text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/5
 Решение на Съда (пети състав) от 2 декември 2010 г. (преюдициално запитване от Giudice di pace di Cortona, Италия) — Edyta Joanna Jakubowska/Alessandro Maneggia
 (Дело C-225/09) (1)
 (Норми на Съюза относно упражняването на адвокатска професия - Директива 98/5/ЕО - Член 8 - Предотвратяване на конфликти на интереси - Национална правна уредба, забраняваща едновременното упражняване на адвокатска професия и заемането на длъжност като държавен служител на непълно работно време - Заличаване на вписването в регистъра на адвокатската колегия)
 2011/C 30/08
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Giudice di pace di Cortona
 Страни в главното производство
 Ищец: Edyta Joanna Jakubowska
 Ответник: Alessandro Maneggia
 Предмет
 Преюдициално запитване — Giudice di pace di Cortona — Тълкуване на член 6 от Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 година относно улесняване на ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги (ОВ L 78, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 46), на член 8 от Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията (ОВ L 77, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 24) и на членове 3, 4, 10, 81 и 98 ЕО — Национална правна уредба, която предвижда, че упражняването на свободната професия „адвокат“ е несъвместимо с работата на непълно работно време в публичната администрация — Заличаване на вписването в адвокатската колегия на адвокатите, които не са направили избор между свободната професия и работата на непълно работно време.
 Диспозитив
 1.
 Член 3, параграф 1, буква ж) ЕО, членове 4 ЕО, 10 ЕО, 81 ЕО и 98 ЕО допускат национална правна уредба, която възпрепятства държавните служители, работещи в рамките на служебно правоотношение при непълно работно време, да упражняват адвокатска професия, дори да притежават адвокатска правоспособност, като налага тяхното заличаване от регистъра на адвокатската колегия.
 2.
 Член 8 от Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията, трябва да се тълкува в смисъл, че на приемащата държава членка е позволено да наложи на адвокатите, вписани и наети на работа в нея — независимо дали на пълно или на непълно работно време — от друг адвокат, адвокатско сдружение или адвокатска кантора, или държавно или частно предприятие, ограничения за едновременното упражняване на адвокатската професия и заемането на посочената длъжност, стига тези ограничения да не надхвърлят необходимото за постигане на целта за предотвратяване на конфликти на интереси и да се прилагат за всички адвокати, вписани в посочената държава членка.
 (1) ОВ C 205, 29.8.2009 г.


text:
 30.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/5
 Решение на Съда (девети състав) от 8 май 2014 г. — Bimbo, SA/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели), Panrico, SA
 (Дело C-591/12 P) (1)
 ((Обжалване - Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка „BIMBO DOUGHNUTS“ - По-ранна испанска словна марка „DOGHNUTS“ - Относителни основания за отказ - Регламент (ЕО) No 40/94 - Член 8, параграф 1, буква б) - Цялостна преценка на вероятността от объркване - Самостоятелно отличително положение на елемент от комбинирана словна марка))
 2014/C 202/06
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bimbo, SA (представители: C. Prat, abogado, R. Ciullo, Barrister)
 Други страни в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: A. Folliard-Monguiral и J. Crespo Carrillo), Panrico, SA (представител: D. Pellisé Urquiza, abogado)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Общия съд/седми състав) от 10 октомври 2012 г. по дело T-569/10, Bimbo, S/Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП), с КОЕТО Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от заявителя на словната марка „BIMBO DOUGHNUTS“за стоки от клас 30, срещу решение R 838/2009-4 на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 7 октомври 2010 г., с което се отхвърля жалбата срещу решените на отдела по споровете, с което се отказва регистрацията на посочената марка в рамките на възражението, подадено от притежателя на словните международна и национални марки „DONUT“, „DOGHNUTS“ и „DONUTS“ и фигуративните международни и национални марки, съдържащи словния елемент „donuts“ за стоките от клас 30 — Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 — Вероятност от объркване
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bimbo SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 4.8.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 183/21
 Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Германия) на 31 май 2007 г. — Mitsui & Co. Deutschland GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf
 (Дело C-256/07)
 (2007/C 183/36)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Finanzgericht Düsseldorf [Съд по финансовоправни спорове, Дюселдорф]
 Страни в главното производство
 Ищец: Mitsui & Co. Deutschland GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Düsseldorf [Главна митническа служба, Дюселдорф]
 Преюдициални въпроси
 1)
 Намаляват ли извършените от продавача и от производителя в полза на купувача плащания по договор за гаранция, като в спорния случай, с които се възстановяват на купувача начислените от купувачите му разходи за ремонт, митническата стойност по смисъла на член 29, параграфи 1 и 3, буква a) от Регламент (EИО) No 2913/92 (1) на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността, която се декларира въз основа на уговорената между продавача, производителя и купувача цена?
 2)
 Съставляват ли посочените във въпрос 1 плащания от продавача и от производителя в полза на купувача за възстановяване на гаранционните разходи промяна в стойността на сделката по смисъла на член 145, параграф 2 от Регламент (EИО) No 2454/93 (2) на Комисията за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността в редакцията на Регламент (ЕО) No 444/2002 (3) на Комисията за изменение на Регламент (EИО) No 2454/93 както и на Регламент (ЕО) No 2787/2000 и Регламент (EО) No 993/2001?
 3)
 При положителен отговор на първия и втория въпрос: Следва ли член 145, параграфи 2 и 3 от Регламент (EИО) No 2454/93 на Комисията за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността в редакцията на Регламент (ЕО) No 444/2002 на Комисията за изменение на Регламент (EИО) No 2454/93 както и на Регламент (ЕО) No 2787/2000 и Регламент (EО) No 993/2001 да се прилага спрямо вносни операции, за които митническите декларации са били приети преди влизане в сила на Регламент (EО) No 444/2002 2002 на Комисията за изменение на Регламент (EИО) No 2454/93 както и на Регламент (ЕО) No 2787/2000 и Регламент (EО) No 993/2001?
 4)
 При положителен отговор на третия въпрос: Валиден ли е член 145, параграфи 2 и 3 от Регламент (EИО) No 2454/93 на Комисията за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността в редакцията на Регламент (ЕО) No 444/2002 на Комисията за изменение на Регламент (EИО) No 2454/93 както и на Регламент (ЕО) No 2787/2000 и Регламент (EО) No 993/2001?
 (1) ОВ L 302, стр. 1.
 (2) ОВ L 253, стр. 1.
 (3) ОВ L 68, стр. 11.


text:
 28.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 160/22
 Решение на Общия съд от 13 април 2011 г. — Zitro IP/СХВП — Show Ball Informática (BINGO SHOWALL)
 (Дело T-179/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „BINGO SHOWALL“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „SHOW BALL“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2011/C 160/35
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Zitro IP Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представител: A. Canela Giménez, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Show Ball Informática Ltda (São Paulo, Бразилия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 9 февруари 2010 г. (преписка R 666/2009-2) относно производство по възражение между Zitro IP Sàrl и Show Ball Informática Ltda.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Zitro IP Sàrl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 161, 19.6.2010 г.


