок за обжалване - Допустимост - Явно недопустима или явно лишена от всякакво правно основание жалба))
 (2015/C 354/47)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Eyad Makhlouf (Дамаск, Сирия) (представители: C. Rygaert и G. Karouni, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: G. Étienne и R. Liudvinaviciute-Cordeiro)
 Предмет
 Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година (ОВ L 147, стр. 14) в частта му, в която това решение се отнася до жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като явно лишена от всякакво правно основание.
 2)
 Осъжда г-н Eyad Makhlouf да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 325, 9.11.2013 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/9
 Решение на Съда (пети състав) от 22 май 2008 г. (преюдициално запитване от Vestre Landsret — Дания) — Skatteministeriet/Ecco Sko A/S
 (Дело C-165/07) (1)
 (Обща митническа тарифа - Комбинирана номенклатура - Тарифно класиране - Позиция 6403 - Обувки с горна част от естествена кожа - Позиция 6404 - Обувки с горна част от текстилни материали)
 (2008/C 171/15)
 Език на производството: датски
 Препращаща юрисдикция
 Vestre Landsret
 Страни в главното производство
 Ищец: Skatteministeriet
 Ответник: Ecco Sko A/S
 Предмет
 Преюдициално запитване — Vestre Landsret — Тълкуване на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕО) No 2388/2000 [бивш No 2263/2000] на Комисията от 13 октомври 2000 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета — Съвместимост на допълнителна забележка 1 към глава 64 от Комбинираната номенклатура, внесена с Регламент No 3800/92 на Комисията от 23 декември 1992 година за изменение на Регламент No 2658/87 на Съвета със забележка 4, буква а) от същата глава — Обувки с външни ходила от каучук, пластмаси, естествена или възстановена кожа — Класиране в позиция 6403 от Комбинираната номенклатура (обувки с горна част от естествена кожа) или в позиция 6404 от Комбинираната номенклатура (обувки с горна част от текстилни материали)
 Диспозитив
 1)
 Комбинираната номенклатура, намираща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменен с Регламент (ЕО) No 2388/2000 на Комисията от 13 октомври 2000 година, трябва да се тълкува в смисъл, че сандал като разглежданият в главното производство, с външно ходило от каучук, чиято горна страна е съставена от две снадки от кожа, закрепени за междинното ходило чрез залепване и свързани помежду си с пристягащи ремъци от кожа, покрити с лепенки велкро, при който кожата покрива приблизително 71 % от външната повърхност на горната част и при който намиращият се под кожата еластичен текстилен материал остава видим на някои места, спада:
 —
 към позиция 6404 от Комбинираната номенклатура, ако при отстраняване на снадките от кожа текстилният материал на горната страна на този сандал изпълнява функцията на горна част, тоест ако осигурява достатъчно поддържане на крака, за да позволи на потребителя на посочения сандал да ходи,
 —
 към позиция 6403 от Комбинираната номенклатура, ако при отстраняване на снадките от кожа текстилният материал на горната страна на този сандал не изпълнява функцията на горна част, тоест ако не осигурява достатъчно поддържане на крака, за да позволи на потребителя на посочения сандал да ходи.
 2)
 Допълнителна забележка 1 към глава 64 от Комбинираната номенклатура, внесена с Регламент (ЕИО) No 3800/92 на Комисията от 23 декември 1992 година за изменение на Регламент No 2658/87 е съвместима с буква а) от забележка 4 към посочената глава.
 (1) ОВ C 129, 9.6.2007 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/25
 Преюдициално запитване от Rechtbank Amsterdam (Нидерландия), постъпило на 2 септември 2015 г. — Openbaar Ministerie/A
 (Дело C-463/15)
 (2015/C 363/31)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank Amsterdam
 Страни в главното производство
 Молител: Openbaar Ministerie
 Обвиняем: A
 Преюдициален въпрос
 Позволяват ли член 2, параграф 4 и член 4, точка 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР (1) на изпълняващата държава членка да транспонира тези разпоредби в националното си право така, че да постави изискване деянието не само да представлява престъпление по собственото ѝ право, но и да е наказуемо с лишаване от свобода за максимален срок не по-малко от 12 месеца?
