text:
глава 19, том 7, стр. 242) — Процедура по определяне на компетентната държава членка за разглеждането на молба за убежище, подадена от афганистански гражданин — Опасност от нарушаване на основните права при поемане отново на отговорността от по-рано компетентната държава членка — Естество и обхват на защитата на търсещите убежище лица по Хартата на основните права и по Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи
 (C-493/10)
 Преюдициално запитване — High Court of Ireland — Тълкуванае на член 3, параграф 2 и член 18 от Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 50, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 6, стр. 56) — Процедура по определяне на компетентната държава членка за разглеждането на молби за убежище, подадени от граждани на няколко трети държави (Афганистан, Иран и Алжир) — Задължение на държавата членка да поеме отговорността за разглеждането на молба за убежище на основание член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 343/2003 при опасност от нарушаване на основните права на търсещото убежище лице и/или от неприлагане на минималните стандарти по Директиви 2003/9/ЕО, 2004/83/ЕО и 2005/85/ЕО в компетентната държава членка въз основа на определените в този регламент критерии
 Диспозитив
 1.
 Решението на държава членка на основание член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 343/2003 на Съвета от 18 февруари 2003 година за установяване на критерии и механизми за определяне на държава членка, компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна, дали да разгледа молба за убежище, която не спада към нейните отговорности съгласно посочените в глава III от Регламента критерии, е акт по прилагането на правото на Съюза за целите на член 6 ДЕС и/или на член 51 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
 2.
 Правото на Съюза не допуска прилагането на необорима презумпция, че държавата членка, която член 3, параграф 1 от Регламент No 343/2003 определя като компетентна, спазва основните права в Европейския съюз.
 Член 4 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че държавите членки, включително националните юрисдикции, са длъжни да не прехвърлят търсещото убежище лице в „компетентната държава членка“ по смисъла на Регламент No 343/2003, когато не може да не им е известно, че системните недостатъци на процедурата за предоставяне на убежище и на условията за приемане на търсещите убежище лица в тази държава членка съставляват сериозни и потвърдени основания да се смята, че търсещото убежище лице би било изложено на реална опасност от нечовешко или унизително отношение по смисъла на тази разпоредба.
 Когато е налице невъзможност за прехвърляне на търсещото убежище лице в държавата членка, определена за компетентна съгласно критериите по глава III от Регламент No 343/2003, държавата членка, която е трябвало да прехвърли лицето, следва — освен ако


text:
не реши да упражни правото си сама да разгледа молбата съгласно член 3, параграф 2 от Регламента — да анализира следващите критерии по посочената глава, за да провери дали въз основа на някой от тях друга държава членка не е компетентна да разгледа молбата за убежище.
 Важно е обаче държавата членка, в която се намира търсещото убежище лице, да следи да не утежни евентуалното нарушение на основните права на това лице чрез провеждането на прекомерно дълга процедура за определяне на компетентната държава членка. При необходимост тя трябва сама да разгледа молбата по реда на член 3, параграф 2 от Регламент No 343/2003.
 3.
 Членове 1, 18 и 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз не налагат различен отговор.
 4.
 Доколкото предходните въпроси са поставени във връзка със задълженията на Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, съобразяването на Протокол (No 30) относно прилагането на Хартата на основните права на Европейския съюз към Република Полша и към Обединеното кралство няма отражение върху отговорите на втори до шести въпрос по дело C-411/10.
 (1) ОВ C 274, 9.10.2010 г.
 ОВ C 13, 15.1.2011 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 26.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/25
 Жалба, подадена на 20 април 2017 г. — Campine and Campine Recycling/Комисия
 (Дело T-240/17)
 (2017/C 202/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Campine NV (Беерсе, Белгия) и Campine Recycling NV (Беерсе) (представители: C. Verdonck, S. De Cock и Q. Silvestre, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да приеме жалбата за допустима,
 —
 да отмени членове 1 и 2 от решението на Европейската комисия от 8 февруари 2017 г. (C(2017) 900 окончателен) относно производство по член 101 ДФЕС (наричано по-нататък „обжалваното решение“) в частта, в която установява нарушение на жалбоподателите на член 101 ДФЕС,
 —
 да отмени член 2 от обжалваното решение в частта, в която налага глоба на жалбоподателите в размер на 8 158 000,00 EUR, и да намали размера на глобата в съответствие с доводите на жалбата,
 —
 да осъди Комисията да заплати съдебните разноски на жалбоподателите.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата жалбоподателите излагат четири основания.
 1.
 Първото основание е твърдение за няколко процесуални нарушения, сред които нарушение на задължението за мотивиране по отношение на определения размер на глобата, и по-специално на необходимостта от корекция по точка 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите (1) и процента на приложеното увеличение. Освен това жалбоподателите твърдят, че Комисията нарушила правото им на защита, правото им на изслушване и принципа на добра администрация, тъй като не ги уведомила за намерението си да приложи увеличение по точка 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите в изложението на възраженията или в друго свое изложение. Те се позовават и на нарушение на задължението за мотивиране, на принципите на правна сигурност, на равно третиране и на пропорционалност, тъй като Комисията увеличила размера на глобата на жалбоподателите с 10 % на основание точка 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите и приложила това унифицирано увеличение за всички участници в твърдяното нарушение, без да вземе предвид факта, че индивидуалното участие на жалбоподателите се различава значително от това на другите участващи предприятия.
 2.
 Второто основание е че обжалваното решение било неправилно, тъй като не установявало в достатъчна степен нарушението на жалбоподателите на член 101 ДФЕС. Жалбоподателите се позовават както на неправилна преценка на доказателствата в обжалваното решение, така и на липсата на достатъчно доказателства за направеното в него заключение за участието им в установено в член 1 от същото нарушение.
 3.
 Третото основание — изложено при условията на евентуалност, в случай че Съдът приеме, че жалбоподателите са участвали в споразумение или практика в нарушение на член 101, параграф 1 ДФЕС — е твърдение за нарушение на член 23, параграф 3 от Регламент No 1/2003 (2) и Насоките относно метода за определяне на глобите поради неправилна преценка на тежестта и продължителността на нарушението, както и на смекчаващите обстоятелства и за нарушение на принципа на недопускане на дискриминация при изчисляването на основния размер на глобата.
 4.
 Четвъртото основание — изложено при условията на евентуалност, в случай че Съдът не отмени обжалваното решение поради посочените в


text:
първото основание процесуални нарушения — е че тези процесуални нарушения би следвало да доведат поне до отмяна на увеличението на глобата, наложено по точка 37 от Насоките относно метода за определяне на глобите.
 (1) Насоки относно метода за определяне на глобите, налагани по силата на член 23, параграф 2, буква а) от Регламент No 1/2003 (ОВ C 210, 2006 г., стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 4, стр. 264).
 (2) Регламент (ЕО) No 1/от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/6
 Решение на Съда (седми състав) от 11 януари 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция
 (Дело C-269/05) (1)
 (Неизпълнение на задължения на държава-членка - Член 1 от Регламент (ЕИО) No 4055/86 - Морски транспорт - Пристанищна такса, която се събира за плавателни съдове, превозващи пътници или товари - Пристанищна такса, която се събира за коли, превозвани от фериботи - Дискриминация)
 (2007/C 42/10)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представлявана от: G. Zavvos и K. Simonsson, представители)
 Ответник: Република Гърция (представлявана от: E. Skandalou, представител)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения на държава-членка — Нарушение на член 1 от Регламент (ЕИО) No 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави-членки и между държави-членки и трети страни (ОВ L 378, стр. 1) — Пристанищна такса, която се събира за плавателни съдове, превозващи пътници или товари — Събиране на по-нисък размер на такса за кораби, пътуващи между пристанища, разположени на територията на държавата — Пристанищна такса, която се събира за коли, превозвани от фериботи — Такса, която не се събира за транспортни средства, пътуващи между пристанища, разположени на територията на държавата
 Диспозитив
 1)
 Като е оставила в сила:
 —
 пристанищни такси, които се събират за плавателни съдове за превоз на пътници (включително плавателни съдове за туристически пътешествия) или за плавателни съдове за превоз на товари, за приближаване, акостиране и привързване към кея на пристанищата на Пирея и Солун, по-ниски, когато транспортът се извършва между две пристанища на територията на държавата, отколкото когато транспортът е международен,
 —
 такси в полза на фондовете на пристанищните институции, учредени като акционерни дружества със закон No 2932/2001 и на пристанищата на Пирея и Солун, които се събират от превозни средства при качването им на борда на фериботи, извършващи международни превози, като същевременно такива такси не се събират за превози между гръцки пристанища,
 —
 право в полза на общините, на територията на които функционират пристанищата, да събират такси за превозни средства, качващи се на борда на фериботи, пътуващи към чуждестранни пристанища,
 Република Гърция не е изпълнила задълженията си, произтичащи от член първи на Регламент (ЕИО) No 4055/86 на Съвета от 22 декември 1986 година относно прилагането на принципа на свободното предоставяне на услуги по отношение на морския транспорт между държави-членки и между държави-членки и трети страни.
 2)
 Република Гърция е осъдена да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 229 от 17 септември 2005 г.


