text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/6
 Жалба, подадена на 27 ноември 2013 г. от ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) срещу решението, постановено от Общия съд (шести състав) на 13 септември 2013 г. по дело T-214/11, ClientEarth, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)/Европейски орган за безопасност на храните (ЕОБХ)
 (Дело C-615/13 P)
 (2014/C 71/09)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: ClientEarth и Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (представител: P. Kirch, avocat)
 Други страни в производството: Европейски орган за безопасност на храните и Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 —
 Да се отмени Решение на Общия съд от 13 септември 2013 г. по дело T-214/11,
 —
 ЕОБХ да бъде осъден да заплати съдебните разноски.
 Основания и доводи
 Жалбоподателите сочат три основания за обжалване.
 1.
 Първо основание: неправилно прилагане на правното понятие „лични данни“, дефинирано в член 2 от Регламент No 45/2001 (1).
 Общият съд неправилно констатирал, че комбинацията от имена и становища съставлява лични данни. Понятието „лични данни“ не включвало становищата, дадени при участие в публичен комитет, в който поради доказаната им компетентност са поканени за участие експерти, чиито имена и друга лична информация са публично достъпни.
 2.
 Второ основание: неправилно прилагане на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 (2) и член 8, буква б) от Регламент No 45/2001, що се отнася до приложното поле на тези разпоредби, реда за прилагането им и материалноправното им съдържание, в частност доколкото не са взети предвид и не са претеглени всички интереси, защитавани с посочените мерки.
 Общият съд не съобразил напълно всички аспекти на приложимите разпоредби, а именно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент No 1049/2001 и член 8, буква б) от Регламент No 45/2001. Той не взел предвид различните интереси, защитавани с двете мерки.
 3.
 Трето основание: нарушение на член 5 ДЕС поради това, че що се отнася до тежестта на доказване, спрямо жалбоподателите са приложени непропорционални изисквания, а именно да докажат необходимостта от предаване на информацията и обхвата на защитаваните законни интереси.
 (1) Регламент (ЕО) No 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 година относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (ОВ L 8, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 30, стр. 142).
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския Парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/26
 Жалба, подадена на 17 февруари 2012 г. — Zavvar/Съвет
 (Дело T-69/12)
 2012/C 109/55
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Seyed Hadi Zavvar (Дубай, Обединени арабски емирства) (представители: S. Zaiwalla, P. Reddy и F. Zaiwalla, Solicitors, D. Wyatt, QC (Queen’s Counsel), и R. Blakeley, Barrister)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени точка 22 от Таблица А, съдържаща се в Приложението към Решение 2011/783/ОВППС (1) в приложимите за жалбоподателя части,
 —
 да отмени точка 22 от Таблица А, съдържаща се в Приложението към Регламент No 1245/2011 (2) в приложимите за жалбоподателя части,
 —
 да обяви член 20, параграф 1, буква б) от Решение 2010/413/ОВППС, изменено с Решение 2011/783/ОВППС, за неприложим по отношение на жалбоподателя,
 —
 да обяви член 16, параграф 2 от Регламент No 961/2010 и правилата за неговото изпълнение съгласно Регламент 1245/2011, за неприложими по отношение на жалбоподателя, и
 —
 да осъди Съвета да заплати съдебните разноски във връзка с настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага четири правни основания.
 1.
 С първото правно основание той твърди, че
 —
 критериите за посочване съгласно Решение 2010/413/ОВППС и Регламент 961/2010 не са изпълнени по отношение на жалбоподателя;
 2.
 С второто правно основание жалбоподателят твърди, че
 —
 налагането на ограничителни мерки на жалбоподателя е в явно нарушение на неговите права на човека и основни права и е в разрез с принципа на пропорционалност;
 3.
 С третото правно основание жалбоподателят твърди, че
 —
 ограничителните мерки са му наложени от Съвета в нарушение на процесуалните задължения на Съвета и правото на защита на жалбоподателя;
 4.
 С четвъртото правно основание жалбоподателят твърди, че
 —
 ако жалбите на включените в списъка банки за отмяна на съответното посочване бъдат уважени, трябва да се отмени посочването на самия жалбоподател.
 (1) Решение 2011/783/ОВППС на Съвета от 1 декември 2011 година за изменение на Решение 2010/413/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 71).
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) No 1245/2011 на Съвета от 1 декември 2011 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 961/2010 относно ограничителни мерки срещу Иран (ОВ L 319, 2011 г., стр. 11).

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 6.6.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 200/32
 Иск, предявен на/Жалба, подадена на 13 април 2016 г. — Panzeri/Парламент
 (Дело T-166/16)
 (2016/C 200/45)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Pier Antonio Panzeri (Калуско д'Ада, Италия) (представител: C. Cerami, адвокат)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да уважи настоящата жалба и в резултат на това да отмени обжалваните актове като незаконосъобразни,
 —
 вследствие на това, да осъди Европейския парламент да възстанови сумата от 12 000 EUR, заедно с лихви и ревалоризация, или по-голяма сума, евентуално изплатена в хода на производството по силата на обжалваното разпореждане,
 —
 да осъди ответника да запрати съдебните разноски за настоящото производство.
 Основания и основни доводи
 Настоящата жалба е насочена срещу известие No D 302681 от 11 февруари 2016 г. на генералния секретар на Европейския парламент, в което са изложени мотивите на дебитно известие No 2016-207 от същата дата за възстановяване на суми, недължимо получени като надбавки за парламентарни сътрудници.
 Основанията и основните доводи са същите като посочените по дело T-677/15, Panzeri/Парламент и Комисия (ОВ C 27, 2016 г., стр. 74).


text:
 24.9.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/10
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Белгия) на 11 юли 2011 г. — Déborah Prete/Office national de l'emploi
 (Дело C-367/11)
 2011/C 282/19
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Déborah Prete
 Ответник: Office national de l'emploi
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съвместима ли е с членове 12, 17, 18 и, доколкото е необходимо, с член 39 от Договора за създаване на Европейската общност, в консолидираната му в Амстердам на 2 октомври 1997 г. версия, разпоредба от националното право, която като член 36, § 1, 2°, j) от белгийския кралски указ от 25 ноември 1991 г. относно правната уредба на безработицата, поставя правото да се получава помощ за изчакване от младеж, гражданин на Европейския съюз, който не е работник по смисъла на член 39 от Договора, който е завършил средното си образование в Европейския съюз, но не в учебно заведение, организирано, субсидирано или признато от една от общностите в Белгия, и който е получил или документ, издаден една от тези общности, с който се установява съответствието на това обучение на свидетелството за завършено образование, издадено от компетентното жури на една от тези общности за образованието, получено в тези белгийски учебни заведения, или документ, даващ достъп до висше образование, в зависимост от условието този млад човек да се е обучавал преди това в продължение на шест години в учебно заведение, организирано, признато или субсидирано от една от общностите в Белгия, ако това условие е изключително и абсолютно?
 2.
 При утвърдителен отговор, трябва ли обстоятелствата, че описаният в първия въпрос млад човек, който не е учил в продължение на шест години в белгийско учебно заведение, пребивава постоянно в Белгия със своя белгийски съпруг и е регистриран като лице, търсещо работа в белгийска служба по заетостта, да бъдат взети предвид, за да се прецени връзката на младия човек с белгийския пазар на труда, от гледна точка на членове 12, 17, 18 и, ако са налице условията за това, на член 39 от Договора? В каква степен трябва да се вземе предвид продължителността на тези периоди на постоянно пребиваване, не брак и на регистрация като лице, търсещо работа?


text:
 28.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 234/32
 Решение на Общия съд от 9 юли 2010 г. — Exalation/СХВП (Vektor-Lycopin)
 (Дело T-85/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността - „Vektor-Lycopin“ - Абсолютни основания за отказ - Липса на отличителен характер - Описателен характер - Член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 234/54
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Обединеното кралство) (представител: K. Zingsheim, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: S. Schäffner)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 17 декември 2007 г. (преписка R 1037/2007-4) относно заявка за регистрация на словния знак „Vektor-Lycopin“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Exalation Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 107, 26.4.2008 г.


text:
 1.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 61/18
 Жалба, подадена на 6 януари 2014 г. — Banco Mare Nostrum/Комисия
 (Дело T-16/14)
 2014/C 61/32
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Banco Mare Nostrum SA (Мадрид, Испания) (представители: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo и A. Biondi, abogados)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, доколкото то квалифицира съвкупността от мерки, които според посоченото в него съставляват т. нар. испанска система за финансов лизинг, като нова и несъвместима с вътрешния пазар държавна помощ,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени членове 1 и 4 от обжалваното решение, които определят инвеститорите от обединенията по икономически интереси като бенефициери на предполагаемите помощи и като единствени адресати на разпореждането за възстановяване,
 —
 при условията на субсидиарност, да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото с него се разпорежда възстановяването на предполагаемите помощи,
 —
 да отмени член 4 от обжалваното решение, доколкото той се произнася относно законосъобразността на частноправните договори между инвеститорите и други организации, и
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Правните основания и основните доводи са същите като по дело T-700/13, Bankia/Комисия.