 (1) Рамково решение на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (OB L 190, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/9
 Решение на Съда (първи състав) от 15 април 2010 г. — Европейска комисия/Френска република
 (Дело C-64/09) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2005/53/ЕО - Член 5, параграфи 3 и 4, член 6, параграф 3, както и член 7, параграф 1 - Неправилно транспониране)
 2010/C 148/14
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: P. Oliver и J.-B. Laignelot)
 Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и A. Adam)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане на всички необходими законови и подзаконови разпоредби за правилното и пълно транспониране на член 2 (точка 13), на член 4 (параграф 2, точка а), на член 5 (параграфи 3 и 4), на член 6 (параграф 3), на член 7 (параграф 1) и на член 8 (параграф 3) от Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 година относно излезлите от употреба превозни средства (ОВ L 269, стр. 34; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 342) — Понятията „информация за разкомплектоването“ на излезлите от употреба превозни средства и „разглобяване“ по време на третирането им — Задължение за производителите на превозни средства и компоненти да предоставят за всеки тип ново превозно средство, което се пуска на пазара, информация за разкомплектоването му под формата на ръководства или чрез електронните медии
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела всички законови и подзаконови мерки, необходими за правилното и пълно транспониране на член 2, точка 13, член 4, параграф 2, буква а), член 5, параграфи 3 и 4, доколкото по отношение на последния параграф разкомплектовачите, приели поемането на излязло от употреба превозно средство за унищожаване, са изключени от системата за компенсиране на разходите за третиране, както и на член 7, параграф 1 и член 8, параграф 3 от Директива 2000/53/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 септември 2000 година относно излезлите от употреба превозни средства, Френската република не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Европейската комисия и Френската република понасят съответно направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 29.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 111/34
 Жалба, подадена на 3 февруари 2016 г. — Crédit Mutuel Arkéa/ЕЦБ
 (Дело T-52/16)
 (2016/C 111/40)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq Kerhuon, Франция) (представител: H. Savoie, avocat)
 Ответник: Европейска централна банка (ЕЦБ)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени решението на Европейската централна банка от 4 декември 2015 г. (ECB/SSM/2015 — 9695000CG7B84NLR5984/40), с което се определят пруденциалните изисквания към групата Crédit Mutuel.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три основани, които по съществото си са еднакви или подобни на изложените по дело T-712/15, Crédit Mutuel Arkéa/ЕЦБ.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/51
 Жалба, подадена на 4 февруари 2014 г. — LTJ Diffusion/СХВП — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
 (Дело T-83/14)
 2014/C 112/65
 Език на жалбата: френски
 Страни
 Жалбоподател: LTJ Diffusion (Коломб, Франция) (представител: S. Lederman, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Arthur et Aston SAS (Жибервил, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 2 декември 2013 г., постановено по преписка R 1963/2012-1, с което е отсъдено, че използването на по-ранната марка „ARTHUR“ No 17 731 не е било в съответствие с член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) от Регламент No 207/2009,
 —
 ако в съответствие с практиката си (Решение на Общия съд от 4 юни 2013 г. по дело „DECATHLON“, T-514/11) Общият съд приеме, че не е компетентен сам да се произнесе по основателността на възражението, подадено от LTJ DIFFUSION на 14 април 2011 г., тъй като апелативният състав все още не е изразил позиция, от Общия съд се иска също да върне делото на компетентния състав, за да може той да се произнесе относно основателността на възражението, подадено от LTJ DIFFUSION на 14 април 2011 г. срещу заявка за регистрация на марка на Общността No 9 509 911, отнасяща се до словния знак „ARTHUR & ASTON“, за обозначаване на определени стоки от класове 3, 9, 14 и 25, а именно „обувки и ботуши“.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Arthur et Aston SAS
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „ARTHUR & ASTON“ за стоки от класове 3, 9, 14 и 25 (заявка за регистрация на марка на Общността No 9 509 911)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: национална полуфигуративна марка, съдържаща словния елемент „Arthur“, за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 15, параграф 1, втора алинея, буква а) от Регламент No 207/2009


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/40
 Жалба, подадена на 12 декември 2013 г. — Чешка република/Комисия
 (Дело T-659/13)
 2014/C 45/70
 Език на производството: чешки
 Страни
 Жалбоподател: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Vláčil)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени изцяло Делегиран регламент (ЕС) No 885/2013 на Комисията от 15 май 2013 година за допълване на Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (Директивата за ИТС) по отношение на предоставянето на информационни услуги за места за безопасно и сигурно паркиране за камиони и търговски превозни средства (ОВ L 247, стp. 1), и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати разноските в производството.