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/12
 Жалба, подадена на 6 август 2012 г. — Aleris/СХВП — Carefusion 303 (ALARIS)
 (Дело T-353/12)
 2012/C 311/15
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Aleris Holding AB (Стокхолм, Швеция) (представители: A. Kylhammar и K. Westerberg, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Carefusion 303, Inc. (Сан Диего, Съединени щати)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 11 май 2012 г. (R 334/2011-5), както и точка 2 от решението за отмяна, и да се постанови решение в съответствие с искането на жалбоподателя, и
 —
 да се осъди ответника като загубила страна да заплати разноските и възнагражденията, направени от жалбоподателя в производствата пред отдела по отмяна, апелативния състав и Общия съд.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: словна марка „ALARIS“ за стоки и услуги от класове 10, 37 и 42 — заявка за марка на Общността No 571521
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: жалбоподателят
 Решение на отдела по отмяна: отменя само частично марката на Общността.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на основните принципи, които трябва да се прилагат в производството по отмяна поради неизползване. Нарушение на членове 15 и 9 от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/27
 Определение на Общия съд от 1 май 2017 г. — MS/Комисия
 (Дело T-17/16) (1)
 ((Иск за обезщетение - Решение на Комисията да сложи край на „писмо за съгласие и членство в Team Europe“ - Договорна отговорност - Липса на арбитражна клауза - Явна недопустимост))
 (2017/C 256/32)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: MS (представители: първоначално L. Levi и M. Vandenbussche, впоследствие L. Levi, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: I. Martínez del Peral, C. Ehrbar и A.-C. Simon)
 Предмет
 Искане, основано на член 268 ДФЕС и целящо да се осъди Комисията за заплати обезщетение вследствие на решението си от 10 април 2013 г., с което тя е решила да сложи край на сътрудничеството на жалбоподателя в мрежата на лекторите Team Europe.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Осъжда MS да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 326, 5.9.2016 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/2
 Осъществяване на дейността на Общия съд между 1 и 13 септември 2010 година
 2010/C 209/02
 На пленарната си конференция от 8 юни 2010 година Общият съд отбеляза, че поради съдебната ваканция полагането на клетва пред Съда от новите членове на Общия съд ще се проведе след ваканцията и следователно, съгласно член 5, трета алинея от Статута на Съда, до встъпването в длъжност на новите членове на Общия съд:
 —
 председателят г н Jaeger ще изпълнява функцията на председател на Общия съд;
 —
 председателите на състави г н Azizi, г н Meij, г н Vilaras и г н Forwood, г жа Martins Ribeiro, г н Czúcz, г жа Wiszniewska-Białecka и г жа Pelikánová ще изпълняват функциите на председатели на петчленни състави;
 —
 Решението от 19 септември 2007 година относно организацията на Общия съд и формирането на големия състав (ОВ C 269, стр. 40), Решението от 16 юни 2009 година относно критериите за разпределяне на делата между съставите и относно формирането на състава по жалбите (ОВ C 153, стр. 2), Решението от 7 октомври 2009 година относно разпределението на съдиите по състави (ОВ C 267, стр. 6) и Решението от 12 май 2010 година относно определянето на съдията, който ще замества председателя на Общия съд в качеството на съдия по обезпечителните производства (ОВ C 148, стр. 1) ще продължат да се прилагат.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/29
 Решение на Общия съд от 12 април 2016 г. — Choice/EUIPO (Choice chocolate & ice cream)
 (Дело T-361/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „Choice chocolate & ice cream“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2016/C 191/37)
 Език на производството: полски
 Страни
 Жалбоподател: Choice sp. z o.o. (Легница, Полша) (представител: T. Mielke, адвокат)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)
 Предмет
 Жалба против решение на пети апелативен състав на EUIPO от 30 април 2015 г. (преписка R 2221/2014-5) относно заявка за регистрация на фигуративния знак „Choice chocolate & ice cream“ като марка на Европейския съюз.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Choice sp. z o.o. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 294, 7.9.2015 г.


text:
 21.9.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/31
 Преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep (Нидерландия), постъпило на 8 юли 2015 г. — J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu
 (Дело C-343/15)
 (2015/C 311/36)
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Centrale Raad van Beroep
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: J. Klinkenberg
 Ответник: Minister van Infrastructuur en Milieu
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли член 1 от Директива 1999/63/ЕО (1) и клауза 1, параграф 1 от приложението „Европейско споразумение за организацията на работното време на морските лица“ към нея, да се тълкуват в смисъл, че директивата и споразумението се прилагат по отношение на държавен служител, който е на служба в Държавното параходство на Нидерландия и е част от екипажа на кораб, който извършва контрол на риболова?
 2)
 При отрицателен отговор на първия въпрос, трябва ли член 2 от Директива 89/391/ЕИО (2), член 1, параграф 3 и член 2, точки 1 и 2 от Директива 93/104/ЕО (3), както и член 1, параграф 3 и член 2, точки 1 и 2 от Директива 2003/88/ЕО (4), да се тълкуват в смисъл, че Директиви 93/104/ЕО и 2003/88/ЕО се прилагат по отношение на посочения в първия въпрос държавен служител?
 3)
 Трябва ли членове 3, 5 и 6 от Директива 93/104/ЕО и членове 3, 5 и 6 от Директива 2003/88/ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава членка, съгласно която часовете по време на плаване, през които посоченият в първия въпрос държавен служител не извършва работа, но има задължението да бъде на разположение при повикване да изпълнява дейности по отстраняването на неизправности в машинното отделение, се считат за период на почивка?
 4)
 Трябва ли членове 3, 5 и 6 от Директива 93/104/ЕО и членове 3, 5 и 6 от Директива 2003/88/ЕО да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба на държава членка, съгласно която часовете по време на плаване, през които посоченият в първия въпрос държавен служител не извършва работа, но има задължението по нареждане на капитана да изпълнява дейности, ако те са свързани с непосредствената безопасност на кораба, на намиращите се на борда лица, на товара или на околната среда или когато са необходими за оказването на помощ на други кораби или на лица в бедствено положение, се считат за период на почивка?
 (1) Директива 1999/63/ЕО на Съвета от 21 юни 1999 година относно Споразумението за организацията на работното време на морските лица, сключено между Асоциацията на корабособствениците от Европейската общност (ECSA) и Федерацията на синдикатите на транспортните работници в Европейския съюз (FST) (ОВ L 167, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 124).
 (2) Директива на Съвета от 12 юни 1989 година за въвеждане на мерки за насърчаване подобряването на безопасността и здравето на работниците на работното място (89/391/ЕИО) (ОВ L 183, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 88.)
 (3) Директива на Съвета от 23 ноември 1993 година относно някои аспекти на организацията на работното време (93/104/ЕО) (ОВ L 307, 1993


text:
 12.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 337/44
 Жалба, подадена на 21 август 2015 г. — SGP Rechtsanwälte/СХВП — Verlag Friedrich Oetinger (tolino)
 (Дело T-490/15)
 (2015/C 337/49)
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: SGP Rechtsanwälte Hero, Langbein, Zwecker PartGmbB (Мюнхен, Германия) (представител: K. Köklü, адвокат)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Verlag Friedrich Oetinger GmbH (Хамбург, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Общността „tolino“ — заявка за регистрация No 11 651 288
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на първи апелативен състав на СХВП от 11 юни 2015 г. по преписка R 2042/2014-1
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 27.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/51
 Определение на Общия съд от 5 март 2015 г. — Intesa Sanpaolo/СХВП (NEXTCARD)
 (Дело T-233/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „NEXTCARD“ - Частичен отказ за регистрация от проверителя - Задължение за мотивиране - Жалба, явно лишена от всякакво правно основание))
 (2015/C 138/67)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Intesa Sanpaolo SpA (Торино, Италия) (представители: P. Pozzi, G. Ghisletti и F. Braga, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Предмет
 Жалба срещу решението на пети апелативен състав на СХВП от 10 февруари 2014 г. (преписка R 1807/2013-5) относно заявка за регистрация на словния знак „NEXTCARD“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Intesa Sanpaolo SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 235, 21.7.2014 г.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/23
 Преюдициално запитване, отправено от Cour de cassation (Люксембург) на 12 май 2010 г. — Miguel Remy/Landsbanki Luxembourg SA в ликвидация
 (Дело C-237/10)
 ()
 2010/C 209/30
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour de cassation
 Страни в главното производство
 Ищец: Miguel Remy
 Ответник: Landsbanki Luxembourg SA в ликвидация
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли членове 1, 2 и 3 от Директива 98/59/ЕО на Съвета от 20 юли 1998 година за сближаване на законодателствата на държавите членки в областта на колективните уволнения (1) да се тълкуват в смисъл, че се прилагат при прекратяване на дейността вследствие на обявяване в несъстоятелност на работодателя или постановяване на съдебно решение за прекратяване и ликвидация на работодателя — кредитно дружество, поради неплатежоспособност на основание член 61.(1), букви а) и б) от изменения Закон за финансовия сектор от 5 април 1993 г., като за тези случаи на прекратяване на дейността националният закон предвижда прекратяване с незабавно действие на трудовия договор?
 2.
 При утвърдителен отговор на този въпрос, трябва ли членове 1, 2 и 3 от Директива 98/59/ЕО да се тълкуват в смисъл, че синдикът или ликвидаторът е приравнен на работодател, който е съставил план за колективни уволнения и е в състояние да осъществи за тази цел посочените в членове 2 и 3 от директивата действия и да извърши уволненията (дело C-323/08, точки 39, 40 и 41) (2)?
 (1) ОВ L 225, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 95.
 (2) Решение от 10 декември 2009 г. по дело Rodríguez Mayor и др., все още непубликувано в Сборника.