text:
 28.11.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 441/9
 Преюдициално запитване от Juzgado de Primera Instancia de Alicante (Испания), постъпило на 12 септември 2016 г. — Bankia S.A./Alfredo Sánchez Martínez y Sandra Sánchez Triviño
 (Дело C-486/16)
 (2016/C 441/12)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de Primera Instancia de Alicante
 Страни в главното производство
 Молител: Bankia S.A.
 Ответник: Alfredo Sánchez Martínez y Sandra Sánchez Triviño
 Преюдициални въпроси
 1)
 Противоречи ли на член 4, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО (1) на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, при преценката на неравноправния характер на клауза за предсрочна изискуемост като съдържащата се в спорния договор, сключен между продавач или доставчик и потребител, да се вземат предвид не само съществуващите към датата на сключване на договора обстоятелства, но и същественият характер на неизпълнението от страна на потребителя след сключването на договора?
 2)
 Противоречи ли на принципа на ефективност, установен в член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, допускането на принудително изпълнение, основано на клауза за предсрочна изискуемост, която е обявена за неравноправна с окончателен съдебен акт, постановен в предходно производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот, проведено между същите страни и на основание същия договор за ипотечен кредит, дори когато този предходен съдебен акт не се ползва във вътрешния правов ред с позитивното действие на материалната сила на пресъдено нещо, но в споменатото вътрешно право е предвидена невъзможността да бъде образувано ново производство за принудително изпълнение въз основа на същото изпълнително основание?
 3)
 В контекста на производство за принудително изпълнение върху ипотекиран имот, в което първоинстанционният съд е отказал да допусне принудителното изпълнение, тъй като същото се основава на клауза за предсрочна изискуемост, обявена за неравноправна в друго, предходно производство за принудително изпълнение със същото изпълнително основание и проведено между същите страни, който отказ за допускане на принудителното изпълнение въззивната инстанция е отменила и е върнала делото на първата инстанция за допускане на принудително изпълнение, противоречи ли на принципа на ефективност, установен в член 7, параграф 1 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори, обвързването на първоинстанционния съд с постановеното от въззивната инстанция или вътрешното право следва да се тълкува в смисъл, че първоинстанционният съд не е обвързан с постановеното от втората инстанция при условие, че вече съществува предходен окончателен съдебен акт, с който клаузата за предсрочна изискуемост, на която се основава производството за принудително изпълнение, е обявена за недействителна, поради което в случая искането за принудително изпълнение отново следва да бъде обявено за недопустимо?
 (1)
 ОВ L 95, 1993 г., стр. 29.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/13
 Решение на Съда (четвърти състав) от 15 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-275/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Директива 93/36/ЕИО - Обществени поръчки за доставки - Доставка компютърна програма за управление на регистрацията на превозни средства - Процедура на договаряне без предварително публикувано обявление за обществена поръчка)
 2009/C 297/13
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Wilms и D. Kukovec)
 Ответник: Федерална република Германия (представители: M. Lumma и N. Graf Vitzthum)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на член 6 във връзка с член 9 от Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки (ОВ L 199, стр. 1) — Договор за доставка на софтуерно приложение за управление на регистрацията на превозни средства, сключен без процедура по възлагане на обществена поръчка между два субекта на публичното право, извършващи услуги по обработка на данни за общините
 Диспозитив
 1.
 Тъй като Datenzentrale Baden-Württemberg е възложила поръчка за доставка на компютърна програма за управление на регистрацията на превозни средства чрез процедура на договаряне без публикуване на обявление за обществена поръчка, Федерална република Германия не е изпълнила задълженията, които има по силата на Директива 93/36/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за доставки.
 2.
 Осъжда Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.08.2008 г.


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/40
 Жалба, подадена на 17 декември 2008 г. — M6/Комисия
 (Дело T-568/08)
 (2009/C 55/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Métropole Télévision SA (M6) (Neuilly-sur-Seine, Франция) (представители: O. Freget и N. Chahid-Nouraï, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение на Европейската комисия от 16 юли 2008 година по преписка No 279/2008-Франция (Предоставяне на капитал на France Télévisions),
 —
 да се задължи Комисията да започне предвидената в член 88, параграф 2, първа алинея ЕО официална процедура по разследване на помощта,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяната на Решение C(2008) 3506 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 година, с което Комисията приема за съвместима с общия пазар помощ под формата на предоставяне на капитал в размер на 150 милиона EUR в полза на France Télévisions. В този контекст жалбоподателят иска започване на официалната процедура по разследване в съответствие с член 88, параграф 2 ЕО.
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква три правни основания относно законосъобразността на обжалваното решение, изведени от:
 —
 нарушение на процесуалните права на жалбоподателя, доколкото съображенията, на които се основава Комисията, и по-специално съображението относно пряката причинно-следствена връзка между съобщението на президента на Френската република от 8 януари 2008 г. относно премахването на търговските реклами, излъчвани по каналите на групата France Télévisions, и понесената от тези канали загуба на приходи, създавали затруднения, които могат да обосноват започването на официалната процедура по разследване в съответствие с член 88, параграф 2 ЕО, за да могат конкурентите на групата France Télévisions да изложат своята позиция,
 —
 недостатъчност на информацията на Комисията относно причините за спада в постъпленията от реклами и относно предназначението на предоставения на France Télévisions капитал, доколкото Комисията не се е уверила, с необходимата неутралност, безпристрастност и задълбоченост, в истинността и достоверността на съобщената ѝ информация по отношение на действителните причини за загубите от реклами на France Télévisions и крайното предназначение на изплатените от Френската република на France Télévisions суми,
 —
 липса на мотиви, доколкото Комисията i) не е мотивирала в достатъчна степен значението, отдадено в спорното решение на действието на съобщението на президента от 8 януари 2008 г., с което се обявява премахването на рекламите по обществените телевизии ii) не е взела предвид въздействието, което „преориентирането“ на дейностите на France Télévisions към дейности с характер на обществени услуги оказва върху управлението на рекламата и iii) не е взела под внимание становищата на частните оператори, сред които е и жалбоподателят.


text:
 14.1.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 13/2
 Жалба, подадена на 31 май 2011 г. от Mariyus Noko Ngele срещу определението, постановено от Общия съд (първи състав) на 25 март 2011 г. по дело T-15/10, Mariyus Noko Ngele/Европейска комисия и др.
 (Дело C-272/11 P)
 2012/C 13/03
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mariyus Noko Ngele (представители: F. Sabakunzi, avocat)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представител: A. Bordes), AT, AU, AV, AW
 С Определение от 4 октомври 2011 г. Съдът (осми състав) отхвърли жалбата и постанови, че г-н Noko Ngele трябва да понесе направените от него съдебни разноски.


text:
 17.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 355/36
 Жалба, подадена на 27 септември 2012 г. — Skype/СХВП — British Sky Broadcasting и Sky IP International (skype)
 (Дело T-423/12)
 2012/C 355/75
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Skype (Дъблин, Ирландия) (представители: I. Fowler, Solicitor, J. Schmitt, lawyer и J. Mellor, QC)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Други страни в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Обединено кралство) и Sky IP International Ltd (Isleworth)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 26 юли 2012 г. по преписка R 1561/2010-4, и
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка „skype“ за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42 — заявка за марка на Общността No 4546248
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другите страни в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: регистрация като марка на Общността No 3203411 на словната марка „SKY“ по-специално за стоки и услуги от класове 9, 38, 41 и 42; регистрация No 2302176 E в Обединеното кралство на словната марка „SKY“ по-специално за стоки и услуги от класове 16, 35 и 38; регистрация No 2302176 B в Обединеното кралство на словната марка „SKY“ по-специално за стоки и услуги от класове 9, 41 и 42; регистрация като марка на Общността No 1178409 на фигуративната марка „sky“ по-специално за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42; регистрация като марка на Общността No 1178540 на фигуративната марка „sky“ по-специално за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42; регистрация като марка на Общността No 3166337 на фигуративната марка „sky“ по-специално за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42; регистрация като марка на Общността No 3203619 на фигуративната марка „sky“ по-специално за стоки и услуги от класове 9, 38 и 42; регистрация в Обединеното кралство на марката „SKY“ за стоки и услуги от класове 9, 16, 38, 41 и 42; по-ранна нерегистрирана марка, търговско наименование и наименование на дружество „SKY“, използвани в търговията в Обединеното кралство за стоки и услуги от класове 9, 16, 38, 41 и 42
 Решение на отдела по споровете: уважава възражението за всички оспорени стоки и услуги.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/34
 Решение на Общия съд от 8 октомври 2014 г. — Bermejo Garde/ЕИСК
 (Дело T-529/12 P) (1)
 ((Обжалване - Публична служба - Длъжностни лица - Назначаване - Обявяване на свободна длъжност - Назначаване на длъжност директор - Оттегляне на кандидатурата на жалбоподателя - Назначаване на друг кандидат - Жалби за отмяна - Отмяна в първоинстанционното производство на обжалваното обявление за свободна длъжност поради липса на компетентност на автора на акта - Липса на изричен отговор на всички изложени от страните правни основания и доводи - Принцип на добра администрация - Недопустимост на исканията за отмяна на решенията, приети въз основа на обжалваното обявление за свободна длъжност - Член 91, параграф 2 от Правилника - Искане за обезщетение - Право на ефективна съдебна защита - Задължение за мотивиране от Съда на публичната служба - Дело, по което може да се постанови окончателно решение - Отхвърляне на жалбата))
 2014/C 421/47
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Moises Bermejo Garde (Брюксел, Белгия) (представител: L. Levi, адвокат)
 Друга страна в производството: Европейски икономически и социален комитет (ЕИСК) (представители: M. Lernhart, подпомаган от B. Wägenbaur, адвокат)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 септември 2012 г. по дело Bermejo Garde/ЕИСК (F-51/10, все още непубликувано в Сборника)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (първи състав) от 25 септември 2012 г. по дело Bermejo Garde/ЕИСК (F-51/10) в частта, в която искането за обезщетение на жалбоподателя се отхвърля.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Отхвърля искането за обезщетение, подадено от г-н Moises Bermejo Garde пред Съда на публичната служба.
 4)
 Г-н Bermejo Garde понася направените от него съдебни разноски в настоящото производство.
 5)
 Европейският икономически и социален комитет (ЕИСК) понася направените от него съдебни разноски в производството пред Съда на публичната служба и в настоящото производство, както и съдебните разноски, направени от г-н Bermejo Garde в първоинстанционното производство.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 12.4.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 92/11
 Преюдициално запитване, отправено от de College van Beroep voor het bedrijfsleven (Нидерландия) на 9 януари 2008 г. — 1. T-Mobile Netherlands, 2. KPN Mobile N.V., 3. Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit, 4. Orange Nederland N.V.; подпомагаща страна: Vodafone Libertel B.V.
 (Дело C-8/08)
 (2008/C 92/19)
 Език на производството: нидерландки
 Препращаща юрисдикция
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Страни в главното производство
 Ищци:
 1.
 T-Mobile Netherlands
 2.
 KPN Mobile N.V.
 3.
 Raad van bestuur van de Nederlandse Mededingingsautoriteit
 4.
 Orange Nederland N.V.
 Подпомагаща страна: Vodafone Libertel B.V.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Какви критерии следва да се използват при прилагането на член 81, параграф 1 ЕО с оглед на преценката дали дадено съгласувано поведение има за цел предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията в рамките на общия пазар?
 2)
 Следва ли член 81 ЕО да се тълкува в смисъл, че при прилагането от страна на националния съд на тази разпоредба следва да се представи и подложи на преценка съгласно разпоредбите на националното право доказателство за причинно-следствената връзка между съгласуването и поведението на пазара, доколкото тези разпоредби не са по-неблагоприятни от разпоредбите, които се прилагат по отношение на същите изисквания по националното право и които не правят невъзможно или изключително трудно упражняването на правата, предоставени от общностното право?
 3)
 При прилагането на понятието за съгласувани практики в член 81 намира ли винаги приложение предположението за причинно-следствената връзка между съгласуването и поведението на пазара, дори когато съгласуването е единичен случай и участващото в него предприятие продължава да извършва дейност на пазара, или това предположение намира приложение само в случаи, в които съгласуването е осъществявано продължително време и редовно?