 При условията на евентуалност жалбоподателят иска от Общия съд да:
 —
 отмени член 3, параграф 1, член 8 и член 9, параграф 1, буква a) от обжалвания регламент, и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати разноските в производството.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 7, параграф 1 от Директива 2010/40/ЕС (1) във връзка с член 5, параграф 1 и член 6 от нея.
 —
 Във връзка с това жалбоподателят твърди, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е превишила правомощието си по член 7, параграф 1 от Директива 2010/40 във връзка с член 5, параграф 1 и член 6 от нея.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 290 ДФЕС.
 —
 По това основание жалбоподателят твърди, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е превишила делегираното си правомощие за приемане на незаконодателни актове съгласно член 290 ДФЕС.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдение за нарушение на член 13, параграф 2 ДЕС.
 —
 В това отношение жалбоподателят излага, че с приемането на обжалвания регламент Комисията е превишила предоставените ѝ от Договорите правомощия.
 (1) Директива 2010/40/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 7 юли 2010 година относно рамката за внедряване на интелигентните транспортни системи в областта на автомобилния транспорт и за интерфейси с останалите видове транспорт (ОВ L 207, стр. 1).


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/8
 Преюдициално запитване от Tribunale di Salerno (Италия), постъпило на 16 ноември 2016 г. — Наказателно производство срещу Alfonso Consalvo
 (Дело C-582/16)
 (2017/C 195/11)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Salerno
 Страна в главното производство
 Alfonso Consalvo
 С определение от 4 април 2017 г. Съдът (седми състав) постанови:
 1)
 Членове 49 и 56 ДФЕС, както и принципите на равно третиране и на ефективност трябва да се тълкуват в смисъл, че те допускат национално законодателство относно хазартните игри, като разглежданото в главното производство, което предвижда организирането на нова тръжна процедура, отнасяща се до концесии със срок, по-кратък от този на предоставените по-рано концесии, поради реорганизация на системата чрез времево изравняване на сроковете на концесиите.
 2)
 Членове 49 и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера на хазартни игри при преустановяването на дейността поради изтичането на срока на концесията да отстъпи безвъзмездно ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват мрежата за управление и събиране на залози, ако това ограничение надхвърля необходимото за постигането на действително преследваната с посочената разпоредба цел, което запитващата юрисдикция следва да провери.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/18
 Иск, предявен на 30 юли 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-354/08)
 (2008/C 285/31)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Traversa и J. Sénéchal)
 Ответник: Френска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като в рамките на обявления за конкурентно възлагане на концесии за съоръжения, използващи хидроенергия, е предвидила преференциално право за концесионерите с изтичащи договори за концесия, и в частност като е приела разпоредбите на член 29, параграф 3 от Декрет No 99/225 от 22 март 1999 г. за предоставянето на концесия и обявяването за обществено полезни на съоръженията, използващи хидроенергия, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 43 ЕО,
 —
 да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Комисията изтъква, че предоставянето на преференциално право на концесионерите с изтичащи договори за концесия при подновяването и предоставянето на концесия на съоръжения, използващи хидроенергия, представлява нарушение на принципа за недопускане на дискриминация и накърнява свободата на установяване. Като поставяло в привилегировано положение дружествата, които са получили концесия и които поради този факт вече са установени във Франция, френското законодателство затруднявало установяването на дружества от други държави-членки.
