text:
 6.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 232/37
 Жалба, подадена на 6 юни 2011 г. — European Dynamics Luxembourg и др./СХВП
 (Дело T-299/11)
 2011/C 232/64
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Етелбрук, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) и European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия) (представители: N. Korogiannakis и M. Dermitzakis)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на СХВП, с което офертата на жалбоподателя в процедурата за възлагане на обществена поръчка AO/021/10 за „предоставяне на външни услуги за управление на програма и проект и техническа консултация в областта на информационните технологии“ е класирана на трето място съгласно механизма за възлагане на поръчката по реда на класиране на кандидатите, за което жалбоподателят е уведомен с писмо от 28 март 2011 г., и да се отменят всички свързани с това решения на СХВП, включително решенията за възлагане на съответната поръчка на класираните на първо и второ място оференти,
 —
 СХВП да бъде осъдена да заплати на жалбоподателите обезщетение в размер на 6 500 000 EUR за вредите, претърпени в резултат от посочената процедура за възлагане на обществена поръчка,
 —
 СХВП да бъде осъдена да заплати на жалбоподателите и обезщетение в размер на 650 000 EUR за пропуснати ползи и за уронване на доброто му име и доверието към него,
 —
 СХВП да бъде осъдена да заплати разноските на жалбоподателите във връзка с настоящото производство, включително ако жалбата бъде отхвърлена.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на исканията си жалбоподателите изтъкват три правни основания.
 1.
 Първо, жалбоподателите твърдят, че е нарушен член 100, параграф 2 от Регламент No 1605/2002 (1). Те поддържат, че е нарушено задължението за мотивиране, тъй като СХВП отказала да посочи съображенията си или да даде достатъчни обяснения, и възразяват срещу отказа на СХВП да им съобщи относителните преимущества на избраните оферти.
 2.
 Второ, жалбоподателите твърдят, че не е спазена спецификацията за поръчката, тъй като при оценяването са взети предвид изисквания, които не са посочени в тази спецификация.
 3.
 Трето, жалбоподателите поддържат, че са допуснати явни грешки при преценката, а обясненията на комисията по оценяването са неясни и необосновани.
 4.
 Четвърто, жалбоподателите твърдят, че е допусната дискриминация между оферентите, че избраните оференти не отговарят на критериите за изключване, че са нарушени член 93, параграф 1, буква е) и членове 94 и 96 от Регламент No 1605/2002 и членове 133a и 134б от Регламент No 2342/2002 (2), както и че е нарушен принципът на добра администрация. Според тях вторият от избраните оференти е трябвало да бъде изключен от участие в процедурата.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 година относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).
 (2) Регламент (ЕО, Евратом) No 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 година относно определянето на подробни правила


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/59
 Иск, предявен на 25 септември 2015 г. — Post Bank Iran/Съвет
 (Дело T-559/15)
 (2016/C 027/76)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Post Bank Iran (Техеран, Иран) (представител: D. Luff, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да заплати на ищеца обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, претърпени от него в резултат на незаконосъобразните ограничителни мерки, които Съветът му е наложил съгласно следните незаконосъобразни актове на Съвета: i) Решение 2010/644/ОВППС на Съвета от 25 октомври 2010 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Обща позиция 2007/140/ОВППС (1), ii) Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 г. (2), iii) Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (3), iv) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (4) и v) Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (5),
 —
 да присъди обезщетение в общ размер на 203 695 040 EUR, обхващащо както неимуществените, така и имуществените вреди, претърпени от ищеца в резултат на незаконосъобразните актове на Съвета,
 —
 да осъди Съвета да заплати разноските на ищеца по настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска ищецът изтъква следните доводи.
 1.
 Ищецът твърди, че съгласно член 340 ДФЕС лице, което е претърпяло вреди, причинени от институция на ЕС, може да предяви иск за обезщетение срещу тази институция. В съдебната практика били уточнени условията за предявяване на такъв иск, като те били обобщени в решение на Общия съд от 25 ноември 2014 г., Safa Nicu Sepahan/Съвет (T-384/11, EU:T:2014:986) по следния начин: а) трябва да е налице неправомерно деяние на институцията, б) трябва да е била претърпяна действителна вреда и в) трябва да е налице причинно-следствена връзка между твърдяното деяние и претендираната вреда.
 2.
 Ищецът твърди, че посочените по-горе три условия са изпълнени в неговия случай: Съветът допуснал „съществено нарушение на правна норма, с която се предоставят права на частноправните субекти по смисъла на съдебната практика“, както Общият съд постановил в решение от 6 септември 2013 г., Post Bank Iran/Съвет (T-13/11, EU:T:2013:402), ищецът претърпял значителни имуществени и неимуществени вреди и те били пряко следствие от незаконосъобразните санкции.
 3.
 Ищецът отбелязва също, че както се излага подробно по-нататък в исковата молба, претърпените от него неимуществени вреди са оценени на 1 000 000 EUR, а имуществените вреди, оценени от независими одитори, са в размер на 202 695 040 EUR.
 (1) ОВ L 281, 2010 г., стр. 81.
 (2) Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007 (OB L 281, 2010 г., стр. 1).
 (3) ОВ L 319, 2011 г.,

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 14.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/10
 Преюдициално запитване, отправено от Върховен касационен съд (България) на 6 юни 2017 година — Нели Вълчева/Георгиос Бабанаракис
 (Дело C-335/17)
 (2017/C 269/15)
 Език на производството: български
 Запитваща юрисдикция
 Върховен касационен съд
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Нели Вълчева
 Ответник: Георгиос Бабанаракис
 Преюдициален въпрос
 Следва ли понятието „право на лични отношения“, използвано в чл. 1, § 2, б. а) и чл. 2, т. 10 от Регламент (ЕО) No 2201/2003 г. (1) на Съвета от 27.11.2003 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност, да се тълкува като приложимо не само за отношенията родители-деца, но и за отношенията с други близки, различни от родителите, а именно баба и дядо?
 (1) OB 2003, L 338, стр. 1; Специално българско издание: глава 19, том 6, стр. 183


text:
 15.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/21
 Преюдициално запитване, отправено от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) на 2 ноември 2010 г. — Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc/Comptroller-General of Patents
 (Дело C-518/10)
 ()
 2011/C 13/39
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc
 Ответник: Comptroller-General of Patents
 Преюдициален въпрос
 Ако определящият критерий за това дали даден продукт е „защитен с основен патент, който е в сила“ съгласно член 3, буква а) от Регламента (1) включва или се състои от преценка на това дали доставката на продукта нарушава основния патент, от значение ли е за анализа дали нарушението е извършено косвено или при условията на съучастие по смисъла на член 26 от Конвенцията за издаване на европейски патенти, транспонирана в Обединеното кралство с раздел 60 (2) от Patents Act 1977 [Закон от 1977 г. за патентите] и с равностойни разпоредби в законодателствата на другите държави членки на Общността?
 (1) Регламент (ЕО) No 469/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 година относно сертификата за допълнителна закрила на лекарствените продукти (ОВ L 152, стp. 1)


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/41
 Решение на Общия съд от 9 юни 2015 г. — Navarro/Комисия
 (Дело T-556/14 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Договорно наети служители - Наемане - Покана за заявяване на интерес - Минимални квалификации - Отказ за назначаване - Нарушение на член 116, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба - Грешка при прилагане на правото - Изопачаване на фактите))
 (2015/C 236/55)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Victor Navarro (Стеребек, Белгия) (представители: S. Rodrigues и A. Blot, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: C. Berardis-Kayser и G. Berscheid)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 21 май 2014 г., Navarro/Комисия (F-46/13, СбПС, EU:F:2014:104), с която се иска отмяна на това решение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Victor Navarro да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 26.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 107/19
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 20 февруари 2008 г. — Margarete Block/Finanzamt Kaufbeuren
 (Дело C-67/08)
 (2008/C 107/29)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesfinanzhof (Германия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Margarete Block
 Ответник: Finanzamt Kaufbeuren
 Преюдициални въпроси
 1.
 Позволяват ли разпоредбите на член 73г, параграф 1, буква а) и параграф 3 от Договора за ЕО (понастоящем член 58, параграф 1, буква а) и параграф 3 ЕО) дори и за открито през 1999 г. наследство да не се допуска приспадане на испанския данък върху наследството от германския данък върху наследството съгласно § 21, първа и втора алинея от Закона за данъка върху наследството и даренията (Erbschaftsteuer- und Schenkungsteuergesetz) и съгласно § 121 от Закона за оценката (Bewertungsgesetz) (материално ограничение)?
 2.
 Трябва ли член 73б, параграф 1 от Договора за ЕО (понастоящем член 56, параграф 1 ЕО) да се тълкува в смисъл, че от германския данък върху наследството трябва да се приспадне данъкът върху наследството, с който друга държава-членка на Европейския съюз е обложила придобиването по наследство на вземания от вложения в кредитни институции в тази държава-членка, титуляр на които е наследодател, който последно е пребивавал в Германия и чийто наследник също пребивава в Германия?
 3.
 Различните връзки в националните данъчни системи имат ли значение за определянето на онази от съответните държави, която трябва да избегне двойното данъчно облагане, и ако е така, връзката по местожителството на кредитора по-тясна ли е от връзката по седалището на длъжника?


