text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/6
 Решение на Съда (трети състав) от 16 февруари 2012 г. (преюдициално запитване от Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Белгия) — Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)/Netlog NV
 (Дело C-360/10) (1)
 (Информационно общество - Авторско право - Интернет - Доставчик на услуги за съхраняване на информация - Обработка на информацията, съхранявана върху платформа на социална мрежа онлайн - Въвеждане на система за филтриране на информацията, за да се възпрепятства предоставянето на достъп до файлове, който нарушава авторските права - Липса на общо задължение да се контролира съхранената информация)
 2012/C 98/07
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Rechtbank van eerste aanleg te Brussel
 Страни в главното производство
 Ищец: Belgische Vereniging van Auteurs, Componisten en Uitgevers CVBA (Sabam)
 Ответник: Netlog NV
 Предмет
 Преюдициално запитване — Rechtbank van eerste aanleg te Brussel — Тълкуване на: Директива 2001/29/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество (OB L 167, стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 230), Директива 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост (ОB L 157, стр. 45; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 2, стр. 56), Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 година за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (ОB L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10), Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (OB L 178, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257), Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 юли 2002 година относно обработката на лични данни и защита на правото на неприкосновеност на личния живот в сектора на електронните комуникации (Директива за правото на неприкосновеност на личния живот и електронни комуникации) (OB L 201, стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 36, стр. 63) — Обработка на преминаващи през Интернет данни — Общо и превантивно въвеждане на система за филтриране на електронни съобщения от доставчик на услуги за съхраняване на информация с цел да се идентифицират потребителите, за които се предполага, че използват файлове, нарушаващи авторски или сродни права — Служебно прилагане от националния съд на принципа на пропорционалността — Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи — Неприкосновеност на личния живот — Право на свободно изразяване
 Диспозитив
 Директиви:
 —
 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар


text:
(„Директива за електронната търговия“),
 —
 2001/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 година относно хармонизирането на някои аспекти на авторското право и сродните му права в информационното общество,
 —
 2004/48/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно упражняването на права върху интелектуалната собственост,
 разгледани заедно и във връзка с изискванията, произтичащи от защитата на приложимите основни права, трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат разпореждане, постановено от национален съд срещу доставчик на услуги за съхраняване на информация, да въведе система за филтриране:
 —
 на информацията, съхранявана на сървърите му от ползвателите на неговите услуги,
 —
 която да прилага без разграничение към всички тези ползватели,
 —
 превантивно,
 —
 изцяло на свои разноски и
 —
 без ограничение във времето,
 с която да може да се идентифицират електронните файлове, съдържащи музикални, кинематографски или аудио-визуални произведения, за които ищецът твърди, че притежава права върху интелектуална собственост, за да се блокира предоставянето в полза на потребителите на достъп до посочените произведения, който нарушава авторските права.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 8.12.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 297/40
 Решение на Първоинстанционния съд от 25 октомври 2007 г. — Lo Guidice/Комисия
 (Дело T-154/05) (1)
 („Публична служба - Длъжностни лица - Психически тормоз - Иск за отмяна - Задължение за оказване на съдействие - Задължение за излагане на мотиви - Оправдани правни очаквания - Член 24 от Правилника - Задължение за полагане на дължима грижа - Допустимост - Иск за обезщетение“)
 (2007/C 297/82)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Carmela Lo Guidice (Grimbergen, Белгия) (представители: първоначално F. Frabetti и G. Bounéou, впоследствие F. Frabetti, avocats)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: J. Currall и H. Kraemer)
 Предмет
 От една страна, главно иск за отмяна на решението на Комисията, с което последната установява, че не е налице психически тормоз и, от друга страна, иск за обезщетение за неимуществената вреда, за която се твърди, че е претърпяна.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля иска.
 2)
 Страните понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 155, 25.6.2005 г.


text:
 9.2.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 38/24
 Определение на Общия съд от 11 декември 2012 г. — Atlas Transport/СХВП — Hartmann (ATLAS TRANSPORT)
 (Дело T-584/11) (1)
 (Марка на Общността - Производство по отмяна - Оттегляне на искането за отмяна - Липса на основание за произнасяне)
 2013/C 38/42
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Atlas Transport GmbH (Дюселдорф, Германия) (представители: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern и B. Weichhaus, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Alfred Hartmann (Леер, Германия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 1 септември 2011 г. (преписка R 2262/2010-1), постановено в производство по отмяна със страни г-н Alfred Hartmann и Atlas Transport GmbH.
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за произнасяне по жалбата.
 2.
 Всяка страна понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 32, 4.2.2012 г.


text:
 13.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/9
 Жалба, подадена на 2 август 2012 г. — Evonik Degussa/Комисия
 (Дело T-341/12)
 2012/C 311/12
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Evonik Degussa GmbH (Есен, Германия) (представители: адв. C. Steinle, адв. M. Holm-Hadulla и адв. C. von Köckritz, Rechtsanwälte)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени в съответствие с член 263, четвърта алинея ДФЕС Решение С(2012) 3534 окончателен на Комисията от 24 май 2012 година, с което се отхвърля молбата на Evonik Degussa за поверителна обработка на данните, съдържащи се в решението по дело COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат,
 —
 съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд да осъди Комисията да заплати разноските, направени от жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква пет правни основания
 1.
 Първо правно основание: Нарушаване на член 8 от мандата на служителя по изслушването (1) и на правото на жалбоподателя на добра администрация и на правото му на изслушване
 В тази връзка жалбоподателят изтъква, че служителят по изслушването не е разгледал възраженията му по същество относно публикацията. Така той не е взел предвид обхвата на правата и задълженията му и е нарушил член 8 от мандата. Тъй като нито служителят по изслушването, нито друг служител в Комисията не са разгледали или взели предвид възраженията на жалбоподателя по същество относно планираната публикация, жалбоподателят поддържа становището, че в конкретния случай Комисията не е разгледала всички релевантни аспекти. Така Комисията е нарушила принципа на добра администрация и принципа на ефективно изслушване (член 41, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз).
 2.
 Второ правно основание: Нарушаване на задължението за излагане на мотиви
 В този контекст жалбоподателят изтъква, че обжалваното решение не съдържа излагане на мотивите, свързани с възраженията му относно публикацията на разширения вариант на решението. Същото важи и за мотивите на Комисията и за обществения интерес от публикуване на разширения вариант на решението почти пет години публикуването на оригиналния неповерителен вариант.
 3.
 Трето правно основание: Грешка при прилагане на правото и грешка в преценката във връзка с нарушаване на задължението за неразкриване на професионалната тайна по силата на член 339 ДФЕС и на член 8 ЕКПЧ, както и поради неспазване на поверителността относно подлежащата на публикуване информация
 —
 В рамките на това правно основание жалбоподателят изтъква, че пасажите, които Комисията планира да публикува в разширения, неповерителен вариант на решението са защитени по силата на задължението за неразкриване на професионална тайна и донякъде също съдържат търговска тайна. Публикуването на тази информация в интернет нарушава правото на жалбоподателя за опазване на професионалната тайна.
 —
 По-нататък жалбоподателят изтъква, че планираното публикуване на информацията, предоставена от лицата, които са подали заявление за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер попада в приложното поле на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1049/2001 (2) и че Регламент (ЕО) No 1/2003 (3) и Известието относно освобождаването от глоби (4) съдържат специални правила относно достъпа до такава информация, предоставена от Kronzeugen. Ето защо


text:
според жалбоподателя съгласно практиката на Съда на Европейския съюз (Решение на Съда от 29 юни 2010 г. по дело Комисия/Technische Glaswerke Ilmenau, C-139/07 P, Сборник, 2010 г., стр. I-5885 и Решение на Съда от 28 юни 2012 г. по дело Комисия/Éditions Odile Jacob, C-404/10 P, все още непубликувано в Сборника) налице е презумпция, че публикуването на тази информация би увредило търговските интереси на жалбоподателя, както и дейността на Комисията, свързана с разследването. Поради това е необходимо да бъде специално доказан особен обществен интерес от публикуването на тази информация. Според жалбоподателя служителят по изслушването не е направил това и така е допуснал явна грешка в преценката.
 4.
 Четвърто правно основание: Нарушаване на оправданите правни очаквания на жалбоподателя и на принципа на правната сигурност
 В тази връзка жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила принципа на закрила на оправданите правни очаквания, като е отхвърлила молбата за поверителна обработка и е решила да публикува оспорвания вариант на решението. Считано от подаването на неговите заявления за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер, жалбоподателят е гласувал доверие относно поверителността на подадената информация. Това доверие се основава на Известията относно освобождаването от глоби и на установената практика на Комисията и според жалбоподателя заслужава закрила. Принципът на закрила на оправданите правни очаквания е нарушен и от факта, че през 2007 г. Комисията вече е публикувала окончателен неповерителен вариант на решението и така се е съобразила с желанието на жалбоподателя за това кой текст да не бъде взет предвид. Жалбоподателят добавя, че липсва правна или фактическа основа за последващо изменение на това решение.
 5.
 Пето правно основание: Нарушаване на специфичното изискване за цел
 В рамките на това правно основание жалбоподателят посочва, че използването с цел информиране на обществеността на информацията, предоставена от лицата, които са подали заявление за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер, противоречи на специфичната цел на тази информация, предвидена в член 28, параграф 1 от Регламент No 1/2003 и в точка 48 от Известието на Комисията относно правилата за достъп до преписката (5). Такъв по-конкретно е случаят, когато това използване се е състояло повече от шест години след края на административната процедура.
 (1) Решение 2011/695/ЕС на председателя на Европейската комисия от 13 октомври 2011 година относно функцията и мандата на служителя по изслушването в някои производства по конкуренция (ОВ L 275, стр. 29).
 (2) Регламент (ЕО) No 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 година относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (ОВ L 145, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 3, стр. 76).
 (3) Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101] и [102] [ДФЕС] (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
 (4) Известие на Комисията относно освобождаването от глоби или намаляването на техния размер по преписки във връзка с картели (ОВ C 45, 2002 г., стр. 3).
 (5) Известие на