 Освен това френските органи не се позовали на предвидените в членове 45 и 46 от Договора дерогации, нито на императивни съображения от обществен интерес, за да обосноват разглежданата мярка, която при всички случаи била несъразмерна с оглед на преследваната цел. В този смисъл финансовата тежест, понесена от концесионера с изтичащ договор за концесия, можела например да се компенсира с други задължения, наложени на новия концесионер.


text:
 18.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/16
 Решение на Съда (четвърти състав) от 21 октомври 2010 г. (преюдициално запитване от Cour constitutionnelle, Белгия) — Изпълнение на европейска заповед за арест, издадена срещу I.B.
 (Дело C-306/09) (1)
 (Полицейско и съдебно сътрудничество по наказателноправни въпроси - Рамково решение 2002/584/ПВР - Европейска заповед за арест и процедури за предаване между държавите членки - Член 4 - Случаи, в които може да бъде отказано изпълнение - Член 4, точка 6 - Заповед за арест, издадена с цел изпълнение на наказание - Член 5 - Гаранции, предоставени от издаващата държава членка - Член 5, точка 1 - Задочно осъждане - Член 5, точка 3 - Заповед за арест, издадена с цел провеждане на наказателно преследване - Предаване при условие издирваното лице да бъде върнато в изпълняващата държава членка - Съвместно прилагане на точки 1 и 3 от член 5 - Съвместимост)
 2010/C 346/27
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour constitutionnelle
 Страна в главното производство
 I.B.
 Предмет
 Преюдициално запитване — Cour constitutionnelle (Белгия) — Тълкуване на член 4, точка 6 и член 5, точка 3 от Рамково решение на Съвета на Европейския съюз 2002/584/ПВР от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки (ОВ L 190, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 3), както и на член 6, параграф 2 от Договора за ЕС — Мотиви за факултативно неизпълнение на европейската заповед за арест и гаранции, които следва да се предоставят от издаващата посочената заповед държава членка — Възможност за изпълняващата държава членка да поставя предаването на пребиваващо на нейна територия лице в зависимост от условието това лице, след изслушването му в издаващата заповедта за арест държава членка, да бъде изпратено в изпълняващата държава членка, за да изтърпи там наказанието или мярката, изискваща задържане, която може да бъде окончателно произнесена срещу него в издаващата държава членка — Особено положение на лице, вече осъдено в издаващата държава членка, но с присъда, постановена задочно, срещу която то все още разполага с право на обжалване — Евентуални последици на риска от накърняване на основните права на засегнатото лице и в частност — на зачитането на правото на личен и семеен живот — за решението, което трябва да бъде взето от съдебните органи на изпълняващата държава членка
 Диспозитив
 Член 4, точка 6 и член 5, точка 3 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 година относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите членки трябва да се тълкуват в смисъл, че когато съответната изпълняваща държава членка е приложила член 5, точки 1 и 3 от това рамково решение във вътрешния си правен ред, изпълнението на европейска заповед за арест, издадена с цел изпълнение на задочно постановена присъда по смисъла на член 5, точка 1, може да бъде обвързано с условието засегнатото лице, което е гражданин или пребиваващ в изпълняващата държава членка, да бъде върнато в последната, евентуално за да изтърпи там наказанието, наложено му


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/8
 Решение на Съда (голям състав) от 11 ноември 2014 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgerichtshof — Австрия) — Leopold Schmitzer/Bundesministerin für Inneres
 (Дело C-530/13) (1)
 (Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква a) - Член 6, параграф 1 - Дискриминация, основана на възраст - Национална уредба, която обвързва зачитането на приключени преди 18-годишна възраст периоди на обучение и прослужено време за целите на определяне на възнаграждението с удължаване на сроковете за повишаване - Обосновка - Годност за постигане на преследваната цел - Възможност за оспорване на удължаването на сроковете за повишаване)
 (2015/C 016/10)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Leopold Schmitzer
 Ответник: Bundesministerin für Inneres
 Диспозитив
 1)
 Член 2, параграф 1 и параграф 2, буква а), както и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, която, за да прекрати дискриминация, основана на възраст, отчита периодите на обучение и прослужено време, предхождащи навършването на 18-годишна възраст, но същевременно въвежда удължаване с три години на срока за преминаване от първи във втори ранг на всяка категория труд и всяка категория на заплащане единствено по отношение на държавни служители, жертва на посочената дискриминация.