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/41
 Жалба, подадена на 22 юни 2015 г. — Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató/СХВП — Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató (Choco Love)
 (Дело T-325/15)
 (2015/C 279/51)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sun System Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Будапеща, Унгария) (представител: Á. László, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Hollandimpex Kereskedelmi és Szolgáltató kft (Будапеща, Унгария)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Choco love“ — Заявка за марка на Общността No 11 496 916
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 26 март 2015 г. по преписка R 1369/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да уважи жалбата, да измени обжалваното решение, като уважи възражението, и да отхвърли заявката за марка на Общността „Choco love“; или при условията на евентуалност:
 —
 да отмени обжалваното решение и да върне делото на СХВП за ново разглеждане,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 18.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/3
 Решение на Съда (втори състав) от 14 април 2011 г. (преюдициални запитвания от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09)/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Съединени дела C-288/09 и C-289/09) (1)
 (Обща митническа тарифа - Тарифно класиране - Комбинирана номенклатура - Приемници и декодери за сателитна цифрова телевизия с функция за записване - Митнически кодекс на Общността - Член 12, параграф 5, буква а), подточка i) и параграф 6 - Срок на валидност на обвързваща тарифна информация)
 2011/C 179/03
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: British Sky Broadcasting Group plc (C-288/09), Pace plc (C-289/09)
 Ответник: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Предмет
 Преюдициално запитване — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Тълкуване на Комбинираната номенклатура — Позиция No 8528 71 13 (Микропроцесорни апарати, съдържащи модем за достъп до Интернет, осигуряващи интерактивен обмен на информация, с възможност за приемане на телевизионни сигнали („set-top модули с комуникационна функция“) и позиция No 8521 90 00 („Други“, които включват апаратите без екран, способни да приемат телевизионни сигнали, т. нар. „set-top модули“, които имат вградено устройство за записване или възпроизвеждане (например твърд диск или DVD устройство) — „Set-top модули“ („STBs“), предназначени да приемат и декодират сигнали на цифрова сателитна телевизия, с комуникационна функция и твърд диск
 Диспозитив
 1.
 Комбинираната номенклатура, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа, изменено с Регламент (ЕО) No 1549/2006 на Комисията от 17 октомври 2006 г. и Регламент (ЕО) No 1214/2007 на Комисията от 20 септември 2007 г., трябва да се тълкува в смисъл, че set-top модулите с комуникационна функция и твърд диск, като модула Sky+, модел DRX 280, попадат в обхвата на подпозиция 8528 71 13, независимо от Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура.
 2.
 Член 12, параграф 5, буква а) от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 82/97 на Европейския парламент и на Съвета от 19 декември 1996 г., и член 12, параграф 1 и параграф 2, буква а), трето тире от Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент No 2913/92, изменен с Регламент (ЕО) No 12/97 на Комисията от 18 декември 1996 г., трябва да се тълкуват в смисъл, че митническите органи са длъжни да издават обвързваща тарифна информация в съответствие с Обяснителните бележки към Комбинираната номенклатура. При спор между тези органи и икономическите оператори относно съответствието на бележките с Комбинираната номенклатура и класирането на стоките, последните трябва да подадат жалба до компетентния орган съгласно член 243 от Регламент No 2913/92 в редакцията му след съответните изменения. Сезираната юрисдикция се произнася по класирането на стоката, при необходимост след като е отправила преюдициален въпрос до Съда при предвидените в член


text:
267 ДФЕС условия. Освен това държавата членка, на която са подчинени посочените органи, може да сезира комитета, предвиден в член 247 от Регламент No 2913/92, в редакцията му след съответните изменения, съгласно процедурата по член 8 от Регламент No 2658/87, изменен с Регламент (ЕО) No 254/2000 на Съвета от 31 януари 2000 г.
 3.
 Член 12, параграф 5, буква а), подточка i) от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 82/97, трябва да се тълкува в смисъл, че Регламент No 1549/2006 трябва да се разглежда като регламент по смисъла на тази разпоредба. Обвързваща тарифна информация, която вече не е в съответствие с Комбинираната номенклатура поради влизането в сила на Регламент No 1549/2006, престава да бъде валидна след датата на влизането му в сила.
 4.
 Член 12, параграф 6 от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 82/97, трябва да се тълкува в смисъл, че когато съгласно член 12 от Регламент No 2658/87, изменен с Регламент No 254/2000, е приет регламент за изменение на Комбинираната номенклатура и той не предвижда срок, през който титулярът на обвързваща тарифна информация, която е престанала да бъде валидна, все пак може да продължи да я използва, титулярът вече няма право да използва тази обвързваща тарифна информация.
 (1) ОВ C 256, 24.10.2009 г.


text:
 24.10.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/26
 Определение на Първоинстанционния съд от 4 септември 2009 г. — Inalca и Cremonini/Комисия
 (Дело T-174/06) (1)
 (Извъндоговорна отговорност - Разследвания от OLAF на нарушения при възстановяванията при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания - Предоставяне на националните органи на информация относно деяния, за които може да бъде образувано наказателно производство - Национално решение за връщане на възстановяванията - Учредяване на гаранции - Иск за обезщетение - Давностен срок - Продължаващо увреждане - Частична недопустимост - Причинно-следствена връзка)
 2009/C 256/48
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищци: Inalca SpA — Industria Alimentari Carni (Castelvetro, Италия) и Cremonini SpA (Castelvetro) (представители: F. Sciandone и C. D'Andria, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin и V. Di Bucci)
 Предмет
 Иск за реализиране на извъндоговорна отговорност, целящ поправяне на вредата, която ищците твърдят, че са претърпели вследствие от предоставянето на италианските органи на уличаващи ищците заключения, изготвени в резултат от проведено от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) разследване за проверка на законосъобразността на някои възстановявания при износ на говеждо месо с местоназначение Йордания.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска.
 2.
 Осъжда Inalca SpA — Industria Alimentari Carni и Cremonini SpA да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 190, 12.8.2006 г.


text:
 24.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/7
 Искане за преюдициално заключение, представено от Bundesverwaltungsgericht на 22 януари 2007 г. — 01081 Telecom AG/Федерална република Германия
 (Дело C-15/07)
 (2007/C 69/13)
 Език на производството: немски
 Препращаща юрисдикция
 Bundesverwaltungsgericht
 Страни в главното производство
 Ищец: 01081 Telecom AG
 Ответник: Федерална република Германия
 Преюдициален въпрос
 Съответства ли на член 27, изречение първо на Директива 2002/21/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) и на член 7 от Директива 2002/19/ЕО (2) на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) временното запазване на съществуваща отпреди законова разпоредба в националното законодателство, според която цените на връзката се определят съобразно разходите за ефективното предоставяне на услуги, въпреки че това не се изисква от Общностното право?
 (1) ОВ L 108, стр. 33.
 (2) ОВ L 108, стр. 7.


