text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/31
 Решение на Общия съд от 4 декември 2015 г. — Sarafraz/Съвет
 (Дело T-273/13) (1)
 ((Обща външна политика и политика на сигурност - Ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран - Замразяване на средства - Ограничения за влизане и за транзитно преминаване през територията на Съюза - Правно основание - Задължение за мотивиране - Право на изслушване - Грешка в преценката - Ne bis in idem - Свобода на изразяване - Свобода на медиите - Свобода при избор на професия - Свободно движение - Право на собственост))
 (2016/C 027/35)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mohammad Sarafraz (Техеран, Иран) (представители: първоначално T. Walter, впоследствие J. M. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea и J. L. Iriarte Ángel, адвокати)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: J.-P. Hix, Á. de Elera-San Miguel Hurtado)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Stiftung Organisation Justice for Iran (Амстердам, Нидерландия) (представители: първоначално G. Pulles, впоследствие R. Marx, адвокати)
 Предмет
 Искане за частична отмяна, първо, на Решение 2013/124/ОВППС на Съвета от 11 март 2013 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС на Съвета относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (ОВ L 68, стр. 57), второ, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 206/2013 на Съвета от 11 март 2013 година за прилагане на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L 68, стр. 9), трето, на Решение 2014/205/ОВППС на Съвета от 10 април 2014 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (ОВ L 109, стр. 25), четвърто, на Регламент за изпълнение (ЕС) No 371/2014 на Съвета от 10 април 2014 година за прилагане на член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L 109, стр. 9), пето, на Решение (ОВППС) 2015/555 на Съвета от 7 април 2015 година за изменение на Решение 2011/235/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Иран (ОВ L 92, стр. 91), и шесто, на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/548 на Съвета от 7 април 2015 година за прилагане на Регламент (ЕС) No 359/2011 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи предвид ситуацията в Иран (ОВ L 92, стр. 1), в частта им, в която тези актове се отнасят до жалбоподателя
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Г-н Mohammad Sarafraz понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Съвета на Европейския съюз.
 3)
 Stiftung Organisation Justice for Iran понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 207, 20.7.2013 г.


text:
 24.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/16
 Жалба, подадена на 25 януари 2012 г. от Armando Álvarez, S.A. срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти състав) на 16 ноември 2011 г. по дело T-78/06, Álvarez/Комисия
 (Дело C-36/12 P)
 2012/C 89/25
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Armando Álvarez, S.A. (представители: E. Garayar Gutiérrez и M. Troncoso Ferrer, abogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се уважи настоящата жалба;
 —
 да се отмени Решението на Общия съд от 16 ноември 2011 г. по дело T-78/06, Álvarez/Комисия и вследствие на това Решение C(2005) 4634 окончателен на Комисията от 30 ноември 2005 г. относно производство по член 81 ЕО (Дело COMP/38.354 — Промишлени торби) в частта му, отнасяща се до носенето на отговорност от Armando Álvarez, S.A;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски, направени в двете производства.
 Правни основания и основни доводи
 1.
 Основно правно основание
 , основано на грешка при прилагане на правото и нарушение на правото на защита при анализа на носенето на отговорност от жалбоподателя за нарушението.
 Общият съд вменява на Armando Álvarez отговорността за нарушението в качеството му на пряк участник в картела, като за по този начин уважава не само нови основания, но и основания за вменяване на отговорност, различни от посочените в обжалваното решение. От друга страна, Общият съд отхвърля доводите на жалбата, като счита, че те не са достатъчни, за да оборят презумпцията за ефективно упражняване на контрол от Armando Álvarez върху неговото дъщерно дружество. При все това в решението си Комисията не е установила никаква презумпция, според която жалбоподателят действително е упражнил контрол върху дъщерното дружество, поради което той не е следвало да оборва тази презумпция, тъй като тежестта на доказване се носи изцяло от Комисията.
 С това Общият съд допуснал грешка в прилагането на понятията за участие в нарушението и за носене на отговорност за същото, и нарушил правата на защита на жалбоподателя.
 2.
 Правно основание, изтъкнато при условията на евентуалност
 и изведено от липсата на мотиви относно липсата на ефективен контрол върху Aspla от страна на Armando Álvarez.
 При условията на евентуалност, ако бъде приета тезата за пряко вменяване на Armando Álvarez на отговорността за поведението, противоречащо на член 101 ДФЕС и ако трябва да се приложи презумпцията за отговорност дружество майка/дъщерно дружество, quod non, Общият съд се задоволява да приеме, че изтъкнатите от Armando Álvarez доводи не поставят под съмнение неговата отговорност, без да разгледа твърденията, които действително са били изтъкнати в жалбата за отмяна. Поради това решението на ОС страдало от явна липса на мотиви.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
 16.4.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 120/12
 Решение на Общия съд от 9 март 2011 г. — Комисия/Edificios Inteco
 (Дело T-235/09) (1)
 (Арбитражна клауза - Програма относно насърчаването на енергийните технологии в Европа (Thermie) - Договор за изграждане във Валядолид (Испания) на оборудван със система за слънчева климатизация търговски и бизнес център - Неизпълнение на договора - Възстановяване на изплатените суми - Лихви за забава - Неприсъствено производство)
 2011/C 120/29
 Език на производството: испански
 Страни
 Ищец: Европейска комисия (представител: G. Valero Jordana)
 Ответник: Edificios Inteco, SL (Valladolid, Espagne) (представител: C. de la Red Mantilla, адвокат)
 Предмет
 Иск, предявен от Комисията на основание член 238 ЕО с цел ответникът да бъде осъден да възстанови сумата от 157 238,07 евро, заплатена му от нея в рамките на проект за изграждането във Валядолид на оборудван със система за слънчева климатизация търговски и бизнес център (Договор BU/1041/93), ведно с лихвите за забава.
 Диспозитив
 1.
 Осъжда Edificios Inteco да заплати на Европейската комисия сумата от 157 238,07 евро, ведно със съответните дължими до 1 юни 2009 г. лихви в размер на 81 686,22 евро.
 2.
 Осъжда Edificios Inteco да заплати на Европейската комисия сумата от 21,73796 евро за всеки допълнително изминал ден забава, считано от 2 юни 2009 г. до пълното изплащане на задължението.
 3.
 Осъжда Edificios Inteco да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 220, 12.9.2009 г.