 2)
 Членове 9 и 16 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че държавен служител, който е бил жертва на дискриминация, основана на възраст, произтичаща от начина на определяне на референтната дата, отчитана във връзка с изчисляването на неговото повишение, трябва да може да се ползва от член 2 от тази директива, за да оспори дискриминационните последици от удължаването на сроковете за повишение, въпреки че тази дата е била преразгледана по негово искане.
 (1) ОВ C 15, 18.1.2014 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/32
 Преюдициално запитване от Appeal Commissioners (Ирландия), постъпило на 6 юли 2015 г. — National Roads Authority/The Revenue Commissioners
 (Дело C-344/15)
 (2015/C 311/37)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Appeal Commissioners
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: National Roads Authority
 Ответник: The Revenue Commissioners
 Преюдициални въпроси
 1)
 Ако публичноправен субект извършва дейност като предоставяне на достъп до път срещу заплащане на пътна такса и ако в държавата членка има частни организации, които събират пътни такси за други платени пътища по договор със съответния публичен орган съгласно националните законови разпоредби, следва ли член 13, [параграф 1,] втора алинея от Директива 2006/112/ЕО (1) на Съвета да се тълкува в смисъл, че съответният публичен орган трябва да се счита в конкуренция със съответните частни оператори, така че третирането на публичния орган като данъчно незадължено лице би довело до значителни нарушения на правилата за конкуренцията, независимо от факта, че (а) няма и не може да има никаква действителна конкуренция между публичния орган и съответните частни оператори, и (б) няма доказателства, че съществува реалистична възможност някой частен оператор да излезе на пазара, за да строи и експлоатира платен път, който би се конкурирал с платения път, експлоатиран от публичния орган?
 2)
 Ако няма презумпция, каква преценка трябва да се направи, за да се установи дали има значителни нарушения на правилата за конкуренцията по смисъла на член 13, [параграф 1,] втора алинея от Директива 2006/112/ЕО на Съвета?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/27
 Решение на Общия съд от 18 октомври 2011 г. — SLV Elektronik/СХВП — Jiménez Muñoz (LINE)
 (Дело T-449/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „LINE“ - По-ранна национална словна и фигуративна марка „Line“ - Частичен отказ за регистрация - Относителни основания за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 347/41
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: SLV Elektronik GmbH (Юбах-Паленберг, Германия) (представител: C. König)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: R. Manea)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Angel Jiménez Muñoz (Хелида, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 18 юли 2008 г. (преписка R 759/2007-4) в производство по възражение със страни Angel Jiménez Muñoz и SLV Elektronik GmbH
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 18 юли 2008 г. (преписка R 759/2007-4) в частта, в която се отнася до следните продукти от клас 11: „лампи със стандартно захранващо напрежение, осветителни уреди и инсталации, уреди за сценично осветление; електрически лампи; резервни части за посочените стоки“.
 2.
 Осъжда СХВП да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 327, 20.12.2008 г.


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/15
 Решение на Общия съд от 7 ноември 2013 г. — Three-N-Products/СХВП — Munindra (AYUR)
 (Дело T-63/13) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „AYUR“ - По-ранни словни марки на Бенелюкс „AYUS“ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 377/36
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Three-N-Products Private Ltd (Ню Делхи, Индия) (представители: M. Thewes и T. Chevrier, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: V. Melgar)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Munindra Holding BV (Лелистад, Нидерландия)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 23 ноември 2012 г. (преписка R 2296/2011-4), относно производство по възражение между Munindra Holding BV и Three-N-Products Private Ltd.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Three-N-Products Private Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 101, 6.4.2013 г.