text:
 10.3.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 56/35
 Иск, предявен на 8 януари 2007 г. — FVB/СХВП — FVD(FVB)
 (Дело T-10/07)
 (2007/C 56/67)
 Език, на който е изготвен искът: немски
 Страни
 Ищец: FVB Gesellschaft für Finanz- und Versorgungsberatung mbH (Osnabrück, Германия) [представител: адвокат P. Koehler]
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH
 Искания на ищеца
 —
 да се измени решение на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) по обжалвано дело R 1343/2005-4 от 6 ноември 2006 година, като се отмени решението от 12 септември 2005 година по възражение No В 549 362 на Finanz- und Versorgungsdienstgesellschaft für Finanzberatung und Vorsorgemanagement mbH срещу заявка No 2 126 175 и възражението се остави без уважение;
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Ищецът.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка за услуги „FVB“ от класове 35 и 36 (Заявка No 2 126 175).
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: FVD Gesellschaft für Finanzplanung und Vorsorgemanagement Deutschland mbH.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: немска словна марка за услуги „FVB“ от клас 36, като възражението е срещу вписване в клас 36.
 Решение на отдела по споровете: уважаване на възражението, частично отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: отхвърляне на жалбата.
 Приведени правни основания: обжалваното решение е постановено в нарушение на член 8, параграф 1, буква б) на Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/31
 Жалба, подадена на 10 септември 2012 г. — Klingel/СХВП — Develey (JUNGBORN)
 (Дело T-401/12)
 (2012/C 331/60)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Германия) (представител: адв. T. Zeiher, Rechtsanwältin)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 9 юли 2012 г. по дело R 936/2011-4;
 —
 да отхвърли възражението срещу предоставяне на защита на международната регистрация W 1 002 323 — JUNGBORN;
 —
 при условията на евентуалност, да препрати делото за решаване от апелативния състав;
 —
 да осъди загубилата делото страна да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: словната марка „JUNGBORN“ за стоки от класове 29, 30, 32 и 33 — международна регистрация No W 1 002 323, в която се споменава Европейския съюз
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германската словна марка „BORN“ за стоки от класове 29, 30 и 32
 Решение на отдела по споровете: частично уважава възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 41, параграф 1, буква a) и на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 10.1.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 6/10
 Иск, предявен на 6 октомври 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия
 (Дело C-442/08)
 (2009/C 6/17)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Caeiros и B. Kotschy)
 Ответник: Федерална република Германия
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че Федерална република Германия не е изпълнила задълженията си по членове 2, 6, 9, 10 и 11 от Регламент (EИО, Eвратом) No 1552/89 на Съвета от 29 май 1989 година за прилагане на Решение 88/376/ЕИО Eвратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (1) съответно на Регламент (EО, Евратом) No 1150/2000 на Съвета от 22 май 2000 година за прилагане на Решение 94/728/EО Eвратом относно системата за собствени ресурси на Общностите (2), като
 —
 въпреки получаването на известие за взаимна помощ е допуснала митнически вземания да се погасят по давност и със закъснение е превела по сметка съответните собствени ресурси,
 —
 е отказала да заплати натрупаните лихви за забава.
 —
 да се осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 От 1994 г. насам в Германия са внесени моторни превозни средства от Унгария в рамките на установения с Европейското споразумение между ЕО и Унгария преференциален митнически режим. С известие за взаимна помощ от 26 юни 1998 г. Европейската служба за борба с измамите (наричана по-нататък „OLAF“) уведомява държавите-членки, че след извършения последващ контрол унгарските органи са обявили за невалидни декларациите за произход за 58 006 превозни средства (от които за Германия: 19 123 превозни срества). С писмо, английският текст на което германските органи получават на 13 юли 1998 г., а на 18 август 1998 г. превода му на немски език, OLAF изпраща свързаните с това известие за взаимна помощ документи и данни, между които и писмото от 26 май 1998 г., с което унгарските органи уведомяват OLAF относно резултатите от последващия контрол и посочват, че унгарският производител е подал жалба пред унгарски съд срещу решението на унгарските органи. С последващо известие за взаимна помощ от 27 октомври 1999 г. OLAF уведомява държавите-членки за резултата от това съдебно производство.Наложилата се съгласно съдебното решение като необходима нова преценка на декларациите за произход потвърждава обявяването за невалидни на декларациите за произход за 30 771 превозни средства.
 От резултатите от мисия на Комисията в Германия за контрол на собствените ресурси и от информацията на германските органи било видно, че последните допуснали да се погасят по давност вносни сборове в размер на 408 735,53 EUR във връзка с вноса на моторни превозни средства, обявяването за невалидни на декларациите за произход за които се потвърждавала и според новата преценка вследствие на решението на унгарски съд. Собствените ресурси, съответстващи на погасените по давност митнически вземания, действително били предоставени на разположение, след покана от страна на Комисията, на 31 октомври 2005 г., т.е. след изтичане на предвидения в Регламент No 1552/89 (съответно Регламент No 1150/200) срок, като след превода по сметка на собствените ресурси със закъснение органите обаче отказали да заплатят лихви за забава.
 В подкрепа на своя


text:
иск Комисията изтъква по същество две оплаквания, а именно, от една страна, извършеният със закъснение превод по сметка на собствените ресурси както и, от друга страна, отказът за заплащане на свързаните с това лихви за забава. Според Комисията всъщност всички държави-членки, считано най-късно от 18 август 1998 г. (моментът на предаване на последната езикова редакция на свързаните с известието за взаимна помощ от 26 юни 1998 г. документи и данни), са били в състояние да идентифицират длъжника за вносни сборове и дължимите суми, и поради това е трябвало най-късно от този момент да вземат необходимите мерки, за да съберат впоследствие въпросните вносни сборове и да установят и преведат по сметка съответните собствени ресурси. При спазване на подходящ срок от три месеца за въвеждането на тези мерки Комисията изхожда от това, че държавите-членки, които не са предприели мерки, трябва да носят отговорност за всички погасени по давност след 18 ноември 1998 г. вносни сборове.
 Що се отнася до първото правно основание на Комисията, т.е. извършването със закъснение на превод по сметка на собствените ресурси, от относимите разпоредби на Регламент No 1552/1989 (съответно Регламент No 1150/2000), както и от съдебната практика на Съда следва, че държавите-членки са длъжни да установяват собствените ресурси на Общностите и това задължение съществува независимо дали вносните сборове действително са били взети под отчет, съответно, дали размерът на вносния сбор е могъл да бъде събран впоследствие от длъжника за вносния сбор. По принцип вследствие на възникването на митническо задължение се поражда и право на Общностите върху свързаните с митническото задължение традиционни собствени ресурси, дори тогава, когато вземането под отчет на размера на вносния сбор или последващото му събиране от длъжника в конкретния случай не е било осъществено. Моментът, към който собствените ресурси следва да бъдат установени, се определя в зависимост от това, кога националните митнически органи са в състояние да изчислят произтичащия от дадено митническо задължение вносен сбор и да определят длъжника за вносния сбор.
 Поведението на митническите органи на държавите-членки при внос на стоки с декларации за произход, които вследствие на последващ контрол са били обявени за невалидни, не може да бъде определено въз основа на правото на съответната трета държава. Тъй като протокол No 4 към Споразумението за асоцииране между ЕО и Унгария също не съдържа разпоредба в този смисъл, би трябвало да бъдат изследвани други източници на общностното право относно това, което държавите-членки трябва да направят след като им бъдат съобщени резултатите от последващ контрол, който повдига съмнения относно произхода на стоките. В тази връзка член 78, параграф 3 от Регламент No 2913/92 предвижда, че митническите органи на държавите-членки вземат необходимите мерки, за да уредят ситуацията, като отчитат новите данни, с които разполагат. Този регламент задължава също така държавите-членки, след възникване на митническо задължение, в най-кратък срок да пристъпят към събирането му, като това важи както в първия етап на производството, който се състои във взимането под отчет на размера на вносния сбор, така и във втория етап — събирането му от длъжника.
 Освен това съгласно член 244 от Регламент No 2913/92 с подаването на


text:
жалба срещу прието от митнически органи на държавите-членки решение не се спира изпълнението на последното, освен в изключителни случаи. Евентуалното спиране на изпълнението по правило се поставя в зависимост от представянето на гаранция. Следователно в случаи, в които възникването на митническо задължение произтича от обявяването за невалидни на декларации за произход вследствие на последващ контрол, според Комисията висящо производство по обжалване не може да възпрепятства митническите органи на държавата по вноса да пристъпят към (последващо) събиране на вносните сборове. Тъй като стоките вече са внесени в Общността, а съдебното производство би могло да се проточи години наред, в случай на отхвърляне на жалбата подобно спиране би могло значително да затрудни събирането на митническото задължение.
 На последно място, що се отнася до второто правно основание на Комисията, т.е. отказът за плащане на лихви за забава, от член 11 от Регламент No 1552/1989, съответно от Регламент No 1150/2000, както и от съдебната практика на Съда следва, че държавите-членки са длъжни да заплатят лихви за забава дори и когато не са установили собствените ресурси. В настоящия случай спорният размер на собствените ресурси е трябвало да бъде преведен по сметка най-късно два месеца след 18 ноември 1998 г., в първия работен ден след 19-то число на текущия месец (т.е. на 20 януари 1999 г.) Тъй като обаче германските органи са направили това едва на 31 октомври 2005 г., Федерална република Германия е в забава и затова трябва да плати лихви за забава.
 (1) ОВ L 155, стр. 1.
 (2) ОВ L 130, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 2, стр. 184.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/13
 Решение на Съда (седми състав) от 25 септември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република
 (Дело C-87/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2006/73/ЕО - Прилагане на Директива 2004/39/ЕО - Организационни изисквания и условия за извършване на дейност от инвестиционните посредници - Липса на транспониране в определения срок)
 (2008/C 301/25)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: P. Dejmek)
 Ответник: Чешка република (представител: M. Smolek)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Не е транспонирана Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива (ОВ L 241, стр. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 10, стр. 135)
 Диспозитив
 1)
 Като не е приела законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за съобразяване с Директива 2006/73/ЕО на Комисията от 10 август 2006 година за прилагане на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на организационните изисквания и условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници и за даването на определения за целите на посочената директива, Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 53, параграф 1 от тази директива.
 2)
 Осъжда Чешката република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 92, 12.4.2008 г.