text:
 19.10.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 304/18
 Решение на Общия съд от 6 септември 2013 г. — Good Luck Shipping/Съвет
 (Дело T-57/12) (1)
 (Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки срещу Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие - Замразяване на средства - Задължение за мотивиране - Явна грешка в преценката)
 2013/C 304/31
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Good Luck Shipping LLC (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister, и M. Taher, solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: V. Piessevaux и B. Driessen)
 Предмет
 Жалба за отмяна, първо, на Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 71), второ, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, стр. 11), и трето, на Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 (ОВ L 88, стр. 1) в частите, отнасящи се до жалбоподателя
 Диспозитив
 1.
 Отменя в частите, отнасящи се до Good Luck Shipping LLC, следните актове:
 —
 Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран,
 —
 Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран,
 —
 Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010.
 2.
 Запазва действието на Решение 2011/783 по отношение на Good Luck Shipping до влизането в сила на отмяната на Регламент No 267/2012.
 3.
 Съветът на Европейския съюз понася, наред с направените от него съдебни разноски, и тези на Good Luck Shipping.
 (1) ОВ C 109, 14.4.2012 г.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/16
 Иск, предявен на 20 януари 2012 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-29/12)
 2012/C 98/26
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и M. Noll-Ehlers)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Съда да постанови, че
 —
 като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за транспонирането на Директива 2009/131/ЕО на Комисията от 16 октомври 2009 година за изменение на приложение VII към Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (1), съответно като не е уведомила Комисията за приемането на всички такива разпоредби, Федерална република Германия е нарушила задълженията си по тази директива.
 —
 Да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директивата е изтекъл на 19 юли 2010 г.
 (1) ОВ L 273, стр. 12.


text:
 27.2.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 51/18
 Жалба, подадена на 4 декември 2009 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд на 23 септември 2009 г. по дело T-183/07, Полша/Комисия
 (Дело C-504/09 P)
 2010/C 51/29
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. Kružíková, E. White и K. Herrmann)
 Други страни в производството: Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Република Полша, Република Унгария, Република Литва, Словашка република
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Първоинстанционния съд от 23 септември 2009 г., Т-183/07 в неговата цялост,
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В жалбата си жалбоподателят посочва четири правни основания. На първо място, Първоинстанционният съд превишил контролното си правомощие и допуснал процесуални нарушения, което впоследствие се отразило на интересите на Комисията, на второ място, нарушил член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), на трето място, изтълкувал погрешно задължението за мотивиране на решенията по член 296 ДФЕС и на четвърто място, допуснал грешка при прилагането на правото, доколкото не е разгледал член 1, параграф 1, член 2, параграф 1 и член 3, параграф 1 отделно от останалите разпоредби от обжалваното решение, в резултат на което е отменил решението в неговата цялост.
 В рамките на първото правно основание жалбоподателят посочва, че Първоинстанционният съд допуснал, в нарушение на член 48, параграф 2 от Процедурния правилник, искане, направено в писмената реплика, според което Комисията превишила правомощията си. Освен това Първоинстанционнен съд е превишил пределите на съдебния си контрол, определяйки кои разпоредби от общностното право съответстват на второ искане на жалбоподателя в производството пред него.
 В рамките на второто правно основание жалбоподателят посочва, че Първоинстанционният съд неправилно е изтълкувал обхвата на правомощието на Комисията по член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, както и начинът на упражняването му. Това правно основание включа две части.
 В първата част на това правно основание жалбоподателят посочва, че като твърди, че при проверката на съвместимостта на съобщените национални планове за разпределение II (наричани по-нататък НПР II) с критериите от приложение III към Директива 2003/87/ЕО, Комисията нямала правото, нито да използва данните за CO2, които са били проверени и произхождат от един и същ източник (Community Independant Transaction Log) за всички държави членки за един и същи период от време (2005 година), нито да обоснове решението си с прогнозите за развитие на БНП за 2005—2010 г., публикувани през същия период за всички държави членки, Първоинстанционният съд изтълкувал неправилно член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, нарушавайки принципа на равно третиране.
 Във втората част на това правно основание жалбоподателят посочва, че като отрича правото на Комисията да не си служи при преценката на НПР II с използваните от дадена държава членка данни и да посочи в решението си за отхвърляне на НПР II, прието на основание член


text:
9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, горната граница на всички квоти, които дадена държава членка може да разпредели, Първоинстанционният съд е изтълкувал погрешно член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, нарушавайки целта и предмета ѝ.
 Предварителният контрол на НПР II по член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО имал за цел да позволи постигането на целите ѝ, а именно намаляване на емисиите на парникови газове, подобрявайки отношението цена—ефективност и гарантирайки доброто функциониране на схемата за търговия с квоти. Доколкото правото да се приеме решение за отхвърляне на НПР II е ограничено във времето, следвало да се прецени начинът, по който Комисията упражнява контролните си правомощия по член 9, параграф 3, първо изречение от Директива 2003/87/ЕО, като се държи сметка за целта на всяка контролна процедура, а именно да се гарантира, че единствено НПР II, които съответстват на посочените в приложение III критерии, по-специално тези в т. 1—3, могат да бъдат окончателни и да служат за основа за приемането на решения от всички държави членки относно квотите, които трябва да бъдат разпределени.
 В рамките на третото правно основание жалбоподателят посочва, че твърдейки, че Комисията била длъжна да обясни в рамките на обжалваното решение защо използваните в НПР II на Република Полша данни са „по-малко надеждни“ Първоинстанционният съд не взел предвид всички доводи от съображение 5 от обжалваното решение и във всеки случай е отишъл отвъд задължението за мотивиране по член 296 ДФЕС.
 В рамките на четвъртото правно основание жалбоподателят посочва, че Първоинстанционният съд е допуснал грешка, прилагайки условието за самостоятелния характер на разпоредбите на обжалваното решение. В действителност той постановява, че параграфи 2—5 от член 1 и 2, които се отнасят до несъвместимостта на НПР II с критериите от приложение III към директивата, също както първият параграф от посочените членове не могат да бъдат отделени от другите разпоредби на обжалваното решение. Тази погрешна преценка на Първоинстанционния съд го води до отмяна на обжалваното решение в неговата цялост.
 (1) ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78.


text:
 11.7.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 251/21
 Решение на Общия съд от 1 юни 2016 г. — Mega Brands/EUIPO – Diset (MAGNEXT)
 (Дело T-292/12 RENV) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „MAGNEXT“ - По-ранна национална словна марка „MAGNET 4“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 251/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug (Цуг, Швейцария) (представители: A. Nordemann и M. Maier, avocats)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: първоначално V. Melgar, а впоследствие H. O’Neill)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Diset, SA (Барселона, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 24 април 2012 г. (преписка R 1722/2011-4) относно производството по възражение между Diset и Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 24 април 2012 г. (преписка R 1722/2011-4).
 2)
 EUIPO понася направените от нея съдебни разноски, както и тези на Mega Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 10.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 244/8
 Иск, предявен на 27 юли 2009 г. — Mugraby/Съвет и Комисия
 (Дело T-292/09)
 2009/C 244/13
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Muhamad Mugraby (представители: J. Regouw и L. Spigt, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз и Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 1.
 да се установи, че Комисията е оставила без последствия:
 i)
 искането на ищеца Комисията да направи препоръка пред Съвета относно спирането на помощта на Общността за Ливан, както е предвидено в член 28 от Регламент (ЕО) No 1638/2006, като такива мерки се изискват и са на разположение по силата на посочения регламент;
 ii)
 искането на ищеца Комисията, като пряко отговорна институция за изпълнението на различни програми за помощ на Съюза за Ливан, да спре изпълнението на тези програми докато Ливан прекрати постоянното нарушаване на основните права и по-специално тези на ищеца;
 2.
 да се установи, че Съветът, в качеството му на участник в Съвета за асоцииране ЕС — Ливан, е оставил без последствия искането на ищеца да прикани Комисията да препоръча на Съвета да приеме специфични и ефикасни мерки във връзка с помощта на Съюза за Ливан на основание на Споразумението за асоцииране между Ливан и Общността, за да изпълни задълженията на страните по споразумението;
 3.
 да се установи, че Общността, Комисията — в качеството ѝ на пазител на Договорите и като институция, която е пряко отговорна за изпълнението на различните програми за помощ на Съюза за Ливан, и Съвета в качеството му на участник в Съвета за асоцииране ЕС — Ливан, са ангажирали извъндоговорна отговорност за претърпените от ищеца вреди в резултат на системното неизползване от тяхна страна, считано от декември 2002 г., на наличните ресурси и инструменти за ефикасно прилагане на клаузата за човешки права в Споразумението за асоцииране;
 4.
 да се разпореди на Комисията, като частично обезщетение в натура, да предложи на Съвета да суспендира Споразумението за асоцииране ЕС — Ливан, докато Ливан прекрати неспазването на член 2 от Споразумението за асоцииране относно ищеца;
 5.
 да се разпореди на Комисията да сведе изпълнението на действащите програми за помощ (които се изпълняват и/или контролират от Комисията) до тези програми, които са специално насочени към насърчаване на основните права и които не представляват финансова помощ за ливанските власти, докато Ливан прекрати неспазването на член 2 от Споразумението за асоцииране относно ищеца;
 6.
 да се разпореди на Съвета да прикани Комисията да отправи препоръка, както е посочено в т. 4 по-горе, и да действа посредством институциите по Споразумението за асоцииране за постигане на същата цел;
 7.
 да се осъдят ответниците да обезщетят ищеца за претърпените имуществени и неимуществени вреди в размер, определен ex aequo et bono на не по-малко от 5 000 000 EUR, както и за съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, г-н Muhammad Mugraby, ливански юрист, специалист по правата на човека и техен защитник, твърди, че е претърпял преследване, тормоз и отказ от правосъдие от ливанските власти заради неговата работа в защита на човешките права. Той твърди, че му е отказано правото