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/34
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 20 януари 2011 г. — Strack/Комисия
 (Дело F-132/07) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Членове 17, 17а и 19 от Правилника - Молба за разрешение за оповестяване съдържанието на документи - Молба за разрешение за публикуване на текст - Молба за разрешение за използване на констатации пред национални правораздавателни органи - Допустимост)
 2011/C 72/54
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn)
 Ответник: Европейска комисия (представители: J. Currall и B. Eggers подпомагани от B. Wägenbaur, avocat)
 Предмет на делото
 Публична служба — Отмяна на няколко решения на Комисията, с които се отхвърля молбата на жалбоподателя за даване на разрешение, от една страна, за публикуване на някои документи и от друга страна, за подаване на жалба против (бивши) комисари и служители на Комисията — Молба за присъждане на обезщетение
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н Strack да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г., стр. 44.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/28
 Жалба, подадена на 22 август 2012 г. — Demon International/СХВП — Big Line Sas di Graziani Lorenzo (DEMON)
 (Дело T-380/12)
 (2012/C 331/53)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Demon International, LC (Orem, Съединени щати) (представител: Rechtsanwalt T. Krüger)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Big Line Sas di Graziani Lorenzo (Thiene (VI), Италия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 20 юни 2012 г. по преписка R 1845/2011-4;
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) да понесе съдебните разноски, включително разноските, направени в хода на производството по обжалване по преписка R 1845/2011-4.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: фигуративната марка, съдържаща словния елемент „Demon“, за стоки от клас 9 — заявка за регистрация на марка на Общността No 6 375 398
 Притежател на марката на Общността: Big Line Sas di Graziani Lorenzo
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: международната словна марка „DEMON“ за стоки от клас 28
 Решение на отдела по отмяна: уважава частично искането за обявяване на недействителност
 Решение на апелативния състав: уважава жалбата и отхвърля искането за обявяване на недействителност
 Изложени правни основания: нарушение на член 53, параграф 1, буква a) във връзка с член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/33
 Жалба, подадена на 14 март 2014 г. — Front Polisario/Съвет
 (Дело T-180/14)
 2014/C 184/55
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (Laâyoune) (представител: G. Devers, avocat)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да приеме, че жалбата за отмяна е допустима;
 —
 да постанови отмяна на решението на Съвета;
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят навежда дванадесет правни основания в подкрепа на жалбата си срещу Решение 2013/785/ЕС на Съвета от 16 декември 2013 г. относно сключването, от името на Европейския съюз, на протокола между Европейския съюз и Кралство Мароко за определяне на възможностите за риболов и на финансовото участие, предвидени в Споразумението за партньорство в областта на рибарството между Европейския съюз и Кралство Мароко (1).
 Жалбоподателят счита, в качеството му на представител на народа сахрави, че е пряко и лично засегнат от този акт.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на задължението за мотивиране, тъй като обжалваното решение не разкривало по какъв начин Съдът е взел предвид при приемането на решението си факта, че Западна Сахара е неавтономна територия, окупирана от Кралство Мароко.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на принципа на консултиране, тъй като Съветът е приел обжалваното решение без да се консултира с жалбоподателя, въпреки изискването на международното право експлоатацията на природни ресурси на даден народ на неавтономна територия да се извършва след консултация с неговите представители. Жалбоподателят изтъква, че той е единственият представител на народа сахрави.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на съгласуваност, доколкото обжалваното решение допускало влизането в сила на международно споразумение, което ще се прилага на територията на Западна Сахара, макар нито една държава членка да не е признала суверенитета на Кралство Мароко върху Западна Сахара. Обжалваното решение засилвало контрола на Кралство Мароко върху територията на сахрави, което било в противоречие с оказваната от Комисията помощ за бежанците сахрави. Освен това обжалваното решение противоречало на възприетото отношение на Европейския съюз спрямо нарушенията на задълженията, произтичащи от императивните норми на международното право и противоречало на целите на общата политика в областта на рибарството.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от неизпълнение на целта за устойчиво развитие.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на принципа на легитимните правни очаквания, доколкото обжалваното решение било в противоречие с породеното у жалбоподателя правно очакване в резултат на многократните изявления на институциите на Европейския съюз относно съответствието с международното право на споразуменията, сключени с Кралство Мароко.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от нарушение на споразумението за асоцииране, сключено между Европейския съюз и Кралство Мароко, тъй като обжалваното решение било в противоречие с член 2 на посоченото споразумение за асоцииране, доколкото то нарушавало правото на самоопределение.
 7.
 Седмото правно основание е изведено от нарушение на Конвенцията на Обединените нации по морското право, доколкото обжалваното решение допускало влизането в сила на протокол,


text:
чрез който Европейският съюз и Кралство Мароко определяли квоти за риболов във води, които не попадали под техния суверенитет и позволявали на корабите на Съюза да експлоатират морските ресурси, попадащи под суверенитета на народа сахрави.
 8.
 Осмото правно основание е изведено от нарушение на правото на самоопределение, тъй като обжалваното решение засилвало властта на Кралство Мароко върху Западна Сахара.
 9.
 Деветото правно основание е изведено от нарушение на принципа на постоянния суверенитет върху природните ресурси и на член 73 от Хартата на Обединените нации, тъй като не били проведени консултации с жалбоподателя, а обжалваното решение позволявало експлоатирането на природните ресурси, попадащи под суверенитета единствено на народа сахрави.
 10.
 Десетото правно основание е изведено от нарушение на принципа на относителното действие на договорите, тъй като обжалваното решение пораждало международни задължения за жалбоподателя без неговото съгласие.
 11.
 Единадесетото правно основание е изведено от нарушение на международното хуманитарно право, доколкото обжалваното решение носело финансова подкрепа на политиката на Кралство Мароко на колонизацията на Западна Сахара.
 12.
 Дванадесетото правно основание е изведено от правото на международната отговорност, тъй като обжалваното решение ангажирало международната отговорност на Европейския съюз.
 (1) ОВ L 349, стр. 1.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/12
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Италия) на 24 май 2012 г. — Telecom Italia SpA/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
 (Дело C-256/12)
 2012/C 217/27
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Telecom Italia SpA
 Ответници: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Presidenza del Consiglio dei Ministri
 Преюдициални въпроси
 Следва ли общностните секторни разпоредби, в случая разпоредбите на Директива 2002/20/ЕО (1), да се тълкуват в смисъл, че те не допускат посочената в настоящото определение национална правна уредба, и по-конкретно Закон No 266/2005, имайки предвид по-специално начина, по който той се прилага на подзаконово равнище?
 (1) Директива 2002/20/ЕO на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги („Директива за разрешение“) (ОВ L 108, стр. 21; Специално издание на български език, глава 13, том 35, стр. 183).


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/21
 Преюдициално запитване, отправено от Bundesfinanzhof (Германия) на 3 декември 2009 г. — Finanzamt Burgdorf/Manfred Bog
 (Дело C-497/09)
 2010/C 63/34
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Finanzamt Burgdorf
 Ответник: Manfred Bog
 Преюдициални въпроси
 1.
 Представлява ли доставка по смисъла на член 5 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота (1), доставянето на ястия или храни, които са приготвени за пряка консумация?
 2.
 Зависи ли отговорът на въпрос 1 от това дали са доставени допълнителни елементи от процеса на извършване на услуги (предоставяне на оборудване за хранене)?
 3.
 При положителен отговор на въпрос 1: Трябва ли понятието „храна“ от приложение З, категория 1 към Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно данъците върху оборота да се тълкува в смисъл, че то включва само храната „за вкъщи“, каквато обичайно се продава в магазините за хранителни стоки или в него се включват също ястия и храни, които са приготвени за пряка консумация чрез варене, печене, пържене или по друг начин?
 (1) ОВ L 145, стр. 1


text:
 23.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/9
 Решение на Общия съд от 15 януари 2013 г. — Strack/Комисия
 (Дело T-392/07) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи относно потвърждения на заявления за достъп до документи и до дело, отнесено до Общия съд - Регистър на документи - Жалба за отмяна - Мълчалив отказ на достъп - Правен интерес - Допустимост - Частичен отказ за предоставяне на достъп - Изключение във връзка със защитата на частния живот и личната неприкосновеност - Изключение във връзка със защитата на търговските интереси на трето лице - Изключение във връзка със защитата на процеса на вземане на решения - Задължение за мотивиране - Извъндоговорна отговорност)
 2013/C 55/13
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (Кьолн, Германия) (представител: H. Tettenborn, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално C. Ladenburger и P. Costa de Oliveira, впоследствие P. Costa de Oliveira и B. Conte)
 Предмет
 От една страна, искане за отмяна на всички решения за мълчалив отказ и на всички нарочни решения на Комисията, приети в резултат на първоначалното заявление за достъп до документи, подадено от г-н Strack на 20 юни 2007 г., и от друга страна, искане за обезщетение.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по законосъобразността на решенията за мълчалив отказ на достъп.
 2.
 Отменя Решение на Комисията от 25 юли 2007 г., с което тя отказва да предостави достъп до извадка от регистъра.
 3.
 Отменя Решение от 23 октомври 2007 г. относно документите на ОЛАФ, доколкото се отнася до данни, засягащи юридически лица.
 4.
 Отменя Решение на Комисията от 28 ноември 2007 г. и Решение на Комисията от 15 февруари 2008 г. относно документите на Комисията (с изключение на документите на ОЛАФ).
 5.
 Отменя Решение на Комисията от 28 ноември 2007 г. и Решение на Комисията от 9 април 2008 г. относно документите, свързани с дело T-110/04, доколкото се отнасят до, на първо място, заличаването на данни, засягащи юридически лица, когато заличаването не е обосновано с член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, на второ място, до заличаването на документи и данни, обосновано с член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001, с изключение, от една страна, на заличаването на имената и адресите на длъжностните лица от Генерална дирекция (ГД) „Търговия“ на Европейската комисия, и от друга страна, на обвиненията на жалбоподателя по дело T-110/04 в това отношение и, на трето място, до заличаването на документи и данни, обосновано с член 4, параграф 3, втора алинея от Регламент No 1049/2001.
 6.
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 7.
 Осъжда Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски, както и две трети от разноските на г-н Guido Strack.
 (1) ОВ C 297, 8.12.2007 г.


text:
 24.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 283/4
 Решение на Съда (седми състав) от 27 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия
 (Дело C-93/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2003/35/ЕО - Околна среда - Участие на обществеността при изготвянето на определени планове и програми - Нетранспониране в предписания срок)
 (2007/C 283/06)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности [представители: M. Konstantinidis и J.-B. Laignelot]
 Ответник: Кралство Белгия [представител : D. Haven]
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за транспониране на Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета (ОВ L 56, стр. 17)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в предписания срок законовите, подзаконови и административни разпоредби, необходими за транспониране на Директива 2003/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 май 2003 година за осигуряване участието на обществеността при изготвянето на определени планове и програми, отнасящи се до околната среда и за изменение по отношение на участието на обществеността и достъпа до правосъдие на Директиви 85/337/ЕИО и 96/61/ЕО на Съвета, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 95, 28.4.2007 г.