text:
 4.9.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 293/29
 Решение на Общия съд от 20 юли 2017 г. — ADR Center/Комисия
 (Дело T-644/14) (1)
 ((Финансова помощ - Обща програма „Основни права и правосъдие“ за периода 2007 — 2013 г. - Специална програма „Гражданско правосъдие“ - Жалба за отмяна - Решение, което представлява изпълнително основание - Член 299 ДФЕС - Компетентност на органа, приел акта - Принцип на добра администрация - Искане да бъде разпоредено на Комисията да изплати остатъка от сумата, дължима по силата на споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства - Частично изменение на квалификацията на жалбата - Арбитражна клауза - Компетентност на Общия съд - Допустими разходи))
 (2017/C 293/32)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ADR Center SpA (Рим, Италия) (представители: първоначално L. Tantalo, впоследствие A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално J. Estrada de Solà и L. Cappelletti, впоследствие J. Estrada de Solà и S. Delaude)
 Предмет
 От една страна, искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Решение C(2014) 4485 окончателен на Комисията от 27 юни 2014 г. относно възстановяването на част от финансовата помощ, изплатена на жалбоподателя в изпълнение на трите споразумения за отпускане на безвъзмездни средства, сключени в рамките на специалната програма „Гражданско правосъдие“, и от друга страна, искане на основание член 272 ДФЕС да бъде осъдена Комисията да му изплати дължимия по силата на трите споразумения за отпускане на безвъзмездни средства остатък в размер на 49 172,52 EUR, както и обезщетение за вреди и пропуснати ползи
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 ADR Center SpA понася разноските, направени от Европейската комисия, включително разноските на тази институция, свързани с обезпечителното производство, и половината от собствените си разноски, включително и от разноските си, свързани с обезпечителното производство.
 3)
 Комисията понася половината от разноските, направени от ADR Center, включително половината от разноските му, свързани с обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 388, 3.11.2014 г.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/30
 Определение на Общия съд от 3 април 2014 г. — CFE-CGC France Télécom-Orange/Комисия
 (Дело T-2/13) (1)
 ((Жалба за отмяна - Държавни помощи - Решение, с което помощта се обявява за съвместима с вътрешния пазар при определени условия - Работнически синдикат - Липса на индивидуално засягане - Недопустимост))
 2014/C 184/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CFE-CGC France Télécom-Orange (Париж, Франция) (представители: A.-L. Lefort des Ylouses и A.-S. Gay, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn, D. Grespan и B. Stromsky)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2012/540/ЕС на Комисията от 20 декември 2011 година относно Държавна помощ C 25/08 (ex NN 23/08) — Реформа на финансирането на пенсиите на държавните служители, работещи за France Télécom, приведена в действие от Френската република в полза на France Télécom (ОВ L 279, стр. 1)
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2)
 Липсва основание за произнасяне по искането за встъпване на Френската република.
 3)
 CFE-CGC France Télécom-Orange понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската комисия.
 4)
 Френската република понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 79, 16.3.2013 г.


text:
 24.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 194/22
 Решение на Общия съд от 8 май 2014 г. — Simca Europe/СХВП — PSA Peugeot Citroën (Simca)
 (Дело T-327/12) (1)
 ((Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „Simca“ - Недобросъвестност - Член 52, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 194/28
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Simca Europe Ltd (Бирмингам, Обединено кралство) (представител: N. Haberkamm, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: GIE PSA Peugeot Citroën (Париж, Франция) (представител: P. Kotsch, адвокат)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 12 април 2012 г. (преписка R 645/2011-1) относно производство между GIE PSA Peugeot Citroën и Simca Europe Ltd за обявяване на недействителност
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Simca Europe Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 287, 22.9.2012 г.


text:
 12.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 142/31
 Решение на Общия съд от 21 март 2014 г. — Yusef/Комисия
 (Дело T-306/10) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните - Регламент (ЕО) No 881/2002 - Замразяване на средства и икономически ресурси на дадено лице поради включването му в списък, съставен от орган на Организацията на обединените нации - Комитет по санкциите - Последващо включване в приложение I към Регламент (ЕО) No 881/2002 - Отказ на Комисията да заличи това включване - Иск за установяване на неправомерно бездействие - Основни права - Право на изслушване, право на ефективен съдебен контрол и право на неприкосновеност на собствеността))
 2014/C 142/39
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Hani El Sayyed Elsebai Yusef (Лондон, Обединено кралство) (представители: първоначално E. Grieves, barrister и H. Miller, solicitor, впоследствие E. Grieves, H. Miller, P. Moser, QC, и R. Graham, solicitor)
 Ответник: Европейска комисия (представители: E. Paasivirta, M. Konstantinidis и T. Scharf)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Съвет на Европейския съюз (представители: първоначално E. Finnegan и R. Szostak, впоследствие E. Finnegan)
 Предмет
 Иск, с който се цели да се установи в съответствие с член 265 ДФЕС, че Комисията неправомерно не е оттеглила Регламент (ЕО) No 1629/2005 на Комисията от 5 октомври 2005 година за изменение за петдесет и четвърти път на Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета (ОВ L 260, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 18, том 4, стр. 81, в частта му относно ищеца.
 Диспозитив
 1)
 Европейската комисия не е изпълнила задълженията си по Договора за функционирането на ЕС и по Регламент (ЕО) No 881/2002 на Съвета от 27 май 2002 година за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени срещу определени физически лица и образувания, свързани с Осама бен Ладен, мрежата на Ал Кайда и талибаните, и за отмяна на Регламент (ЕО) No 467/2001 на Съвета, като не е отстранила материалните и процесуалните нарушения, които са опорочили замразяването на средствата на г н Hani El Sayyed Elsebai Yusef.
 2)
 Отхвърля иска в останалата му част.
 3)
 Осъжда Комисията да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и разноските на г н Yusef, както и средствата, предварително отпуснати от касата на Общия съд като правна помощ.
 4)
 Съветът на Европейския съюз понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 260, 25.9.2010 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/25
 Преюдициално запитване от tribunal d'instance de Limoges (France), постъпило на 6 февруари 2017 г. — Banque Solfea SA/Jean-François Veitl
 (Дело C-63/17)
 (2017/C 144/32)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal d’instance de Limoges
 Страни в главното производство
 Ищец: Banque Solfea SA
 Ответник: Jean-François Veitl
 Преюдициален въпрос
 Позволява ли правилото, изведено от Директива 98/7/ЕО (1) от 16 февруари 1998 г. и от Директива 2008/48/ЕО (2) от 23 април 2008 г., според което в текста на френски език: „[р]езултатът от изчислението се изразява с точност до поне един знак след десетичната запетая“ [и а]ко следващата цифра след десетичната запетая е по-голяма или равна на 5, предхождащата я цифра след десетичната запетая се увеличава с едно“, когато годишният процент на разходите по кредит е 6,75772 %, да се приеме, че е точно посочен годишен процент на разходите в размер на 6,75 %?
 (1) Директива 98/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година за изменение на Директива 87/102/ЕИО относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите членки относно потребителския кредит (ОВ L 101, стр. 17; Специално издание на български език 2007 г., глава 15, том 4, стр. 210).
 (2) Директива 2008/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 година относно договорите за потребителски кредити и за отмяна на Директива 87/102/ЕИО на Съвета (ОВ L 133, стр. 66)


text:
 20.12.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 327/32
 Жалба, подадена на 30 септември 2008 г. — KODA/Комисия
 (Дело T-425/08)
 (2008/C 327/59)
 Език на производството: датски
 Страни
 Жалбоподател: KODA (Копенхаген, Дания) (представители: адв. K. Dyekjær и адв. J. Borum, advokaterne)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изцяло Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка No COMP/C2/38.698 — CISAC);
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка No COMP/C2/38.698 — CISAC) доколкото засяга жалбоподателя;
 —
 да се отменят членове 3 и 4, параграфи 2 и 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка No COMP/C2/38.698 — CISAC);
 —
 при условията на евентуалност, да се отменят членове 3 и 4, параграфи 2 и 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка No COMP/C2/38.698 — CISAC), доколкото засягат жалбоподателя;
 —
 при условията на евентуалност, да се отменят членове 3 и 4, параграфи 2 и 3 от Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка No COMP/C2/38.698 — CISAC), доколкото засяга предаването по кабел;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят иска отмяна на Решение C(2008) 3435 окончателен на Комисията от 16 юли 2008 г. (преписка No COMP/C2/38.698 — CISAC), с което се установява, че той е нарушил членове 81 ЕО и 53 от Споразумението за ЕИП чрез използване или de facto прилагане на ограничения за членството в неговите споразумения за реципрочно представителство (член 1), чрез предоставяне на изключителни права в неговите споразумения за реципрочно представителство (член 2) и, заедно с другите дружества за колективно управление на авторски права, чрез координиране на териториалното приложение по начин, който ограничава до националната територия на всяко от тези дружества обхвата на лицензите на правата за публично изпълнение за предаването по интернет, чрез сателит и по кабел (член 3).
 В подкрепа на исканията си жабоподателят изтъква, че:
 —
 обжалваното решение е опорочено от процесуално нарушение, доколкото явно се отклонява по съществен въпрос от изложението на възраженията,
 —
 обжалваното решение е опорочено от грешка при прилагане на правото, доколкото, първо — не е доказано, че включването от страна на жалбоподателя на клауза за териториално приложение в неговите договори за реципрочно представителство за предаването по интернет, чрез сателит и по кабел, произтича от съгласувана практика с дружествата за колективно управление на авторски права в други държави-страни по Споразумението за ЕИП, и второ — тази клауза за териториално приложение не ограничава конкуренцията.
 Жалбоподателят счита, при условията на евентуалност, че не е било доказано нарушение, що се отнася до лицензите на права за препредаване чрез кабел.


text:
 14.5.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 145/4
 Преюдициално запитване, отправено от Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Унгария) на 21 януари 2011 г. — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)/Gazdasági Versenyhivatal
 (Дело C-32/11)
 2011/C 145/04
 Език на производството: унгарски
 Запитваща юрисдикция
 Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (правоприемник на Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)
 Ответник: Gazdasági Versenyhivatal
 Преюдициален въпрос
 Може ли да се приеме, че двустранните споразумения, сключени между застрахователно дружество и определени автомобилни сервизи, или между застрахователно дружество и сдружение на автомобилни сервизи, съгласно които цената на час, която застрахователното дружество заплаща на автомобилния сервиз за ремонта на застрахованите от това дружество автомобили, зависи, наред с други фактори, и от броя и процентния дял на застрахователните договори, сключени от това дружество чрез автомобилния сервиз, действащ като негов застрахователен посредник, са забранени по силата на член 101, параграф 1 ДФЕС (в качеството им на споразумения, които имат за своя цел или резултат предотвратяването, ограничаването или нарушаването на конкуренцията в рамките на вътрешния пазар)?