text:
20150731031616772015/C 270/152162015CJC27020150817BG01BGINFO_JUDICIAL20150512131422Дело C-216/15: Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 12 май 2015 г. — Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH/Ruhrlandklinik gGmbH
 ---documentbreak--- C2702015BG1320120150512BG0015132142Преюдициално запитване от Bundesarbeitsgericht (Германия), постъпило на 12 май 2015 г. — Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH/Ruhrlandklinik gGmbH
 (Дело C-216/15)2015/C 270/15Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesarbeitsgericht
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Betriebsrat der Ruhrlandklinik gGmbH
 Ответник: Ruhrlandklinik gGmbH
 Преюдициални въпроси
 Прилага ли се член 1, параграфи 1 и 2 от Директива 2008/104/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно работа чрез агенции за временна заетост (
 1
 ) към случай, в който членовете на дадено сдружение се предоставят на разположение на друго предприятие, където те да упражняват трудова дейност при съобразяване на специализираните и организационни насоки на последното, при положение че, от една страна, при присъединяването си към сдружението тези негови членове са поели задължението да предоставят изцяло работната си сила в полза на трети лица, за което получават месечно възнаграждение от сдружението, изчислявано в съответствие с обичайните за съответната дейност критерии, а от друга страна, в замяна на услугите по предоставяне на тези лица на разположение на посоченото предприятие сдружението получава от него възстановяване на разходите за персонала за неговите членове, плюс добавка във фиксиран размер за направените административни разходи?
 (
 1
 ) ОВ L 327, стр. 9.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/38
 Иск, предявен на 21 декември 2006 г. — Zhejiang Aokang Shoes с/у Съвет
 (Дело T-407/06)
 (2007/C 42/67)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Zhejiang Aokang Shoes Co., Ltd (Oubei, Китай) [представители: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC и K. Beal, barrister]
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени оспорвания регламент в частта, която се отнася до ищеца;
 —
 да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски на ищеца по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът, китайски производител и износител на обувни артикули от кожа, иска отмяната на Регламент (ЕО) No 1472/2006 на Съвета от 5 октомври 2006 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателното събиране на временно мито, наложено върху вноса на определени видове обувки с кожена горна част на обувката, с произход от Китайската народна република и Виетнам (1).
 В подкрепа на своето искане ищецът се позовава на девет правни основания, първите пет от които са свързани с некомпетентност, нарушение на съществени процесуални изисквания, предвидени в Базовия регламент (2) и нарушение на принципите на оправданите правни очаквания, правото на защита и равно третиране.
 Ищецът твърди по-нататък, че е допусната грешка и изчислението на приложения към него дъмпингов марж е направено по дискриминационен начин, както и че оспорваният регламент е опорочен от явна грешка в оценката на размера и продължителността на вредата, послужила като мотив за облагането на ищеца с мита.
 Освен това ищецът поддържа, че Комисията е нарушила член 20 от Базовия регламент, тъй като не е извършила надлежно разгласяване по отношение на ищеца за значителното изменение на окончателните мерки, предложени от нея между 7 юли и 28 юли 2006 г.
 Накрая, ищецът твърди, че оспорваният регламент нарушава член 2, параграф 10 от Базовия регламент във връзка с необходимостта да се направи „обективно сравнение“ между експортната цена и нормалната стойност при установяването на дъмпинговия марж.
 (1) ОВ L 275, 2006 г., стр. 1.
 (2) Регламент (ЕО) No 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ 1996 L 56, стр. 1).


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/6
 Преюдициално запитване, отправено от Commissione tributaria provinciale di Latina (Италия) на 12 април 2013 г. — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA и Agenzia delle Entrate
 (Дело C-181/13)
 2013/C 207/08
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Commissione tributaria provinciale di Latina
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Francesco Acanfora
 Ответник: Equitalia Sud SpA — Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina
 Преюдициален въпрос
 Представлява ли държавна помощ по смисъла на член 107 ДФЕС, несъвместима с единния пазар на възнагражденията за събиране на вземания и с правото на Съюза, възнаграждението („agio“) от 9 % за събиране на вземания [установено в член 17 от Законодателен декрет No 112/1999, преди въведените изменения]?


text:
 24.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 239/30
 Преюдициално запитване от Korkein oikeus (Финландия), постъпило на 16 май 2017 г. — Oikeusministeriö/Denis Raugevicius
 (Дело C-247/17)
 (2017/C 239/37)
 Език на производството: фински
 Запитваща юрисдикция
 Korkein oikeus (Финландия)
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Oikeusministeriö
 Ответник: Denis Raugevicius
 Преюдициални въпроси
 1)
 Трябва ли националните разпоредби относно екстрадицията за престъпление да се преценяват по един и същ начин с оглед на свободата на движение на гражданите на друга държава членка, независимо дали на основание на договор за екстрадиция трета държава е подала молба за екстрадиция с цел изпълнението на присъда за лишаване от свобода или — както в решение Petruhhin (1) — с цел наказателното преследване? Има ли значение дали лицето, чиято екстрадиция се иска, е не само гражданин на Съюза, но и гражданин на държавата, която е подала молбата за екстрадиция?
 2)
 Поставя ли национална правна уредба, според която на екстрадиция с цел изпълнението на присъда извън Съюза не подлежат само собствените граждани, гражданите на друга държава членка в необосновано по-неблагоприятно положение? Трябва ли да се прилагат механизми на правото на Съюза, посредством които легитимна сама по себе си цел може да бъде постигната по по-малко ограничителен начин и когато става въпрос за изпълнението на наказание? Как трябва да се отговори на молба за екстрадиция, ако при прилагане на такива механизми другата държава членка е била уведомена за молбата, но тя не предприема мерки по отношение на своите граждани, например поради пречки от правно естество?
 (1) Решение от 6 септември 2016 г., C-182/15, ECLI:EU:C:2016:630.


text:
 31.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 209/11
 Иск, предявен на 13 април 2010 г. — Европейска комисия/Република Полша
 (Дело C-185/10)
 ()
 2010/C 209/16
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: M. Simerdova и K. Herrmann)
 Ответник: Република Полша
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като приема и запазва в сила член 4 от Ustawa „Prawo farmaceutyczne“ (Закон за лекарствените продукти) от 6 септември 2001 г., изменен със Закон от 30 март 2007 г. (Dz. U. No 75, поз. 492), доколкото този член допуска внесените от чужбина лекарствени продукти, които имат същите активни съставки, същата дозировка и същата форма като лекарствените продукти с разрешение за търговия в Полша, да бъдат пускани на пазара в Полша без за тях да е издадено разрешение в тази държава, ако цената на първите лекарствени продукти е конкурентна спрямо цената на последните, Република Полша не е изпълнила задълженията си по член 6 от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 година за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (1).
 —
 да се осъди Република Полша да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С приемането и прилагането от Република Полша на член 4, параграфи 1 и 3a от Ustawa „Prawo farmaceutyczne“ се допуска търговията с лекарствени продукти в Полша без за същите да е налице разрешение за търговия в тази държава, издадено от компетентните национални органи — положение, което противоречи на член 6, параграф 1 от Директива 2001/83.
 Според ищеца полската разпоредба не попада в приложното поле нито на член 5, параграф 1, нито на член 126а от Директива 2001/83, в които се предвижда изключение от общото задължение по член 6, параграф 1 от Директивата за лекарствените продукти да е издадено национално разрешение.
 Преди всичко, доколкото поставя като изискване за допускане на внесени от чужбина лекарствени продукти цената им да бъде „конкурентна“ спрямо цената на вече допуснатите на националния пазар лекарствени продукти, член 4, параграф 3a от Ustawa „Prawo farmaceutyczne“ се основава само на икономически критерий. Такъв вид критерий обаче не може да обоснове изключение от член 6, параграф 1 от Директива 2001/83/ЕО. Освен това полската разпоредба се отнася до лекарствени продукти със същите активни съставки, същата дозировка и същата форма като вече допуснатите на националния пазар лекарствени продукти, така че те не могат да се разглеждат като липсващи на националния пазар — случай, който може да обоснове необходимостта от целеви внос съгласно член 5, параграф 1 от Директивата.
 (1) ОВ L 311, стр. 67; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 3.


text:
 29.9.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 295/12
 Решение на Съда (трети състав) от 19 юли 2012 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Полша) — Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)/Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
 (Съединени дела C-213/11, C-214/11 и C-217/11) (1)
 (Вътрешен пазар - Директива 98/34/ЕО - Технически стандарти и регламенти - Процедура за предоставяне на информация в сферата на техническите стандарти и норми - Игрални автомати с ниски печалби - Забрана за изменение, подновяване и издаване на разрешенията за извършване на дейност - Понятие за технически регламент)
 2012/C 295/19
 Език на производството: полски
 Запитваща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Fortuna Sp z o.o. (C-213/11), Grand sp. z o.o. (C-214/11), Forta sp. z o.o. (C-217/11)
 Ответник: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni
 Предмет
 Преюдициални запитвания — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku — Тълкуване на член 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 2006/96/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г. (ОВ L 204, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207) — Понятие „технически регламент“ — Национална разпоредба, забраняваща да се изменят разрешенията за извършване на дейност с игрални автомати с ниски печалби, когато изменението се отнася до мястото, в което са поставени автоматите
 Диспозитив
 Член 1, точка 11 от Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година, установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите стандарти и регламенти и правила относно услугите на информационното общество, изменена с Директива 2006/96/ЕО на Съвета от 20 ноември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че национални разпоредби, като тези в Закона за хазартните игри (ustawa o grach hazardowych) от 19 ноември 2009 г., които биха могли да имат за последица ограничаването или дори постепенното създаване на невъзможност за осъществяване на игри с автомати с ниски печалби извън казината и игралните зали, биха могли да представляват „технически регламенти“ по смисъла на тази разпоредба, проектът за които следва да се предостави на Комисията съгласно член 8, параграф 1, първа алинея от същата директива, ако се установи, че тези разпоредби са предпоставка, която би повлияла значително върху естеството на съответния продукт или търговията с него, което следва да се провери от запитващата юрисдикция.
 (1) ОВ C 219, 23.7.2011 г.


text:
 11.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 39/11
 Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'État (Франция) на 5 декември 2011 г. — Société Geodis Calberson GE/FranceAgriMer
 (Дело C-623/11)
 2012/C 39/21
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Société Geodis Calberson GE
 Ответник: FranceAgriMer
 Преюдициални въпроси
 Conseil d'État иска от Съда да се произнесе по въпроса дали разпоредбите на член 16 от Регламент (ЕО) No 111/1999 на Комисията от 18 януари 1999 година (1) трябва да се тълкуват в смисъл, че предоставят на Съда на Европейския съюз компетентност да се произнася по споровете относно условията, при които интервенционната агенция, определена да получава оферти в рамките на тръжната процедура за безплатна доставка на селскостопански продукти на Русия, извършва дължимото на спечелилия оферент плащане и освобождаването на гаранцията за доставка, учредена от него в полза на тази агенция, и по-специално по исковете за обезщетяване на вредите в резултат от допуснати от интервенционната агенция нарушения при извършването на тези действия.
 (1) Регламент (ЕО) No 111/1999 на Комисията от 18 януари 1999 година относно определяне на основните правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 2802/98 на Съвета относно програма за снабдяване на Руската федерация със селскостопански продукти (ОВ L 14, стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 26, стр. 166).