text:
 4.2.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/18
 Решение на Общия съд от 15 декември 2011 г. — Люксембург/Комисия
 (Дело T-232/08) (1)
 (ФЕОГА - Секция „Гарантиране“ - Разходи, които се изключват от общностно финансиране - Мерки за развитие на селските райони - „Необлагодетелствани райони“ и „агроекология“ - Национални системи за управление, контрол и санкциониране - Фиксирана финансова корекция)
 2012/C 32/32
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Велико херцогство Люксембург (представители: F. Probst, подпомаган от M. Theisen и K. Spitz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално T. van Rijn, впоследствие F. Clotuche-Duvieusart и F. Jimeno Fernández)
 Предмет
 Искане за частична отмяна на Решение 2008/321/ЕО на Комисията от 8 април 2008 година за изключване от финансиране от страна на Общността на някои разходи, направени от държавите членки в рамките на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), секция „Гарантиране“, и на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) (ОВ L 109, стр. 35)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/32
 Решение на Първоинстанционния съд от 22 май 2008 г. — Ott и др./Комисия
 (Дело T-250/06 P) (1)
 (Обжалване - Насрещна жалба - Допустимост - Публична служба - Длъжностни лица - Повишение - Процедура за повишаване за 2004 г. - Предоставяне на точка за предимство - Общи разпоредби за прилагане на член 45 от Правилника - Възражение за незаконосъобразност - Замяна на мотиви - Частично неоснователна и частично основателна жалба - Спор, който е годен за разрешаване - Отхвърляне на жалбата)
 (2008/C 171/57)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Martial Ott (Oberanven, Люксембург); Fernando Lopez Tola (Люксембург, Люксембург); и Francis Weiler (Itzig, Люксембург) (представител: F. Frabetti, avocat)
 Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности (представители: C. Berardis-Kayser и D. Martin)
 Предмет
 Жалба срещу Определение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 30 юни 2006 г. по дело Ott и др./Комисия (F-87/05, все още непубликувано в Recueil), с която се иска неговата отмяна.
 Диспозитив
 1)
 Отменя Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 30 юни 2006 г. по дело Ott и др./Комисия в частта, с която се отхвърля жалбата, предявена от г-н Francis Weiler.
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата й част.
 3)
 Отхвърля насрещната жалба.
 4)
 Отхвърля жалбата, подадена пред Съда на публичната служба под номер F-87/0, в частта с исканията, направени от г-н Francis Weiler.
 5)
 Г-н Martial Ott, г-н Fernando Lopez Tolа и г-н Francis Weiler понасят направените от тях съдебни разноски, свързани с производството пред настоящата инстанция, както и четири пети от съдебните разноски на Комисията. Комисията понася една пета от направените от нея съдебните разноски, свързани с производството пред настоящата инстанция.
 6)
 Г-н Francis Weiler и Комисията понасят направените от тях съдебни разноски свързани с производството пред Съда на публичната служба.
 (1) ОВ C 281 от 18.11.2006 г.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/36
 Определение на председателя на Съда от 24 март 2009 г. (преюдициално запитване от Cour d'appel de Liège — Белгия) — Real Madrid Football Club, Zinedine Zidane, David Beckham, Raul Gonzalez Blanco, Ronaldo Luiz Nazario de Lima, Luis Filipe Madeira Caeiro, Futebol Club Do Porto S.A.D., Victor Baia, Ricardo Costa, Diego Ribas Da Cunha, P.S.V. N.V., Imari BV, Juventus Football Club SPA/Sporting Exchange Ltd, William Hill Credit Limited, Victor Chandler (International) Ltd, BWIN International Ltd (Betandwin), Ladbrokes Betting and Gaming Ltd, Ladbroke Belgium S.A., Internet Opportunity Entertainment Ltd, Global Entertainment Ltd
 (Дело C-584/08) (1)
 2009/C 141/73
 Език на производството: френски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 55, 7.3.2009 г.


text:
 6.11.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 301/56
 Жалба, подадена на 13 септември 2010 г. — Bottega Veneta International/СХВП (Форма на ръчна дамска чанта)
 (Дело T-409/10)
 ()
 2010/C 301/89
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Bottega Veneta International Sàrl (Люксембург, Люксембург) (представители: P. Roncaglia, avvocato, G. Lazzeretti, avvocato, M. Boletto, avvocato, E. Gavuzzi, avvocato)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 16 юни 2010 г. по преписка R 1247/2009-1,
 —
 да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар да заплати разноските, направени в настоящото производство и в производството по обжалване пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: Марка, състояща се от триизмерен отличителен знак, познат като чанта „veneta“ (заявка за регистрация No 6632608) за стоки от клас 18 („Чанти и ръчни дамски чанти“)
 Решение на проверителя: Отхвърля заявката за регистрация.
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: Нарушение на правило 9, параграф 3, буква а) от Регламент No 2868/95 и на член 7, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Регламент No 207/2009.


text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 223/16
 Решение на Съда (първи състав) от 17 юли 2008 г. (преюдициално запитване от Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku — Република Полша) — Dariusz Krawczyński/Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
 (Дело C-426/07) (1)
 (Вътрешни данъци - Данъци върху автомобилите - Акциз - Употребявани превозни средства - Внос)
 (2008/C 223/26)
 Език на производството: полски
 Препращаща юрисдикция
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku
 Страни в главното производство
 Ищец: Dariusz Krawczyński
 Ответник: Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
 Предмет
 Преюдициално запитване — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku — Тълкуване на член 90 ЕО и на член 33, параграф 1 от Директива 77/388/ЕИО: Шеста директива на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (ОВ L 145, стр. 1) — Национална правна уредба, която облага с акциз продажбата на частно превозно средство преди първата му регистрация на територията на страната
 Диспозитив
 1)
 Член 33, параграф 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа, изменена с Директива 91/680/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г., трябва да се тълкува в смисъл, че допуска акциз като предвидения в Полша от Закона за акцизите (ustawa o podatku akcyzowym) от 23 януари 2004 г., с който се облага продажбата на автомобили преди първата им регистрация на територията на страната.
 2)
 Член 90, първа алинея ЕО следва да бъде тълкуван в смисъл, че не допуска акциз като разглеждания в главното производство, доколкото размерът на данъка, с който се облага продажбата на внесени от друга държава-членка употребявани превозни средства, преди първата им регистрация, надвишава остатъка от същия данък, включен в пазарната стойност на подобни превозни средства, регистрирани преди това в държавата-членка, която е наложила въпросния данък. Задължение на препращащата юрисдикция е да провери дали правната уредба, разглеждана в главното производство, и по-конкретно прилагането на член 7 от Постановлението на министъра на финансите за намаляване на акцизните ставки (ozporządzenie Ministra Finansów w sprawie obniżenia stawek podatku akcyzowego) от 22 април 2004 г., има такава последица.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 14.8.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 221/5
 Решение на Съда (втори състав) от 17 юни 2010 г. — Lafarge SA/Европейска комисия, Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-413/08 P) (1)
 (Обжалване - Картел - Гипсокартони - Изопачаване на доказателства - Тежест на доказване - Липса на мотиви - Регламент No 17 - Член 15, параграф 2 - Санкция - Повторност на нарушението - Етап на отчитане на възпиращия ефект на глобата)
 2010/C 221/07
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Lafarge SA (представители: A. Winckler, F. Brunet, E. Paroche, H. Kanellopoulos и C. Medina, avocats)
 Други страни в производството: Европейска комисия (представители F. Castillo de la Torre и N. Von Lingen), Съвет на Европейския съюз
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Решение на Първоинстанционния съд (трети състав) от 8 юли 2008 г. по дело Lafarge/Комисия (T-54/03), с което Първоинстанционният съд отхвърля жалбата на жалбоподателя за отмяна на Решение на Комисията от 27 ноември 2002 г. за налагане на глоба на основание член 81 от Договора за ЕО — Картел относно определянето на цените в сектора на гипсокартоните — Неизпълнение на задължението за мотивиране и нарушение на правилата относно доказателствената тежест — Нарушение на принципите на равно третиране и на пропорционалност, що се отнася до изчисляването на размера на глобата — Понятие за повторност на нарушението
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Lafarge SA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 327, 20.12.2008 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/44
 Иск, предявен на 2 декември 2009 г. (факс от 30 ноември 2009 г.) — Комисия на Европейските общности/Италианска република
 (Дело C-496/09)
 2010/C 24/77
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: L. Pignataro и E. Righini)
 Ответник: Италианска република
 Искания на ищеца
 —
 да установи, че като не е приела необходимите мерки за изпълнение на Решението на Съда на Европейските общности от 1 април 2004 година по дело C-99/02 за въстановяване от бенефициерите на помощите, които по смисъла на Решение 2000/128/ЕО (1) на Комисията от 11 май 1999 г. относно помощите, отпускани на Италия за стимулиране на заетостта, са обявени за незаконосъобразни и несъвместими с общия пазар, Италианската република не е изпълнила задълженията си по посоченото решение и по член 228, параграф 1, ЕО;
 —
 да разпореди на Италианска република да заплати на Комисията периодична имуществена санкция в размер на 285 696 евро за всеки ден забава на изпълнението на посоченото по-горе решение по дело Комисия/Италия относно Решение 2000/128/ЕО, считано от деня на обявяването на настоящото съдебно решение до деня на изпълнението на посоченото решение по дело Комисия/Италия;
 —
 да разпореди на Италианска република да заплати еднократно на Комисията сума, чиито размер е резултат от умножаването на дневната сума от 31 744 евро по броя на дните, през които продължава нарушението, считано от деня на произнасяне на съдебното решение по настоящото дело по отношение на Решение 2000/128/ЕО;
 —
 да се осъди Италианска република да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Италианската република не е приела необходимите мерки за възстановяване на помощите, обявени за незаконосъобразни и несъвместими с Решение 2000/128/ЕО, след като през юни 2009 година са й възстановени само 52 088 600,60 евро от общия размер, подлежащ на възстановяване, от 281 525 686,79 евро. Италианската република признава, че трябва да й бъде възстановена сума в размер на 229 437 086,19 евро. Следователно тя не е приела необходимите мери за изпълнението на Решение 2000/128/ЕО в съответствие с горепосоченото съдебно решение по дело Комисия/Италия.
 (1) ОВ L 42, стр. 1.