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/48
 Жалба, подадена на 8 септември 2015 г. — Bimbo/СХВП — Globo (Bimbo)
 (Дело T-528/15)
 (2015/C 381/59)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Bimbo, SA (Барселона, Испания) (представител: J. Carbonell Callicó, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Globo SpA Servizi Commerciali (Илази, Италия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словния елемент „Bimbo“ — заявка за регистрация No 10 028 405
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 7 юли 2015 г. по съединени преписки R 2512/2013-4 и R 2549/2013-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да измени обжалваното решение на основание член 65, параграф 3 от Регламента относно марката на Общността, като отхвърли заявка за марка на Общността No 10 028 405 за клас 28,
 —
 при условията на евентуалност и само в случай на отхвърляне на първото искане — да отмени обжалваното решение и
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски на основание член 134 от Процедурния правилник на Общия съд (предишен член 87, параграф 2).
 Изложени основания
 —
 нарушение на правило 19, параграфи 1, 2 и 3 и на правило 20, параграф 1 от Регламент No 2868/95,
 —
 нарушение на член 64, параграф 1 от Регламент No 207/2009 и свързаната с него съдебна практика,
 —
 нарушение на член 43, параграфи 2 и 3 от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 и
 —
 нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 207/2009.


text:
 27.3.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/39
 Жалба, подадена на 29 януари 2010 г. — Reagens/Комисия
 (Дело T-30/10)
 2010/C 80/64
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Италия) (представители: B. O'Connor, L. Toffoletti, D. Gullo и E. De Giorgi, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени Решението C(2009) 8682 окончателно на Комисията от 11 ноември 2009 г. (дело COMP/38.589 — топлинни стабилизатори) във връзка с калаените стабилизатори изцяло или в частта, отнасяща се до жалбоподателя,
 —
 да се установи, че са приложими предвидените в член 25 от Регламент No 1/2003 срокове, така че е преклудирана възможността за налагането на глоба на жалбоподателя,
 —
 при условията на евентуалност да се установи, че Комисията е допуснала грешка при определянето на глоба от 10 791 000 EUR на жалбоподателя и ако е необходимо да се поправи тази глоба на ниво, съответстващо на ограничения характер на вероятното нарушение на член 101 от ДФЕС от жалбоподателя след 1996 г.,
 —
 да събере доказателства във връзка с прилагането на точка 35 от Насоките за изчисляване на глоби по отношение на Chemson и Baerlocher и във връзка с всички подадени искания от адресатите на решението за калаените стабилизатори след съобщаването на изложението на възраженията,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска частична отмяна на Решението C(2009) 8682 окончателно на Комисията от 11 ноември 2009 г., в частта в която е ангажирана отговорността му за нарушение на членове 81 ЕО и 53 ЕИП (дело COMP/38.589 — топлинни стабилизатори) и му е наложена глоба.
 В подкрепа на исканията си той излага следните правни основания:
 На първо място жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при преценката на фактическата обстановка във връзка с калаените стабилизатори, доколкото е прието за установено, че жалбоподателят участва в нарушение по член 81 ЕО (понастоящем член 101 ДФЕС) след периода 1996/1997.
 На второ място, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала явна грешка при прилагането на член 25 от Регламент (ЕО) No 1/2003 (1) към фактите, свързани с пазарите на калаени стабилизатори и по-специално като приема за установено, че са спазени предвидените в този член срокове. Според жалбоподателя, недоказването на нарушение след 1996/1997 означава, че даденото решение за налагане на глоба на жалбоподателя е погасено по давност по силата на предвиденото в този член петгодишно или десетгодишно правило.
 На трето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила принципа на добра администрация и легитимните правни очаквания на жалбоподателя, че Комисията ще проведе възможно най-добро разследване, по стриктен и надлежен начин и че няма да пренебрегне доказателства за наличието на конкуренция. Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на правото му на защита и че не е разгледала в достатъчна степен, представените от него доказателства в отговор на изложението на възраженията и също така при изслушването на страните е отказала повторен достъп на жалбоподателя до неповерителната част от преписката по разследването.
 На четвърто място, жалбоподателят твърди, че Комисията е действала


text:
в нарушение на принципа за равно третиране на всички предприятия пред закона, доколкото тя неправилно е приложила Насоките относно метода за определяне на размера на глобите (2). Той твърди, че Комисията е нарушила принципа на пропорционалност, тъй като наложената му глоба била несъразмерна в сравнение с наложената глоба на всички останали адресати на решението за калаените стабилизатори и по-специално Baerlocher.
 На пето място, жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на член 101 ДФЕС, по начин, който нарушава конкуренцията в общия пазар, доколкото тя неправилно е приложила Насоките относно метода за определяне на размера на глобите.
 Накрая, жалбоподателят твърди, че Комисията е действала в нарушение на принципа за добра администрация, като не е провела разследването надлежно и в срок и освен това е нарушила правото на защита на жалбоподателя като не е продължила разследването през периода, през който са подадени пред Общия съд молбите за защита на документите на основание поверителност в отношенията между адвокати и клиенти по делото Akzo (3).
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (2) Насоки относно метода на определяне на глобите, наложени по член 23, параграф 2, буква а) от Регламент No 1/2003 (ОВ С 210, 2006 г., стр. 2).
 (3) Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по дело Akzo Nobel Chemicals и Akcros Chemicals/Комисия (T-125/03 и T-253/03, Сборник, стр. II-3523).


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/18
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 9 юни 2011 г. — Staatssecretaris van Financiën/TNT Freight Management (Amsterdam) BV
 (Дело C-291/11)
 2011/C 252/33
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател в касационното производство: Staatssecretaris van Financiën
 Ответник в касационното производство: TNT Freight Management (Amsterdam) BV
 Преюдициален въпрос
 Следва ли Забележка 1, буква ж) към глава 30 от Хармонизираната система, във връзка със Забележка 1, буква б) към глава 35 от Хармонизираната система да се тълкува в смисъл, че кръвен албумин — който сам по себе си няма терапевтично или профилактично действие, но е добит с оглед на производството на продукти с терапевтично или профилактично действие, като същият кръвен албумин е от съществено значение за това производство и поради свойствата си може да се ползва единствено за тази цел, — може да се смята за приготвен с оглед употребата му за терапевтични или профилактични цели по смисъла на Забележката?


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/35
 Жалба, подадена на 3 май 2017 г. — Arbuzov/Съвет
 (Дело T-258/17)
 (2017/C 213/47)
 Език на производството: чешки
 Страни
 Жалбоподател: Sergej Arbuzov (Киев, Украйна) (представител: M. Mleziva, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение (ОВППС) 2017/381 на Съвета от 3 март 2017 г., изменящо Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна, доколкото се отнася до Sergej Arbuzov;
 —
 да осъди Съвета на Европейския съюз да понесе собствените си съдебни разноски и да заплати тези на Sergej Arbuzov.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага две основания.
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на правото на добра администрация
 —
 Жалбоподателят основава жалбата си inter alia на факта, че Съветът на Европейския съюз не е положил дължимата грижа при приемането на Решение (ОВППС) 2017/381 oт 3 март 2017 г., тъй като преди приемането на обжалваното решение не е отговорил на доводите и доказателствата, представени от жалбоподателя в подкрепа на твърденията му, а е действал най-вече въз основа на кратко резюме, представено от кабинета на главния прокурор на Украйна, без да изиска допълнителна информация относно развитието на разследването в Украйна.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на правото на собственост на жалбоподателя
 —
 Жалбоподателят твърди в това отношение, че приетите ограничения по отношение на него са непропорционални и без да е необходимо нарушават гаранциите на международноправната закрила на правото му на собственост.