text:
 2.2.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 34/16
 Жалба, подадена на 26 ноември 2014 г. от Royal Scandinavian Casino Århus I/S срещу решението на Общия съд (пети състав), постановено на 26 септември 2014 г. по дело T-615/11 — Royal Scandinavian Casino Århus I/S/Европейска комисия
 (Дело C-541/14 P)
 (2015/C 034/18)
 Език на производството: датски
 Страни
 Жалбоподател: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (представители: B. Jacobi и P. Vesterdorf, advokater)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Кралство Дания, Република Малта, Betfair Group plc, Betfair International Ltd, European Gaming and Betting Association (EGBA)
 Искания на жалбоподателя
 1.
 Да се отмени решение на Общия съд от 26 септември 2014 г. по дело T-615/11, Royal Scandinavian Casino Århus/Комисия относно мярка C 35/10 (ex N 302/10), която Дания привежда в действие под формата на данъци върху игрите, организирани онлайн, в датския Закон за данъците върху игрите, доколкото съгласно решението жалбоподателят няма процесуална легитимация.
 2.
 Да се осъди Европейската комисия да понесе наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на жалбоподателя, а встъпилите страни да понесат направените от тях съдебни разноски в първоинстанционното производство и в производството пред Съда.
 Основания и основни доводи
 1.
 Жалбоподателят поддържа, че е неправилна констатацията на Общия съд, че му липсва процесуална легитимация, тъй като той отговаря на критериите по член 263 от ДФЕС за подаване на жалба срещу Комисията на ЕС.
 2.
 Жалбоподателят поддържа също, че в решението си от 26 септември 2014 г. по дело T-615/11, Royal Scandinavian Casino Århus/Комисия Общият съд допуска грешка при прилагане на правото в ущърб на интересите на жалбоподателя като:
 a)
 посочва в точка 43, във връзка с липсата на доказателства, че жалбоподателят не е доказал какво въздействие би имала държавната помощ върху икономическото му положение,
 б)
 стига до извода в точка 44, че жалбоподателят съответно не е доказал, че държавната помощ може да засегне съществено положението му на съответния пазар и следователно жалбоподателят не може да се разглежда като лично засегнат,
 в)
 приема в точка 42, че жалбоподателят не е лично засегнат от обжалваното решение, макар казиното на жалбоподателя да е част от тесен кръг реални казина,
 г)
 посочва в точка 52, че жалбата на жалбоподателя не отговаря на условията за допустимост, установени в последната част от четвърта алинея на член 263 ДФЕС, и
 д)
 посочва в точка 53, че жалбата трябва да се отхвърли поради липсата на процесуална легитимация на жалбоподателя.
 3.
 Жалбоподателят поддържа, че казиното е лично засегнато, тъй като:
 —
 жалбоподателят е подал жалба до Комисията относно въпросната държавна помощ под формата на данъци с подчертано по-нисък размер върху игрите, организирани онлайн, участвал е активно както в предварителната, така и в официалната процедура по разследване, и казиното е съществено засегнато от държавната помощ,
 —
 търговската дейност на жалбоподателя включва малък брой засегнати от помощта реални казина, които се различават правно и фактически от всички други търговски дейности в Дания, и
 —
 обжалваното решение на Комисията, което разрешава датската схема за държавни помощи под формата на данъци с по-нисък размер върху игрите, организирани онлайн, не е подзаконов акт, който


text:
 18.4.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 90/11
 Преюдициално запитване, отправено от VAT and Duties Tribunal, Манчестър (Обединено кралство) на 29 януари 2009 г. — Astra Zeneca UK Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 (Дело C-40/09)
 2009/C 90/17
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 VAT and Duties Tribunal, Манчестър
 Страни в главното производство
 Ищец: Astra Zeneca UK Limited
 Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли, предвид обстоятелствата в настоящия случай, в който работник или служител по силата на своя трудов договор има право да избере да получава част от възнаграждението си под формата на ваучер на номинална стойност, член 2, параграф 1 от Шеста директива на Съвета 77/388/ЕИО (1) [понастоящем член 2, параграф 1, буква в) от основната директива относно ДДС] да се тълкува в смисъл, че предоставянето на този ваучер от работодателя на работника или служителя представлява възмездна доставка на услуги?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли член 6, параграф 2, буква б) [понастоящем член 26, параграф 1, буква б)] да се тълкува в смисъл, че предоставянето на ваучера от работодателя на работника или служителя по силата на трудовия договор трябва да се разглежда като доставка на услуги при положение, че ваучерът ще се използва за лични нужди от работника или служителя?
 3)
 Ако предоставянето на ваучера не е нито възмездна доставка на услуги по смисъла на член 2, параграф 1, нито трябва да се разглежда като доставка на услуги по смисъла на член 6, параграф 2, буква б), трябва ли член 17, параграф 2 [понастоящем член 168] да се тълкува в смисъл, че позволява на работодателя да си възстанови данъка върху добавената стойност, който е заплатил при закупуването на ваучера и предоставянето му на работника или служителя по силата на трудовия договор, при положение, че ваучерът ще се използва за лични нужди от работника или служителя?
 (1) Шеста директива на Съвета 77/388/ЕИО от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1).


text:
 16.8.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 296/44
 Определение на Съда на публичната служба (трети състав) от 30 юни 2016 г. — Kaufmann/Комисия
 (Дело F-69/15)
 ((Публична служба - Социално осигуряване - Обща здравноосигурителна схема - Услуги за гледане на болни - Предварително разрешение - Условия - Задължение за наемане на правоспособни лица за извършването на услуги за гледане на болни и за грижи, полагани от медицински сестри - Принцип на недопускане на дискриминация - Принцип на защита на оправданите правни очаквания - Задължение за полагане на грижа - Граници - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание - Разпореждане до администрацията - Явна недопустимост - Член 81 от Процедурния правилник))
 (2016/C 296/54)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Германия) (представител: F. Turk, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: T. S. Bohr и C. Ehrbar)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията да не предостави на бивше длъжностно лице, чийто правоприемник е жалбоподателят, предварително разрешение за ползването на услуги за гледане на болни, и искане да се допусне в полза на жалбоподателя на директно плащане на разходите за услуги за гледане на болен, предоставяни от съответното дружество, считано от 1 януари 2014 г.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като отчасти явно недопустима и отчасти явно лишена от всякакво правно основание
 2)
 Осъжда г-жа Sandra Kaufmann да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Европейската комисия.


text:
 25.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 147/14
 Жалба, подадена на 15 януари 2013 г. от Guido Strack срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 15 март 2013 г. по дело T-392/07, Guido Strack/Комисия
 (Дело C-127/13 P)
 2013/C 147/24
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Guido Strack (представител: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 1.
 Да се отмени Решение на Общия съд на Европейския съюз (четвърти състав) от 15 януари 2013 г. по дело T-392/07, доколкото исканията на жалбоподателя не са уважени изцяло или частично,
 2.
 да се постанови решение в съответствие с исканията на жалбоподателя по дело T-392/07,
 3.
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски и
 4.
 при условията на евентуалност, да се отмени и Решение на председателя на Общия съд на Европейския съюз, с което делото е разпределено на четвърти състав на Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква девет основания:
 1.
 Некомпетентност на съдебния състав, процедурни грешки и пороци в мотивите, както и свързаните с това нарушения на член 6, параграф 1 от ЕКПЧ, член 47, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз, член 50, втора алинея от Статута на Съда и член 12 и член 13, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд на Европейския съд, както и на други правни норми относно новото разпределяне на съдебен състав в хода на производството,
 2.
 процедурни нарушения и нарушения на Регламент No 1049/2001 (1), на член 6 и член 13 от ЕКПЧ и на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и на принципите на ефективна съдебна защита, на правото на изслушване и на правото на справедлив процес във връзка с липса на мотиви и опорочаване на фактите относно: отказа да се разгледа спорът по бързото производство, недопустими ограничения за възможностите на жалбоподателя да изрази становището си и недопускане на писмено изявление за изменение на протокола от съдебното заседание, недостатъчен съдебен контрол на документите и отхвърляне на искането на жалбоподателя за проверка in camera на всички документи; опорочаване на фактите, недостатъчен съдебен контрол и нарушаване на принципите за разпределяне на тежестта на доказване и на правото на справедлив процес във връзка с въпроса за пълнотата на документите и броя на потвържденията на заявки за достъп до документи съгласно Регламент No 1049/2001; прекомерна продължителност на производството и незаконосъобразно разглеждане на искането за обезщетение в този смисъл,
 3.
 грешка при прилагане на правото, непълнота на уточнението и непълнота на мотивите по отношение на формулировката и разширяването на точка 1 от диспозитива — и на съответните части от решението — във връзка с опорочаване на фактите, по-специално, незачитайки правния интерес на жалбоподателя,
 4.
 опорочаване на фактите, непълнота на мотивите и нарушаване на принципите за тълкуване във връзка с обхвата на искането на жалбоподателя на достъп до документите по дело T-110/04,
 5.
 грешки при прилагане на правото, опорочаване на фактите и непълнота на мотивите по отношение на прилагането и тълкуването на член 4, параграф 1,