text:
 21.7.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 217/25
 Жалба, подадена на 14 май 2012 г. — Shark/СХВП — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)
 (Дело T-217/12)
 2012/C 217/54
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Shark AG (Инсбрук, Австрия) (представители: D. Campbell, Barrister и P. Strickland, Solicitor)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Monster Energy Company (Corona, САЩ)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 1 март 2012 г. по преписка R 360/2011-1; и
 —
 да се осъди Службата и другата страна в производството пред апелативния състав да понесат направените от тях съдебни разноски, както и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: словна марка „UNLEASH THE BEAST!“ за стоки от клас 32 — регистрация като марка на Общността No 5093174
 Притежател на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: жалбоподателят
 Основание на искането за обявяване на недействителност: регистрация като марка на Общността No 2729366 на словната марка „BRING OUT THE BEAST“ за стоки от клас 32; регистрация като марка на Общността No 2730133 на фигуративната марка „COOL BITE BRING OUT THE BEAST“ за стоки от клас 32
 Решение на отдела по отмяна: обявява оспорената марка на Общността за недействителна
 Решение на апелативния състав: отменя оспореното решение и отхвърля жалбата за обявяване на недействителност
 Изложени правни основания: нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 30.5.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 191/19
 Преюдициално запитване от Cour du travail de Mons (Белгия), постъпило на 25 март 2016 г. — Miguel José Moreno Osacar/Ryanair Ltd
 (Дело C-169/16)
 (2016/C 191/23)
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Cour du travail de Mons
 Страни в главното производство
 Ищец: Miguel José Moreno Osacar
 Ответник: Ryanair Ltd
 Преюдициални въпроси
 „Възможно ли е, като се имат предвид:
 —
 изискванията за предвидимост на решенията и за правна сигурност, които са били водещи при приемането на правилата за съдебната компетентност и изпълнението на съдебните решения по граждански и търговски дела в Конвенцията от 27 септември 1968 г. относно компетентността и изпълнението на съдебните решения по граждански и търговски дела (ОВ L 299, 1972 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 10, стр. 3), изменена с Конвенцията от 29 ноември 1996 г. относно присъединяването на Република Австрия, на Република Финландия и на Кралство Швеция (ОВ 1997, [C] 15, стр. 1), наричана „Брюкселската конвенция“, както и в Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебните решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 2001 г., стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74) (вж. по-конкретно решение от 19 юли 2012 г. Mahamdia, C-154/11, [EU:C:2012:491], точки 44 и 46),
 —
 особеностите на сектора на европейското въздухоплаване, в който летателният персонал на авиокомпании със седалище в държава на Съюза, ежедневно извършва полети над територията на Европейския съюз, тръгвайки от основна база, която може да бъде разположена, както в разглеждания случай, в друга държава на Съюза,
 —
 особеностите на разглеждания спор, изложени в мотивите на настоящото решение,
 —
 .критерият, изведен от понятието „основна база“ (чиято дефиниция се съдържа в приложение III към Регламент (ЕИО) No 3922/91) и което е използвано в Регламент No 883/2004 за определяне на приложимото за членовете на полетния и на кабинния екипаж, считано от 28 юни 2012 г., законодателство в областта на социална сигурност,
 —
 изводите в практиката на Съда на Европейския съюз, и по-конкретно в решенията, цитирани в мотивите на настоящото решение,
 понятието „място на обичайно изпълнение на трудовия договор“ по член 19, параграф 2 от Регламент No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. да се тълкува като отъждествимо с понятието „основна база“ — което съгласно дефиницията в приложение III към Регламент No 3922/91 на Съвета от 16 декември 1991 г. означава „местоположението на член на екипажа, определено от оператора, където членът на екипажа обикновено започва и приключва дежурното си време или поредица от дежурства и където, при обикновени условия, операторът не носи отговорност за настаняване на съответния член на екипажа“ — за целите на определянето на договарящата държава (и следователно нейната юрисдикция), на територията на която работникът обичайно полага труда си, когато този работник е нает като член на летателния персонал на авиокомпания, за която се прилага правото на една от страните на Съюза и която извършва международен превоз на пътници по въздух на цялата


text: територия на Европейския съюз, след като този критерий на привързване — изведен от „основната база“, схващана като „действителен център“ на трудовото правоотношение, доколкото работникът системно започва и приключва работния си ден на това място, организира там ежедневната си работа и фактически за времето на трудовото правоотношение се е установил да живее в близост до него — е едновременно най-тясно свързан с договаряща държава и гарантира най-подходяща защита на по-слабата страна в правоотношението?“


text:
 23.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 288/35
 Решение на Общия съд от 8 септември 2010 г. — Wilfer/СХВП (Изображение на глава на китара)
 (Дело Т-458/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за фигуративна марка на Общността представляваща глава на китара в сребрист, сив и кафяв цвят - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Служебна проверка на фактите - Член 74, параграф 1 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 76, параграф 1 от Регламент No 207/2009) - Задължение за мотивиране - Член 73, изречение първо от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75, изречение първо от Регламент No 207/2009) - Равно третиране)
 (2010/C 288/67)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hans-Peter Wilfer (Markeneukirchen, Германия) (представител: адв. A. Kockläuner, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: G. Schneider)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 25 юли 2008 г. (преписка R 78/2007-4) относно регистрацията на фигуративния знак, представляващ глава на китара в сребрист, сив и кафяв цвят като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Hans-Peter Wilfer да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 6, 10.1.2008 г.


text:
 27.3.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 95/3
 Жалба, подадена на 4 август 2016 г. от Staywell Hospitality Group Pty Ltd срещу решението на Общия съд (девети състав), постановено на 2 юни 2016 г. по дела T-510/14 и T-536/14 — STAYWELL HOSPITALITY GROUP И SHERATON INTERNATIONAL IP/EUIPO — SHERATON INTERNATIONAL IP И STAYWELL HOSPITALITY GROUP (PARK REGIS)
 (Дело C-440/16 P)
 (2017/C 095/07)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Staywell Hospitality Group Pty Ltd (представител: D. Farnsworth, solicitor)
 Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), Sheraton International IP LLC
 С определение от 12 януари 2017 г. Съдът (девети състав) обяви жалбата за недопустима.


text:
 30.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 398/48
 Решение на Общия съд от 7 октомври 2015 г. — CBM/СХВП — Aeronautica Militare (TRECOLORE)
 (Дело T-228/14) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Общността „TRECOLORE“ - По-ранни словни и фигуративни национални марки и марки на Общността „FRECCE TRICOLORI“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 398/60)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: CBM Creative Brands Marken GmbH (Цюрих, Швейцария) (представители: U. Lüken, M. Grundmann и N. Kerger, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Aeronautica Militare — Stato Maggiore (Рим, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 29 януари 2014 г. (преписка R 594/2013-1), постановено в производство по възражение със страни Aeronautica Militare — Stato Maggiore и CBM Creative Brands Marken GmbH
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда CBM Creative Brands Marken GmbH да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 245, 28.7.2014 г.


text:
 7.2.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 32/18
 Иск, предявен на 21 ноември 2008 г. — Комисия на Европейските общности/Великото херцогство Люксембург
 (Дело C-509/08)
 (2009/C 32/29)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: J. Sénéchal и I. Hadjiyiannis)
 Ответник: Великото херцогство Люксембург
 Искания на ищеца
 —
 да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2004/108/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 година относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно електромагнитната съвместимост и за отмяна на Директива 89/336/ЕИО (1), и при всички случаи, като не е уведомило Комисията за тях, Великото херцогство Люксембург не е изпълнило задълженията си по тази директива;
 —
 да се осъди Великото херцогство Люксембург да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Срокът за транспониране на Директива 2004/108/ЕО е изтекъл на 20 януари 2007 г. Към момента на предявяване на настоящия иск обаче ответникът все още не е приел необходимите мерки за транспониране, или при всички случаи, не е уведомил Комисията за тях.
 (1) ОВ L 390, стр. 24; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 47, стр. 85.