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/56
 Определение на председателя на Общия съд (четвърти състав) от 15 октомври 2015 г. — Ahrend Furniture/Комисия
 (Дело T-482/15 R)
 ((Обезпечително производство - Обществени поръчки - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на мебели - Отхвърляне на офертата на оферент и възлагане на поръчката на друг оферент - Молба за постановяване на временни мерки - Липса на fumus boni juris))
 (2015/C 398/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Ahrend Furniture (Завентем, Белгия) (представители: първоначално A. Lepièce, V. Dor и S. Engelen, впоследствие A. Lepièce, V. Dor, S. Engelen и F. Caillol, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и J. Estrada de Solà)
 Предмет
 Главно искане за спиране на изпълнението на решението на Комисията за възлагане на партида No 1 от обществена поръчка No OIB.DR.2/PO/2014/055/622 — „Доставка на мебели“ на друг оферент и, при условията на евентуалност, искане, целящо да се разпореди представянето на документи относно финансовия анализ на офертите и да се спре същото решение до изтичането на нов срок от десет дни, считано от изпращането на тези документи.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля искането за допускане на обезпечение.
 2)
 Отменя определението от 26 август 2015 г., постановено по дело T-482/15-R.
 3)
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 22.11.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/49
 Жалба, подадена на 1 септември 2008 г. — Evropaïki Dynamiki/Служба за официални публикации на Европейските общности
 (Дело T-387/08)
 (2008/C 301/83)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция) (представител: N. Korogiannakis, lawyer)
 Ответник: Служба за официални публикации на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Службата за официални публикации на Европейските общности (Службата за публикации), съобщено на жалбоподателя с писмо от 20 юни 2008 г., с което се отхвърля офертата на жалбоподателя, подадена във връзка с открита процедура за възлагане на обществена поръчка AO 10185 за „Компютърни услуги — поддръжка на системите SEI-BUD/AMD/CR и свързаните с тях услуги“ (ОВ 2008/S 43-058884), и обществената поръчка се възлага на оферента, определен за изпълнител,
 —
 да се осъди Службата за публикации да заплати на жалбоподателя обезщетение в размер на 1 444 930 EUR за вредите, претърпени в резултат на разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка,
 —
 да се осъди Службата за публикации да заплати направените от жалбоподателя съдебни разноски и други разходи във връзка с настоящата жалба, дори ако тя бъде отхвърлена.
 Правни основания и основни доводи
 В настоящия случай жалбоподателят иска отмяна на решението на ответника, с което се отхвърля офертата му, подадена в рамките на открита процедура за възлагане на обществена поръчка AO 10185 относно „Компютърни услуги — поддръжка на системи SEI-BUD/AMD/CR и свързаните с тях услуги“, и обществената поръчка се възлага на оферента, определен за изпълнител. Освен това жалбоподателят иска обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял в резултат на процедурата за възлагане на обществена поръчка.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че като възлага посочената по-горе обществена поръчка на друг оферент, ответникът не изпълнил задълженията, предвидени във Финансовия регламент (1), в правилата за прилагането му и в Директива 2004/18/ЕО (2), и нарушил принципите на прозрачност, равно третиране и пропорционалност.
 Освен това жалбоподателят поддържа, че възлагащият орган не изпълнил предвиденото в горепосочените правила за приложение задължение да изложи пълни мотиви за решението си. В допълнение жалбоподателят твърди, че възлагащият орган приложил критерии, които не се съдържали изрично в поканата за представяне на оферти, объркал критериите за оценка с критериите за възлагане, като по този начин не се съобразил с конкретното съдържание на поканата за представяне на оферти и допуснал редица грешки в преценката, които довели до отхвърляне на офертата на жалбоподателя.
 Поради това жалбоподателят иска решението, с което се отхвърля офертата му и обществената поръчка се възлага на оферента, определен за изпълнител, да бъде отменено и ответникът да заплати не само съдебните разноски, направени от жалбоподателя във връзка с производството, но и обезщетение за вредите, понесени от него в резултат на процедурата за възлагане на обществена поръчка.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (ОВ L 248, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 198).
 (2) Директива 2004/18/ЕО на Европейския


text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/28
 Жалба, подадена на 9 декември 2008 г. — Huvis/Съвет
 (Дело T-536/08)
 (2009/C 55/53)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Huvis Corporation (Сеул, Република Корея) (представители: J.-F. Bellis, F. Di Gianni, R. Antonini, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Регламент (ЕО) No 893/2008 на Съвета от 10 септември 2008 година за продължаване на действието на антидъмпинговото мито върху вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Беларус, Китайската народна република, Саудитска Арабия и Корея в резултат на частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 384/96 (1), доколкото той не отменя антидъмпинговото мито, приложимо за жалбоподателя от 29 декември 2006 г., тоест от датата, на която вносът на полиестерни щапелни влакна с произход от Тайван и Малайзия е облаган с временно антидъмпингово мито, което Комисията е решила да не събира съгласно своето Решение 2007/430/ЕО от 19 юни 2007 година (2),
 —
 да се осъди Съветът да понесе съдебните разноски по това производство.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба жалбоподателят, който е дружество със седалище в Корея, цели частична отмяна на Регламент No 893/2008 на Съвета, доколкото той не отменя антидъмпинговото мито, приложимо от 29 декември 2006 г. за полиестерните щапелни влакна (PSF), които са произвеждани от жалбоподателя и са с произход от Корея. Жалбоподателят твърди, че PSF с произход от Корея трябва да бъдат третирани по същия начин, по който PSF с произход от Тайван и Малайзия са третирани в Решение 2007/430/ЕО на Комисията. Следователно според жалбоподателя антидъмпинговото мито трябва да бъде отменено от същата дата по отношение на PSF с произход от Корея.
 Жалбоподателят посочва две правни основания в подкрепа на исканията си.
 Жалбоподателят твърди, че като продължават действието на антидъмпинговите мерки по отношение на вноса на PSF с произход от Корея, докато вноса на PSF с произход от Малайзия и Тайван не е обект на антидъмпингови мерки, европейските институции нарушават основния принцип на недопускане на дискриминация. Жалбоподателят оспорва трите довода, изтъкнати от Съвета, за да се оправдае различното третиране. Обстоятелството, че относно PSF с произход от Малайзия и Тайван жалбата е била оттеглена и не е бил направен никакъв окончателен извод от Съвета, не може според жалбоподателя да оправдае дискриминационното третиране на PSF с произход от Корея. Жалбоподателят оспорва и обстоятелството, че разликата между преценката на интереса на Общността, приложена за PSF с произход от Малайзия и Тайван, и тази, приложена за PSF с произход от Корея, може да оправдае различното третиране на последните. Освен това жалбоподателят твърди, че противно на изводите на Съвета, обстоятелството, че разследванията относно Малайзия и Тайван, от една страна, и относно Корея, от друга страна, са довели до различни заключения относно интереса на Общността, също не може да оправдае дискриминационното третиране.
 Жалбоподателят също твърди, че решението, според което прекратяването на антидъмпинговите мерки върху вноса на PSF, които той произвежда и изнася, не е оправдано с оглед на интереса на Общността, е опорочено поради основни противоречия и несъгласуваност.
 (1) ОВ L 247,


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/30
 Иск, предявен на 10 октомври 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Португалска република
 (Дело C-458/07)
 (2007/C 297/48)
 Език на производството: португалски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. Andrade и G. Braun)
 Ответник: Португалска република
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е гарантирала за това поне едно подробно указание и поне една комплексна телефонна справочна услуга да бъдат предоставени на практика за всички крайни потребители в съответствие с член 5, параграфи 1 и 2 и член 25, параграфи 1 и 3 от Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (1), Португалската република не е изпълнила задълженията си по въпросната директива и,
 —
 да се осъди Португалската република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В Португалия абонатите на Vodafone, които са упражнили волята си да бъде включено името им в указателя на универсалната услуга, продължават да не са включени в него.
 Регулаторният орган ANACOM никога не се е произнасял за формата и условията по предоставяне на данните, предмет на спора. Отговорността за настоящото правно положение се носи от Португалската държава.
 (1) ОВ L 108, стр. 51.


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/16
 Жалба, подадена на 2 юли 2012 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-67/12)
 2012/C 311/22
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: G. Cipressa, avvocato)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението за отхвърляне на искането на жалбоподателя да получи обезщетение за вредите, претърпени поради това че ответникът е изпратил писмо, което се отнася до евентуалното връщане на работа на жалбоподателя и в което се съдържат отговорите на някои искания на жалбоподателя, на адвокат, който е защитавал жалбоподателя по множество дела, но на когото жалбоподателят не е предоставил генерално пълномощно
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението, независимо от неговата форма, с което Комисията отхвърля искането, отправено от жалбоподателя до Органа по назначаването на 20 май 2011 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени актът, независимо от неговата форма, с който Комисията отхвърля административната жалба, подадена от жалбоподателя до Органа по назначаването на 1 декември 2011 г. срещу решението за отхвърляне на искането от 2 май 2011 г. и за отмяна на това отхвърляне, както и за уважаване на посоченото искане от 20 май 2011 г.,
 —
 доколкото е необходимо, да се отмени докладна записка от 9 март 2012 г.,
 —
 да се осъди Комисията да обезщети вредите, понесени несправедливо от жалбоподателя поради изпращането до адвокат Giuseppe Cipressa от Комисията на докладна записка, издадена от Комисията, която е без дата, като заплати в полза на жалбоподателя сумата от 10 000 EUR, или друга по-голяма или по-малка сума, която Съдът на публичната служба счете за справедлива,
 —
 да се осъfди Комисията да изплати на жалбоподателя, считано от деня, следващ деня, в който искането от 20 май 2011 г. е постъпило в Комисията и до действителното изплащане на сумата от 10 000 EUR, лихвите върху посочената сума с годишна капитализация с годишен лихвен процент 10 %,
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.