text:
буква б) и член 4, параграф 4 от Регламент No 1049/2001 във връзка с правни разпоредби относно защитата на данните,
 6.
 грешки при прилагане на правото, опорочаване на фактите и непълнота на мотивите по отношение на прилагането и тълкуването на член 4, параграф 2 от Регламент No 1049/2001,
 7.
 грешки при прилагане на правото и непълнота на мотивите във връзка с отхвърляне на исканията за обезщетение в жалбата и по-специално на нарушение на принципите за събиране на доказателства и на ефективната съдебна защита,
 8.
 нарушение на принципа на ефективна съдебна защита в рамките на отхвърлянето на искането на жалбоподателя в точка 90 от решението по дело T-392/07,
 9.
 грешки при прилагане на правото и непълнота на мотивите във връзка с решението относно съдебните разноски.
 (1) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 19.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 16/28
 Решение на Общия съд от 27 ноември 2014 г. — Cantina Broglie 1/СХВП — Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Ripassa ZENATO)
 (Дело T-154/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „Ripassa ZENATO“ - По-ранна национална словна марка „RIPASSO“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) Noo207/2009)
 (2015/C 016/46)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Cantina Broglie 1 Srl (Пескиера дел Гарда, Италия) (представител: A. Rizzoli, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona (Верона, Италия)
 Предмет
 Жалба за отмяна срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 16 декември 2010 г. (преписка R 700/2010-2) относно производство по възражение между Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona и Zenato Azienda Vitivinicola Srl.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Cantina Broglie 1 Srl да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 139, 7.5.2011 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/75
 Решение на Общия съд от 6 юни 2013 г. — VIP Car Solutions/Парламент
 (Дело T-668/11) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Обществени поръчки за услуги - Общностна процедура за възлагане на обществени поръчки - Превозване на членовете на Европейския парламент с автомобили и микробуси с шофьор по време на сесиите в Страсбург - Отхвърляне на оферта на оферент - Отмяна на решението за отхвърляне от Общия съд - Вреда, за която се твърди, че е претърпяна вследствие на решението за отхвърляне на офертата на ищеца - Иск за обезщетение)
 2013/C 225/166
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: VIP Car Solutions SARL (Hoenheim, Франция) (представител: адв. G. Welzer)
 Ответник: Европейски парламент (представители: първоначално G. Hellinckx и M. Mraz, впоследствие L. Darie и M. Mraz)
 Предмет
 Иск за обезщетение, с който се цели поправяне на материалните и неимуществените вреди, които ищецът твърди, че е претърпял вследствие на решението на Европейския парламент за отхвърляне на офертата му, направена в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка No PE/2006/06/UTD/1 за превозване на членовете на Европейския парламент с автомобили и микробуси с шофьор по време на сесиите в Страсбург, отменено впоследствие с Решение на Общия съд от 20 май 2009 г. по дело VIP Car Solutions/Парламент (T-89/07, Сборник, стр. II-1403)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда VIP Car Solutions SARL да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 109, 14.4.2012 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/5
 Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Solvay Solexis SpA/Европейска комисия
 (Дело C-449/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Понятия за споразумение и за съгласувана практика - Понятие за едно-единствено продължавано нарушение - Изчисляване на глобата)
 2014/C 45/09
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Solvay Solexis SpA (представители: T. Salonico, G.L. Zampa и G. Barone, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L Malferrari и B. Gencarelli)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г. по дело Solvay Solxis/Комисия (T-195/06), с което Общият съд отхвърля жалбата за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото то се отнася до Solvay Solexis — Продължителност на нарушението — Понятие за споразумение и за съгласувана практика — Равно третиране — Задължение за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Solvay Solexis SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/44
 Определение на Общия съд от 29 юни 2015 г. — Frank Bold/Комисия
 (Дело T-19/13) (1)
 ((Околна среда - Директива 2003/87/ЕО - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове - Решение за предоставяне на Чешката република на опция за преходно безплатно разпределение на квоти за модернизиране на производството на електричество - Искане за вътрешно преразглеждане на решението - Липса на мярка с индивидуален характер - Решение на Комисията, с което искането за преразглеждане се обявява за недопустимо - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти лишена от всякакво правно основание))
 (2015/C 311/47)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Frank Bold Society, по-рано Ekologický právní servis (Бърно, Чешка република) (представител: P. Černý, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално P. Oliver и L. Pignataro-Nolin, впоследствие L. Pignataro-Nolin и J. Tomkin)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, T. Müller и D. Hadroušek)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на Решение C (2012) 8382 окончателен на Комисията от 12 ноември 2012 г., с което се отхвърля като недопустимо искането за вътрешно преразглеждане на Решение C (2012) 4576 окончателен на Комисията от 6 юли 2012 г. за предоставяне на Чешката република на опция за преходно безплатно разпределение на квоти за модернизиране на производството на електричество, и от друга страна, отмяна на това последно решение.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Frank Bold Society да понесе направените от него съдебни разноски, както тези на Европейската комисия.
 3)
 Чешката република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 79, 16.3.2013 г.


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/13
 Определение на Съда от 28 ноември 2008 г. — Philippe Combescot/Комисия на Европейските общности
 (Дело C-526/07 P) (1)
 (Обжалване - Длъжностни лица - Възлагане на поста на ръководител на делегация в Колумбия - Изключване от конкурса - Искане за обезщетение за вредите - Определяне на размера на обезщетението за вредите - Жалба, която е отчасти явно недопустима и отчасти явно неоснователна)
 (2009/C 69/22)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Philippe Combescot (представители: А. Maritati и V. Messa, avvocati)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и S. Corongiu, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело Combescot/Комисия (T-250/04), с което Първоинстанционният съд приема съществуването само на неимуществена вреда, като отхвърля искането на жалбоподателя, насочено към признаване на незаконосъобразността на решението, с което той е изключен от конкурса за възлагане на поста на ръководител на делегация в Колумбия, към отмяна на процедурата на споменатия конкурс и към отмяна на решението за възлагане на съответния пост и обезщетяване на другите посочени от жалбоподателя вреди.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Combescot да заплати съдебните разноски по обжалването.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 30.7.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 226/21
 Решение на Общия съд от 16 юни 2011 г. — SNIA/Комисия
 (Дело T-194/06) (1)
 (Конкуренция - Картели - Водороден пероксид и натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Носене на отговорност за неправомерното поведение - Придобиване на отговорно за нарушението дружество - Право на защита - Съгласуваност между изложението на възраженията и обжалваното решение - Задължение за мотивиране)
 2011/C 226/41
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: SNIA SpA (Милано, Италия) (представители: A. Santa Maria, B. Biscaretti di Ruffia и E. Gambaro, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално V. Di Bucci и F. Amato, впоследствие V. Di Bucci и V. Bottka)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото се отнася до жалбоподателя.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда SNIA SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 2.9.2006 г.


text:
 30.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/4
 Решение на Съда (десети състав) от 8 май 2014 г. — Bolloré/Европейска комисия
 (Дело C-414/12 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на самокопираща хартия - Вменяване в отговорност на дружеството майка на извършено от негово дъщерно дружество нарушение - Пряко участие на дружеството майка в извършването на нарушението - Равно третиране - Продължителност на административното и съдебното производство - Разумен срок - Право на защита))
 2014/C 202/04
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bolloré (представители: P. Gassenbach, C. Lemaire и O. de Juvigny, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: W. Mölls и R. Sauer, подпомагани от N. Coutrelis, avocate)
 Предмет
 Жалба против Решение на Общия съд (втори състав) от 27 юни 2012 г. по дело Bolloré/Комисия (Т-372/10), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна или изменение на Решение С(2010) 4160 окончателен на Комисията от 23 юни 2010 година относно процедура по прилагане на член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело COMP/36.212 — Самокопираща хартия) — Решение, постановено след отмяната на първоначалното решение — Вменяване на отговорността за нарушението на дружеството майка в качеството му на пряк извършител — Глоба — Законоустановеност на нарушенията и на наказанията — Равно третиране — Разумен срок — Право на защита
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Bolloré да заплати съдебните разноски в настоящото производство по обжалване.
 (1) ОВ C 355, 17.11.2012 г.


text:
 1.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 290/9
 Жалба, подадена на 22 юли 2011 г. — Iran Transfo/Съвет
 (Дело T-392/11)
 2011/C 290/13
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Iran Transfo (Техеран, Иран) (представител: K. Kleinschmidt, Rechtsanwalt)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени Решение 2011/299/ОВППС на Съвета от 23 май 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран, доколкото този нормативен акт засяга жалбоподателя,
 —
 да предприеме процесуално-организационни действия съгласно член 64 от Процедурния правилник на Общия съд, като задължи ответника да представи всички документи, свързани с обжалваното решение, доколкото се отнасят до жалбоподателя,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага следните правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от твърдението, че са нарушени основните права, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 Нарушени са правата на жалбоподателя, гарантирани от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“). Член 16 от Хартата гарантира свободата на стопанска инициатива в Европейския съюз, а член 17 гарантира правото на ползване, и по-конкретно, на разпореждане със законно придобитото имущество в Европейския съюз. Членове 20 и 21 от Хартата гарантират на жалбоподателя равно третиране и недопускане на дискриминация.
 С обжалваното решение се изключва възможността жалбоподателят да участва в търговския оборот в Европейския съюз. Така се създава опасност за икономическото оцеляване на жалбоподателя. Жалбоподателят зависи от доставки от икономическата територия на Европейския съюз.
 Не е налице обществен интерес да се ограничат свободата на жалбоподателя на стопанска инициатива, правото му на собственост, правото му на равно третиране и правото му на недопускане на дискриминация. В частност липсват доказателства, които оправдават в достатъчна степен решението на ответника и свързаното с него накърняване на основните права на жалбоподателя. Жалбоподателят по-конкретно не участва в дейности, свързани с разпространението на ядрена енергия и/или в разработването на системи за доставяне на ядрено оръжие.
 2.
 Второто правно основание е изведено от твърдението, че е допусната явна грешка в преценката на фактите, въз основа на които е прието решението.
 Допусната е явна грешка в преценката на фактите, въз основа на които е прието решението. Жалбоподателят не участва в дейности, свързани с разпространението на ядрена енергия и/или разработването на системи за доставяне на ядрено оръжие.
 3.
 Третото правно основание е изведено от твърдението, че е нарушен принципът на пропорционалност.
 В решението си ответникът не е спазил принципа на пропорционалност. Жалбоподателят обаче не изключва възможността някой от доставчиците на енергия, които той снабдява, да е продал трансформатори на Иранската агенция за атомна енергия, в нарушение на договора и без знанието на жалбоподателя. Иранската агенция за атомна енергия обаче също може лесно да се е сдобила със съответните трансформатори на световния пазар или на пазара в Европейския съюз. Всички големи производители произвеждат спорните трансформатори на средно напрежение и търгуват с тях по целия свят, включително в Иран. В допълнение, по целия свят се търгува широко с употребявани трансформатори, чиито характеристики съвпадат с тези на трансформаторите,