text:
 27.10.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 331/11
 Решение на Съда (шести състав) от 6 септември 2012 г. (преюдициално запитване от Augstākās tiesas Senāts — Латвия) — Cido Grupa SIA/Valsts ieņēmumu dienests
 (Дело C-471/11) (1)
 (Присъединяване на нови държави членки - Преходни мерки - Селскостопански продукти - Захар - Регламент (ЕО) No 60/2004 - Ставка и облагаема основа на таксата върху излишъка от запаси)
 (2012/C 331/16)
 Език на производството: латвийски
 Запитваща юрисдикция
 Augstākās tiesas Senāts
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Cido Grupa SIA
 Ответник: Valsts ieņēmumu dienests
 Предмет
 Преюдициално запитване — Augstākās tiesas Senāts — Тълкуване на член 4, точка 1 и член 6, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 60/2004 на Комисията от 14 януари 2004 година за определяне на преходни мерки в сектора на захарта във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия (ОВ L 9, стр. 8; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 52, стр. 202) — Изчисляване на таксата върху притежавания от стопанските субекти излишък от запаси от захар — Понятията „въпросното количество“ и „съответният продукт“ по отношение на захарния сироп
 Диспозитив
 Член 6, параграф 3, трета алинея от Регламент (ЕО) No 60/2004 на Комисията от 14 януари 2004 година за определяне на преходни мерки в сектора на захарта във връзка с присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия, изменен с Регламент (ЕО) No 1667/2005 на Комисията от 13 октомври 2005 г., трябва да се тълкува в смисъл, че таксата върху излишък от запаси от захарен сироп (код по КН 2106 90 59) се определя въз основа на количеството бяла захар (код по КН 1701 99 10), което действително се съдържа в този продукт, и ставката на таксата е тази на вносната такса за бялата захар, увеличена с 1,21 EUR/100 kg.
 (1) ОВ C 331, 12.11.2011 г.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/36
 Жалба, подадена на 13 февруари 2013 г. — Walcher Meßtechnik/СХВП (HIPERDRIVE)
 (Дело T-95/13)
 2013/C 108/85
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Walcher Meßtechnik GmbH (Кирхцартен, Германия) (представител: S. Walter, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 декември 2012 г. по преписка R 1779/2012-1,
 —
 СХВП да се осъди да заплати както съдебните разноски, така и разноските, направени в производството пред апелативния състав.
 Основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „HIPERDRIVE“ за стоки от класове 7 и 9
 Решение на проверителя: отхвърля заявката.
 Решение на апелативния състав: частично отхвърля жалбата.
 Изложени основания:
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент No 207/2009
 —
 нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009


text:
 5.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 328/34
 Жалба, подадена на 17 август 2015 г. — GGP Italy/Комисия
 (Дело T-474/15)
 (2015/C 328/31)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Global Garden Products Italy SpA (GGP Italy) (Castelfranco Veneto, Италия) (представители: A. Villani, L. D'Amario и M. Caccialanza, avvocati)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 Да отмени изпълнително решение (ЕС) 2015/902 на Комисията, издадено на 10 юни 2015 г. и публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 12 юни 2015 г.;
 —
 Да приеме всички допълнителни мерки, които сметне за необходими;
 —
 Да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящата жалба се иска отмяна на изпълнително решение (ЕС) 2015/902 на Комисията от 10 юни 2015 г. (ОВЕС, 12 юни 2015 г.L 147, стр. 22), с което Комисията приема за основателна приетата от Латвия ограничителна мярка съгласно член 11 от Директива 2006/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на произведената от жалбоподателя косачка.
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага две правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от нарушение на член 20 от Директива 2006/42/ЕО, който предвижда, че всяка ограничителна мярка, взета в приложение на настоящата директива, трябва да се придружава от „подробна и точна мотивация“ и „се съобщава своевременно на заинтересованата страна, като се указват и начините за обжалване, предвидени според действащото в съответната държава членка законодателство, както и сроковете, в които трябва да бъдат внесени исковете“.
 —
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че, тъй като приетата по отношение на него ограничителна мярка от страна на латвийските органи не му е била съобщена, обжалваното решение е обявило за основателна мярка, която представлява тежко нарушение на правото му на защита, като тази мярка е постановена в производство, което не е проведено по установения начин и е опорочено от сериозни нередовности, включително от формален характер.
 2.
 Второто правно основание е изведено от нарушение на разпоредбите на Директива 2006/42/ЕО, предвиждащи задължение за спазване на минималните изисквания за безопасност (член 5, параграф 1), свободното движение на машини (член 6, параграф 1), презумпцията за съответствие на хармонизираните стандарти (член 7), както и предпазната клауза, която може да бъде приета от всяка държава членка (член 11)]
 —
 В това отношение жалбоподателят изтъква, че Комисията неправило е приела за основателна приетата от Латвия ограничителна мярка. Всъщност латвийските органи твърдят, че е налице несъответствие на косачката Stiga Collector 35 EL C350 297352654/S13 с изискванията за безопасност и опазване на здравето съгласно приложение I от Директива 2006/42/ЕО поради факта, че въпросната машина не съответства на хармонизирания стандарт EN 60335-2-77:2010. Въпреки това към момента на производство и пускането на пазара на машината на жалбоподателя най-разработеният стандарт EN 60335-2-77:2010 все още не е имал задължителен характер като единствен стандарт, който може да породи презумпция за съответствие с реквизитите за безопасност и опазване на здравето, доколкото в преходния период, установен в самия стандарт, все още се прилага и настоящият стандарт EN 60335-2-77:2006 (на който въпросната машина съответства).


text:
 6.10.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 351/28
 Жалба, подадена на 18 август 2014 г. — Wm. Wrigley Jr./СХВП (Изображение на сфера)
 (Дело T-625/14)
 2014/C 351/37
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, Съединени американски щати) (представители: M. Kinkeldey, S. Brandstätter и C. Schmitt, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на пети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) oт 17 юни 2014 г., постановено по преписка R 168/2014-5.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: фигуративна марка, представляваща изображение на сфера, за стоки от класове 3, 21 и 30 — заявка за марка на Общността No 1 1 7 37 541
 Решение на проверителя: частично отхвърля заявката за марка на Общността
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламента относно марката на Общността.


text:
 29.2.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/26
 Жалба, подадена на 18 декември 2015 г. — Guccio Gucci/СХВП — Guess? IP Holder (Изображение на четири преплетени букви G)
 (Дело T-753/15)
 (2016/C 078/37)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Guccio Gucci SpA (Флоренция, Италия) (представители: P. Roncaglia, F. Rossi and N. Parrotta, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Guess? IP Holder LP (Лос Анжелис, САЩ)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител на спорната марка: другата страна в производството пред апелативния състав
 Спорна марка: посочваща Европейския съюз международна регистрация на фигуративна марка, изобразяваща четири преплетени букви G — посочваща Европейския съюз международна регистрация No 1 090 048
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 14 октомври 2015 г. по преписка R 1703/2014-4
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски на жалбоподателя в настоящото производство,
 —
 да осъди Guess да заплати разноските на жалбоподателя в производството пред апелативния състав на СХВП.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б), член 8, параграф 5 и член 75 oт Регламент No 207/2009.


text:
 29.3.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 79/37
 Жалба, подадена на 6 декември 2007 г. — Nijs/Сметна палата
 (Дело F-136/07)
 (2008/C 79/71)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Bart Nijs (Aalst, Белгия) (представител: F. Rollinger, avocat)
 Ответник: Сметна палата на Европейските общности
 Предмет и описание на спора
 Отмяна на решението на органа по назначаване (ОН) от 5 септември 2007 г. за понижаването на жалбоподателя в степен AD 9, стъпка 5 вследствие на дисциплинарно производство и отмяна на решенията да се отстрани от длъжност, да се започне административно разследване срещу него и да не бъде повишен в степен AD 11 през 2007 г. Искане за обезщетяване на имуществени и неимуществени вреди.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени изричното решение на ОН от 5 септември 2007 г. за понижаването на жалбоподателя в степен AD 9, стъпка 5 вследствие на дисциплинарно производство, започнало на 27 септември 2006 г.,
 —
 да се отменят свързаните и последващи решения, в частност решението от 26 септември 2006 г. за отстраняване на жалбоподателя от длъжност, решението от 27 септември 2007 г. за започване на административно разследване срещу него и решението да не бъде повишен в степен AD 11 през 2007 г.
 —
 да се отмени решението от заседанието на Сметната палата от 8 март 2007 г., проведено в тесен кръг, от 1 юли 2007 г. да се поднови мандатът на г-н Michel Hervé за шест години,
 —
 да се осъди Сметната палата да заплати на жалбоподателя сумата от 10 000 EUR за неимуществени вреди, понесени по време на и в резултат от дисциплинарното производство, както и за обезщетяване на имуществените вреди, съставени от разликата между заплатата, която той е получил от датата на влизане в сила на последните решения за повишение и тази, на която би имал право в случай на повишение към тази дата,
 —
 Да се осъди Сметната палата да заплати разноските.


text:
 15.5.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/19
 Преюдициално запитване от Curte de Casație şi Justiție (Румъния), постъпило на 13 февруари 2017 г. — SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu/Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice
 (Дело C-76/17)
 (2017/C 151/24)
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Înalta Curte de Casație şi Justiție
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: SC Petrotel-Lukoil SA, Maria Magdalena Georgescu
 Ответници: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice
 Преюдициални въпроси
 1)
 Допускат ли разпоредбите на член 30 ДФЕС тълкуване в смисъл, че когато на данъчнозадължено лице е наложена реално такса с равностоен ефект, то може да поиска да му бъдат върнати платените на това основание суми, дори ако механизмът за плащане на таксата е уреден в националното законодателство по начин, по който таксата се разпределя върху европейските потребители?
 2)
 Съвместимо ли е с разпоредбите на общностното право връщането на суми, събрани като такса с равностоен ефект, в хипотезата, в която те в действителност се понасят от данъчнозадълженото лице (а не се прехвърлят върху потребителите)?


text:
 28.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 129/19
 Решение на Общия съд от 12 март 2014 г. — Tubes Radiatori/СХВП — Antrax It (Радиатор)
 (Дело T-315/12) (1)
 ((Промишлен дизайн на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Регистриран промишлен дизайн на Общността, представляващ радиатор за отопление - По-ранен промишлен дизайн - Основание за обявяване на недействителност - Липса на оригиналност - Липса на различно цялостно впечатление - Член 6 и член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 6/2002) - Изчерпване на възможностите за нови разрешения - Задължение за мотивиране))
 2014/C 129/23
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Tubes Radiatori Srl (Resana, Италия) (представители: S. Verea, K. Muraro, M. Balestriero и P. Menapace, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално F. Mattina, впоследствие P. Bullock)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Antrax It Srl (Resana) (представител: L. Gazzola, avocat)
 Предмет
 Жалба срещу решение на трети апелативен състав на СХВП от 3 април 2012 г. (преписка R 953/2011-3) във връзка с производство за обявяване на недействителност между Antrax It Srl и Tubes Radiatori Srl.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решение на трети апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) от 3 април 2012 г. (преписка R 953/2011-3).
 2)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3)
 СХВП понася наред със собствените си съдебни разноски направените от Tubes Radiatori Srl разноски.
 4)
 Antrax It Srl понася собствените си съдебни разноски.
 (1) ОВ C 273, 8.9.2012 г.