text:
да упражнява юридическа професия и че е бил лишен от определен брой основни права, като правото на лична собственост, правото на справедлив съдебен процес и достъпа до ефективна съдебна защита.
 Ищецът изтъква, че на основание на член 2 от Споразумението за асоцииране ЕС — Ливан (1) Общността следва да приеме разумни мерки, за да предотврати причиняването на вреди от Ливан на правни субекти като ищеца, чрез налагане на ограничителни мерки на ливанските власти — като суспендирането на Споразумението за асоцииране. Всъщност ищецът твърди, че предимствата, предоставени на Ливан съгласно Споразумението за асоцииране, зависят от спазването на задължението за зачитане на основните права на човека и че в случай на продължаващи нарушения на човешки права член 2 от Споразумението позволява на Общността да приеме ограничителни мерки срещу Ливан съразмерно на тежестта на нарушенията. Междувременно ищецът изтъква, че към днешната дата Общността не е упражнила никакъв ефикасен натиск върху ливанските власти за да спазват задълженията си в областта на правата на човека.
 Ищецът твърди, че официално е поискал действие от ответниците на 29 април 2009 г. и че ответниците са отхвърлили искането му с писма от 26 май 2009 г. и от 29 май 2009 г. Ищецът се позовава на клаузата за човешки права, съдържаща се в член 2 от Споразумението за асоцииране, за да докаже неправомерността на системното бездействие на Комисията и на Съвета, които не са приложили ефективно клаузата за човешки права спрямо Ливан.
 По-нататък ищецът твърди, че ответниците са нарушили общите принципи на общностното право, включително задължението да насърчават спазването на основните права, предназначени да защитят правата на правните субекти. Той счита, че съществува пряка причинно-следствена връзка между нарушението от ответниците на тяхното задължение и вредите, които е претърпял, и следователно той има право на обезщетение. Според ищеца ливанските власти най-вероятно щели да прекратят неправомерния тормоз спрямо него, ако бяха изправени пред алтернативата да загубят достъп до помощта на Общността. Поради това той изтъква, че претърпените от него вреди, съответстващи на пропуснати приходи, вероятно нямаше да настъпят в същия размер, ако ответниците бяха предприели навременни и подходящи действия.
 (1) Временно споразумение за търговия и свързаните с търговията въпроси между Европейските общности, от една страна, и Ливанската република, от друга страна (ОВ L 262, 2002 г., стр. 2)


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/20
 Решение на Първоинстанционния съд от 28 октомври 2009 г. — Juwel Aquarium/СХВП — Potschak (Panorama)
 (Дело T-339/07) (1)
 (Марка на Общността - Процедура за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Panorama“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) и член 51, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 40/94 [понастоящем член 7, параграф 1,буква в) и член 52, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009])
 2009/C 297/27
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Juwel Aquarium GmbH & Co. KG (Rotenburg, Германия) (представители: P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt и M. Bergermann, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Първоинстанционния съд: Christian Potschak (Bobingen, Германия) (представител: D. Donath, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решението на първи апелативен състав на СХВП от 28 юни 2007 г. (преписка No R 214/2006-1) относно процедура за обявяване на недействителност между г-н Christian Potschak и Juwel Aquarium GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Juwel Aquarium GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/43
 Жалба, подадена на 21 септември 2015 г. — Terna/Комисия
 (Дело T-544/15)
 (2015/C 363/53)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Rete elettrica nazionale SpA (Рим, Италия) (представители: A. Police, L. Di Via, F. Covone, D.Carria, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Като главно искане — да отмени решението на Европейската комисия, Генерална дирекция „Мобилност и транспорт“ (Генерална дирекция „Енергетика“ — SRD.3 — финансов мениджмънт), реф. No Move.srd.3.dir(2015)2669621 от 6 юли 2015 г. в частта, в която се изключва възстановяването на направените от Terna разходи по проекти No 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 и No 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403, и се определя задължение за връщане на сумите, отпуснати във връзка с посочените проекти в размерите, посочени в приложената таблица към обжалвания акт;
 —
 При условията на евентуалност, да отмени решението на Европейската комисия — Генерална дирекция „Мобилност и транспорт“ (Генерална дирекция „Енергетика“ — SRD.3 — финансов мениджмънт), реф. No Move.srd.3.dir(2015)2669621 от 6 юли 2015 г. в частта, в която е отказано намаляване на възстановяването на разходите, направени от Terna по проекти No 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 и No 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403 само до размера на печалбите, реализирани от CESI S.p.A.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу акт на Европейската комисия — Генерална дирекция „Мобилност и транспорт“ (Генерална дирекция „Енергетика“ — SRD.3 — финансов мениджмънт), реф. No Move.srd.3.dir(2015)2669621 от 6 юли 2015 г., получено от Terna S.p.A. на 21 юли 2015 г. (протокол No 0011151) в частта, в която се отказва прилагане на член 40, параграф 3 от Директива 2004/17/ЕО по отношение на финансирането, предоставено по проекти No 2009-E255/09-ENER/09-TEN-E-SI2.564583 и No 2007-E221/07/2007-TREN/07TEN-E-S07.91403, и се установява задължение за връщане на отпуснатите суми по посочените проекти в размерите, посочени в приложената таблица към обжалвания акт, както и всеки друг предходен или при всички положения свързан акт, по-специално при необходимост Известие на Европейската комисия — Генерална дирекция „Енергетика (Дирекция Б — Сигурност на енергийните доставки, пазари и мрежи, Б.1 — Енергийна политика, сигурност на доставките и мрежите), реф. No ENER.B1(2014)509729 от 18 юни 2014 г., както и одитен доклад No B22-09 от 1 февруари 2013 г. в частта, в която се обявяват за недопустими за възстановяване разходите, направени от Terna S.p.A. във връзка с услуги, предоставени от CESI S.p.A. в рамките на проектите.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет основания.
 1.
 Първото основание е изведено от допустимостта на жалбата.
 —
 В това отношение се посочва, че обжалваният акт е насочен срещу жалбоподателя, тъй като последиците му му го засят пряко и лично и посоченият акт, макар и лишен от конкретна изпълнителна мярка, следва да се счита за окончателен и неподлежащ на допълнително преразглеждане от страна на ответника.
 2.
 Второто основание е изведено от съществото на оплакванията, неправилно прилагане на член 14 и член 37 от Директива 2004/17/ЕО във връзка с подизпълнението на услугите, липса на разследване и отсъствие на мотиви в обжалвания акт, неправилно прилагане на член III.7, параграф 1, параграф 4 и параграф 6 от приложение III към Решение D/207630 от 2008 г. и неправилно