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/42
 Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Mundipharma/СХВП — ALK-Abelló (AVANZALENE)
 (Дело T-477/08) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността AVANZALENE - По-ранна словна марка на Общността AVANZ - Вероятност от объркване - Сходство между знаците - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 113/67
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Mundipharma AG (Базел, Швейцария) (представител: F. Nielsen, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: ALK-Abelló A/S (Hørsholm, Дания) (представител: S. Palomäki Arnesen, avocat)
 Предмет
 Жалба за отмяна срещу решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 август 2008 г. (преписка No R 1694/2007-4) относно производство по възражение между ALK Abelló A/S и Mundipharma AG
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Mundipharma AG да заплати съдебните разноски с изключение на тези, направени от ALK Abelló A/S.
 3.
 ALK-Abelló понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 6, 10.1.2009 г.


text:
 19.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 312/30
 Жалба, подадена на 26 септември 2009 г. — Applied Microengineering/Комисия
 (Дело T-387/09)
 2009/C 312/50
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Обединено кралство) (представители: P. Walravens и J. De Wachter, lawyers)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Комисията от 16 юли 2009 г. за възстановяване на сумата от 258 560,61 EUR, ведно с лихвите за забава;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска да се отмени Решение C (2009) 5797 на Комисията от 16 юли 2009 г. за възстановяване на някои суми, ведно с лихвите за забава, които жалбоподателят дължи по проекти IST-1999-11823 FOND MST („Formation of a New Design House for MST“) и IST-2000-28229 ANAB („Assessment of a New Anodic Bonder“), финансирани по специалната програма за дейности на Общността в сферата на научните изследвания, технологичното развитие и демонстрациите в информационното общество, което е лесно достъпно за ползувателите (1998-2002 г.).
 Жалбоподателят излага седем правни основания в подкрепа на исканията си.
 На първо място, той посочва, че Комисията е нарушила съществени процесуални изисквания, като не е извършила пълна и надлежна одитна процедура. Жалбоподателят твърди, че Комисията не го е уведомила за започването на одитната процедура, за нейното приключване и не е взела предвид направените от него възражения. По-нататък жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила правото му на защита и принципът на добрата администрация и полагането на дължимата грижа.
 На второ място, жалбоподателят поддържа, че вземането на Комисията е погасено по давност поне що се отнася до плащанията, извършени преди повече от пет години от официалното започване на одитната процедура.
 На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явни грешки в преценката, като е приложила погрешното тълкуване от одитора на правилата относно допустимите разходи.
 На четвърто място, той посочва, че Комисията е нарушила основни социални права и правото на справедливо възнаграждение, като е приела почасово възнаграждение на работниците под минималната надница.
 На пето място, жалбоподателят поддържа, че Комисията е нарушила принципа за защита на оправданите правни очаквания, че предложеният от жалбоподателя работен метод на средните разходи за заплати бил подходящ и, че„целевите заплати“ се считали за приемлива практика на изпълнителите.
 На шесто място той посочва, че Комисията не е изпълнила задължението си за мотивиране, тъй като се е основала изцяло върху одиторския доклад, без да вземе предвид бележките на жалбоподателя или искането му за възобновяване на одитната процедура.
 На последно място, жалбоподателят посочва, че Комисията е нарушила принципа на добрата администрация и полагането на дължимата грижа като е изпратила писма на погрешен адрес и не е разгледала изложените от жалбоподателя доводи.


text:
 17.4.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 100/38
 Решение на Общия съд от 3 март 2010 г. — Lufthansa AirPlus Servicekarten/СХВП — Applus Servicios Tecnológicos (A+)
 (Дело T-321/07) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „A+“ - По-ранна словна марка на Общността „AirPlus International“ - Относителни основания за отказ - Липса на вероятност от объркване - Липса на сходство между знаците - Задължение за мотивиране - Право на защита - Член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 73, 74 и 79 от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5, членове 75, 76 и 83 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 100/58
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu-Isenburg, Германия) (представители: G. Würtenberger, R. Kunze и T. Wittman, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Applus Servicios Tecnológicos, SL (Барселона, Испания) (представител: E. Torner Lasalle, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 7 юни 2007 г. (преписка R 310/2006-2) във връзка с производство по възражение между Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH и Applus Servicios Tecnológicos, SL
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 269, 10.11.2007 г.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/28
 Определение на Общия съд от 8 юни 2017 г. — Elevolution — Engenharia/Комисия
 (Дело T-691/16) (1)
 ((Европейски фонд за развитие - Програма за подпомагане на развитието в Мавритания - Договор за строителство, сключен с Мавритания в рамките на изпълнението на посочената програма - Оттегляне на оспорваните дебитни известния - Липса на основание за произнасяне))
 (2017/C 256/34)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Elevolution — Engenharia SA (Амадора, Португалия) (представители: A. Pinto Cardoso и L. Fuzeta da Ponte, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Aresu и M. França)
 Предмет
 Жалба на основание член 263 ДФЕС за отмяна на „решенията“, съдържащи се в писмото и трите дебитни известия на Комисията от 26 юли 2016 г. относно връщането на различни суми по договора за услуги между жалбоподателя и Ислямска република Мавритания
 Диспозитив
 1)
 Липсва основание за произнасяне по съществото на настоящата жалба.
 2)
 Европейската комисия понася направените от нея разноски, както и направените от Elevolution — Engenharia, SA.
 (1) ОВ C 441, 28.11.2016 г.


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/22
 Жалба, подадена на 13 януари 2014 г. — Heidrick & Struggles International/СХВП (THE LEADERSHIP COMPANY)
 (Дело T-43/14)
 2014/C 129/29
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Heidrick & Struggles International, Inc. (Чикаго, Съединени американски щати) (представител: A. Norris, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 10 октомври 2013 г. по преписка R 338/2013-2,
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „THE LEADERSHIP COMPANY“ за услуги от класове 35 и 44 — заявка за марка на Общността No 11 031 457.
 Решение на проверителя: отказва да регистрира заявената марка.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) и член 7, параграф 2) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 10.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 244/7
 Жалба, подадена на 24 юли 2009 г. — Omnicare/СХВП — Astellas Pharma (по-рано Yamanouchi Pharma) (OMNICARE)
 (Дело T-290/09)
 2009/C 244/12
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Omnicare, Inc. (Covington, Съединени американски щати) (представител: M. Edenborough, Barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Astellas Pharma GmbH (по-рано Yamanouchi Pharma GmbH) (Heidelberg, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решението на четвърти апелативен състав на Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 14 май 2009 г. по преписка R 402/2008-4 и
 —
 да се осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски, във връзка с производството по обжалване пред Първинстанционния съд.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „OMNICARE“, за услуги от клас 42.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Германска регистрация на марката „OMNICARE“ за услуги от класове 35, 41 и 42.
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението
 Решение на апелативния състав: Отменя обжалваното решение и отхвърля заявената марка на Общността.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че:
 а) марките, предмет на спора са подобни, б) марката, на която е направено позоваване в процедурата по възражение е била предмет на реално използване, в) услугите за които е било доказано реално използване са подобни, и г) следователно е налице опасност от объркване между марките, предмет на спора.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/20
 Преюдициално запитване от Oberster Gerichtshof (Австрия), постъпило на 15 февруари 2017 г. — KP, представляван от майката/LO
 (Дело C-83/17)
 (2017/C 168/26)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberster Gerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: KP, представляван от майката
 Ответник: LO
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли субсидиарният критерии на привръзка по член 4, параграф 2 от Хагския протокол относно приложимото право за задълженията за издръжка от 2007 г. да се тълкува в смисъл, че се прилага само ако исковата молба, с която започва производството за издръжка, се предяви в държава, различна от държавата на обичайното място на пребиваване на кредитора?
 При отрицателен отговор:
 2)
 Трябва ли член 4, параграф 2 от Хагския протокол относно приложимото право за задълженията за издръжка от 2007 г. да се тълкува в смисъл, че изразът „не може да получи издръжка“ се отнася и до хипотезите, при които правото на държавата по предишното място на пребиваване не предвижда право за издръжка за минало време единствено поради това, че не са спазени определени законови изисквания?