text:
 14.4.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 109/13
 Определение на председателя на Общия съд от 13 февруари 2012 г. — Dansk Automat Brancheforening/Комисия
 (Дело T-601/11 R)
 (Обезпечително производство - Държавни помощи - Датски закон, установяващ данъци с по-нисък размер за доставчиците на хазартни онлайн игри - Решение за обявяване на помощта за съвместима с вътрешния пазар - Молба за спиране на изпълнението - Липса на неотложност - Претегляне на интересите)
 2012/C 109/30
 Език на производството: датски
 Страни
 Жалбоподател: Dansk Automat Brancheforening (Fredericia, Дания) (представители: K. Dyekjær, T. Høg и J. Flodgaard, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Afonso и C. Barslev)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на Решение C(2011) 6499 окончателен на Комисията от 20 септември 2011 година относно помощ C 35/2010 (ex No 302/2010), която Кралство Дания възнамерява да приведе в действие под формата на данъци върху хазартните онлайн игри в съответствие с датския Закон за данъците върху хазартните игри
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 2.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 4.5.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 146/38
 Решение на Общия съд от 19 март 2015 г. — City Cycle Industries/Съвет
 (Дело T-413/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис - Разширяване по отношение на този внос на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на велосипеди с произход от Китай - Заобикаляне - Неоказване на съдействие - Член 13 от Регламент (ЕО) No 1225/2009 - Задължение за мотивиране - Грешка в преценката - Равно третиране - Достъп до преписката))
 (2015/C 146/52)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: City Cycle Industries (Коломбо, Шри Ланка) (представители: T. Müller-Ibold и F.-C. Laprévote, avocats)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: S. Boelaert, подпомаган от R. Bierwagen и C. Hipp, avocats)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Европейска комисия (представители: J.-F. Brakeland и M. França); и Maxcom Ltd (Пловдив, България) (представители: L. Ruessmann, avocat, и J. Beck, solicitor)
 Предмет
 Частична отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) No 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) No 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис (ОВ L 153, стр. 1).
 Диспозитив
 1)
 Отменя член 1, параграфи 1 и 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 501/2013 на Съвета от 29 май 2013 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) No 990/2011 върху вноса на велосипеди с произход от Китайската народна република, за да включва вноса на велосипеди, изпращани от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, независимо дали са декларирани с произход от Индонезия, Малайзия, Шри Ланка и Тунис, в частта му относно City Cycle Industries.
 2)
 Съветът на Европейския съюз понася съдебните разноски на City Cycle Industries, както и собствените си съдебни разноски.
 3)
 Европейската комисия и Maxcom Ltd понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 274, 21.9.2013 г.


text:
 24.11.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 421/47
 Решение на Съда на публичната служба (втори състав) от 10 юли 2014 г. — CG/ЕИБ
 (Дело F-115/11) (1)
 (( Публична служба - Персонал на ЕИБ - Назначаване - Длъжност началник на отдел - Назначаване на кандидат, различен от жалбоподателката - Нередности на процедурата за подбор - Задължение за безпристрастност на членовете на комисията за подбор - Укорими действия на председателя на комисията за подбор спрямо жалбоподателката - Конфликт на интереси - Устно изложение, общо за всички кандидати - Документи, предоставени за устното изложение, които могат да поставят в по-благоприятно положение единия от кандидатите - Кандидат, участвал в изготвянето на предоставените документи - Нарушение на принципа на равенство - Жалба за отмяна - Искане за обезщетение))
 2014/C 421/65
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: CG (представители: първоначално N. Thieltgen, avocat, впоследствие J.-N. Louis и D. de Abreu Caldas, avocats)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка (ЕИБ) (представители: G. Nuvoli и T. Gilliams и A. Dal Ferro, avocat)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на председателя на ЕИБ да не назначи жалбоподателката, а друг кандидат на длъжността началник на отдел в ЕИБ и искане за обезщетение за вреди и загуби.
 Диспозитив
 1)
 Отменя решението на председателя на Европейската инвестиционна банка от 28 юли 2011 г. за назначаване на г-н A на длъжността началник на отдел „Политика на риска и ценообразуване“.
 2)
 Осъжда Европейската инвестиционна банка да заплати на CG сумата от 25 000 EUR.
 3)
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 4)
 Осъжда Европейската инвестиционна банка да понесе направените от нея съдебни разноски, както и тези на CG.
 (1) ОВ C 6, 7.1.2012 г., стр. 28.


text:
 3.7.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 179/25
 Преюдициално запитване, отправено от Højesteret (Дания) на 3 май 2010 г. — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
 (Дело C-209/10)
 2010/C 179/40
 Език на производството: датски
 Запитваща юрисдикция
 Højesteret
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Post Danmark A/S
 Ответник: Konkurrencerådet
 Встъпила страна: Forbruger-Kontakt a-s
 Преюдициални въпроси
 1.
 Трябва ли член 82 ЕО да се тълкува в смисъл, че избирателното намаляване от страна на пощенско дружество с господстващо положение, което има задължение за доставка, на цените до размер под общите средни разходи, но над средните увеличаващи се разходи на това дружество, може да представлява злоупотреба с цел да бъде отстранен конкурент, ако е установено, че цените не са определени на това равнище, за да бъде отстранен конкурент?
 2.
 Ако на първия въпрос трябва да се отговори, че при изложените в първия въпрос условия избирателното намаляване на цените в някои случаи може да представлява злоупотреба с цел отстраняване, кои са обстоятелствата, които трябва да вземе предвид националният съд?


text:
 9.11.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 325/13
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel București (Румъния) на 2 август 2013 г. — SC BCR Leasing IFN SA/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
 (Дело C-438/13)
 2013/C 325/22
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel București
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SC BCR Leasing IFN SA
 Ответник: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Administrare a Marilor Contribuabili, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală de Soluționare a Contestațiilor
 Преюдициален въпрос
 Може ли да се разглежда като възмездна доставка по смисъла на член 16 от Директива 2006/[112]/ЕО (1) или евентуално като възмездна доставка на стоки по смисъла на член 18 на Директива 2006/[112]/ЕО положението на стоки — предмет на договор за финансов лизинг, които след разваляне на договора по вина на ползвателя не са върнати на лизинговото дружество от ползвателя на стоките, независимо от обстоятелството, че лизинговото дружество е предприело действия за прилагане на предвидените в закона процедури за връщане на стоките и че след развалянето на договора на лизинговото дружество не е платена каквато и да било парична сума за ползването на тези стоки?
 (1) Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7).


text:
 11.10.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/7
 Преюдициално запитване, отправено от Commissione Tributaria Regionale (Италия) на 22 юли 2008 г. — General Beverage Europe B.V./Agenzia delle Entrate — Ufficio di Alba
 (Дело C-339/08)
 (2008/C 260/12)
 Език на производството: италиански
 Препращаща юрисдикция
 Commissione Tributaria Regionale
 Страни в главното производство
 Ищец: General Beverage Europe B.V.
 Ответник: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Alba
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали удържането на налог върху „maggiorazione di conguaglio“ представлява удържане при източника върху печалбата, забранено от член 5 от Директива 90/435/ЕИО (1)?
 2.
 Дали се прилага защитната клауза, предвидена в член 7, параграф 2 от посочената директива, по-конкретно дали член 7, параграф 2 от Директива 90/435/ЕИО от 23 юли 1990 година трябва да се тълкува в смисъл, че държавите-членки могат да се въздържат от прилагане на изключението по член 5, параграф 1 от директивата в случай, че държавата, в която е установено дружеството-майка, предоставя на последното данъчен кредит по силата на двустранно споразумение?
 (1) ОВ L 225, стр. 6; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 1, стр. 97.


text:
 20.6.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 141/19
 Решение на Съда (осми състав) от 23 април 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания
 (Дело C-321/08) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2005/29/ЕО - Нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар - Липса на транспониране в определения срок)
 2009/C 141/31
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: W. Wils и E. Adsera Ribera)
 Ответник: Кралство Испания (представител: B. Plaza Cruz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — Неприемане в предвидения срок на разпоредбите, необходими за съобразяване с Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).
 Диспозитив
 1)
 Като не е приело в определения срок необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби за съобразяване с Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/ЕО, 98/27/ЕО и 2002/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (ЕО) No 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“), Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 14.4.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 82/50
 Иск, предявен на 21 февруари 2007 г. — ratiopharm/СХВП (BioGeneriX)
 (Дело T-48/07)
 (2007/C 82/105)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: ratiopharm (Улм, Германия) (представител: адвокат S. Völker)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Искания на ищеца
 —
 Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар от 20 декември 2006 г. по дело No R 1048/2004-4 отнасящо се до заявка за марка на Общността No 2 603 124,
 —
 Службата за хармонизация във вътрешния пазар да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността,предмет на спора: Словна марка „BioGeneriX “за стоки от клас 1 и 5 (заявка No 2 603 124).
 Решение на проверителя: Частично отхвърляне на заявката.
 Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.
 Приведени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава необходимите минимални отличителни белези и не съществува необходимост използваният знак да бъде оставен свободен.
 (1) Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 14.1.1994, стр. 1).