text:
прилагане на член III.7, параграф 1, параграф 4 и параграф 6 от приложение III към Решение D/7181 от 2010 г., изразяващо се в неправомерно намаляване на възстановяването по проектите поради твърдяно неправилно формално прилагане от страна на Terna на процедурите в областта на обществените поръчки.
 —
 В това отношение се посочва по-специално, че включването на клауза за евентуално подизпълнение в рамковите договори между, сключени между Terna и CESI след процедура на договаряне, която не се предхожда от обявление за възлагане на обществена поръчка, не може да се счита за противоречащо на Директива 2004/17/ЕО и не може валидно да се изтъква като твърдяна улика за липсата на основания от технически характер, позволяващи възлагането на договори на определен оператор.
 —
 Актът бил опорочени и по редица други причини, свързани с неправилното очертаване на съотношението между рамков договор и отделните договори, възложени от Terna на CESI.
 3.
 Третото основание е изведено от неправилното прилагане на член 40, параграф 3, буква в) от Директива 2004/17/ЕО, тъй като Европейската комисия не приела, че са налице техническите предпоставки, позволяващи възлагането на договори на определен оператор без предварително обявяване на обществена поръчка, както и от липса на разследване и отсъствие на мотиви за отхвърляне на искането за възстановяване.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от неправилно прилагане на Директива 2004/17/ЕО и нарушение на принципа за оправданите правни очаквания, породени у Terna, за това, че са отхвърлени по допустимост исканията за възстановяване във връзка с договорите, включени в рамковия договор, въпреки публикуването в ОВЕС на обявлението за възлагане и от незначителност на някои от сумите за целите на прилагане на европейските процедури.
 5.
 Петото основание, предявено при условията на евентуалност, е изведено от нарушение на принципа на разумност и пропорционалност чрез решението на Комисията да отхвърли в цялост исканията за възстановяване вместо да пристъпи към пропорционално намаляване.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/38
 Иск, предявен на 8 януари 2010 г. — Европейска комисия/Република Австрия
 (Дело C-10/10)
 2010/C 63/60
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: R. Lyal, W. Mölls)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Република Австрия е нарушила задълженията си по член 56 ЕО, както и по член 40 ЕИП, като е разрешила данъчно приспадане на даренията за научноизследователски и образователни организации само когато тези организации са установени в Австрия,
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Според Комисията даренията в полза на научноизследователски и образователни организации с нестопанска цел попадат в обхвата на свободното движение на капитали по член 56 ЕО. Австрийското законодателство позволявало данъчно приспадане на даренията, направени в полза на такива организации, само ако са установени на територията на страната, но не и приспадането на дарения за подобни организации, установени в други държави членки, респективно в други държави от Европейското икономическо пространство. Това противоречало на член 56 от Договора за ЕО и член 40 от Договора за ЕИП.
 Република Австрия обосновава посоченото законодателство с това, че става въпрос за допустимо ограничение на благоприятното третиране на даренията в конкретни области, което я освобождава от нейното задължение за финансиране. Това следвало inter alia и от Решение на Съда по дело Centro di Musicologia Walter Stauffer, C-396/04. (1)
 Комисията оспорва този довод. Спорните разпоредби правели разграничение въз основа на чисто географски критерии и независимо от целите на подпомаганите по този начин организации. Освен това не било доказано твърдението на Република Австрия за взаимодействие между прякото финансиране от държавата и данъчно насърчените дарения от частни лица. Дори ако се докаже твърдяното от Република Австрия взаимодействие, то не би обосновало каквото и да е ограничение на свободното движение на капитали, тъй като не е налице квалифициран интерес, който спада към структурата на данъчната система по смисъла на Решение на Съда по дело Bachmann, C-204/90 (2).
 (1) Решение от 14 септември 2006 г. по дело Centro di Musicologia Walter Stauffer, C-386/04, Recueil, 2006, стp.1-8203.
 (2) Решение от 28 януари 1992 г. по дело Bachmann, C-204/90, Recueil, 1992, стp. 1-249.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/43
 Жалба, подадена на 18 юни 2014 г. — AETMD/Съвет
 (Дело T-460/14)
 2014/C 303/51
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) (Париж, Франция) (представители: A. Willems, S. De Knop и J. Charles, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 307/2014 на Съвета за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) No 875/2013 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове приготвена и консервирана сладка царевица на зърна с произход от Тайланд след междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 1225/2009;
 —
 да задължи Съвета да поправи Регламент за изпълнение (ЕС) No 875/2013 с оглед на отмяната на Регламент за изпълнение (ЕС) No 307/2004 на Съвета;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага четири правни основания в подкрепа на своята жалба.
 1.
 С първото основание се твърди, че институциите са допуснали явна грешка в преценката и са нарушили член 2, параграфи 3 и 4 от Регламент No 1225/2009 на Съвета (1) като не са преценили правилно доколко продажбите на River Kwai International Food Industry на вътрешния пазар са били осъществени при обичайни търговски условия и доколко поради това продажбите на вътрешния пазар трябва да служат за основа при изчисляването на нормалната стойност на продажбите на River Kwai International Food Industry.
 2.
 С второто основание се твърди, че институциите са нарушили член 2, параграф 10 от Регламент No 1225/2009 на Съвета, тъй като не са направили обективно сравнение между износната цена и нормалната стойност на продажбите на River Kwai International Food Industry.
 3.
 С третото основание се твърди, че институциите са нарушили член 11, параграф 3 от Регламент No 1225/2009 на Съвета, тъй като не са оценили надлежно твърдяната промяна в дъмпинговия марж на River Kwai International Food Industry и трайността на всяка подобна промяна.
 4.
 С четвъртото основание се твърди, че институциите са нарушили член 19, параграф 2 и член 20, параграф 2 от Регламент No 1225/2009 на Съвета, тъй като не са предоставили на жалбоподателя подходящо обобщаване на доказателствата, въз основа на които са възнамерявали да изменят дъмпинговия марж на River Kwai International Food Industry, и не са изложили пред жалбоподателя съображенията, въз основа на които са възнамерявали да изменят антидъмпинговото мито на River Kwai International Food Industry.
 (1) Регламент (ЕО) No 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 343, стр. 51).


text:
 21.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/2
 Преюдициално запитване, отправено от Bayerisches Verwaltungsgericht München (Германия) на 28 май 2013 г. — RWE AG/Freistaat Bayern
 (Дело C-296/13)
 2013/C 274/02
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bayerisches Verwaltungsgericht München
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: RWE AG
 Ответник: Freistaat Bayern
 С Определение на Съда от 25 юли 2013 г. делото е заличено от регистъра на Съда.


text:
 7.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 406/37
 Жалба, подадена на 29 септември 2015 г. — Bimbo/СХВП — ISMS (BIMBO BEL SIMPLY MARKET)
 (Дело T-571/15)
 (2015/C 406/37)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: International Supermarket Stores (ISMS) SA (Кроа, Франция)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „BIMBO BEL SIMPLY MARKET“ — заявка за регистрация No 1 0 3 35 321
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 юли 2015 г. по преписка R 1297/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени решението на апелативния състав от 17 юли 2015 г. в съответствие с член 65, параграф 3 от Регламент No 207/2009, като изцяло отхвърли заявка за марка на Общността No 1 0 3 35 321,
 —
 при условията на евентуалност — ако отхвърли предходното искане, да отмени решението на апелативния състав от 17 юли 2015 г.,
 —
 да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, член 42, параграфи 2 и 3 и член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/17
 Жалба, подадена на 30 май 2011 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (трети състав) на 22 март 2011 г. по дело Република Латвия/Европейска комисия, T-369/07
 (Дело C-267/11 P)
 2011/C 226/32
 Език на производството: латвийски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: E. White и I. Rubene)
 Други страни в производството: Република Латвия, Република Литва, Словашка република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението предмет на настоящата жалба,
 —
 да се осъди Република Латвия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Единственото правно основание, посочено в жалбата, е неспазването на срока от три месеца, определен в член 9, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО (1).
 Комисията смята, че в анализа си Общият съд е обединил първото и второто изречение от член 9, параграф 3, в резултат на което тълкуването му не съответства на установените в този параграф цели.
 Това тълкуване на член 9, параграф 3 от Директивата противоречи на тълкуването, възприето от самия Общ съд по друго дело, в което той правилно приема, че член 9, параграф 3, второ изречение съставлява отделно правно основание.
 В тълкуването си на член 9, параграф 3 от Директивата Комисията се основава на буквалния текст на разпоредбата, който освен това напълно съответства на целта на посочената разпоредба. Така, ако Комисията отхвърли националния план за разпределение на квоти, за който е уведомила държавата членка, последната ще трябва да измени плана, като държи сметка за формулираните от Комисията цели, без да може да го изпълни, докато Комисията не е приела измененията. Не е установен срок за решението за приемане на Комисията.
 Комисията отбелязва, че спорното решение се отнася до измененията в националния план за разпределение, а не до самия национален план за разпределение, за който е направено уведомяване.
 Тъй като Общият съд не е приел, че член 9, параграф 3, второ изречение от Директивата установява отделно производство, той е длъжен да приеме, че спрямо измененията, за които е направено уведомяване, подобно на уведомяването за нов национален пран за разпределение на квоти трябва да се приложи неправилно срокът от три месеца.
 (1) ОВ L 275, стр. 32; Специално издание на български език, глава 15, том 10, стр. 78.


text:
 15.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/3
 Жалба, подадена на 10 февруари 2012 г. от Noscira, SA срещу решението на Общия съд (седми състав), постановено на 28 ноември 2011 г. по дело T-307/11 — Noscira, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 (Дело C-69/12 P)
 2012/C 389/03
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Noscira, SA (представител: A. Sirimarco, advocate)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 С определение от 21 септември 2012 г. Съдът (шести състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/21
 Решение на Първоинстанционния съд от 6 юни 2007 г. — Parlante/Комисия
 (Дело T-432/04) (1)
 („Публична служба - Длъжностни лица - Повишаване в длъжност - Процедура по повишаване за 2003 г. - Отказ за повишаване в длъжност - Предоставяне на точки за повишаване - Сравнително съпоставяне на заслугите - Равно третиране - Общи разпоредби по изпълнение на член 45 от Правилника за длъжностните лица - Възражение за незаконосъобразност - Оправдани правни очаквания“)
 (2007/C 170/38)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Walter Parlante (Enghien, Белгия) (представител: L. Vogel, адвокат)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и M. Velardo)
 Предмет
 Иск за отмяна, от една страна, на решението на органа по назначаването от 5 юли 2004 г., с което се отхвърля жалбата на ищеца срещу решението на същия орган за отказ на повишаване в степен C1 по процедурата за повишаване за 2003 г. и, от друга страна, доколкото това е необходимо, на решението, предмет на това обжалване.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Всяка от страните понася своите собствени съдебни разноски.
 (1) ОВ C 6, 8.1.2005 г.