text:
 31.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 249/7
 Решение на Съда (втори състав) от 8 юни 2017 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Düsseldorf — Германия) — W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse
 (Дело C-689/15) (1)
 ((Преюдициално запитване - Интелектуална собственост - Марка на Европейския съюз - Регламент (ЕО) No 207/2009 - Членове 9 и 15 - Подаване на заявка за знака памуков цвят от сдружение - Регистрация като индивидуална марка - Концесия на лицензи за използване на тази марка в полза на производителите на текстилни изделия от памук, членове на това сдружение - Искане за обявяване на недействителност или за отмяна - Понятие за „реално използване“ - Основна функция на указание за произход))
 (2017/C 249/10)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht Düsseldorf
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: W. F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze
 Ответник: Verein Bremer Baumwollbörse
 Диспозитив
 1)
 Член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че поставянето на индивидуална марка на Европейския съюз от притежателя или със съгласието му върху стоки като етикет за качество не е използване като марка, което се обхваща от понятието за „реално използване“ по смисъла на тази разпоредба. Поставянето на посочената марка обаче представлява подобно реално използване, ако гарантира също и едновременно с това на потребителите, че тези стоки произхождат от едно-единствено предприятие, под контрола на което посочените стоки са произведени и което може да носи отговорността за качеството им. В последната хипотеза притежателят на тази марка е оправомощен да забрани по силата на член 9, параграф 1, буква б) от този регламент поставянето на сходен знак от всяко трето лице върху идентични стоки, ако това поставяне създава вероятност от объркване в общественото съзнание.
 2)
 Член 52, параграф 1, буква а) и член 7, параграф 1, буква ж) от Регламент No 207/2009 трябва да се тълкуват в смисъл, че дадена индивидуална марка не може да бъде обявена за недействителна въз основа на съвместно прилагане на тези разпоредби, поради факта че притежателят на марката не гарантира чрез редовни проверки за качество при лицензополучателите си съответствието на очакванията за качество, което потребителите свързват с тази марка.
 3)
 Регламент No 207/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че разпоредбите му за колективните марки на Европейския съюз не могат да бъдат приложени mutatis mutandis към индивидуалните марки на Европейския съюз.
 (1) ОВ C 118, 4.4.2016 г.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/5
 Решение на Съда (пети състав) от 4 май 2017 г. (преюдициално запитване от Krajowa Izba Odwoławcza — Полша) — Esaprojekt sp. z o.o./Województwo Łódzkie
 (Дело C-387/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обществени поръчки - Директива 2004/18/ЕО - Принципи на равнопоставеност, недискриминация и прозрачност - Технически възможности и/или професионална квалификация на икономическите оператори - Член 48, параграф 3 - Право да се разчита на възможностите на други субекти - Член 51 - Възможност за допълване на офертата - Член 45, параграф 2, буква ж) - Изключване от участие в процедура за обществена поръчка поради сериозно нарушение))
 (2017/C 213/03)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Krajowa Izba Odwoławcza
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Esaprojekt sp. z o.o.
 Ответник: Województwo Łódzkie
 В присъствието на: Konsultant Komputer sp. z o.o.
 Диспозитив
 1)
 Член 51 във връзка с член 2 от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска след изтичането на определения срок за подаване на оферти в процедура за обществена поръчка икономическият оператор да изпрати на възлагащия орган — за да докаже, че отговаря на условията за участие в процедурата за обществена поръчка — документи, които не са били включени в първоначалната му оферта, например договор, изпълнен от трети субект, както и декларация от този субект, че ще предостави на разположение на оператора капацитета и ресурсите, необходими за изпълнението на съответната поръчка.
 2)
 Член 44 от Директива 2004/18 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) и принципа на равно третиране на икономическите оператори по член 2 от Директивата трябва да се тълкува в смисъл, че не позволява на икономическия оператор да разчита на възможностите на друг субект по смисъла на член 48, параграф 3 от Директивата чрез обединяване на компетентността и опита на два субекта, които поотделно не разполагат с изискваните възможности за изпълнението на определена поръчка, в случай че възлагащият орган приеме, че съответната поръчка е неделима и че това изключване на възможността да се разчита на опита на няколко икономически оператори съответства и е пропорционално на предмета на разглежданата поръчка, която съответно трябва да бъде осъществена само от един оператор.
 3)
 Член 44 от Директива 2004/18 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) и принципа на равно третиране на икономическите оператори по член 2 от Директивата трябва да се тълкува в смисъл, че не позволява на икономически оператор, който участва самостоятелно в процедура за възлагане на обществена поръчка, да разчита на опита на група от предприятия, на която е бил член във връзка с друга обществена поръчка, ако не е участвал действително и конкретно в осъществяването на тази друга поръчка.
 4)
 Член 45, параграф 2, буква ж) от Директива 2004/18, който предвижда възможност икономическият оператор да бъде изключен от участие в процедура за обществена поръчка в частност ако е „виновен за сериозно по своя характер“ даване на невярна информация, поискана


text:
от възлагащия орган, трябва да се тълкува в смисъл, че може да бъде приложен, когато съответният оператор е проявил определена степен на небрежност, а именно небрежност, която би могла да окаже определящо влияние върху решенията за изключване, подбор или възлагане на обществена поръчка, и то независимо дали е констатиран умисъл у този оператор.
 5)
 Член 44 от Директива 2004/18 във връзка с член 48, параграф 2, буква а) и принципа на равно третиране на икономическите оператори по член 2 от Директивата трябва да се тълкува в смисъл, че позволява на икономическия оператор да докаже опит, като посочи два или повече договора общо като една поръчка, освен ако възлагащият орган не е изключил тази възможност с въвеждането на изисквания, които съответстват и са пропорционални на предмета и целите на въпросната обществена поръчка.
 (1) ОВ C 431, 1.12.2014 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/25
 Преюдициално запитване от Corte suprema di cassazione (Италия), постъпило на 6 февруари 2017 г. — Oftalma Hospital Srl/C.I.O.V. — Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, област Пиемонт
 (Дело C-65/17)
 (2017/C 144/33)
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Corte suprema di cassazione
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Oftalma Hospital Srl
 Ответник: C.I.O.V. — Commissione Istituti Ospitalieri Valdesi, област Пиемонт
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 9 от Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г., (1) който предвижда, че обществените поръчки за изброените в приложение IБ услуги се възлагат съгласно членове 14 и 16, да се тълкува в смисъл, че посочените поръчки при всички положения остават подчинени на принципите на свобода на установяване и свободно предоставяне на услуги, равнопоставеност и забрана за дискриминация въз основа на националност, прозрачност и недопускане на дискриминация съгласно членове 43, 49 и 86 [ДЕО]?
 2)
 При утвърдителен отговор на първия въпрос, трябва ли член 27 от Директива 92/50/ЕИО, който предвижда, че в случай на възлагане чрез процедура на договаряне броят на допуснатите до преговори кандидати не може да бъде по-малък от трима, при условие че има достатъчно подходящи кандидати, да се тълкува в смисъл, че се прилага и за обществени поръчки за услуги, изброени в приложение IБ към Директивата?
 3)
 Допуска ли член 27 от Директива 92/50/ЕИО, който предвижда, че в случай на възлагане чрез процедура на договаряне броят на допуснатите до преговори кандидати не може да бъде по-малък от трима, при условие че има достатъчно подходящи кандидати, прилагането на вътрешно законодателство, което не гарантира открита конкуренция при приемането на процедура на договаряне по отношение на обществените поръчки, възложени преди приемането на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. (2) за услугите, изброени в приложение IБ към Директива 92/50/ЕИО?
 (1) Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (ОВ L 209, стр. 1).
 (2) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, стр. 114; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 116).


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/4
 Решение на Съда (пети състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te 's-Hertogenbosch — Нидерландия) — Granton Advertising BV/Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
 (Дело C-461/12) (1)
 ((Преюдициално запитване - Шеста директива ДДС - Случаи на освобождаване - Член 13, Б, буква г), точки 3 и 5 - Понятия „други ценни книжа“ и „други прехвърляеми инструменти“ - Система за насърчаване на продажбите - Карта за отстъпки - Данъчна основа))
 2014/C 282/05
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof te 's-Hertogenbosch
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Granton Advertising BV
 Ответник: Inspecteur van de Belastingdienst Haaglanden/kantoor Den Haag
 Диспозитив
 Член 13, Б, буква г) от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година относно хармонизиране на законодателствата на държавите членки относно оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, трябва да се тълкува в смисъл, че продажбата на карти за отстъпки като разглежданите в главното производство не е сделка с „други ценни книжа“ или сделка, засягаща „други прехвърляеми инструменти“, по смисъла съответно на точки 5 и 3 от тази разпоредба, в която са предвидени някои сделки, които държавите членки трябва да освобождават от данък върху добавената стойност.
 (1) ОВ C 9, 12.1.2013 г.