text:
 8.12.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 379/17
 Иск, предявен на 9 октомври 2012 г. — Европейска комисия/Съвет на Европейския съюз
 (Дело C-453/12)
 2012/C 379/29
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представители: J. Currall, D. Martin, J.-P. Keppenne)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на ищеца
 —
 да се обяви, че като не е приел предложението на Комисията за регламент на Съвета за адаптиране от 1 юли 2011 година на процента на вноската в пенсионноосигурителната схема за длъжностни лица и други служители на Европейския съюз, Съветът не е изпълнил задълженията си по Правилника за длъжностните лица и по предвидената в него схема на условен фонд с дефинирани доходи;
 —
 да се осъди Съветът на Европейския съюз да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 С настоящия иск ищецът изтъква, че Съветът е нарушил членове 83 и 83а от Правилника, както и разпоредбите на Приложение XII към него, като е отказал да приеме предложението на Комисията за регламент за адаптиране от 1 юли 2011 г. на процента на вноската в пенсионноосигурителната схема за длъжностни лица и други служители на Европейския съюз, въпреки, че от задължителното съдържание на тези членове следва, че ежегодното адаптиране на този процент се прави по автоматична процедура, в рамките на която Съветът няма никакво право на преценка.
 Според жалбоподателя отказът на Съвета да приеме предложението на Комисията за регламент и заедно с това да намали процента на вноската на длъжностните лица нарушава не само член 83, параграф 2 от Правилника, като изисква от длъжностните лица прекомерно висока вноска, но и член 83а, параграф 1 от същия, тъй като застрашава равновесието на схемата на условен фонд с дефинирани доходи, предоставяща пенсии на длъжностните лица и други служители.
 Накрая, според Комисията, като е установил по конкретен начин в Приложение XII към Правилника, реда за изчисляване на процента на вноската на длъжностните лица и други служители, законодателят на Съюза не е оставил никакво право на преценка на Съвета и го е задължил да приема предложенията на Комисията в разумен срок.


text:
 26.5.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 117/37
 Иск, предявен на 21 март 2007 г. — Potoms и Scillia/Парламент
 (Дело F-26/07)
 (2007/C 117/58)
 Език на производството: френски
 Страни
 Ищци: Gerrit Potoms (Малин, Белгия) и Mario Scillia (Брюксел, Белгия) [представители: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и E. Marchal, адвокати]
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на ищците
 —
 да се обявят за незаконосъобразни член 5 и член 12 от Правилника за персонала;
 —
 да се отменят индивидуалните решения за назначаване на ищците на длъжност „администратор“, доколкото с посочените им се присъжда степен на основание член 5, параграф 2 от Приложение XIII към Правилника;
 —
 да се обявят за незаконосъобразни мерките по прилагане за присъждане на точки за заслуги и за повишение, доколкото въпросните предвиждат премахване на точките за заслуги и за повишение в случай на преминаване от една функционална група в друга;
 —
 да се отменят индивидуалните решения за премахване на точките за заслуги и за повишение, натрупани от ищците в тяхната предишна категория;
 —
 да се отменят индивидуалните решения за прилагане на по-нисък от 1 коефициент за определяне на възнаграждението на ищците;
 —
 да се осъди ответника да заплати разноските.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците изтъкват правни основания, твърде сходни с изтъкнатите по дело F-31/06 (1).
 (1) OВ C 131, 3.6.2006 г., стр. 50.


text:
 26.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 354/33
 Решение на Общия съд от 10 септември 2015 г. — Volkswagen/СХВП („STREET“)
 (Дело T-321/14) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „STREET“ - Абсолютни основания за отказ - Описателен характер - Липса на отличителeн характер - Член 7, параграф 1, буки б) и в) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 354/38)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Volkswagen AG (Волфсбург, Германия) (представител: U. Sander, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Poch)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на СХВП от 13 март 2014 г. (преписка R 2025/2013-1), относно заявка за регистрация на словния знак „STREET“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Volkswagen AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 212, 7.7.2014 г.


text:
 22.10.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 311/39
 Решение на Общия съд от 9 септември 2011 г. — Chalk/СХВП — Reformed Spirits Company Holdings (CRAIC)
 (Дело T-83/09) (1)
 (Марка на Общността - Словна марка на Общността „CRAIC“ - Прехвърляния - Вписване в регистъра на прехвърлянето на марката - Отмяна - Членове 16, 17, 23 и 77а от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем членове 16, 17, 23 и 80 от Регламент (ЕО) No 207/2009) и правило 31от Регламент (ЕО) No 2868/95)
 2011/C 311/70
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: David Chalk (Кентърбъри, Кент, Обединеното кралство) (представители: W. James, M. Gilbert, C. Balme, solicitors, и S. Malynicz, barrister)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: D. Botis)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Reformed Spirits Company Holdings Ltd (Saint Helier, Обединеното кралство) (представител: C. Morcom, QC)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 ноември 2008 г. (преписка R 1888/2007-2) относно заявка за вписване в регистъра на прехвърляне на марка на Общността.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда г-н David Chalk да заплати съдебните разноски, включително необходимите разходи, направени от Reformed Spirits Company Holdings Ltd във връзка с производството пред апелативния състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП).
 (1) ОВ C 90, 18.4.2009 г.


text:
 16.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 184/2
 Определение на Съда (десети състав) от 6 март 2014 г. (преюдициално запитване от Hof van Beroep te Gent — Белгия) — Bloomsbury NV/Belgische Staat
 (Дело C-510/12) (1)
 ((Член 99 от Процедурния правилник - Четвърта директива 78/660/ЕИО - Член 2, параграф 3 - Принцип на вярна и точна представа - Член 2, параграф 4 - Задължение за предоставяне на информация - Член 2, параграф 5 - Задължение за дерогиране - Член 32 - Метод за оценяване въз основа на историческата стойност - Безвъзмездно придобиване от дружество на имуществен актив))
 2014/C 184/03
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hof van Beroep te Gent
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bloomsbury NV
 Ответник: Belgische Staat
 Предмет
 Преюдициално запитване — Hof van Beroep te Gent, Белгия — Тълкуване на член 2, параграфи 3, 4 и 5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора, относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества (ОВ L 222, стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 21) — Принцип на вярна и точна представа — Безвъзмездно придобиване от дружество на значителен имуществен актив — Невъзможност то да го отрази в счетоводството си със стойност на придобиване, в резултат на което се създава невярна представа за имуществото, за финансовото състояние и за резултатите от дейността на дружеството
 Диспозитив
 Член 2, параграфи 3 — 5 от Четвърта директива 78/660/ЕИО на Съвета от 25 юли 1978 г., приета на основание член [44, параграф 2, буква ж) ЕО] относно годишните счетоводни отчети на някои видове дружества, трябва да се тълкува в смисъл, че не задължава дружеството, което придобива безвъзмездно имуществен актив, да го отрази в годишните си счетоводни отчети с действителната му стойност.
 (1) ОВ C 46, 16.2.2013 г.


text:
 3.8.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 225/63
 Решение на Общия съд от 29 май 2013 г. — Испания/Комисия
 (Дело T-384/10) (1)
 (Кохезионен фонд - Регламент (ЕО) No 1164/94 - Проекти, свързани с водоснабдяването на населението на хидрографския басейн на река Гуадиана в района на Андевало, санирането и пречистването на басейна на река Гуадалкивир и водоснабдяването на мрежите, обслужващи повече от една община в провинциите Гранада и Малага - Частична отмяна на финансовата помощ - Процедура за възлагане на обществени поръчки за строителство и за услуги - Понятие за строеж - Разделяне на поръчките - Определяне на финансовите корекции - Член З, параграф 2 от приложение II към Регламент No 1164/94 - Пропорционалност)
 2013/C 225/141
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Кралство Испания (представители: първоначално J. M. Rodríguez Cárcamo, впоследствие A. Rubio González, abogados del Estado)
 Ответник: Европейска комисия (представители: A. Steiblytė, D. Kukovec и B. Conte, първоначално подпомагани от J. Rivas Andrés, X. García García, avocats, и M. Vilarasau Slade, solicitor, впоследствие от J. Rivas Andrés и X. García García)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2010) 4147 на Комисията от 30 юни 2010 г., с което се намалява предоставената от Кохезионния фонд финансова помощ на следните (групи) проекти: „Водоснабдяване на населението на хидрографския басейн на река Гуадиана: район Андевало“ (2000.ES.16.C.PE.133), „Саниране и пречистване на басейна на река Гуадалкивир: Гуадайра, Алхарафе и защитените природни територии на Гуадалкивир“ (2000.16.C.PE.066) и „Водоснабдяване на обслужващите повече от една община мрежи в провинциите Гранада и Малага“ (2002.ES.16.C.PE.061)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Кралство Испания да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 288, 23.10.2010 г.


text:
 7.8.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 256/21
 Решение на Общия съд от 21 юни 2017 г. — Tillotts Pharma/EUIPO — Ferring („OCTASA“)
 (Дело T-632/15) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Европейския съюз „OCTASA“ - По-ранни словни германска марка и марка на Бенелюкс „PENTASA“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2017/C 256/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tillotts Pharma AG (Рейнфелден, Швейцария) (представител: M. Douglas, avocat)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Gája)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Ferring BV (Хофдорп, Нидерландия) (представители: D. Slopek, avocat, и I. Fowler, solicitor)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на EUIPO от 7 септември 2015 г. (преписка R 2386/2014-4) относно производство по възражение между Ferring и Tillotts Pharma
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Tillotts Pharma AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 27, 25.1.2016 г.