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/43
 Иск, предявен на 20 март 2017 г. — EKETA/Комисия
 (Дело T-189/17)
 (2017/C 151/55)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Тесалоники, Гърция) (представители: V. Christianos и S. Paliou, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 Ищецът иска от Общия съд:
 —
 да постанови, че искането, направено от Комисията в дебитно известие No 3241615288/29.11.2016 г., ΕΚΕΤΑ да върне сумата 64 720,19 EUR, която съответства на получено от него плащане по проекта HUMABIO, е неоснователно в частта относно сумата 27 830,27 EUR,
 —
 да постанови, че сумата 27 830,27 EUR представлява допустим разход и че ΕΚΕΤΑ не е длъжно да върне посочената сума на Европейската комисия, и
 —
 да осъди Европейската комисия да заплати направените от ищеца съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 1.
 С разглеждания иск Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (наричано по-нататък „EKETA“) оспорва искането, формулирано от Комисията в дебитно известие No 3241615288/29.11.2016 г. във връзка с участието в проекта HUMABIO. С посоченото дебитно известие Комисията иска ΕΚΕΤΑ да върне част от полученото плащане по проекта HUMABIO, в размер на 64 720,19 EUR. Искането е отправено след направена от Комисията проверка на място в служебните помещения на ищеца.
 2.
 В този контекст ищецът иска от Общия съд да постанови по реда на член 272 ДФЕС, че сумата 27 830,27 EUR от гореспоменатата сума, посочена в дебитното известие, представлява допустим разход и че ΕΚΕΤΑ не е длъжно да върне тази сума на Комисията.
 3.
 ΕΚΕΤΑ изтъква, че посочената по-горе сума в размер на 27 830,27 EUR се състои от допустими разходи за персонал, разходи за възлагане на подизпълнители и косвени разходи, които Комисията неправилно е отхвърлила като недопустими. Допустимостта на посочените разходи на ищеца се потвърждава от обстоятелството, че е била изтъкната пред Европейската комисия в хода на проверката на място, в последвалата кореспонденция, както и пред Общия съд.


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/69
 Жалба, подадена на 2 юни 2017 г. — Korwin-Mikke/Парламент
 (Дело T-352/17)
 (2017/C 239/80)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Janusz Korwin-Mikke (Йозефов, Полша) (представители: M. Cherchi, A. Daoût и M. Dekleermaker, адвокати)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да обяви жалбата за допустима и основателна,
 вследствие на това,
 —
 да отмени решението на Бюрото на Европейския парламент от 3 април 2017 г.,
 —
 да отмени приетото преди това решение на председателя на Парламента от 14 март 2017 г.,
 —
 да му присъди обезщетение за имуществените и неимуществените вреди, настъпили в резултат от обжалваните решения, а именно сума в размер на 19 180 EUR,
 —
 при всички положения да осъди Европейския парламент да плати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първо основание: нарушение на член 11 от Хартата на основните права на Европейския съюз (на общия принцип на свободата на изразяване на мнение) във връзка с член 10 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и член 52 от Хартата на основните права, като особеното в случая е, че обжалваните решения се отнасят до изказване на член на Европейския парламент, направено във връзка с изпълнение на функциите му и в рамките на институциите на Европейския съюз, както и нарушение на член 166 от Правилника на Парламента на Европейския съюз, член 41 от Хартата на основните права, принципа за мотивиране на актовете на институциите на Европейския съюз и член 296 ДФЕС, явна грешка в преценката и превишаване на правомощията
 2.
 Второ основание: нарушение на член 41 от Хартата на основните права, принципа за мотивиране на актовете на институциите на Европейския съюз и общия принцип на пропорционалност, явна грешка в преценката и превишаване на правомощията


text:
 7.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/23
 Жалба, подадена на 22 май 2012 г. — ZZ и ZZ/Комисия
 (Дело F-55/12)
 2012/C 200/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподатели: ZZ и ZZ (представители: адв. D. Abreu Caldas, адв. A. Coolen, адв. J.-N. Louis, адв. E. Marchal и адв. S. Orlandi)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на предложенията за прехвърляне на пенсионни права, придобити преди постъпването на служба в Комисията, направени на база на изчисляване, което отчита новите общи разпоредби за изпълнение (ОРИ), влезли в сила след заявленията за прехвърляне, подадени от жалбоподателите.
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отменят решенията, които съдържат предложенията за прехвърляне на пенсионните права на жалбоподателите в отговор на заявленията им на основание на член 11, параграф 2 от Приложение VIII към Правилника, които предложения са изчислени въз основа на общите разпоредби за изпълнение (ОРИ), приети на 3 март 2011 г.,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 8.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 285/22
 Преюдициално запитване, отправено от Verwaltungsgerichtshof на 7 август 2008 г. — Romana Slanina/Unbhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien
 (Дело C-363/08)
 (2008/C 285/35)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Verwaltungsgerichtshof
 Страни в главното производство
 Ищец: Romana Slanina
 Ответник: Unаbhängiger Finanzsenat Außenstelle Wien
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли от Регламент (EИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 г. за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (1) (накратко: регламент), че безработна, разведена жена, бившият съпруг на която не е самостоятелно заето лице и е с местоживеене в Австрия, запазва своето право да получава семейни помощи (за дете) спрямо Австрия, когато установи своето местоживеене в друга държава-членка и премести в нея центъра на своите жизнени интереси, ако и там тя продължава да е безработна?
 2.
 С оглед отговора на първия въпрос от значение ли е обстоятелството, че Австрия, където се намира разведеният съпруг, и където той предимно живее и работи, му предоставя, при определени условия, право да получава семейни помощи (за детето), когато правото на разведената съпруга вече не съществува?
 3.
 Следва ли от регламента, че правото на разведената съпруга да получава семейни помощи (за детето) спрямо Австрия, където разведеният съпруг и баща на детето живее и работи, когато в описаните в първия въпрос отношения настъпи промяна поради това, че съпругата започне работа в новата държава-членка?
 (1) ОВ L 149, стр. 2, Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр.26.


text:
 21.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 152/23
 Жалба, подадена на 4 март 2011 г. — Clorox/СХВП — Industrias Alen (CLORALEX)
 (Дело T-135/11)
 2011/C 152/43
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Clorox Company (Oakland, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister и A. Chaudri, solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Industrias Alen SA de CV (Santa Catarina, Мексико)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 16 декември 2010 г. по преписка R 521/2009-4;
 —
 да се осъдят ответникът и другата страна в производството пред апелативния състав да заплатят съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „CLORALEX“ за стоки от класове 3 и 5 — заявка за марка на Общността No 4037371
 Притежател на марката или знака, на която/който се прави позоваване в процедурата по възражение: жалбоподателят
 Марка или знак, на която/който се прави позоваване в подкрепа на възражението: словната марка „CLOROX“, регистрирана в Гърция под No 147925 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Бенелюкс под No 340039 за стоки от класове 1, 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Чехия под No 165741 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Дания под No VR 04.153 1985 за стоки от клас 3; словната марка „CLOROX“, регистрирана във Франция под No 402988 за стоки от класове 1, 3, 5, 29, 30, 31 и 32; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Литва под No 8254 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Португалия под No 296498 за стоки от клас 3; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Португалия под No 193727 за стоки от клас 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Испания под No 1047984 за стоки от клас 3; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Испания под No 835878 за стоки от клас 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Австрия под No 52470 за стоки от клас 1; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Естония под No 8348 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Германия под No 644398 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Унгария под No 124182 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Латвия под No M 10054 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Словения под No 9181304 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Италия под No 825852 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Дания под No VR 01.019 1978 за стоки от клас 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана във Финландия под No 93244 за стоки от класове 3 и 5; словната марка „CLOROX“, регистрирана в Полша под No


text:
60273 за стоки от класове 3 и 5
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението
 Решение на апелативния състав: отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението в неговата цялост
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав е извършил неправилен анализ на отличителния характер на марките при тяхното визуално, фонетично и концептуално сравнение и освен това не е взел предвид очевидните сходства между началните и крайните части на марките.


text:
 23.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 219/2
 Преюдициално запитване, отправено от Rechtbank ’s-Gravenhage, заседаващ в Zwolle-Lelystad (Нидерландия), на 31 март 2011 г. — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken
 (Дело C-155/11)
 2011/C 219/02
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank’s-Gravenhage, заседаващ в Zwolle-Lelystad
 Страни в главното производство
 Ищец: Bibi Mohammad Imran
 Ответник: Minister van Buitenlandse Zaken
 Преюдициални въпроси
 1.
 Позволява ли член 7, параграф 2 от Директива 2003/86 (1) държава членка да откаже влизане и пребиваване на територията ѝ на член на семейството — по смисъла на член 4 от тази директива — на пребиваващ законно в нея гражданин на трета страна, единствено поради това че този член на семейството не е издържал предвидения от законодателството ѝ изпит за гражданско интегриране в чужбина?
 2.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос обстоятелството, че въпросният член на семейството е майка на осем законно пребиваващи в тази държава членка деца, от които седем са малолетни или непълнолетни?
 3.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос дали в държавата на пребиваването му членът на семейството има достъп до обучение на езика на тази държава членка?
 4.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос дали членът на семейството, предвид равнището му на образование и личното му положение, и по-специално медицинското му досие, би бил в състояние да издържи този изпит в кратък срок?
 5.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос обстоятелството, че не е била извършена каквато и да било проверка с оглед на член 5, параграф 5 и на член 17 от Директива 2003/86, член 24 от Хартата за правата на човека на Европейския съюз или установения в правото на Европейския съюз принцип на пропорционалност?
 6.
 От значение ли е за отговора на първия въпрос обстоятелството, че граждани на трети страни са освободени от задължението за успешно полагане в чужбина на изпит за гражданско интегриране единствено на основание на своето гражданство?
 (1) Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 година относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 164).