text:
 9.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/29
 Жалба, подадена на 2 ноември 2012 г. — ZZ/Парламент
 (Дело F-130/12)
 2013/C 71/51
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: адв. B. Cortese и адв. A. Salerno)
 Ответник: Европейски парламент
 Предмет на производството
 Отмяна на решение, с което се отказва отпускането на надбавка за дете на издръжка в удвоен размер съгласно член 67, параграф 3 от Правилника
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решение на началника на отдел „Индивидуални права“ от 4 август 2008 г., с което правото на жалбоподателя да получава надбавката за дете на издръжка в удвоен размер се ограничава с условието „съвкупността от специфичните разходи, свързани с естеството на увреждането, които следва да се поемат“ от жалбоподателя да надвишават 333,19 EUR на месец, както и Решение от 24 октомври 2008 г. на началника на отдел „Индивидуални права“, с което в конкретния случай се отказва отпускането на надбавка в удвоен размер, потвърдени след възобновяването на преписката с решение на началника на отдел „Индивидуални права“ от 5 декември 2011 г., на свой ред потвърдено с решение от 20 юли 2012 г. на Генералния секретар на Европейския парламент, връчено на жалбоподателя на 23 юли 2012 г., с което жалбата му се отхвърля,
 —
 да се осъди Парламентът да заплати съдебните разноски.


text:
 24.8.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 279/29
 Решение на Общия съд от 9 юли 2015 г. — Nanu-Nana Joachim Hoepp/СХВП — Vincci Hoteles (NANU)
 (Дело T-89/11) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „NANU“ - По-ранна словна марка на Общността „NAMMU“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 279/35)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG (Бремен, Германия) (представители: A. Nordemann и T. Boddien, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Vincci Hoteles, SA (Alcobendas, Испания)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 25 ноември 2010 г. (преписка R 641/2010-1), постановено в производство по възражение между Vincci Hoteles, SA и Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Nanu-Nana Joachim Hoepp GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 113, 9.4.2011 г.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/20
 Определение на председателя на Съда от 16 април 2015 г. (преюдициално запитване, отправено от Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena — Испания) — Caixabank SA/Francisco Javier Brenes Jiménez, Andrea Jiménez Jiménez
 (Дело C-548/13) (1)
 (2015/C 213/31)
 Език на производството: испански
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/38
 Жалба, подадена на 8 май 2017 г. — Swemac Innovation/EUIPO — Swemac Medical Appliances („SWEMAC“)
 (Дело T-287/17)
 (2017/C 213/52)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Swemac Innovation AB (Линкьопинг, Швеция) (представител: G. Nygren, lawyer)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Swemac Medical Appliances AB (Линкьопинг, Швеция)
 Данни за производството пред EUIPO
 Притежател на спорната марка: жалбоподателят
 Спорна марка: словна марка на Европейския съюз „SWEMAC“ — марка на Европейския съюз No 6 326 177
 Производство пред EUIPO: производство по отмяна
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 24 февруари 2017 г. по преписка R 3000/2014-5
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да възстанови изцяло валидността на марка на Европейския съюз No 006326177, включително за стоките и услугите от класове 10: „Хирургически апарати и инструменти“ и 42 „Услуги за изследвания и разработки във връзка с хирургически апарати и инструменти“;
 —
 да осъди другата страна да заплати разноските на жалбоподателя пред EUIPO и апелативните състави в размер на 1,000 EUR и
 —
 да осъди EUIPO и другата страна да заплатят разноските на жалбоподателя пред Общия съд.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 53, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009,
 —
 нарушение на член 8 от Регламент No 207/2009.


text:
 5.12.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/10
 Решение на Съда (седми състав) от 15 октомври 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
 (Дело C-232/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава членка - Регламент (ЕО) No 850/1998 - Член 29, параграф 2 - Ограничения, които се прилагат към риболова на писия - Максималната мощност на двигателя при риболовните кораби - Регламент (ЕИО) No 2847/93 - Член 2, параграф 1 - Регламент (ЕО) No 2371/2002 - Член 23 - Прилагане на контрола и на правилата за изпълнение)
 2009/C 297/08
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: T. van Rijn и K. Banks)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: M. de Grave и C. Wissels)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава членка — Нотифициране на член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми, на член 23 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството и на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) Регламент (ЕИО) No 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството — Риболов на писия — Проверка и изпитване на риболовните кораби и на дейността им — Отговорност на държавите членки
 Диспозитив
 1.
 Като допуска риболовни кораби, чиято двигателна мощност превишава границите, установени в член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 850/98 на Съвета от 30 март 1998 година относно опазването на рибните ресурси посредством технически мерки за защита на младите екземпляри морски организми, изменен с Регламент (ЕО) No 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 г., Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по член 23 от Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 година относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството и член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) No 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 година относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството, изменен с Регламент (ЕО) No 768/2005 на Съвета от 26 април 2005 г.
 2.
 Осъжда Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 6.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 101/26
 Жалба, подадена на 8 февруари 2013 г. — Boehringer Ingelheim Pharma/СХВП — Nepentes (Momarid)
 (Дело T-75/13)
 2013/C 101/55
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Boehringer Ingelheim Pharma (Ingelheim, Германия) (представители: V. von Bomhard и D. Slopek, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Nepentes S.A. (Варшава, Полша)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 28 ноември 2012 г. по преписка R 2292/2011-4, в частта, с която се допуска регистрацията на марка „MOMARID“ за хигиенни препарати за медицински цели; диетични вещества за медицинска употреба; фармацевтични и медицински препарати, вещества и продукти за предпазване, поддържане, третиране или възстановяване за кожата, тялото, лицето, устата, устните, очите, косата, ръцете и ноктите; фармацевтични и медицински препарати и вещества за грижа и външен вид на кожата, тялото, лицето, устата, устните, очите, косата, ръцете и ноктите; фармацевтични и медицински продукти и препарати за отслабване; дерматологични фармацевтични продукти, препарати и вещества; дерматологични препарати за предпазване и третиране на кожни заболявания; дерматологични препарати (медицински); фармацевтични препарати за третиране на кожни заболявания; фармацевтични препарати за локално третиране на кожни заболявания; дерматологични медицински продукти; ветеринарни фармацевтични препарати за дерматологична употреба; ветеринарни медицински продукти за третиране на хормонални нарушения; хормони за медицинска употреба; хормонни препарати за ветеринарна употреба; хормони; стероидни продукти, хормонни препарати за фармацевтична и медицинска употреба; хигиенни продукти; химикали за фармацевтична употреба („спорните стоки“),
 —
 да осъди ответника или, ако другата страна в производството пред СХВП встъпи в подкрепа на ответника, да ги осъди да заплатят съвместно съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „Momarid“ за стоки и услуги от клас 5 — заявка за марка на Общността No 9 164 328.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: жалбоподателят.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: марка на Общността „LONARID“, регистрирана под No 2 396 448 за стоки от клас 5.
 Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението.
 Решение на апелативния състав: уважава частично жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 75 от Регламент No 207/2009 на Съвета във връзка с правило 50, параграф 2, буква з) от Регламент No 2868/95 на Комисията и член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/14
 Решение на Съда (втори състав) от 9 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Varas Cíveis de Lisboa — Португалия) — João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др./Португалска държава
 (Дело C-160/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Сближаване на законодателствата - Гарантиране на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности - Понятие за прехвърляне на стопанска дейност - Задължение за отправяне на преюдициално запитване на основание член 267, трета алинея ДФЕС - Твърдяно нарушение на правото на Европейския съюз, извършено от национална юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване съгласно националното право - Национална правна уредба, която поставя правото на обезщетение за вредите, претърпени в резултат от такова нарушение, в зависимост от условието за предварителна отмяна на решението, причинило тази вреда))
 (2015/C 363/16)
 Език на производството: португалски
 Запитваща юрисдикция
 Varas Cíveis de Lisboa
 Страни в главното производство
 Ищци: João Filipe Ferreira da Silva e Brito и др.
 Ответник: Португалска държава
 Диспозитив
 1)
 Член 1, параграф 1 от Директива 2001/23/ЕО на Съвета от 12 март 2001 година относно сближаването на законодателствата на държавите членки във връзка с гарантирането на правата на работниците и служителите при прехвърляне на предприятия, стопански дейности или части от предприятия или стопански дейности трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „прехвърляне на стопанска дейност“ обхваща положение, при което предприятие, осъществяващо дейност на пазара на чартърните полети, се прекратява с решение на мажоритарен акционер, който на свой ред осъществява дейност в сектора на въздухоплаването, и при което впоследствие последното предприятие встъпва в положението на прекратеното дружество в договори за лизинг на самолети и в подлежащи на изпълнение договори за чартърни полети, развива изпълняваната преди това дейност от прекратеното дружество, възстановява на работа някои от служителите, които дотогава са работили за това дружество, и им възлага идентични функции на изпълняваните преди това и получава дребно оборудване от посоченото дружество.
 2)
 Член 267, трета алинея ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че юрисдикция, чиито актове съгласно вътрешното право не подлежат на обжалване по съдебен ред, е длъжна да сезира Съда на Европейския съюз с преюдициално запитване за тълкуването на понятието „прехвърляне на стопанска дейност“ по смисъла на член 1, параграф 1 от Директива 2001/23 при обстоятелства като разглежданите в главното производство, отличаващи се както с разминаващи се съдебни решения на по-долните съдебни инстанции по отношение на тълкуването на това понятие, така и с чести затруднения в тълкуването на това понятие в различните държави членки.
 3)
 Правото на Съюза, и по-специално обявените от Съда принципи относно отговорността на държавата за вредите, причинени на частноправни субекти поради нарушение на правото на Съюза, извършено от юрисдикция, чиито решения не подлежат на обжалване по съдебен ред съгласно вътрешното право, трябва да се тълкува в смисъл, че те не допускат национална правна уредба, която налага като предварително условие отмяната на вредоносното решение, постановено от тази юрисдикция, когато тази отмяна на практика е изключена.
 (1) ОВ C 175, 10.6.2014 г.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/7
 Решение на Съда (втори състав) от 17 септември 2014 г. (преюдициално запитване от Förvaltningsrätten i Stockholm — Швеция) — Skandia America Corporation (USA), filial Sverige/Skatteverket
 (Дело C-7/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Обща система на данъка върху добавената стойност - Директива 2006/112/ЕО - ДДС група - Вътрешно фактуриране на услугите, предоставяни от търговец със седалище в трета страна за негов клон, принадлежащ към ДДС група в държава членка - Облагаемост на предоставяните услуги))
 2014/C 421/09
 Език на производството: шведски
 Запитваща юрисдикция
 Förvaltningsrätten i Stockholm
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Skandia America Corporation (USA), filial Sverige
 Ответник: Skatteverket
 Диспозитив
 1)
 Член 2, параграф 1 и членове 9 и 11 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност трябва да се тълкуват в смисъл, че доставките на услуги от установената в трета държава централа на търговеца за негов клон в държава членка са облагаеми сделки, когато клонът е член на група лица, които може да се разглеждат като едно данъчнозадължено лице за целите на данъка върху добавената стойност.
 2)
 Членове 56, 193 и 196 от Директива 2006/112 трябва да се тълкуват в смисъл, че в случай като разглеждания в главното производство, в който намиращата се в трета държава централа на дружеството доставя възмездно услуги на установен в държава членка клон на същото дружество, а клонът е член на група лица, които може да се разглеждат като едно данъчнозадължено лице за целите на данъка върху добавената стойност в тази държава членка, въпросната група като получател на услугите става платец на изискуемия данък върху добавената стойност.
 (1) ОВ C 55, 23.2.2013 г.