text:
 5.5.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 135/55
 Жалба, подадена на 25 февруари 2014 г. — I Castellani/СХВП — Chomarat (кръгла емблема)
 (Дело T-137/14)
 2014/C 135/72
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: I Castellani Srl (Meldola, Италия) (представители: M. Caramelli, F. Boscariol de Roberto, I. Gatto и D. Martucci, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Compagnie Chomarat (Париж, Франция)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 декември 2013 г., постановено по преписка R 1001/2012-2;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за отмяна: фигуративна марка, представляваща кръгла емблема, за стоки от клас 19 — регистрация на марка на Общността No 2 844 033.
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят.
 Страна, която иска отмяна на марката на Общността: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Решение на отдела по отмяна: отменя регистрацията на марка на Общността No 2 844 033.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 51, параграф 2 от Регламента относно марката на Общността.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/10
 Жалба, подадена на 20 ноември 2013 г. от Telefónica S.A. срещу определението, постановено от Общия съд (осми състав) на 9 септември 2013 г. по дело T-430/11, Telefónica/Комисия
 (Дело C-588/13 P)
 2014/C 24/18
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Telefónica S.A. (представители: J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller и J. Domínguez Pérez, abogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени обжалваното определение;
 —
 да се обяви за допустима жалбата за отмяна по дело T-430/11 и да се върне делото на Общия съд за решаване на спора по същество;
 —
 да се осъди Комисията да заплати всички съдебни разноски по производствата относно допустимостта в двете инстанции.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването на член 263 ДФЕС, четвърта алинея, in fine. Той греши като твърди, че решенията в областта на схемите за държавни помощи, като обжалваното решение, изискват мерки за прилагане по смисъла на новата разпоредба на Договора.
 2.
 Общият съд е нарушил правото на Съюза като е тълкувал неправилно съдебната практика относно понятието „действителен бенефициер“ за целите на разглеждане на допустимостта на жалбите срещу решенията, които обявяват схема за помощи за незаконна и несъвместима. По-конкретно:
 —
 Общият съд тълкува неправилно съдебната практика относно понятието „действителен бенефициер“ и изопачава фактите, като я прилага към извършени от жалбоподателя сделки след 21 декември 2007 г.;
 —
 Общият съд също допуска грешка при прилагане на правото в тълкуването си на изведеното от съдебната практика понятие „действителен бенефициер“ що се отнася до сделките, извършени преди 21 декември 2007 г.
 3.
 Общият съд допуска грешка при прилагане на правото като постановява определение, което нарушава правото на ефективна правна защита. В обжалваното определение е възприето чисто теоретично понятие на това право, което пречи на жалбоподателя да получи достъп до правото на преюдициално запитване при нормални условия и без да трябва да наруши закона, за да оспори обжалваното решение.


text:
 9.10.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 274/9
 Жалба, подадена на 8 юли 2010 г. от Freixenet, SA срещу решението на Общия съд (трети състав), постановено на 27 април 2010 г. по дело T-110/08, Freixenet/СХВП
 (Дело C-345/10 P)
 ()
 2010/C 274/13
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Freixenet, SA (представители: F. de Visscher, E. Cornu и D. Moreau, avocats)
 Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 —
 като главно искане, да се отмени решението на Общия съд от 27 април 2010 г., както и решението на първи апелативен състав на СХВП от 20 ноември 2007 г. и да се постанови, че заявката за марка на Общността No 32 540 отговаря на условията, за да бъде публикувана съгласно член 40 от Регламент No 40/94 [понастоящем член 39 от Регламент No 207/2009],
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени решението на Общия съд от 27 април 2010 г.,
 —
 във всички случаи да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 С първото правно основание тя изтъква главно нарушение на правото на защита и на правото на справедлив съдебен процес, на член 6 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи, член 73, второ изречение и член 38, параграф 3 от регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1) [понастоящем член 75, второ изречение и член 37, параграф 3 от Регламент (ЕО) No 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (2)].
 Първата част от това правно основание се отнася до неспазването на принципа на състезателност. Според жалбоподателя, противно на приетото от Общия съд в обжалваното съдебно решение, в решението, с което е сезиран последният, апелативният състав на СХВП направил нова преценка на отличителния характер на марката на жалбоподателя, без да му позволи да изрази становище по този нов подход. В това отношение изводът на Общия съд относно обосноваността на решението на апелативния състав бил неточен и недостатъчен с оглед на принципа на процесуална добросъвестност и на надлежното спазване на правото на защита. С обжалваното съдебно решение се нарушавали правото на защита и принципът на процесуална добросъвестност и доколкото в него се постановявало, че Службата може да запознае жалбоподателя с някои фактически данни и да го уведоми, че смята да основе решението си за отказ на тези данни, а впоследствие, след като е получила писменото становище на жалбоподателя по тези данни, да реши поне отчасти да не ги взема предвид и да основе решението си на различна от фактическа и концептуална гледна точка преценка, без да предостави възможност на жалбоподателя да представи каквото и да било становище.
 В рамките на втората част от правното основание жалбоподателят изтъква главно нарушение от страна на Общия съд на изискването за мотивиране, доколкото в обжалваното съдебно решение не може да се приеме, че решението на първи апелативен състав — в което не се поясняват


text:
доказателствата, на които съставът възнамерява да се основе — съдържа пълни мотиви относно прилагането на член 7, параграф 1, буква б), нито да се постанови, че позоваването на доказателства било излишно, тъй като първи апелативен състав се бил основал на „изведени от практическия опит изводи“. Освен това неяснотата по въпроса на какви факти и доказателства са се основали Службата и Общият съд засягала както правото на защита, така и изискването за мотивиране, уредено в член 73 от посочения Регламент No 40/94.
 В рамките на второто правно основание жалбоподателят твърди, че Общият съд е нарушил член 7, параграф 1, буква б) от посочения Регламент No 40/94. Макар въз основа на съответните материали жалбоподателят да доказал, че заявената марка се състои от комбинация от много характерни елементи, които значително я отличават от другите срещащи се на пазара изображения, Общият съд възприел само неясните и общи възражения на Службата, за да не признае каквато и да е отличителна сила на заявената марка. Общият съд приложил по-строг критерий за преценка на отличителния характер на марката, отколкото в случаите на други, по-традиционни марки. Така с обжалваното съдебно решение се нарушавало правилото за конкретна преценка на отличителната сила на дадена марка. От друга страна, като постановил, че по-голямата част от потребителите не смятат, че оригиналният външен вид на марката е необходим за определяне на произхода на съответното пенливо вино, а предпочитат да се осланят на етикета, Общият съд изключил от защитата формата на опаковката на даден продукт, макар тази възможност да е изрично предвидена в член 4 от посочения по-горе регламент.
 В рамките на третото правно основание дружеството жалбоподател изтъква нарушение от страна на Общия съд на член 7, параграф 3 от Регламент No 40/94, доколкото в обжалваното съдебно решение се поставя изискването в резултат на използването ѝ заявената марка да е придобила отличителна сила във всяка една от държавите членки на Съюза. Всъщност, като отказал да признае, че марката е придобила отличителна сила в резултат на използването ѝ сред съществена част от заинтересованите среди, а същевременно признал, че марката на жалбоподателя е придобила такава сила поне на територията на Испания, Общият съд издигал правило, което е прекалено строго и неточно спрямо посочения по-горе регламент.
 (1) ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.
 (2) ОВ L 78, стр. 1.


text:
 5.7.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 171/40
 Жалба, подадена на 2 май 2008 г. — Procter & Gamble/СХВП — Bayer (LIVENSA)
 (Дело T-159/08)
 (2008/C 171/77)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: The Procter & Gamble Company (Синсинати, Съединени американски щати) (представител: K. Sandberg, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Bayer AG (Леверкузен, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 11 февруари 2008 г., прието по преписка R 960/2007-2,
 —
 да се отхвърли възражение No B 873 978 от 3 май 2007 г.,
 —
 да се осъди СХВП да заплати съдебните разноски, и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати разноските, направени в рамките на производството пред СХВП.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „LIVENSA“ за стоки от клас 5 — заявка No 004 062 725
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марка на Общността „LYVELSA“ за стоки от клас 5
 Решение на отдела по споровете: Отхвърля заявката за регистрация в нейната цялост
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като не съществува вероятност от объркване между двете сравнявани марки.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/46
 Жалба, подадена на 28 септември 2011 г. — ZZ/ЕИБ
 (Дело F-95/11)
 2011/C 347/88
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: N. Thieltgen)
 Ответник: Европейска инвестиционна банка
 Предмет на производството
 Искане за отмяна на мълчаливия отказ на ЕИБ да измени условията за изпълнението на служебните задължения на жалбоподателя и длъжностната му характеристика, както и искане за обезщетение за вреди
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени мълчаливият отказ на ЕИБ да измени условията за изпълнението на служебните задължения на жалбоподателя, както и длъжностната му характеристика,
 —
 ЕИБ да бъде задължена да преназначи жалбоподателя на длъжност, отговаряща на служебната му степен и на възможностите му,
 —
 да се установи, че ЕИБ е допуснала нарушения на правилата, уреждащи публичната служба,
 —
 да се установи, че ЕИБ носи отговорност спрямо жалбоподателя поради незаконосъобразността на решението ѝ и поради допуснатите от нея нарушения на правилата за публичната служба,
 —
 ЕИБ да бъде осъдена да заплати на жалбоподателя обезщетение за претърпените имуществени и неимуществени вреди в резултат от незаконосъобразността на решението ѝ и допуснатите от нея нарушения на правилата за публичната служба, заедно с лихви за забава, а именно:
 —
 във връзка с незаконосъобразността на решението:
 —
 обезщетение за неимуществени вреди в размер на 20 000 EUR,
 —
 обезщетение за имуществени вреди поради загуба на възнаграждение в размер на 113 100 EUR,
 —
 във връзка с допуснатите от ЕИБ нарушения на правилата за публичната служба:
 —
 за нарушението от страна на ЕИБ на задължението ѝ за съдействие и за защита: обезщетение в размер на 119 100 EUR,
 —
 за нарушението на член 42 от Правилника за служителите: 10 000 EUR,
 —
 ЕИБ да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 11.8.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 243/26
 Иск, предявен на 13 юни 2012 г. — Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon/Комисия
 (Дело T-261/12)
 2012/C 243/47
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (Chalandri, Гърция) (представител: A. Krystallidis, lawyer)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на ищеца
 —
 Да се поправят вредите, причинени на ищеца от незаконосъобразното решение на делегацията на ЕС в Сърбия от 23 март 2012 г. да отмени възлагането на поръчка, озаглавена „Подсилване на институционалния капацитет на Комисията за защита на конкуренцията (КЗК) в Република Сърбия“ (ОВ S 147, 2011 г.), възложена на ищеца като водещо дружество на консорциума за горепосочения проект,
 —
 да се отсъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на иска си, ищецът изтъква пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от незаконосъобразните обвинения на ответника срещу ищеца в това, че ищецът има неправомерно предимство спрямо останалите оференти, тъй като конфликтът на интереси, в който е обвинен ищеца, се отнася до напълно независимо трето дружество, а именно European profiles SA, а не до ищеца.
 2.
 Второто правно основание е изведено от това, че ответникът е нарушил задължението си да приеме ясно и мотивирано решение за отмяната на възлагането на поръчката, което представлява нарушение на член 18 от Европейския кодекс за добро поведение на администрацията, доколкото не са посочени причините, поради които на ищеца е било предоставено неправомерно предимство спрямо останалите оференти.
 3.
 Третото правно основание е изведено от това, че ответникът е нарушил правото на ищеца на изслушване като не го е поканил да изрази мнението си относно това което може да представлява конфликт на интересни и по този начин е нарушил член 16 от Европейския кодекс за добро поведение на администрацията.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от това, че ответникът е нарушил задължението си по член 42 от Хартата на основните права на ЕС да предостави достъп на ищеца до документите, които доказват твърдяната неправомерна връзка с консорциума DIADIKASIA и неправомерното предимство.
 5.
 Петото правно основание е изведено от това, че тези действия на ответника представляват грешка при прилагане на правото и сериозно нарушение на принципа на правната сигурност, както и на член 4 от Европейския кодекс за добро поведение на администрацията, тъй като ответникът неочаквано е отменил решението си за възлагане на въпросния проект на консорциума на ищеца на основание на твърдяното наличие на „конфликт на интереси“.