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/34
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 януари 2011 г. — Strack/Комисия
 (Дело F-121/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Компетентност на общия съд - Допустимост - Увреждащ акт)
 2011/C 72/53
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers, подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет на делото
 Публична служба — Отмяна на няколко решения на Комисията, с които тя отказва незабавен и пълен достъп до различни данни и документи, отнасящи се до жалбоподателя. Молба за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 315, 22.12.2007 г., стр. 50.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/46
 Жалба, подадена на 7 юли 2011 г. — Stichting Greenpeace Nederland and PAN Europe/Комисия
 (Дело T-362/11)
 2011/C 252/97
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Greenpeace Nederland (Амстердам, Нидерландия) и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Брюксел, Белгия) (представител: B. Kloostra, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да установи, че решението на Комисията от 6 май 2011 г. нарушава Регламент (ЕО) No 1049/2001 (1),
 —
 да установи, че решението на Комисията от 6 май 2011 г. нарушава Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда, Регламент (ЕО) No 1049/2001 и Регламент (ЕО) No 1367/2006 (2),
 —
 да отмени решението на Комисията от 6 май 2011 г., и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение чрез обжалваното решение на член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001, доколкото произнасянето по потвърдителното заявление на жалбоподателите не е извършено в предвидения срок и не са представени подробно причините за това.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение чрез обжалваното решение на член 4 от Орхуската конвенция, на член 4, параграфи 2 и 5 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 и на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 1367/2006, доколкото то съдържа грешка в преценката, поради това, че:
 —
 мотивът за отказ не е в съответствие с Орхуската конвенция,
 —
 поисканата информация представлява информация, свързана с емисиите в околната среда, и
 —
 оповестяването на поисканата от жалбоподателите информация представлява по-висш обществен интерес.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, 2001 г., стр. 43, Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76)
 (2) Регламент (ЕО) No 1367/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 6 септември 2006 година относно прилагането на разпоредбите на Орхуската конвенция за достъп до информация, публично участие в процеса на вземане на решения и достъп до правосъдие по въпроси на околната среда към институциите и органите на Общността (ОВ L 264, 2006 г., стр. 13, Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 17, стр. 126)


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/4
 Решение на Съда (първи състав) от 1 февруари 2007 г. — Jose Maria Sison/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-266/05 P) (1)
 (Обжалване - Достъп до документите на институциите - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Изключения - Обществен интерес - Обществена сигурност - Международни отношения - Документи, послужили за основа на решение на Съвета, с което се установяват ограничителни мерки по отношение на определени лица в рамките на борбата с тероризма - Чувствителни документи - Отказан достъп - Отказ да се оповести наименованието на държавите, които са издали някои от тези документи)
 (2007/C 82/07)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Jose Maria Sison (представител: J. Fermon, адвокат)
 Другата страна в производството: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и E. Finnegan)
 Предмет
 Жалба срещу решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 26 април 2005 година по дело Sison/Conseil (съединени дела T-110/03, T-150/03 и T-405/03), с което той отхвърля искане за отмяна на решението за отказ на Съвета по подадената от ищеца молба за достъп до някои документи, на които Съветът се е основал при постановяването на Решение 2002/848/ЕО, с което се прилага член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 2580/2001 относно специалните ограничителни мерки за борба с тероризма, насочени срещу определени лица и образувания, и се отменя Решение 2002/460/ЕО (ОВ L 295, стр. 12)
 Диспозитив
 1)
 Жалбата се отхвърля.
 2)
 Г-н Sison се осъжда да заплати разноските.
 (1) ОВ C 243, 1.10.2005 г.


text:
 5.9.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 326/26
 Решение на Общия съд от 14 юли 2016 г. — Modas Cristal/EUIPO — Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama (KRISTAL)
 (Дело T-345/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „KRISTAL“ - По-ранни национални словни и фигуративни марки „MODAS CRISTAL“ и „home CRISTAL“ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) Noo207/2009))
 (2016/C 326/46)
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Modas Cristal, SL (Санта Лучия, Испания) (представител: E. Manresa Medina, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: Muñiz Rodríguez и A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO: Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama Anonim Sirketi (Денизли, Турция)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на EUIPO от 24 април 2015 г. (преписка R 341/2014-5) относно производство по възражение между Modas Cristal и Zorlu Tekstil Ürünleri Pazarlama.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Modas Cristal, SL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 302, 14.9.2015 г.


text:
 29.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 314/20
 Решение на Общия съд от 5 юли 2016 г. — Комисия/Христов
 (Дело T-26/15 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Назначаване - Процедура по подбор и назначаване на изпълнителен директор на регулаторна агенция - EMA - Предварителен подбор от комисия по предварителен подбор - Назначаване от управителния съвет на ЕМА - Състав на комисията по предварителен подбор - Съвместяване на функциите на член на комисията по предварителен подбор и член на управителния съвет на ЕМА - Безпристрастност))
 (2016/C 314/28)
 Език на производството: български
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: първоначално J. Currall, Н. Николова и С. Петрова, впоследствие Н. Николова и С. Петрова)
 Други страни в производството: Емил Христов (София, България) (представители: М. Екимджиев, К. Бончева и Г. Черничерска, адвокати) (жалбоподател в първоинстанционното производство) и Европейска агенция по лекарствата (представители: първоначално J. Currall, Н. Николова и С. Петрова впоследствие Н. Николова и С. Петрова) (ответник в първоинстанционното производство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 13 ноември 2014 г., Христов/Комисия и EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), с която се иска частична отмяна на това решение
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 13 ноември 2014 г., Христов/Комисия и ЕМА (F-2/12), в частта, в която се отменя решението на Европейската комисия от 20 април 2011 г., с което тя предлага на управителния съвет на Европейската агенция по лекарствата (ЕМА) списък с четирима кандидати, препоръчани от комисията по предварителен подбор и потвърдени от консултативния комитет по назначенията.
 2)
 Връща делото на Съда на публичната служба, за да се произнесе по искането за отмяна на решението на Комисията от 20 април 2011 г., с което тя предлага на управителния съвет на ЕМА списък с четирима кандидати, препоръчани от комисията по предварителен подбор и потвърдени от консултативния комитет по назначенията, с оглед на изложените от г-н Емил Христов оплаквания и отменителни основания, по които Съдът на публичната служба не се е произнесъл.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.
 (1) ОВ C 118, 3.4.2015 г.


text:
 2.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 197/30
 Жалба, подадена на 4 юни 2008 г. — Stichting Administratiekantoor Portielje/Комисия
 (Дело T-209/08)
 (2008/C 197/52)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Stichting Administratiekantoor Portielje (Ротердам, Нидерландия) (представител: адв. D. Van hove, advocaat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение C (2008) 926 окончателен на Комисията от 11 март 2008 година, нотифицирано на жалбоподателя на 25 март 2008 г., за процедура по прилагане на член 81 ЕО (преписка COMP/38.543 — Международни услуги по преместване) в частта, в която то засяга жалбоподателя;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени член 2, буква д) от решението, доколкото той засяга жалбоподателя, съгласно посочените в четвъртото и/или петото правно основание мотиви и съответно да се намали размерът на наложената в член 2 глоба, доколкото с нея се засяга жалбоподателят;
 —
 да се осъди Комисия да заплати съдебните разноски по настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 С първото правно основание жалбоподателят твърди, че с решението се нарушава член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), тъй като Комисията не е установила правомерно, че жалбоподателят се явява предприятие по смисъла на тези членове.
 С второто правно основание жалбоподателят твърди, че с решението се нарушава член 81, параграф 1 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003, тъй като от гледна точка на фактите и обстоятелствата по делото Комисията погрешно е приписала на жалбоподателя поведението на Gosselin.
 С третото правно основание жалбоподателят твърди, че с решението се нарушава член 81 ЕО. В първата му част се изтъква, че Комисията не е установила правомерно, че действията, за които следва да носи отговорност Gosselin, трябва да бъдат квалифицирани като чувствително ограничаване на конкуренцията по смисъла на член 81 ЕО. Във втората му част се посочва, че Комисията не е установила правомерно, че споразумението, в което е участвало Gosselin може да засегне чувствително търговията между държавите-членки.
 С четвъртото правно основание се посочва, че с решението се нарушават член 23 от Регламент No 1/2003 (2), член 15, параграф 2 от Регламент No 17/62 (3) и Насоките относно метода за определяне на размера на глобите (4). Комисията била нарушила тези разпоредби, определяйки тежестта на нарушението, както и стойността на продажбите, които служели за изчисляване на основния размер на глобата, наложена на Gosselin и, in fine, отказвайки да отчете смекчаващите обстоятелства по отношение на Gosselin при изчисляване на глобата.
 Накрая с петото правно основание се твърди, че Комисията не е спазила принципа на равно третиране, по-специално, определяйки тежестта на нарушението и стойността на продажбите, които били взети предвид при изчисляване на глобата.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Посочен в бележка под линия 1.
 (3) Регламент No 17: Първи регламент за прилагане на членове 85 и 86 от Договора (ОВ


text:
 4.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 253/49
 Жалба, подадена на 29 май 2014 г. — Sequoia Capital Operations/СХВП — Sequoia Capital (SEQUOIA CAPITAL)
 (Дело T-369/14)
 2014/C 253/64
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sequoia Capital Operations LLC (Menlo Park, Съединени американски щати) (представители: F. Delord и A. Rendle, Solicitors, и G. Hollingworth, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Sequoia Capital LLP (Лондон, Обединено кралство)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 18 март 2014 г. по преписка R 1457/2013-4;
 —
 да осъди Службата и другата страна в производството пред апелативния състав да поемат собствените си разноски в производството пред Службата и Общия съд и да заплатят тези на жалбоподателя
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словната марка „SEQUOIA CAPITAL“ за услуги от класове 35, 36 и 42 — регистрация на марка на Общността No 7 4 65 347
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Sequoia Capital LLP
 Основание на искането за обявяване на недействителност: словната марка No 4 1 02 141„SEQUOIA“ за стоки и услуги от класове 9, 16 и 36
 Решение на отдела по отмяна: уважава искането
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009.