text:
 24.2.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 42/28
 Иск, предявен на 14 декември 2006 г. — Comap/Комисия
 (Дело T-377/06)
 (2007/C 42/49)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Comap SA (Лион, Франция) [представители: A. Wachsmann и C. Pommiès, адвокати]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени решението [C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 г. по дело COMP/F-1/38.121 — Съединители], както и мотивите, които обосновават диспозитива, доколкото това решение санкционира Comap за периоди, различни от периода декември 1997 г. — март 2001 г., за който Comap не оспорва фактите, изложени от Комисията;
 —
 да се изменят членове 1 и 2, както и мотивите, които ги обосновават, чрез намаляване размера на глобата от 18,56 милиона EUR, наложена на Comap;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищецът иска частична отмяна на Решение C(2006) 4180 окончателен на Комисията от 20 септември 2006 година относно процедура по прилагане на член 81 ЕО (COMP/F-1/38.121 — Съединители), отнасящо се до множество от съглашения и съгласувани практики на пазара на медните съединители и на съединителите от медни примеси, имащи за предмет определянето на цени, въвеждането на ценови листи и размер на намаления и отстъпки, установяването на механизми за координация на увеличенията на цените, разпределянето на национални пазари и на клиенти, както и обмяна на друга търговска информация, доколкото това решение санкционира Comap за периоди, различни от периода декември 1997 г. — март 2001 г., за който Comap не оспорва фактите, изложени от Комисията. Субсидиарно, той иска намаляване на наложената му с оспорваното решение глоба.
 В подкрепа на своя иск, ищецът изтъква следните основания.
 Най-напред, той твърди, че Комисията е нарушила член 81 ЕО и е допуснала фактически грешки, грешки при прилагането на правото, както и явни грешки при преценката, възприемайки, че твърдяното споразумение е продължило да действа след проверките на Комисията през март 2001 г., до април 2004 г.
 На второ място, ищецът претендира, че Комисията е нарушила член 81, параграф 1 ЕО и член 25 от Регламент (EO) No 1/2003 (1), като въпреки че не успяла да докаже наличието на антиконкурентна практика, не е признала че твърдяното нарушение е било прекъснато за период от 27 месеца, обхващащ времето от септември 1992 г. до декември 1994 г., вследствие на което, според ищеца, погасителната давност за фактите, осъществили се преди декември 1994 г., е изтекла към момента на започване на разследването на Комисията през януари 2001 г.
 Субсидиарно, ищецът твърди, че е налице нарушение на член 81, параграф 1, ЕО и на член 23, параграф 2 от Регламент (EO) No 1/2003, както и на насоките относно определянето на глобите (2) и на известието за сътрудничество (3), тъй като Комисията не е спазила правилата за определяне на санкциите. Той изтъква, че Комисията е нарушила принципа за пропорционалност и принципа за равно третиране, тъй като началният размер за определяне на глобата, определен спрямо Comap е прекомерен, според последното, в сравнение с началните размери, определени за останалите предприятия, които са санкционирани с


text:
оспорваното решение, въпреки че тяхното конкурентно положение е сходно с това, което ищецът има на пазара.
 (1) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора, ОВ L 1, стр. 1.
 (2) Насоки относно метода за определяне на размера на глобите, налагани съгласно член 15, параграф 2 от Регламент No 17 и член 65, параграф 5 от Договора за ЕОВС, OB C 9, 1998 г., стр. 3.
 (3) Известие на Комисията относно освобождаване от глоби и намаляване на глоби в случаите на картел, ОВ C 45, 2002 г., стр. 3.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/40
 Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — Bilbaina de Alquitranes и др./Комисия
 (Дело T-689/13) (1)
 ((Околна среда и закрила на човешкото здраве - Класифициране на „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ като „Aquatic Acute 1“ и „Aquatic Chronic 1“ - Регламенти (ЕО) No 1907/2006 и No 1272/2008 - Явна грешка в преценката - Класифициране на вещество въз основа на съставките му))
 (2015/C 398/50)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Bilbaína de Alquitranes, SA (Лучана-Баракалдо, Виская, Испания), Deza a.s. (Валашске Мезиричи, Чешка република), Industrial Química del Nalón, SA (Овиедо, Испания), Koppers Denmark A/S (Ниборг, Дания), Koppers UK Ltd (Скънторп, Обединено кралство), Koppers Netherlands BV (Ойтхорн, Нидерландия), Rütgers basic aromatics GmbH (Кастроп-Рауксел, Германия), Rütgers Belgium NV (Зелзате, Белгия), Rütgers Poland Sp. z o.o. (Кенджежин-Кожле, Полша), Bawtry Carbon International Ltd (Донкастър, Обединеното кралство), Grupo Ferroatlántica, SA (Мадрид, Испания), SGL Carbon GmbH (Майтинген, Германия), SGL Carbon GmbH (Бад Гойзерн ам Халтщетерзе, Австрия), SGL Carbon (Пасѝ, Франция), SGL Carbon, SA (Ла Коруня, Испания), SGL Carbon Polska S.A. (Рачибож, Полша), ThyssenKrupp Steel Europe AG (Дюсбург, Германия) и Tokai Erftcarbon GmbH (Гревенбройх, Германия) (представители: K. Van Maldegem и C. Mereu, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal и K. Talabér-Ritz)
 Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателите: GrafTech Iberica, SL (Навара, Испания) (представители: C. Mereu, K. Van Maldegem, P. Sellar и M. Grunchard, avocats)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Европейска агенция по химикали (ECHA) (представители: M. Heikkilä, W. Broere и C. Jacquet)
 Предмет
 Искане за отмяна на Регламент (ЕС) No 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) No 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (ОВ L 261, стр. 5) в частта, в която класифицира „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ (CAS No 65996-93-2) като „Aquatic Acute 1 (H400)“ и „Aquatic Chronic 1 (H410)“
 Диспозитив
 1)
 Отменя Регламент (ЕС) No 944/2013 на Комисията от 2 октомври 2013 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия прогрес на Регламент (ЕО) No 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси в частта, в която класифицира „смола, каменовъглен катран, високотемпературен“ (CAS No 65996-93-2) като „Aquatic Acute 1 (H400)“ и „Aquatic Chronic 1 (H410)“.
 2)
 Европейската комисия понася освен направените от нея съдебни разноски, и тези, направени от Bilbaína de Alquitranes, SA, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Koppers Netherlands BV, Rütgers basic aromatics GmbH, Rütgers Belgium NV, Rütgers Poland Sp. z o.o., Bawtry Carbon International Ltd, Grupo Ferroatlántica, SA, SGL Carbon GmbH (Allemagne), SGL Carbon GmbH (Autriche), SGL Carbon, SGL Carbon, SA, SGL Carbon Polska S.A., ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tokai erftcarbon GmbH и GrafTech Iberica, SL.
 3)
 Европейската агенция по химикалите (ECHA) понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 85, 22.3.2014 г.


text:
 6.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/16
 Жалба, предявена на 24 юли 2007 г. — Torres/СХВП — Torres de Anguix (TORRES de ANGUIX)
 (Дело T-286/07)
 (2007/C 235/30)
 Език, на който е изготвена жалбата: испански
 Страни
 Жалбоподател: Miguel Torres, S.A. (Барселона, Испания) (представители: Srs. E. Armijo Chávarri, M. Baz de San Ceferino и A. Castán Pérez-Gómez, abogados)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Torres de Anguix, S.L.
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени Решение No R 707/2006-2 на Втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) от 2 май 2007 г., като СХВП изрично бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: TORRES DE ANGUIX, S.L.
 Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „TORRES de ANGUIX“ за стоки и услуги от класове 33, 35 и 39 (заявка No 3.283.652).
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят.
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „TORRES“ (марка на Общността No 1.752.526) за стоки от клас 33, както и многобройни други общностни, национални и международни марки, които съдържат означението „TORRES“ самостоятелно или придружено с други думи или изображения.
 Решение на отдела по споровете: Уважаване на възражението и отхвърляне на заявката за регистрация на заявената марка.
 Решение на апелативния състав: Уважаване на жалбата и отмяна на оспорваното решение, с което се отказва заявената марка.
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като съществува верятност от объркване между конфликтните марки.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ 1994 г., L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).