text:
 31.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 98/15
 Преюдициално запитване, отправено от Hoge Raad der Nederlanden (Нидерландия) на 18 януари 2012 г. — X BV/Staatssecretaris van Financiën
 (Дело C-24/12)
 2012/C 98/23
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Hoge Raad der Nederlanden
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: X BV
 Ответник: Staatssecretaris van Financiën
 Преюдициални въпроси
 1.
 За целите на прилагането на член 56 ЕО (понастоящем член 63 ДФЕС) може ли отвъдморските страни и територии [на дадена държава членка] да се разглеждат като трети страни, така че в рамките на движението на капитали между държава членка и нейните отвъдморските страни и територии да е възможно позоваване на член 56 ЕО?
 2.
 а)
 При положителен отговор на първия въпрос, следва ли в настоящия случай, — в който удържаният при източника данък върху дивидентите от участия в дружества, разпределени от дъщерно дружество със седалище в Нидерландия на неговото холдингово дружество със седалище на Нидерландските Антили, е увеличен от 1 януари 2002 г. в сравнение с приложимия през 1993 г. данък от 7,5 % или 5 %, на 8,3 % — да се вземе предвид единствено увеличението на нидерландския данък при източника, за да се определи дали е налице увеличение [на данъчната тежест] за целите на прилагането на член 57, параграф 1 ЕО (понастоящем член 64, параграф 1 ДФЕС), или също така следва да се вземе предвид и обстоятелството, че във връзка с увеличението на нидерландския данък при източника и считано от 1 януари 2002 г. държавните органи на Нидерландските Антили освобождават от данък разпределените от дъщерни дружества със седалище в Нидерландия дивиденти от участия в дружества, при положение че тези дивиденти са били разглеждани преди като част от облагаемата печалба и са били облагани с данък в размер на 2,4 %—3 % или в размер на 5 %?
 б)
 Ако следва да се вземе предвид също и намаляването на данъчната тежест в Нидерландските Антили в резултат на въвеждането на споменатото във въпроса по точка 2, буква а) освобождаване от данък върху дивидентите от участия в дружества, необходимо ли е да се вземат предвид освен това и правилата за прилагане на данъчния режим в Нидерландските Антили — в настоящия случай практика на данъчните органи в Нидерландските Антили, — като в резултат на тази практика е възможно в периода преди 1 януари 2002 г. — а и още през 1993 г. — размерът на действително дължимите данъци върху разпределени от дъщерно дружество със седалище в Нидерландия дивиденти да е бил значително по-нисък от 8,3 %?


text:
 20.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 127/9
 Преюдициално запитване от Landgericht München I (Германия), постъпило на 19 януари 2015 г. — Verband Sozialer Wettbewerb e.V./Innova Vital GmbH
 (Дело C-19/15)
 (2015/C 127/14)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Landgericht München I
 Страни в главното производство
 Ищец: Verband Sozialer Wettbewerb e.V.
 Ответник: Innova Vital GmbH
 Преюдициален въпрос
 Трябва ли член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) No 1924/2006 (1) да се тълкува в смисъл, че разпоредбите на този регламент се прилагат и към хранителните и здравните претенции, които се посочват в търговско съобщение при рекламата на храни, които следва да бъдат доставяни като такива на крайния потребител, когато търговското съобщение, съответно рекламата е насочена само към професионалните среди?
 (1) Регламент (ЕО) No 1924/2006 на Европейския Парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244.


text:
 20.10.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 247/39
 Иск, предявен на 3 септември 2007 г. — UPS Europe и UPS Deutschland/Комисия
 (Дело T-329/07)
 (2007/C 247/65)
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищци: UPS Europe NV/SA (Брюксел, Белгия) и UPS Deutschland Inc. & Co. OHG (Neuss, Германия) [представители: T. Ottervanger и E. Henny, lawyers]
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищците
 —
 на основание член 232 ЕО да се установи неправомерното бездействие на Комисията, изразяващо се в непроизнасяне по жалбата на ищеца, подадена до Комисията на 11 май 2004 г.,
 —
 да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски, които ищците са направили в производството.
 Правни основания и основни доводи
 Ищците твърдят, че Комисията бездействала неправомерно, тъй като не се произнесла, след като била поканена да действа на основание член 232 ЕО, по жалбата на ищците, подадена до Комисията на 11 май 2004 г., относно незаконосъобразна държавна помощ, предоставена, според твърдението им, от Германия на Deutsche Post, наред с други държавни гаранции, под формата на вноски в пенсионния фонд на Deutsche Post и освобождаване от различни законови задължения.
 В подкрепа на иска си ищците поддържат, че Комисията била длъжна да разгледа внимателно и безпристрастно приетата жалба по-конкретно в светлината на изключителната компетентност на Комисията да преценява съвместимостта на мерките за помощи с общия пазар.
 По-нататък ищците твърдят, че член 232 ЕО трябвало да бъде тълкуван в смисъл, че предоставял на физическите лица или предприятията право на иск за установяване на неправомерно бездействие срещу институция поради непредприемане на мерки, които биха могли да ги засегнат пряко и лично, независимо че не били потенциални адресати на тези мерки.
 Накрая ищците поддържат, че можело да се счита, че непредприетите от Комисията мерки ги засягали пряко и лично като конкурентни предприятия на Deutsche Post.


text:
 16.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 381/19
 Жалба, подадена на 4 септември 2015 г. от Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) и от Sace BT SpA срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 25 юни 2015 г. по дело T-305/13, SACE и Sace BT/Комисия
 (Дело C-472/15 P)
 (2015/C 381/23)
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподатели: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE), Sace BT SpA (представители: M. Siragusa и G. Rizza, avvocati)
 Други страни в производството: Европейска комисия, Италианска република
 Искания на жалбоподателите
 SACE моли Съдът да уважи настоящата жалба и следователно да отмени решението на Общия съд, съдържащо се в диспозитива на обжалваното решение, и да уважи, като не е необходимо делото да се връща на Общия съд, исканията на жалбоподателите в първоинстанционното производство, а именно:
 —
 да се отмени изяло решение C (2013) 1501 окончателен на Европейската комисия от 20 март 2013 г. относно мерки SA.23425, приложени от Италия през 2004 г. и 2009 г. за SACE BT S.p.A.;
 —
 при условията на евентуалност, да се отмени частично това решение, доколкото се налага в съответствие с уваженото/ите основание/я, и
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, включително съдебните разноски, направени в рамките на обезпечителното производство по дело T-305/13 R.
 Основания и основни доводи
 Първото основание се отнася до това дали приетите спорни мерки могат да се вменят на държавата: нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС, както е тълкуван от Съда в решение„Stardust Marine“(дело C-482/99); очевидно неправилно тълкуване на точка 177, буква б), подточка i) от мотивите на решението на Комисията; удостоверяване на факти, чиято материална неточност личи от документите по преписката и изопачаване на съдържанието на решението на Комисията; нелогичност на мотивите; ненадлежно допълване на мотивите на обжалваното решение на Комисията; неправилно прилагане на принципа, съгласно който законосъобразността на решение в областта на държавните помощи трябва да се преценява в светлината на информацията, с която е могла да разполага Комисията към момента на приемането му, предвид двете писма от италианското министерство на икономиката и финансите (наричано по-нататък
 „
 MEF
 “
 ) до SACE S.p.A., представени от италианското правителство като приложение към писменото му становище при встъпване
 —
 Обжалваното съдебно решение установява следния принцип: фактът, че със спорната сделка се преследват интереси на публично предприятие, които съвпадат с цел от общ интерес, не означава неминуемо, че посоченото предприятие е могло да приеме решението си без да вземе предвид изискванията на публичноправните органи. Според Общия съд няма пречка държавата да задължи едно публично предприятие да извърши сделка от търговско естество, която макар и хипотетично да съответства на критерия за частния инвеститор, действащ в условията на пазарна икономика (наричан по-нататък „критерият PIME“), във всички случаи продължава да бъде сделка, която може да се вмени на държавата. Следователно, за да изпълни изискването за вменяване, Комисията не е длъжна да докаже, че поведението на публичното предприятие би било различно ако то бе действало самостоятелно. Като разсъждава по този начин Съдът се отклонява от принципите, установени в решение „Stardust Marine“. От постановеното съдебно решение следва,