text:
 8.9.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 303/35
 Жалба, подадена на 11 юни 2014 г. — ClientEarth/Комисия
 (Дело T-425/14)
 2014/C 303/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ClientEarth (Лондон, Обединено кралство) (представители: O. Brouwer, F. Heringa и J. Wolfhagen, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на ответника, с което се отказва да се предостави достъп до документи, поискан от жалбоподателят на основание Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията, съобщено на жалбоподателя на 1 април 2014 г. с писмо номер SG.B.4/LR/rc-sg.dsg2.b.4(2014) 1029188,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателя съгласно член 87 от Процедурния правилник на Общия съд, включително съдебните разноски на всички встъпили страни.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на решението на Комисията, с което се отказва достъп до доклада на Комисията за оценка на въздействието, както и до становището на Комитета по оценка на въздействието за промяна на правната рамка на ЕС относно инспекциите и надзора на околната среда на национално равнище и на равнището на ЕС.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага три правни основания, които по същество са идентични или сходни с тези, изложени по дело T-424/14, ClientEarth/Комисия.


text:
 29.1.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 30/62
 Решение на Съда на публичната служба (едноличен състав) от 14 декември 2010 г. — Marcuccio/Комисия
 (Дело F-1/10) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Социално осигуряване - Здравно осигуряване - Искания за възстановяване на медицински разходи - Липса на увреждащ акт - Недопустимост - Липса на мотиви)
 2011/C 30/121
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Luigi Marcuccio (Tricase, Италия) (представители: G. Cipressa, avocat)
 Ответник: Европейска комисия (представители: г-н J. Currall и г-жа C. Berardis-Kayser, подпомагани от A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Отмяна на решението, с което се отказва възстановяване на 100 % на направените от жалбоподателя медицински разходи
 Диспозитив
 1.
 Отменя мълчаливите откази, с които Европейската комисия отхвърля исканията от 25 декември 2008 г. на г-н Marcuccio за възстановяване на някои медицински разходи по обичайната ставка.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3.
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 63, 13.3.2010 г., стр. 52.


text:
 13.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 63/9
 Решение на Съда (трети състав) от 14 януари 2010 г. — Европейска комисия/Чешка република
 (Дело C-343/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 2003/41/ЕО - Дейности и надзор на институциите за професионално пенсионно осигуряване - Частично нетранспониране в предвидения срок - Липса на институции за професионално пенсионно осигуряване, установени на територията на страната - Компетентност на държавите членки да организират своята национална система за пенсионно осигуряване)
 2010/C 63/13
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Šimerdová и N. Yerrell)
 Ответник: Чешка република (представител: M. Smolek)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Неприемане в предвидения срок на всички разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 юни 2003 година относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване (ОВ L 235, 2003 г., стр. 10; Специално издание на български език 2007 г., глава 5, том 6, стр. 219)
 Диспозитив
 1.
 Като не е приела в предвидения срок законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с членове 8, 9, 13, 15—18 и член 20, параграфи 2—4 от Директива 2003/41/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 юни 2003 година относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 22, параграф 1 от тази директива.
 2.
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3.
 Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 272, 25.10.2008 г.


text:
 1.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/37
 Решение на Общия съд от 12 април 2013 г. — Stim/Комисия
 (Дело T-451/08) (1)
 (Конкуренция - Картели - Авторски права за публично изпълнение на музикални произведения чрез интернет, чрез спътник и чрез препредаване по кабел - Решение за установяване на нарушение на член 81 ЕО - Разпределяне на географския пазар - Двустранни споразумения между националните организации за колективно управление - Съгласувана практика, изключваща възможността за предоставяне на многотериториални лицензи и лицензи за множество репертоари - Доказване - Презумпция за невиновност)
 2013/C 156/65
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim) (Стокхолм, Швеция) (представители: C. Thomas, solicitor, и N. Pourbaix, адвокат)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre и V. Bottka)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година относно производство по член 81 ЕО и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Föreningen Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå u.p.a. (Stim) да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 313, 6.12.2008 г.


text:
 21.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 44/24
 Определение на Съда от 13 ноември 2008 г. — Giuseppe Gargani/Европейски парламент
 (Дело C-25/08 P) (1)
 (Обжалване - Жалба, подадена от председателя на Комисията по правни въпроси на Парламента срещу „действието“ на председателя на Парламента, довело до подаване на писмено становище от името на Парламента по дело с предмет преюдициално запитване - Срок за обжалване)
 (2009/C 44/40)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Giuseppe Gargani (представители: W. Rothley, Rechtsanwalt)
 Друга страна в производството: Европейски парламент (представители: J. Schoo и H. Krück)
 Предмет
 Жалба срещу определението на Първоинстанционния съд (трети състав) от 21 ноември 2007 г. по дело Gargani/Парламент, Т-94/06, с което Първоинстанционният съд отхвърля като явно недопустима жалбата на председателя на Комисията по правните въпроси на Европейския парламент за установяване на незаконосъобразността на решението на председателя на Европейския парламент да представи писмено становище от името на Парламента съгласно член 23, втора алинея от Статута на Съда в производство по преюдициално запитване, което решение е прието противно на становището на Комисията по правни въпроси, и с което се отказва въпросът да бъде поставен в пленарно заседание
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда г-н Gargani да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 79, 29.3.2008 г.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/22
 Иск, предявен на 30 април 2010 г. — Европейска комисия/Федерална република Германия
 (Дело C-206/10)
 2010/C 179/37
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: V. Kreuschitz)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като обвързва съгласно законодателството на провинциите предоставянето на обезщетения в полза на незрящите лица и на лицата с увреждания, в това число и на глухите лица (Blindengeld, съответно Landesblindengeld [предоставяни от държавата, съответно от провинциите, обезщетения в полза на незрящите лица], Blindenbeihilfe, съответно Landsblindenbeihilfe [предоставяни от държавата, съответно от провинциите, помощи за незрящите лица], Pflegegeld [помощ за полагане на грижи] или съответно подпомагане за незрящи и глухи лица и др.) с условието лицата, за които Федерална република Германия е компетентната държава членка и които са получатели, да имат местоживеене или обичайно пребиваване на територията на съответната германска провинция, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (1) и по член 4, параграф 1, буква a) във връзка с дял III, раздел 1 („Болест и майчинство“) от Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (2);
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Настоящият иск се отнася до несъвместимостта с Регламент (ЕИО) No 1408/71 и с Регламент (ЕИО) No 1612/68 на законодателството на германските провинции, съгласно което предоставянето на обезщетения в полза на незрящите лица и на лицата с увреждания е подчинено на условието получателят да има местоживеене или обичайно пребиваване на територията на съответната германска провинция.
 Регламент No 1408/71 бил насочен към координиране на националните разпоредби в областта на социалната сигурност в рамките на свободата на движение в съответствие с целите на член 42 от Договора за ЕО (понастоящем член 48 ДФЕС). Съгласно член 4, параграф 2б) от Регламент No 1408/71 същият не се прилагал за разпоредбите в законодателството на дадена държава членка относно посочените в приложение II, раздел III специални обезщетения, независещи от вноски, чието действие било ограничено до част от нейната територия. Разглежданите германски обезщетения били посочени като специални обезщетения в приложение II, раздел III към Регламент No 1408/71.
 Въпреки това Комисията счита, че само по себе си вписването на дадено обезщетение в списъка на приложение II към Регламент No 1408/71 не е достатъчно, за се изключи същото от приложното поле на този регламент като „специално обезщетение, получавано без вноски“. Тъй като представлявал изключение, член 4, параграф 2б от Регламент No 1408/71 трябвало да се тълкува тясно: той можел да се прилага само по отношение на обезщетения, които отговаряли на условията, установени кумулативно в тази разпоредба. Разпоредбата обхващала само специалните и едновременно с това независещи от вноски обезщетения, за които се отнасяло приложение II, раздел III към Регламент No 1408/71 и


text:
които били въведени с разпоредби, чието действие било ограничено до част от територията на дадена държава членка.
 Разглежданите обезщетения, които били правно регулирани от провинциите, не отговаряли обаче на всички тези условия, тъй като те следвало да бъдат квалифицирани не като „специални обезщетения, независещи от вноски“, а като „обезщетения за болест“ поради следните съображения.
 Най-напред, разглежданите обезщетения на провинциите се предоставяли въз основа на законово установен фактически състав, без да се извършва преценка на личните нужди. Тези обезщетения служели за компенсиране на допълнителните разходи, настъпили в резултат на увреждането, и имали за цел да подобрят здравословното състояние и условията на живот на лицата с увреждания. Следователно по съществото си те били предвидени в допълнение към обезщетенията за болест. Обстоятелството, че предоставяната на основание на федералното германско законодателство помощ за полагане на грижи се приспадала от обезщетенията, изплащани от провинциите в полза на незрящите лица и на лицата с увреждания доказвало, че двете обезщетения покриват един и същи риск — рискът от допълнителни разходи във връзка със заболяването — и че не ставало въпрос за „допълващо, заместващо или спомагателно покритие срещу рискове“.
 По-нататък, класифицирането на дадено обезщетение съгласно вътрешноправното устройство на държава членка не било определящо за това дали то следва да се разглежда като обезщетение за социално осигуряване по смисъла на Регламент No 1408/71.
 Освен това от материалноправна гледна точка разглежданото тук законодателство на провинциите не представлявало допълнително предимство, предоставяно само на регионална основа. Тези обезщетения, напротив, били част от системата за покриване на риска от допълнителни разходи, свързани със заболяване, която била установена на цялата територия на Германия и която по силата на взаимното прихващане била тясно свързана с федералния закон.
 Следователно въпросните обезщетения на провинциите трябвало да се квалифицират като обезщетения за болест, а не като специални обезщетения. Включването на тези обезщетения в приложение II, раздел III към Регламент (ЕИО) No 1408/71 било неправомерно, тъй като те попадали в приложното поле на този регламент.
 По-нататък, наложеното от германските разпоредби изискване за местоживеене било в нарушение на Регламент (ЕИО) No 1612/68, тъй като възпрепятствало получаването на тези обезщетения от пограничните работници и от членовете на техните семейства.
 Съдът ясно бил потвърдил, че държава членка не може да поставя предоставянето на социално предимство под условие получаващият го да има местоживеене в нея. Този извод на Съда се отнасял до всички социални предимства по смисъла на член 7, параграф 2 от Регламент No 1612/68.
 Понятието „социално предимство“ се разбирало много широко: то обхващало не само предимствата, свързани с трудови договори, но и всички предимства, които дадена държава членка предоставяла на гражданите си и следователно на работниците. Според Комисията обстоятелството, че предоставянето на разглежданите обезщетения не зависи нито от извършването на трудова дейност, нито от финансовите средства на съответното лице или на неговото семейство, и следователно зависи единствено от местоживеенето във въпросната провинция, не можело да обоснове неотчитането на последиците по отношение на работниците, които работят в Германия, но живеят в друга държава членка. Поради това нямало достатъчно основание тези обезщетения да не трябва да се разглеждат като социално предимство по смисъла