text:
 21.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 377/14
 Решение на Общия съд от 7 ноември 2013 г. — IBSolution/СХВП — IBS (IBSolution)
 (Дело T-533/12) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „IBSolution“ - По-ранна фигуративна марка на Общността „IBS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2013/C 377/32
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: IBSolution GmbH (Некарсулм, Германия) (представител: F. Ekey, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: L. Rampini)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: IBS AB (Солна, Швеция)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 21 септември 2012 г. (преписка R 771/2011-2), постановено в производство по възражение със страни IBS AB и IBSolution GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда IBSolution GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/34
 Решение на Общия съд от 19 май 2015 г. — Swatch/СХВП — Panavision Europe (SWATCHBALL)
 (Дело T-71/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „SWATCHBALL“ - Словна и фигуративна марка на Общността и международни словни и фигуративни марки „SWATCH“ и „swatch“ - Относително основание за отказ - Увреждане на добрата репутация - Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 213/57)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Swatch AG (Бил, Швейцария) (представител: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: J. Crespo Carrillo)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Panavision Europe Ltd (Грийнфорд, Обединено кралство)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 ноември 2013 г. (преписка R 470/2012-2), постановено в производство по възражение между Swatch AG и Panavision Europe Ltd.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Swatch AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 129, 28.4.2014 г.


text:
 8.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 298/24
 Жалба, подадена на 8 август 2011 г. — Gold East Paper (Jiangsu) и Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park)/Съвет
 (Дело T-444/11)
 2011/C 298/44
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd (Jiangsu, Китай) и Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd (Jiangsu) (представители: V. Akritidis, Y. Melin и F. Crespo, lawyers)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателите
 —
 да се отмени Регламент за изпълнение (ЕС) No 452/2011 на Съвета от 6 май 2011 година за налагане на окончателно антисубсидийно мито върху вноса на фина хартия с покритие с произход от Китайската народна република (ОВ L 128, стр. 18) в частта му относно жалбоподателите, и
 —
 да се осъди ответникът да плати съдебните разноски в настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателите излагат десет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от това, че размерът на наложеното изравнително надхвърля размера на подлежащите на изравняване субсидии в нарушение на член 15, параграф 1 от основния антисубсидиен регламент (1), доколкото наложеното ad valorem мито не е било изразено в процент от CIF цената, а в процент от оборота.
 2.
 Второто правно основание е изведено от това, че ползата от предоставянето на права от държавата за ползване на земя при занижени цени не е била изчислена правилно в нарушение на член 4, член 6, буква г) и член 28 от основния антисубсидиен регламент.
 3.
 Третото правно основание е изведено от нарушение на член 4 от основния антисубсидиен регламент, тъй като схемата на освобождаване от данък върху доходите от дивиденти, изплащани на местни предприятия, не е специфична и в резултат от това наложеното мито за изравняване на тази схема нарушава посочената законова разпоредба.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на член 7, параграф 3 от основния антисубсидиен регламент, тъй като разпределението на размера на субсидията за освобождаването от ДДС и мита върху вноса на оборудване и възстановяването на ДДС върху произведено в страната оборудване е било осъществено за по-малък от нормалния период на амортизация на съответната промишленост.
 5.
 Петото правно основание е изведено от нарушение на член 6, буква б) от основния антисубсидиен регламент, тъй като за преференциалното кредитиране за сектора за производство на хартия с покритие съответните европейски институции не са провели разследване относно това какъв е дела на жалбоподателите на пазара.
 6.
 Шестото правно основание е изведено от нарушение на член 14, параграф 2 от основния антисубсидиен регламент,тъй като налагането на изравнителни мита не е необходимо с оглед на едновременното налагане на антидъмпингови мита.
 7.
 Седмото правно основание е изведено от нарушение на член 8, параграф 1 от основния антисубсидиен регламент и от липса на мотиви, доколкото съответните европейски институции са провели разследването си така, че в резултат от процеса на проучване или оценка те са могли да приемат наличието на вреда на промишлеността на Европейския съюз.
 8.
 Осмото правно основание е изведено от нарушение на член 2, буква г) и на член 15 от основния антисубсидиен


text:
регламент, доколкото Регламент за изпълнение (ЕС) No 452/2011 на Съвета установява целеви марж на печалбата, който досега не е бил достиган от промишлеността на Европейския съюз.
 9.
 В рамките на деветото правно основание се твърди, че решението ролите, предназначени за използване в ролни печатарски машини, да се изключат от обхвата на разглеждания продукт и на сходния продукт, се основава на явни грешки в преценката на фактите в конкретния случай и води до нарушение на член 8 (относно вредата), на член 9, параграф 1 (относно промишлеността на Съюза) и на член 10, параграф 6 (относно условията за започване на разследване) от основния антисубсидиен регламент.
 10.
 Десетото правно основание е изведено от нарушение на член 8, параграф 1 и на член 8, параграф 6 от основния антисубсидиен регламент, доколкото в обжалвания регламент не е направена преценка дали наложеното мито не надхвърля необходимото за отстраняване на вредата, причинена със субсидирания внос.
 (1) Регламент (ЕО) No 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 година относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 188, 2009 г., стр. 93).


text:
 5.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 72/25
 Жалба, подадена на 6 януари 2011 г. — Air Canada/Комисия
 (Дело T-9/11)
 2011/C 72/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Air Canada (Saint Laurent, Канада) (представители: J. Pheasant и T. Capel, Solicitors)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени решението, включително членове 2 и 3, или при условията на евентуалност да се отменят някои части от решението на основание член 263 ДФЕС,
 —
 да се отмени глобата или, при условията на евентуалност, да се намали размерът на глобата, включително да се намали глобата до нула, на основание член 261 ДФЕС,
 —
 да бъде задължена Комисията да вземе необходимите мерки, за да изпълни Решението на Съда в съответствие с член 266 ДФЕС и
 —
 да бъде осъдена Комисията да заплати направените от Air Canada разноски във връзка с тази жалба и с всички последващи етапи от настоящото производство.
 Правни основания и основни доводи
 Жалбоподателят основава жалбата си на шест правни основания:
 1.
 В първото правно основание, се твърди, че е нарушено правото на защита на жалбоподателя, тъй като Комисията променила съществено преписката в интервала между изложението на възраженията и решението и следователно основала решението си на нови фактически и правни основания, по които на жалбоподателя не е дадена възможност да бъде изслушан.
 2.
 Във второто правно основание се твърди, че:
 —
 решението се основава на недопустими доказателства, тъй като фактическото обстоятелство, на което Комисията се основава в решението си срещу жалбоподателя е недопустимо,
 —
 като възприема някои доказателства срещу жалбоподателя а същевременно приема, че същото или по същество сходно доказателство е недостатъчно за доказване на нарушение по отношение на някои други адресати на изложението на възраженията и като не взима предвид направени от жалбоподателя фактически корекции и уточнения, Комисията нарушава принципа на правото на ЕС за равно третиране и не прилага правилно нормите за доказване по правото на ЕС.
 3.
 В третото правно основание се твърди, че няма нарушение, в което жалбоподателят да участва, след като
 —
 в членове 2 и 3 от разпоредителната част на решението не се установява жалбоподателят да е участвал в единственото и продължено нарушение, описано в изложението на мотивите,
 —
 Комисията не е спазила съответните правни изисквания по член член 101, параграф 1 ДФЕС и приложимата съдебна практика, за да вмени отговорността за единствено и продължено нарушение на жалбоподателя,
 —
 въз основа на доказателството, което в светлината на второто равно основание Комисията има право да възприеме за нуждите на повторната си оценка на възраженията срещу жалбоподателя, решението не доказва никакво нарушение от страна на жалбоподателя.
 4.
 В четвъртото правно основание се твърди, че не е определен, или при условията на евентуалност, че не е определен правилно, съответният пазар в нарушение на приложимото правно задължение, установено от съдебната практика на ЕС и по-конкретно в нарушение на принципите на правна сигурност и на пропорционалност.
 5.
 В петото правно основание се твърди, че глобата би трябвало да се отмени изцяло или, при условията на евентуалност, да се намали значително (включително до нула) въз основа на другите


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/35
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Laverana/СХВП (BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG)
 (Дело T-570/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността „BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/41)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Laverana GmbH & Co. KG (Венигзен, Германия) (представители: J. Wachinger, M. Zöbisch и D. Chatterjee, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Schifko)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 27 май 2014 г. (преписка R 124/2014-4), постановено по заявка за регистрация на фигуративния знак „BIO MIT PFLANZENFLUID AUS EIGENER HERSTELLUNG“ като марка на Общността
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Laverana GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 361, 13.10.2014 г.


text:
 10.11.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 269/6
 Решение на Съда (първи състав) от 20 септември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия
 (Дело C-297/05) (1)
 (Идентифициране и задължителен преглед за проверка на техническата изправност, предшестващи регистрацията на превозните средства в държава-членка - Членове 28 ЕО и 30 ЕО - Директиви 96/96/ЕО и 1999/37/ЕО - Признаване на издадените в други държави-членки свидетелства за регистрация и на прегледите за проверка на техническата изправност, проведени в други държави-членки)
 (2007/C 269/12)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. van Beek и D. Zijlstra)
 Ответник: Кралство Нидерландия (представители: H.G. Sevenster и D.J.M. de Grave)
 Страна, встъпила в подкрепа на ответника: Република Финландия (представител: E. Bygglin)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Нарушение на членове 28 и 30 ЕО — Прегледи за проверка на техническата изправност, които се изискват преди регистрацията в Нидерландия на превозни средства, вече регистрирани в друга държава-членка.
 Диспозитив
 1)
 Като подлага превозните средства на повече от три години, регистрирани преди това в други държави-членки, на преглед на общото им състояние, предхождащ регистрацията им в Нидерландия, Кралство Нидерландия не е изпълнило задълженията си по членове 28 ЕО и 30 ЕО.
 2)
 Искът се отхвърля в останалата му част.
 3)
 Комисията на Европейските общности и Кралство Нидерландия поемат собствените си разноски.
 (1) ОВ C 296, 26.11.2005 г.