text:
 2.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 156/4
 Решение на Съда (девети състав) от 17 март 2016 г. (преюдициално запитване от First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Обединено кралство) — Portmeirion Group UK Ltd/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 (Дело C-232/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Дъмпинг - Регламент за изпълнение (ЕС) No 412/2013 - Валидност - Внос на керамични съдове и прибори за сервиране или за кухня с произход от Китай - Разглеждан продукт - Разглеждан дъмпингов продукт - Задължение за мотивиране))
 (2016/C 156/04)
 Език на производството: английски
 Запитваща юрисдикция
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Portmeirion Group UK Ltd
 Ответник: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
 Диспозитив
 При разглеждането на преюдициалния въпрос не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент за изпълнение (ЕС) No 412/2013 на Съвета от 13 май 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на керамични съдове и прибори за сервиране или за кухня с произход от Китайската народна република.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 1.5.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 102/8
 Решение на Съда (трети състав) от 5 март 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република
 (Дело C-556/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Политика на Общността в областта на рибарството - Регламент (ЕО)No 894/97 - Плаваща хрилна мрежа - Понятие - Риболовна мрежа, наречена „thonaille“ - Забрана за риболов на някои видове - Регламент (ЕИО) No 2847/93 и Регламент (ЕО) No 2371/2002 - Липса на ефикасна система за контрол с оглед спазването на тази забрана)
 2009/C 102/11
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin, M. van Heezik и T. van Rijn)
 Ответник: Френска република (представители: G. de Bergues и A.-L. During)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Политика на Общността в областта на рибарството — Регламент (ЕИО) No 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (ОВ L 261, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109) и Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството — Допускане от националните органи на мрежата „thonaille“, въпреки общностната забрана за плаващи хрилни мрежи с дължина, равна на или по-голяма от 2,5 km — Липса на ефикасна система за контрол с оглед спазването на тази забрана
 Диспозитив
 1)
 Като не контролира, инспектира и наблюдава по задоволителен начин риболовната дейност що се отнася до забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и като не следи за приемането на подходящи мерки срещу виновните за нарушенията на общностната правна уредба, свързана с използването на плаващите хрилни мрежи, Френската република не е изпълнила задълженията си по член 2 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) No 2847/1993 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството, изменен с Регламент (ЕО) No 2846/98 на Съвета от 17 декември 1998 година, както и по член 23, параграфи 1 и 2, член 24 и член 25, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството.
 2)
 Осъжда Френската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 37, 9.2.2008 г.


text:
 10.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 395/2
 Решение на Съда (голям състав) от 4 септември 2014 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-114/12) (1)
 ((Жалба за отмяна - Външна дейност на Европейския съюз - Международни споразумения - Закрила на сродните права на излъчващите организации - Преговори във връзка с конвенция на Съвета на Европа - Решение на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, разрешаващо съвместното участие на Съюза и на неговите държави членки в преговорите - Член 3, параграф 2 ДФЕС - Изключителна външна компетентност на Съюза))
 (2014/C 395/02)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска комисия (представители: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti и J. Samnadda)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: Европейски парламент (представители: R. Passos и D. Warin)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón и M. Balta)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Чешка република (представители: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek и J. Králová), Федерална република Германия (представители: T. Henze, B. Beutler и N. Graf Vitzthum), Кралство Нидерландия (представители: C. Wissels и J. Langer), Република Полша (представители: първоначално M. Szpunar, B. Majczyna, M. Drwięcki и E. Gromnicka, впоследствие последните трима), Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия (представители: C. Murrell, подпомагана от R. Palmer, barrister)
 Диспозитив
 1)
 Отменя Решение от 19 декември 2011 година на Съвета и на представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, относно участието на Европейския съюз и на неговите държави членки в преговори за конвенция на Съвета на Европа за закрила на правата на излъчващите организации.
 2)
 Осъжда Съвета на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 3)
 Чешката република, Федерална република Германия, Кралство Нидерландия, Република Полша, Обединеното кралство, както и Парламентът понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 138, 12.5.2012 г.


text:
 21.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 277/46
 Жалба, подадена на 11 май 2017 г. — UI (*1)/Съвет
 (Дело T-282/17)
 (2017/C 277/68)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател:
 UI (*1) (представител: J. Diaz Cordova, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да разпореди на ответника за назначи жалбоподателя на длъжност AST/SC 2 в генералния секретариат на Съвета (DG A3).
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят по същество оспорва законосъобразността на процедурите, които според него довели до нетитуляризирането му на съответната длъжност. Жалбоподателят по-специално твърди, че ответникът изготвил допълнителен документ, който не трябвало да бъде взет предвид при оценяването му, тъй като бил представен много след края на изпитателния му срок. Според жалбоподателя при разглеждането на случая му ответникът нарушил някои негови основни права, сред които правото на личен живот, правото за запазване на поверителност на съобщенията и правото на обжалване.
 (*1) Информацията е заличена в съответствие с правната рамка относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни.


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/36
 Решение на Общия съд от 9 септември 2010 г. — Nadine Trautwein Rolf Trautwein/СХВП (Hunter)
 (Дело T-505/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността „Hunter“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Ограничаване на стоките, посочени в заявката за регистрация на марка)
 (2010/C 288/69)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development (Leopoldshöhe, Германия) (представител: C. Czychowski, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 17 септември 2008 г., с поправката от 5 февруари 2009 г. (преписка R 1733/2007-1) относно заявка за регистрация като марка на Общността на словния знак „Hunter“
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Nadine Trautwein Rolf Trautwein GbR, Research and Development да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 13.2.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 46/18
 Преюдициално запитване от Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona (Испания), постъпило на 9 декември 2016 г. — Wilber López Pastuzano/Delegación del Gobierno de Navarra
 (Дело C-636/16)
 (2017/C 046/20)
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado Contencioso-Administrativo de Pamplona
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Wilber López Pastuzano
 Ответник: Delegación del Gobierno Central en Navarra
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 12 от Директива 2003/109/ЕО на Съвета (1) от 25 ноември 2003 година относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба като разглежданата в спора в главното производство, а също и съдебната практика относно тълкуването ѝ, в която уредба не се предвижда изискванията за закрила срещу експулсиране на дългосрочно пребиваващ чуждестранен гражданин да се прилагат по отношение на всяко административно решение за експулсиране, независимо от правната характеристика или особеност на решението, а ограничава приложното поле на посочените изисквания единствено до конкретен вид експулсиране?
 (1)
 ОВ L 16, 2004 г., стр. 44; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 225.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/35
 Решение на Общия съд от 7 юли 2010 г. — Agrofert Holding/Комисия
 (Дело T-111/07) (1)
 (Достъп до документи - Регламент (ЕО) No 1049/2001 - Документи, отнасящи се до производство във връзка с концентрация на предприятия - Отказ на достъп)
 2010/C 221/54
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Чешка република) (представители: R. Pokorný и D. Šalek, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално X. Lewis и P. Costa de Oliveira, впоследствие P. Costa de Oliveira и V. Bottka)
 Страни, встъпили в подкрепа на жалбоподателя: Кралство Швеция (представители: първоначално A. Kruse и S. Johannesson, впоследствие S. Johannesson), Република Финландия (представители: J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski и M. Pere) и Кралство Дания (представител: B. Weis Fogh)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Полша) (представители: S. Sołtysiński, K. Michałowska и M. Olechowski, avocats)
 Предмет
 Искане за отмяна, от една страна, на решението на Комисията от 2 август 2006 г., с което на жалбоподателя се отказва достъп до документите, свързани с производствата по нотификация и предварителна нотификация на придобиването на Unipetrol от Polski Koncern Naftowy Orlen SA (COMP/M.3543) и, от друга страна, на Решение D(2007) 1360 на Комисията от 13 февруари 2007 г., потвърждаващо този отказ
 Диспозитив
 1.
 Приема за недопустими искането за отмяна на отговора на Европейската комисия от 2 август 2006 г., както и искането Общият съд да ѝ разпореди да предостави поисканите документи.
 2.
 Отменя Решение D(2007) 1360 на Комисията от 13 февруари 2007 г., с което се отказва достъп до документите по преписка COMP/M.3543 във връзка с концентрацията между Polski Koncern Naftowy Orlen SA и Unipetrol, разменени между Комисията и нотифициращите страни и между Комисията и трети лица, както и достъп до вътрешните документи и правните становища, изготвени по тази преписка.
 3.
 Осъжда Комисията да заплати съдебните разноски.
 4.
 Кралство Швеция, Република Финландия, Кралство Дания и Polski Koncern Naftowy Orlen понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 129, 9.6.2007 г.


text:
 8.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 144/52
 Жалба, подадена на 7 март 2017 г. — Troszczynski/Парламент
 (Дело T-148/17)
 (2017/C 144/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Mylène Troszczynski (Нойон, Франция) (представител: M. Ceccaldi, avocat)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на квесторите на Европейския парламент с дата 6 януари 2017 г. в частта, в която се потвърждава решението на Генералния секретар от 23 юни 2016 г. от г-жа Mylène Troszczynski да бъде събрана сумата от 56 554 EUR;
 —
 да отмени решението на Генералния секретар на Европейския парламент с дата 23 юни 2016 г., прието на основание членове 33, 43, 62, 67 и 68 от Решение 2009/C 159/01 на Бюрото на Европейския парламент от 19 май и от 9 юли 2008 г.„за установяване на мерки по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент“, изменено, с което се установява наличието на вземане срещу жалбоподателя в размер на 56 554 EUR въз основа на недължимо изплатени суми за парламентарни сътрудници и с което се обосновава събирането на тази сума, като на компетентния разпоредител с бюджетни средства се възлага в сътрудничество със счетоводството на институцията да я събере на основание член 68 от Мерките по прилагане и членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;
 —
 да отмени дебитно известие No 2016-888, без посочена дата, с което жалбоподателят се уведомява, че спрямо него е констатирано вземане с решение на Генералния секретар от 23 юни 2016 г.за възстановяване на недължимо изплатени суми за парламентарни сътрудници и за прилагане на член 68 от Мерките по прилагане и членове 78, 79 и 80 от Финансовия регламент;
 —
 да отмени дебитното известие от 29 юни 2016 г.;
 —
 да осъди Европейския парламент да заплати всички съдебни разноски в настоящото производство;
 —
 да осъди Европейския парламент да плати на г-жа Mylène Trosczcynski сумата от 50 000 EUR за покриване на подлежащи на възстановяване съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 Предмет на настоящия спор са сумите по трудовия договор за неопределено време, сключен между жалбоподателя и местен сътрудник, заемащ длъжността парламентарен сътрудник на пълно работно време в държавата членка, в която жалбоподателят е бил избран. Въз основа на някои данни относно заеманите от местния сътрудник длъжности в политическата партия, на която е член жалбоподателят, ответникът твърди, че последният не е изпълнил задълженията, произтичащи от членове 33, 43 и 62 от Мерките по прилагане на Устава на членовете на Европейския парламент.
 В подкрепа на жалбата жалбоподателят по същество твърди, че оспорваните актове съдържат пороци, засягащи, от една страна, процесуалната им законосъобразност, по-специално поради липсата на компетентност ratione materiae на издателя на акта, липсата на мотиви и неспазване на съществени процесуални правила.
 Жалбоподателят освен това твърди, че материалноправната законосъобразност на оспорваните актове е засегната от пороци във връзка с обстоятелството, че деянията, за които се търси отговорност, не били извършени; определянето на страната, която носи тежестта на доказване; нарушаването на принципа на пропорционалност; засягането на политическите права на местните сътрудници; злоупотребата с власт; дискриминационния характер на оспорваните решения и наличието