text:
на Регламент No 1612/68.
 Следователно работещите в Германия погранични работници и членовете на техните семейства трябвало, дори и да не живеят в Германия, да имат право да получават установените в законодателството на провинциите обезщетения в полза на лицата с увреждания и на незрящите лица. Поради това условието, че те трябва да имат местоживеене или обичайно пребиваване в съответната провинция е в нарушение на Регламент No 1612/68.
 (1) Регламент (ЕИО) No 1612/68 на Съвета от 15 октомври 1968 година относно свободното движение на работници в Общността (ОВ L 257, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 11).
 (2) Регламент (ЕИО) No 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социално осигуряване на заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26).


text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/41
 Жалба, подадена на 20 февруари 2015 г. — Facchinello/СХВП — Olimpia Splendid (Synthesis)
 (Дело T-81/15)
 (2015/C 118/53)
 Език на жалбата: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Danila Facchinello (Molinella, Италия) (представител: F. Torlontano, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Olimpia Splendid SpA (Gualtieri, Италия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител/Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „Synthesis“ — марка на Общността No 2 871 069
 Производство пред СХВП: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 21 ноември 2014 г. по преписка R 2169/2013-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на СХВП от 21 ноември 2014 г. и вследствие на това да обяви, че марката на Общността Synthesis не е отменена за стоките и услугите, принадлежащи към клас 11 (климатични апарати);
 —
 да осъди СХВП да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 51, параграф 1, буква а) от Регламента за марката на Общността, доколкото първи апелативен състав е обявил за отменена марката на Общността, като е приел, че представените от притежателя на марката доказателства не са достатъчни за доказване на реалното ѝ използване.


text:
 26.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 159/6
 Решение на Съда (трети състав) от 3 април 2014 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht München — Германия) — Irmengard Weber/Mechthilde Weber
 (Дело C-438/12) (1)
 ((Съдебно сътрудничество по граждански дела - Регламент (ЕО) No 44/2001 - Член 22, точка 1 - Изключителна компетентност - Спорове в областта на вещните права върху недвижим имот - Естество на правото на изкупуване - Член 27, параграф 1 - Висящ процес - Понятие за дела между същите страни и с един и същ предмет - Съотношение между член 22, точка 1 и член 27, параграф 1 - Член 28, параграф 1 - Свързани искове - Критерии за преценка във връзка със спирането на делото))
 2014/C 159/07
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Oberlandesgericht München
 Страни в главното производство
 Ищец: Irmengard Weber
 Ответник: Mechthilde Weber
 Предмет
 Преюдициално запитване — Oberlandesgericht München — Тълкуване на член 22, точка 1, член 27 и член 28, както и на член 35, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) — Висящ процес — Искове с един и същ предмет и между същите страни, заведени в съдилищата на различни държави членки — Тълкуване на понятията „с един и същ предмет“ и „между същите страни“ — Положение, в което първият иск е подаден от трето лице срещу две страни, а вторият иск е подаден от една от тези страни срещу другата
 Диспозитив
 1)
 Член 22, точка 1 от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела трябва да се тълкува в смисъл, че иск като предявения в настоящия случай пред съд на друга държава членка — чиято цел е да се установи недействителността на упражняването на правото на изкупуване, което обременява този недвижим имот и което има действие по отношение на всички — попада в посочената в тази разпоредба категория спорове, „които имат за предмет вещни права върху недвижим имот“.
 2)
 Член 27, параграф 1 от Регламент No 44/2001 трябва да се тълкува в смисъл, че преди да спре производството съгласно тази разпоредба, вторият сезиран съд трябва да провери дали, поради неспазване на изключителната компетентност, предвидена в член 22, точка 1 от този регламент, евентуално решение по същество на първия сезиран съд ще бъде признато в другите държави членки, съгласно член 35, параграф 1 от този регламент.
 (1) ОВ C 379, 8.12.2012 г.


text:
 20.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 236/16
 Решение на Съда (девети състав) от 4 юни 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesgerichtshof — Германия) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V./Teekanne GmbH & Co. KG
 (Дело C-195/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Директива 2000/13/ЕО - Етикетиране и представяне на храните - Член 2, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 1, точка 2 - Етикетиране, което може да заблуди купувача относно състава на храните - Списък на съставките - Използване на текста „малиново-ванилово приключение“ и изображения на малини и цветове от ванилия върху опаковката на плодов чай, който не съдържа тези съставки))
 (2015/C 236/22)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesgerichtshof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
 Ответник: Teekanne GmbH & Co. KG
 Диспозитив
 Член 2, параграф 1, буква a), подточка i) и член 3, параграф 1, точка 2 от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 година за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните, изменена с Регламент (ЕО) No 596/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 18 юни 2009 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат етикетиране на храна и използване на методи, които могат да внушат чрез външния вид, описанието или картинното изображение на определена съставка, че тази съставка се съдържа в храната, докато в действителност тя липсва и липсата ѝ се установява единствено от списъка на съставките върху опаковката на посочената храна.
 (1) ОВ C 245, 28.7.2014 г.


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/30
 Определение на Общия съд от 19 декември 2013 г. — da Silva Tenreiro/Комисия
 (Дело T-634/11 P) (1)
 (Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Обявяване на свободна длъжност - Назначаване на длъжност директор на Дирекция E „Правосъдие“ в рамките на Генерална дирекция (ГД) „Правосъдие, свобода и сигурност“ на Комисията - Отхвърляне на кандидатурата на жалбоподателя - Назначаване на друг кандидат - Частично явно недопустима и частично явно неоснователна жалба)
 2014/C 45/49
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mario Paulo da Silva Tenreiro (Kraainem, Белгия) (представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal и D. Abreu Caldas, адвокати)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: B. Eggers и L. Baquero Cruz)
 Предмет
 Жалба срещу Решението, постановено на 29 септември 2011 г. от Съда на публичната служба (втори състав) по дело da Silva Tenreiro/Комисия, F-72/10, все още непубликувано в Сборника) с искане за отмяна на това съдебно решение.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Г-н Mario Paulo da Silva Tenreiro понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Европейската комисия в рамките на настоящото производство.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 18.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 49/8
 Решение на Съда (голям състав) от 21 декември 2011 г. (преюдициални запитвания от Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), High Court of Ireland — Обединено кралство, Ирландия) — N. S. (C-411/10)/Secretary of State for the Home Department и M. E. (C-493/10), A. S. M., M. T., K. P., E. H./Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform
 (Съединени дела C-411/10 и C-493/10) (1)
 (Право на Съюза - Принципи - Основни права - Прилагане на правото на Съюза - Забрана на нечовешкото или унизително отношение - Обща европейска система за убежище - Регламент (ЕО) No 343/2003 - Понятие за сигурни страни - Прехвърляне на търсещо убежище лице в компетентната държава членка - Задължение - Оборима презумпция, че тази държава членка спазва основните права)
 2012/C 49/13
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division); High Court of Ireland
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: N. S. (C-411/10), M. E., A. S. M., M. T., K. P., E. H. (C-493/10)
 Ответници: Secretary of State for the Home Department (C-411/10), Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform (C-493/10)
 В присъствието на: Amnesty International Ltd and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (UK) (C-411/10), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (UK) (C-411/10), Equality and Human Rights Commission (EHRC) (C-411/10), Amnesty International Ltd and the AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe) (IRL) (C-493/10), United Nations High Commissioner for Refugees (UNHCR) (IRL) (C-493/10)
 Предмет
 (C-411/10)
 Преюдициално запитване — Court of Appeal (England & Wales) (Обединеното кралство) — Тълкуване на член 3, параграфи 1 и 2, както и на разпоредбите на глава III от Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56) — Тълкуване на минималните стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище, предвидени с разпоредбите на Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 година за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище (ОВ L 31, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 48), Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 година относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 304, стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 7, стр. 52) и Директива 2005/85/ЕО на Съвета от 1 декември 2005 година относно минимални норми относно процедурата за предоставяне или отнемане на статут на бежанец в държавите членки (ОВ L 326, стр. 13; Специално издание на български език, 2007 г.,