text:
 6.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/18
 Определение на Общия съд от 28 март 2017 г. — LG Electronics/EUIPO — Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
 (Дело T-534/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Оттегляне на заявката за регистрация - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 178/24)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: LG Electronics, Inc. (Сеул, Република Корея) (представител: M. Graf, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Берлин, Германия) (представители: A. Wulff и U. Hildebrandt, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на EUIPO от 12 юни 2015 т. (съединени преписки R 1937/2014-2 и R 1564/2014-2), постановено в производство по възражение между Cyrus Wellness Consulting GmbH и LG Electronics, Inc.
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2)
 Осъжда LG Electronics, Inc. да заплати направените от него съдебни разноски, както и разноските на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Cyrus Wellness Consulting GmbH.
 (1) ОВ C 371, 9.11.2015 г.


text:
 20.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 114/6
 Решение на Съда (първи състав) от 28 февруари 2013 г. — Европейска комисия/Кралство Испания
 (Дело C-483/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Развитие на железниците в Общността - Директива 2001/14/ЕО - Разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура - Таксуване - Такси - Независимост на управлението)
 2013/C 114/05
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: H. Støvlbæk и R. Vidal Puig)
 Ответник: Кралство Испания (представители: S. Centeno Huerta и B. Plaza Cruz)
 Встъпили страни, подпомагащи ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, J. Očková и T. Müller), Френска република (представители: G. de Bergues и M. Perrot)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение както на член 10, параграф 7 от Директива 91/440/ЕИО на Съвета от 29 юли 1991 година относно развитието на железниците в Общността (ОВ L 237, стр. 25; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 2, стр. 86), така и на член 4, параграф 1, член 11, член 13, параграф 2, член 14, параграф 1 и член 30, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътна инфраструктура и за сертифициране за безопасност (ОВ L 75, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 8, стр. 66) — Такси — Независимост на управлението
 Диспозитив
 1.
 Като не е приело законовите, подзаконовите и административните мерки, необходими, за да се съобрази с член 4, параграф 1, член 11, член 13, параграф 2 и член 14, параграф 1 от Директива 2001/14/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2001 година за разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура, изменена с Директива 2007/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г., Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тези разпоредби.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 3.
 Чешката република и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 328, 4.12.2010 г.


text:
 7.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 139/8
 Решение на Съда (седми състав) от 17 март 2011 г. — Европейска комисия/Португалска република
 (Дело C-23/10) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Въвеждане в свободно обращение на пресни банани - Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло - Задължение на данъчните органи за контрол на декларираното тегло - Митнически кодекс на Общността - Регламент (ЕИО) No 2913/92 - Членове 68 и следващите - Регламент (ЕИО) No 2454/93 - Член 290 а - Приложение 38 б - Система на собствени ресурси - Загуба на приходи - Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 - Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 - Членове 2, 6, 9, 10 и 11)
 2011/C 139/13
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: A. Caeiros)
 Ответник: Португалска република (представител: L. Inez Fernandes)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нарушение на член 68 и сл. от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58), на член 290а от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 7, стр. 3) и приложение 38Б към него, както и на членове 2, 6, 9, 10 и 11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година (ОВ L 155, стр. 1) за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184) — Въвеждане в свободно обращение на пресни банани — Декларирано тегло, неотговарящо на реалното тегло — Собствени ресурси — Загуба на приходи
 Диспозитив
 1.
 Поради системното приемане от митническите й органи на митнически декларации за въвеждане в свободно обращение на пресни банани през периода от 1998 г. до 2002 г., въпреки че са знаели или в разумни граници са били длъжни да знаят, че декларираното тегло не отговаря на реалното тегло и поради отказа на португалските власти да предоставят собствените ресурси, съответстващи на загубите на приходи и дължимите лихви за забава, Португалската република не е изпълнила задълженията си по членове 13, 68 и 71 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, във връзка с член 290а от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 89/97 на Комисията от 20 януари 1997 година,


text:
както и по членове 2, 6 и 9—11 от Регламент (ЕИО, Евратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите, изменен с Регламент (Евратом, ЕО) No 1355/96 на Съвета от 8 юли 1996 година, и по същите членове от Регламент (ЕО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/ЕО, Евратом относно системата на собствени ресурси на Общностите.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3.
 Европейската комисия и Португалската република понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 100 от 17.4.2010 г.


text:
 12.9.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 220/36
 Жалба, подадена на 13 юли 2009 г. — PVS/HABM — MeDiTA Medizinischer Kurierdienst (medidata)
 (Дело T-270/09)
 2009/C 220/77
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалблоподател: PVS — Privatärztliche Verrechnungsstelle Rhein-Ruhr GmbH (Mülheim an der Ruhr, Германия) (Представител: адв. F. Lindenberg, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: MeDiTA Medizinische Kurierdienst- u. Handelsg. mbH (Дюселдорф, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на четвърти апелативен състав от 14.05.2009 г. по преписка R 1724/2007-4 и да се отхвърли възражението,
 —
 да се осъди жалбоподателят да заплати съдебните разноски, свързани с настоящата жалба и с производството пред апелативния състав,
 —
 да се осъди ответникът, без да се явява и без да се провежда устна фаза на производството, ако писменият отговор не е представен по надлежния ред и в установения срок.
 Прани основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „medidata“ в цветове синьо, сиво и бяло за услуги от класове 35, 36, 41, 42 и 44 (Заявка No 4 495 842)
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: MeDiTa Medizinische Kurierdienst- u. Handelsg. mbH
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словесна марка „MeDiTA“ за услуги от класове 35 и 39, тъй като възражението е насочено срещу регистрацията в клас 35
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки..
 (1) Verordnung (EG) Nr. 207/2009 des Rates vom 26. Februar 2009 über die Gemeinschaftsmarke (ABl. 2009, L 78, S. 1)


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/22
 Жалба, подадена на 8 март 2013 г. — Scheepsbouw Nederland/Комисия
 (Дело T-140/13)
 2013/C 147/39
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Scheepsbouw Nederland (Ротердам, Нидерландия) (представители: K. Struckmann, lawyer, и G. Forwood, Barrister)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 20 ноември 2012 г. по дело SA.34736 (Ранно обезценяване на някои активи, придобити чрез финансов лизинг), публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 13 декември 2012 г. (ОВ C 384, 2012 г., стp. 2); и
 —
 да осъди ответника да заплати разноските по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква едно-единствено правно основание, с което твърди, че Комисията не се е съобразила с член 108, параграф 3 ДФЕС и с член 4, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета (1).
 В това отношение жалбоподателят твърди, че предвид обстоятелствата по случая, както и недостатъчната и непълна проверка по същество, извършена от Комисията по време на предварителната процедура по разследване, налице са достатъчни доказателства за сериозни затруднения що се отнася до оценката на предложената мярка. Ето защо Комисията не е можела надлежно да стигне до извода, предварителната процедура по разследване, че въпросната мярка не е държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 ДФЕС. Комисията не е имала друг избор освен да открие официалната процедура по разследване по член 108, параграф 2 ДФЕС.
 (1) Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (ОВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).


text:
 21.3.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 106/6
 Решение на Съда (трети състав) от 28 януари 2016 г. (преюдициално запитване от Tribunale di Frosinone — Италия) — Наказателно производство срещу Rosanna Laezza
 (Дело C-375/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС - Свобода на установяване - Свободно предоставяне на услуги - Хазартни игри - Решение на Съда, с което се обявява за несъвместима с правото на Съюза национална правна уредба относно концесиите за дейност по събиране на залози - Реорганизация на системата посредством нов публичен търг - Безвъзмездно отстъпване на ползването на собствени материални и нематериални активи, които представляват система на управление и събиране на залози - Ограничаване - Императивни съображения от обществен интерес - Пропорционалност))
 (2016/C 106/06)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Frosinone
 Страна в главното производство
 Rosanna Laezza
 Диспозитив
 Членове 49 ДФЕС и 56 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат ограничителна национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която налага на концесионера задължение за безвъзмездно прехвърляне в случай на прекратяване на дейността поради изтичане на срока на концесията ползването на притежавани материални и нематериални активи, които представляват мрежа за управление и събиране на залози, при условие че това ограничение надвишава необходимото за постигането на действително преследваната с тази разпоредба цел, а това следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 372, 20.10.2014 г.