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/35
 Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 октомври 2009 г. — Y/Комисия
 (Дело F-29/08) (1)
 (Договорно наети служители - Уволнение поради явна непригодност - Незадоволително поведение в службата)
 2009/C 297/53
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Y (Брюксел, Белгия) (представител: N. Lhoëst, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: M. J.-P. Keppenne и L. Lozano Palacios)
 Предмет
 Отмяна на Решение от 24 май 2007 г. на органа, оправомощен да сключва договори (ООСД) за уволнение на жалбоподателя като договорно нает служител в резултат на твърдяното негово незадоволително поведение в службата и обезщетение на имуществените и неимуществените вреди.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Y понася всички съдебни разноски.
 (1) ОВ C 116, 9.5.2008 г., стр. 35.


text:
 27.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 252/27
 Определение на председателя на Съда от 15 февруари 2011 г. (преюдициално запитване от Tribunal administratif de Montreuil, Франция) — Accor Services France/Le Chèque Déjeuner CCR, Etablissement Public de Santé de Ville-Evrard
 (Дело C-269/10) (1)
 2011/C 252/55
 Език на производството: френски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 221, 14.8.2010 г.


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/20
 Иск, предявен на 2 март 2017 г. — Anastassopoulos и др./Съвет и Комисия
 (Дело T-147/17)
 (2017/C 202/34)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Nikolaos Anastassopoulos (Nea Erythraia, Гърция), Aristeidis Anastassopoulos (Nea Erythraia), Alexia Anastassopoulos (Nea Erythraia), Maria-Myrto Anastassopoulos (Nea Erythraia), Sophie Velliou (Kifissia, Гърция) (представители: K. Floros и M. Meng-Papantoni, avocats)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия
 Искания на ищците
 Ищците искат от Общия съд:
 —
 да приеме, че жалбата е допустима и основателна,
 —
 да уважи исканията им за обезщетение за претърпени вреди, като присъди на първия ищец сумата от 123 442 EUR, на всеки от следващите три — сумата от 61 721 EUR и на петия — сумата от 120 900 EUR или, при условията на евентуалност, сумите от 38 227,20 EUR, 19 107,60 EUR и 37 440 EUR съответно, във всички случаи ведно с мораторни лихви,
 —
 да осъди ответниците да заплатят съдебните разноски по спора.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си ищците изтъкват нарушение на основния принцип за забрана на дискриминацията, в аспекта му, изискващ различно третиране на различните случаи, както и на член 21 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), който конкретизира посочения принцип.
 Като споменават големите финансови загуби поради факта на подчиняването на Закон 4050/12, наричан още „PSI“ (Private Sector Investment), на техните държавни облигации, те се оплакват, че са получили същото третиране (включително същия процент на [допълнително намаляване на стойността haircut)]) като юридическите лица, по-конкретно банките и специализираните фондове, въпреки техните фундаментални различия.
 Според тях за това трябва да отговаря председателят на Еврогрупата и/или на самата Еврогрупа, която била забранила не само освобождаването на физическите лица от haircut, но и всяка последваща компенсаторна мярка, а също така и на Комисията, която била дала съгласието си за такова нарушение на горепосочения принцип и на член 21 от Хартата, въпреки задължението, което ѝ налага член 17 ДЕС съгласно тълкуването му с решение от 20 септември 2016 г., Ledra Advertising и др./Комисия и ЕЦБ (C-8/15 P — C-10/15 P, EU:C:2016:701).


text:
 13.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 228/17
 Жалба, подадена на 31 март 2015 г. — European Dynamics Luxembourg и Evropaïki Dynamiki/Парламент
 (Дело T-164/15)
 (2015/C 228/21)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Luxembourg SA (Люксембург, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представители: I. Ampazis и M. Sfyri, δικηγόροι)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Решение на Европейския парламент, връчено на жалбоподателите с писмо от 13 февруари 2015 г., D (2015) 7680, с което офертата на жалбоподателите е класирана на трето място за един от осемте отделни лотове и по-специално за лот No 3 в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка 2014/S 066 — 111912 под наименование „PE/ITEC ITS14 — External provision of IT services“,
 —
 да осъди Парламента да обезщети претърпяната от жалбоподателите вреда от пропусната възможност да се класират на първо място за лот No 3 по рамковия договор ITS14, като посочената вреда се оценява ex aequo et bono на един милион и петстотин хиляди евро (1 5 00 000,00 EUR), заедно с лихвите от датата на постановяване на съдебното решение, или в друг размер, определен от Общия съд, и
 —
 да осъди Парламента да заплати всички съдебни разноски на жалбоподателите.
 Правни основания и основни доводи
 Според жалбоподателите оспореното решение подлежи на отмяна по член 263 ДФЕС, тъй като Парламентът е нарушил:
 1.
 своето задължение за мотивиране, тъй като не е изложил достатъчно мотиви относно оценката на техническата оферта, с която жалбоподателите са участвали в спорната процедура за възлагане на обществената поръчка, и не им е предоставил данни относно икономическите оферти на спечелилите обединения от предприятия,
 2.
 условията на съставената от самия него договорна документация (спецификацията на обществената поръчка и допълнителните указания), доколкото по отношение на оценката на икономическите оферти на участниците е приложил различен метод за изчисление от установения в посочената документация, и
 3.
 условията на договорната документация и правото на Съюза, доколкото не е установил и разгледал въпроса за необичайно ниските оферти, които са били представени.


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/19
 Решение на Съда (втори състав) от 26 февруари 2015 г. (преюдициално запитване от Nejvyšší správní soud — Чешка република) — ŠKO-ENERGO s. r. o./Odvolací finanční ředitelství
 (Дело C-43/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Защита на озоновия слой - Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Европейския съюз - Метод за разпределение на квотите - Безплатно разпределение на квотите - Облагане на такова разпределение с данък върху даренията))
 (2015/C 138/25)
 Език на производството: чешки
 Запитваща юрисдикция
 Nejvyšší správní soud
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: ŠKO-ENERGO s. r. o.
 Ответник: Odvolací finanční ředitelství
 Диспозитив
 Член 10 Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска прилагането на данък върху даренията като разглеждания в главното производство, ако чрез него се надхвърля максимално допустимото съгласно същия член възмездно разпределение на 10 % от квотите за емисии, като запитващата юрисдикция следва да установи дали в случая това е така.
 (1) ОВ C 142, 12.5.2014 г.


text:
 11.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 155/7
 Преюдициално запитване от Naczelny Sąd Administracyjny (Полша), постъпило на 2 февруари 2015 г. — Minister Finansów/BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. със седалище във Варшава
 (Дело C-40/15)
 (2015/C 155/09)
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Minister Finansów
 Ответник: BRE Ubezpieczenia Sp. z o.o. със седалище във Варшава
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 135, параграф 1, буква а) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) да се тълкува в смисъл, че услуги като разглежданите в настоящото дело, които са доставяни на застрахователно предприятие от трето лице, действащо от името и за сметка на застрахователя, при което третото лице няма никакви правоотношения със застрахованото лице, попадат в обхвата на освобождаването, посочено в тази разпоредба?
 (1) ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7, поправка в OB L 74, 19.3.2011 г., стр. 3 и в OB L 249, 14.9.2012 г., стр. 15.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/34
 Жалба, подадена на 25 юли 2012 г. — ZZ/Съвет
 (Дело F-78/12)
 2012/C 295/59
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: адв. M. Velardo)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на решението на Съвета за невключване на жалбоподателя в списъка за 2011 година с длъжностните лица, които могат да бъдат повишени
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение от 12 септември 2011 г. на Генералния секретариат на Съвета, както и Решение от 18 април 2012 г. на органа по назначаването за невключване на жалбоподателя в списъка с длъжностните лица, които могат да бъдат повишени;
 —
 да се осъди Съветът да заплати обезщетение за имуществени и неимуществени вреди, определени първоначално на 40 000 EUR, чийто по-точен размер ще бъде определен в хода на производството, както и да заплати компенсаторни лихви и лихви за забава в размер на 6,75 %;
 —
 да се осъди Съветът да заплати съдебните разноски.


text:
 10.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/23
 Решение на Общия съд от 18 май 2017 г. — Sabre GLBL/EUIPO (INSTASITE)
 (Дело T-375/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за словна марка на Европейския съюз INSTASITE - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 221/31)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Sabre GLBL, Inc. (Саутлейк, Тексас, Съединени щати) (представител: J. Zecher, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представители: D. Hanf и S. Crabbe)
 Предмет
 Жалба против решение на втори апелативен състав на EUIPO от 27 април 2016 г. (преписка R 1742/2015-2) относно заявка за регистрация на словния знак INSTASITE като марка на Европейския съюз
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Sabre GLBL, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 326, 5.9.2016 г.