text:
 4.12.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/28
 Решение на Общия съд от 12 октомври 2010 г. — Asenbaum/СХВП (WIENER WERKSTÄTTE)
 (Дела T-230/08 и T-231/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявки за регистрация на словна марка на Общността „WIENER WERKSTÄTTE“ - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 328/47
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Paul Asenbaum (Виена, Австрия) (представители: P. Vögel и E. Ploil, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: S. Schäffner, agent)
 Предмет
 Жалба срещу две решения на четвърти апелативен състав на СХВП от 10 април 2008 г. (преписки R 1573/2006-4 и R 1571/2006-4) относно две заявки за регистрация на словния знак „WIENER WERKSTÄTTE“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Съединява делата T-230/08 и T-231/08 за целите на постановяването на съдебното решение.
 2.
 Отхвърля жалбите.
 3.
 Осъжда г-н Paul Asenbaum да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.08.2008 г.


text:
 12.3.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/24
 Жалба, подадена на 24 януари 2011 г. — Canon Europa/Комисия
 (Дело T-34/11)
 2011/C 80/48
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Canon Europa NV (Amstelveen, Нидерландия) (представители: P. De Baere и P. Muñiz, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се обяви жалбата за допустима,
 —
 да се отмени Регламент (ЕС) No 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 284, 2010 г., стр. 1), и по-специално подразделенията, въведени в подпозиция 8443 31 от Хармонизираната система (наричана по-нататък „ХС“), както и съответните митнически ставки, и
 —
 да се осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С жалбата си жалбоподателят иска да се отмени на основание на член 263 ДФЕС Регламент (ЕС) No 861/2010 на Комисията от 5 октомври 2010 година за изменение на приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическата номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 284, 2010 г., стр. 1), и по-специално подразделенията, въведени в подпозиция 8443 31 от ХС, и съответните митнически ставки.
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква следните правни основания:
 На първо място, жалбоподателят посочва, че жалбата за отмяна е допустима на основание на член 263 ДФЕС, тъй като обжалваната мярка е подзаконов акт, който го засяга пряко и не включва никакви други мерки за изпълнение.
 Освен това, жалбоподателят твърди, че обжалваният акт е невалиден, тъй като стеснява обхвата на подпозиция 8443 31 във версията на ХС от 2007 г., като изключва от приложното ѝ поле многофункционалните апарати (наричани по-нататък „МФА“), които преди това са подлежали на класиране в подпозиция 8471 60 на ХС от 2002 г., докато Комисията не може да изменя обхвата на подпозиции от ХС по силата на член 3 от Конвенцията относно ХС (1) и на член 1, параграф 2, буква a) от Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета (2).
 Нещо повече, жалбоподателят поддържа, че обжалваният акт е невалиден, тъй като изменя митническите ставки, приложими към някои МФА, които преди това са подлежали на класиране в подпозиции 8471 60 и 8517 21 на ХС от 2002 г., и поради това нарушава член 9, параграф 2 от Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета.
 На последно място, обжалваният акт нарушава член II от ГАТТ от 1994 г. (3), както и задълженията, поети от ЕС в неговия списък на отстъпки, доколкото с него се налагат мита върху някои МФА, по отношение на които ЕС се е ангажирал да премахне всички мита.
 (1) Международна конвенция относно Хармонизираната система за описание и кодиране на стоките от 14 юни 1983 г.
 (2) Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 година относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 1987 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 4, стр. 3).
 (3) Общо споразумение за митата и търговията от 1994 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/78
 Определение на Съда на публичната служба (първи състав) от 25 ноември 2009 г. — Soerensen Ferraresi/Комисия
 (Дело F-5/09) (1)
 (Публична служба - Длъжностни лица - Иск за обезщетение - Допустимост - Жалба - Увреждащ акт)
 2010/C 24/148
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Soerensen Ferraresi (Милано, Италия) (представител: C. Di Vuolo, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и J. Baquero Cruz)
 Предмет на делото
 Публична служба — Искане да се поправят вредите, претърпени от ищеца вследствие на решението от 1 февруари 2003 г. той да бъде пенсиониран поради инвалидност
 Диспозитив на определението
 1.
 Отхвърля иска като явно недопустим.
 2.
 Осъжда г-жа Soerensen Ferraresi да заплати съдебните разноски.
 (1) JO C 113, 16.5.2009 г., стр. 45.


text:
 9.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 371/5
 Решение на Съда (пети състав) от 17 септември 2015 г. — Total SA/Европейска комисия
 (Дело C-597/13 P) (1)
 ((Обжалване - Конкуренция - Картели - Пазар на парафинови восъци - Пазар на суров парафин - Нарушение, извършено от дъщерно дружество, притежавано изцяло от дружество майка - Презумпция за решаващо влияние, упражнявано от дружеството майка върху дъщерното дружество - Отговорност на дружеството майка, произтичаща единствено от неправомерното поведение на дъщерното му дружество - Съдебно решение, с което се намалява размерът на глобата, наложена на дъщерното дружество - Последици за правното положение на дружеството майка))
 (2015/C 371/06)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Total SA (представители: E. Morgan de Rivery и E. Lagathu, avocats)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: É. Gippini Fournier и P. Van Nuffel)
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на Общия съд на Европейския съюз Total/Комисия (T-548/08, EU:T:2013:434) в частта, в която Общият съд не изравнява размера на наложената на Total SA глоба към размера на глобата, наложена на Total Raffinage Marketing SA с решение Total Raffinage Marketing/Комисия (T-566/08, EU:T:2013:423).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.
 3)
 Размерът на глобата, наложена съвместно и солидарно на Total SA и Total Raffinage Marketing SA в член 2 от Решение C(2008) 5476 окончателен на Комисията от 1 октомври 2008 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/39.181 — Восъци за свещи), се определя на 12 5 4 59 842 EUR.
 4)
 Total SA понася три четвърти от направените от Европейската комисия и от него съдебни разноски в настоящото производство по обжалване и в първоинстанционното производство.
 5)
 Европейската комисия понася една четвърт от направените от нея и от Total SA съдебни разноски в настоящото производство по обжалване и в първоинстанционното производство.
 (1) ОВ C 45, 15.2.2014 г.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/20
 Решение на Общия съд от 19 септември 2012 г. — Fraas/СХВП (Кариран мотив в розово, виолетово, бежово и тъмносиво)
 (Дело T-31/11) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за марка на Общността, представляваща кариран мотив в розово, виолетово, бежово и тъмносиво - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б), член 75 и член 76, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 (2012/C 331/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: V. Fraas GmbH (Хелмбрехтс-Вюстензелбиц, Германия) (представители: R. Kunze и G. Würtenberger)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално B. Schmidt, а впоследствие D. Walicka)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 15 ноември 2010 г. (преписка R 1284/2010-4) относно заявка за регистрация на фигуративен знак, представляващ кариран мотив в розово, виолетово, бежово и тъмносиво, като марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда V. Fraas GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 72, 5.3.2011 г.


text:
 29.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 168/24
 Преюдициално запитване от Conseil d'État (Франция), постъпило на 15 март 2017 г. — G. C., A. F., B. H., E. D./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
 (Дело C-136/17)
 (2017/C 168/33)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Conseil d'État
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: G. C., A. F., B. H., E. D.
 Ответник: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
 Преюдициални въпроси
 1)
 Предвид особената отговорност, компетентност и възможности на лицето, което управлява интернет търсачка, приложима ли е забраната други администратори да обработват данни, посочени в член 8, параграфи 1 и 5 от Директивата от 24 октомври 1995 г. (1) — при спазване на предвидените в нея изключения — и за това лице, което управлява интернет търсачка в качеството на администратор на данни, каквито тази търсачка обработва?
 2)
 При утвърдителен отговор на поставения в точка 1o въпрос:
 —
 Следва ли разпоредбите на член 8, параграфи 1 и 5 от Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че тази забрана — при спазване на изброените в директивата изключения — за лицето, което управлява интернет търсачка, да обработва данни, посочени в тези разпоредби, задължава това лице да уважава систематично исканията за премахване от резултатите при търсене на хипервръзки, които препращат към уебстраници, обработващи такива данни?
 —
 При такава хипотеза как следва да се тълкуват изключенията по член 8, параграф 2, букви a) и д) от Директивата от 24 октомври 1995 г., когато те се прилагат спрямо лицето, което управлява интернет търсачка, предвид неговата особена отговорност, компетентност и възможности? По-специално може ли лице, което управлява интернет търсачка, да откаже да уважи искане за премахване на определени резултати от заявки за търсене, включващи име на лице, ако установи, че въпросните хипервръзки препращат към съдържания, които, в случай че съдържат данни от категориите, изброени в член 8, параграф 1, попадат също и в обхвата на изключенията по параграф 2 от същия член, и по-специално букви a) и д)?
 —
 Следва ли също така разпоредбите на Директивата от 24 октомври 1995 г. да се тълкуват в смисъл, че когато хипервръзките, чието премахване от резултатите при търсене се иска, водят към обработване на лични данни, извършвано единствено за целите на журналистическа дейност или на литературно или художествено изразяване, при което на това основание — по силата на член 9 от Директивата от 24 октомври 1995 г. — може да се събират и обработват данни от категориите, посочени в член 8, параграфи 1 и 5 от директивата, лицето, което управлява интернет търсачка, може на това основание да откаже да уважи искане за премахване на определени резултати от заявки за търсене, включващи име на лице?
 3)
 При отрицателен отговор на поставения в точка 1o въпрос:
 —
 На кои специални изисквания на Директивата от 24 октомври 1995 г. трябва да отговаря лицето, което управлява интернет търсачка, предвид неговата отговорност, компетентност и възможности,
 —
 ако установи, че уебстраниците, към които препращат хипервръзките, чието премахване от резултатите при търсене се иска, съдържат данни, публикуването на които