text:
 28.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 25/51
 Определение на Общия съд от 15 ноември 2011 г. — Becker Flugfunkwerk/СХВП — Harman Becker Automotive Systems (BECKER AVIONIC SYSTEMS)
 (Дело T-263/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Оттегляне на възражението - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 (2012/C 25/99)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Becker Flugfunkwerk GmbH (Rheinmünster, Германия) (представител: O. Griebenow, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Harman Becker Automotive Systems GmbH (Karlsbad, Германия)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на първи апелативен състав на СХВП от 10 април 2008 г. (преписка R 398/2007-1) относно производство по възражение между Harman Becker Automotive Systems GmbH и Becker Flugfunkwerk GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отпаднало е основанието за постановяване на съдебно решение по съществото на жалбата.
 2.
 Жалбоподателят понася направените от него съдебни разноски заедно с тези на ответника.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 24.5.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 128/22
 Жалба, подадена на 3 март 2008 г. от Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV срещу Решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 декември 2007 г. по дело T-112/05, Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-97/08 P)
 (2008/C 128/38)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel Chemicals International BV, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV (представители: г-н C. Swaak, advocaat, г-н M. van der Woude, avocat, г-жа M. Mollica, avvocato)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите молят съда:
 —
 да отмени Решението на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. по дело T-112/05 в частта му, с която се отхвърля правното основание, че е вменена погрешно солидарна отговорност на Akzo Nobel NV,
 —
 да отмени обжалваното решение в частта му, с която се вменява отговорност на Akzo Nobel NV,
 —
 да осъди Комисията да заплати разноските по настоящата жалба и производството пред Първоинстанционния съд, доколкото те се отнасят до повдигнатото в настоящата жалба правно основание.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателите считат, че Първоинстанционният съд неправилно е приложил понятието „предприятие“ по смисъла на член 81 ЕО и член 23, параграф 2 от Регламент No 1/2003 (1), както Съдът го тълкува в практиката си, свързана с вменяването на отговорност за незаконосъобразно поведение на дъщерно дружество към неговото дружество-майка.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата на конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 8.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 64/14
 Определение на Съда (седми състав) от 7 декември 2007 г. (преюдициално запитване от Commissione tributaria regionale di Genova — Италия) — Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di GenovaEuricom SpA
 (Дело C-505/06) (1)
 (Член 104, параграф 3, първа алинея от Процедурния правилник - Митнически кодекс на Общността - Активно усъвършенстване - Споразумение за асоцииране - Предварителен износ на ориз за трета страна, обвързана от споразумение за митнически преференции - Член 216 от Митническия кодекс)
 (2008/C 64/20)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Commissione tributaria regionale di Genova
 Страни в главното производство
 Ищец: Agenzia Dogane Circoscrizione Doganale di Genova
 Ответник: Euricom SpA
 Предмет
 Преюдициално запитване — Commissione tributaria regionale di Genova — Тълкуване на членове 114, 115, параграфи 1 и 3, и на член 216 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 302, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 5, стр. 58) — Ориз, изнасян в режим на активно усъвършенстване за трета страна, обвързана от споразумение за митнически преференции
 Диспозитив
 Член 216 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 2700/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2000 г. се прилага спрямо операциите по активното усъвършенстване, посочени в член 115, параграф 1, буква б) от същия регламент, в които компенсаторните продукти са изнесени извън митническата територия на Общността преди внасянето на вносните стоки.
 (1) ОВ C 42, 24.2.2007 г.


text:
 27.9.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/23
 Жалба, подадена на 15 август 2008 г. — Melli Bank/Съвет
 (Дело T-332/08)
 (2008/C 247/45)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Melli Bank plc (Лондон, Обединено кралство) (представители: R. Gordon QC, M. Hoskins, Barrister, и T. Din, Solicitor)
 Ответник: Съвет на Европейския Съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви за недействителна точка 4, раздел 8 от приложението към Решение 2008/475/ЕО на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран, доколкото се отнася до Melli Bank plc.
 —
 ако Първоинстанционният съд установи, че член 7, параграф 2, буква г) от Регламента има задължително действие, член 7, параграф 2, буква г) от Регламент 423/2007/ЕО на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран да се обяви за неприложим.
 —
 да се осъди Съвета да заплати съдебните разноски на жалбоподателя, свързани с настоящото обжалване.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящото дело жалбоподателят иска частична отмяна на Решение 2008/475/EО на Съвета от 23 юни 2008 година (1) за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (EО) No 423/2007 на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран доколкото жалбоподателят е включен в списък на физическите и юридическите лица, на организациите и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени по силата на тази разпоредба. Жалбоподателят оспорва същото Решение в дело T-246/08, Melli Bank/Съвет (2).
 В подкрепа на жалбата си в настоящото дело жалбоподателят изтъква, че Съветът е нарушил задължението си за мотивиране, тъй като не е посочил индивидуални и специални причини за включването на жалбоподателя в списъка. Дружеството-жалбоподател твърди, че е включено в списъка не защото самото то било участвало в предоставянето на подкрепа на ядрените дейности на Иран, а само поради факта, че то е дъщерно на дружество майка, за което се предполага, че било участвало в подобни дейности.
 Жалбоподателят твърди още, че ако член 7, параграф 2, буква г) от Регламент (ЕО) No 423/2007 на Съвета (3) трябва да се тълкува като налагащ задължение на Съвета да впише в списъка всяко дъщерно дружество, притежавано или контролирано от дружество майка, което само по себе си е било включено в списъка на физическите и юридическите лица, на организациите и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси са замразени, тази разпоредба трябва да бъде обявена за неприложима, тъй като противоречи на принципа на пропорционалност.
 Жалбоподателят счита, че задължително включване в списъка нa дъщерното дружество не е необходимо и не е подходящо за постигане на целта на Регламента, щом като включването в списъка на дружеството майка забранява на разположено в Европейския съюз дъщерно дружество да получава инструкции от дружеството майка, които биха заобиколили пряко или непряко последиците от включването в списъка на дружеството майка.
 На последно място жалбоподателят твърди, че член 7, параграф 2, буква г) от посочения Регламент на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че Съвета има право на преценка да включи в списъка дъщерно дружество на включено в списъка дружество майка, а не налага на Съвета задължение в този смисъл.
 (1) ОВ L 163, 2008 г., стр. 29.
 (2) ОВ C 197, 2008 г., стр.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/53
 Решение на Общия съд от 25 септември 2015 г. — BSH/СХВП (PerfectRoast)
 (Дело T-591/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „PerfectRoast“ - Отхвърляне на заявката за регистрация - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Задължение за мотивиране - Член 75 от Регламент No 207/2009))
 (2015/C 389/59)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия) (представител: S. Biagosch, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решение на пети апелативен състав на СХВП от 16 юни 2014 г. (преписка R 359/2014-5) относно заявка за регистрация на словния знак „PerfectRoast“
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 16 юни 2014 г. (преписка R 359/2014-5) в частта, в която отхвърля жалбата срещу решението на проверителя да отхвърли заявката за регистрация на словната марка на Общността „PerfectRoast“ за „водни нагреватели“, „потопяеми нагреватели“ и „уреди за варене на яйца“.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 351, 6.10.2014 г.


text:
 23.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 389/39
 Решение на Общия съд от 2 октомври 2015 г. — The Tea Board/СХВП — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
 (Дело T-626/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Фигуративна марка „Darjeeling collection de lingerie“ - По-ранни колективни словна и фигуративна марка на Общността „DARJEELING“ - Относителни основания за отказ - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 389/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Tea Board (Калкута, Индия) (представители: A. Nordemann и M. Maier, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Palmero Cabezas)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Delta Lingerie (Кашан, Франция) (представители: G. Marchais и P. Martini-Berthon, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 17 септември 2013 г. (преписка R 1501/2012-2) относно производство по възражение между The Tea Board и Delta Lingerie
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 17 септември 2013 г. (преписка R 1501/2012-2) в частта относно стоките, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 година, както и относно „услуги за продажба на дребно на дамски долни дрехи, бельо, парфюми, тоалетна вода и козметични средства, бельо за дома и за баня“, за които се отнася заявената марка и които спадат към клас 35 от посочената спогодба.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3)
 Всяка страна понася направените от нея разноски.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 23.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 344/28
 Решение на Съда (девети състав) от 26 септември 2013 г. — The Dow Chemical Company/Европейска комисия
 (Дело C-179/12 P) (1)
 (Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на хлоропреновия каучук - Фиксиране на цени и разпределяне на пазара - Нарушение на член 81 ЕО - Търсене на отговорност от дружество майка за неправомерното поведение на негово дъщерно дружество - Съвместен контрол от две дружества майки - Решаващо влияние - Право на защита - Увеличаване на глобата - Възпиращ ефект)
 2013/C 344/47
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Dow Chemical Company (представител: D. Schroeder, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: P. Van Nuffel, V. Bottka и L Malferrari)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (седми състав) от 2 февруари 2012 г. по дело T-77/08, The Dow Chemical Company/Европейска комисия, с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение C(2007) 5910 окончателен на Комисията от 5 декември 2007 г. относно производство по прилагане на член 81 ЕО и на член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/F/38.629 — Хлоропренов каучук) във връзка с картел на пазара на хлоропреновия каучук в Европейското икономическо пространство (ЕИП) за разпределяне на пазара и фиксиране на цени, както и при условията на евентуалност, за намаляване на размера на наложената на жалбоподателя глоба — Съвместно предприятие — Вменяване на отговорност за неправомерно поведение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда The Dow Chemical Company да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.