text:
 3.7.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/37
 Жалба, подадена на 11 май 2017 г. — Hermann Bock/EUIPO (Push and Ready)
 (Дело T-279/17)
 (2017/C 213/50)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Hermann Bock GmbH (Ферл, Германия) (представители: S. Maaßen и V. Schoene, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO)
 Данни за производството пред EUIPO
 Спорна марка: фигуративна марка на Европейския съюз със словния елемент „Push and Ready“ — заявка за регистрация No 14 758 205
 Обжалвано решение: решение на пети апелативен състав на EUIPO от 23 януари 2017 г. по преписка R 1279/2016-5
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение, връчено на 1 март 2017 г., с което апелативният състав потвърждава, че фигуративна марка No 014758205 не може да бъде регистрирана и да върне делото на службата за ново произнасяне.
 Изложено основание
 —
 Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


text:
 15.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 78/10
 Определение на Общия съд от 23 януари 2014 г. — Confederación de Cooperativas Agrarias de España и CEPES/Комисия
 (Дело T-156/10) (1)
 (Жалба за отмяна - Държавни помощи - Испанско законодателство, което предвижда мерки в подкрепа на земеделските кооперации вследствие от поскъпването на горивата - Решение, с което помощите се обявяват за несъвместими с общия пазар - Професионални сдружения - Липса на лично засягане - Липсата на връщане на средствата - Отпадане на правния интерес - Недопустимост)
 2014/C 78/20
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподатели: Confederación de Cooperativas Agrarias de España (Мадрид, Испания) и Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) (Мадрид) (представители: M. Araujo Boyd и M. Muñoz de Juan, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: R. Lyal и C. Urraca Caviedes)
 Встъпила страна в подкрепа на ответника: Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Aeescam) (представители: R. Ortega Bueno и M. Delgado Echevarría, адвокати)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение 2010/473/ЕС на Комисията от 15 декември 2009 година относно мерките в подкрепа на селскостопанския сектор, приведени в действие от Испания в отговор на поскъпването на горивата (ОВ L 235, стр. 1).
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата като недопустима.
 2.
 Confederación de Cooperativas Agrarias de España и Confederación Empresarial Española de la Economía Social (CEPES) понасят, наред с направените от тях съдебни разноски, и съдебните разноски на Европейската комисия.
 3.
 Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid (Aeescam) понася направените от него съдебни разноски.
 (1) ОВ C 148, 5.6.2010 г.


text:
 14.4.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 112/30
 Решение на Общия съд от 27 февруари 2014 г. — Mäurer & Wirtz/СХВП — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
 (Дело T-25/13) (1)
 ((Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „4711 Aqua Mirabilis“ - По-ранна словна марка на Общността „AQUA ADMIRABILIS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Отличителен характер на по-ранната марка - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 2014/C 112/39
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Щолберг, Германия) (представители: T. Schulte-Beckhausen и S. Hühner, адвокати)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Pohlmann)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП: Sacra Srl (Венеция, Италия)
 Предмет
 Жалба срещу решение на втори апелативен състав на СХВП от 13 ноември 2012 г. (преписка R 1601/2011-2) относно производство по възражение между Sacra Srl и Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 71, 9.3.2013 г.


text:
 27.1.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 20/25
 Иск, предявен на 5 декември 2006 г. — Heijmans/Комисия
 (Дело T-360/06)
 (2007/C 20/38)
 Език на производството: нидерландски
 Страни
 Ищец: Heijmans NV (представители: М.F.A.M. Smeets и A.M. van den Oord, advocaten)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на ищеца
 —
 да се отмени изцяло или частично решението, чийто адресат е ищецът;
 —
 да се отмени наложената на ищеца санкция или да се намали размера ѝ;
 —
 да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Ищецът оспорва Решение на Комисията C(2006) 4090 окончателен от 13 септември 2006 г. във връзка с процедура по член 81 ЕО (Дело COMP/38.456 — Битум — Нидерландия), с което му е наложена санкция за нарушение на член 81 ЕО.
 На първо място, ищецът твърди, че е налице нарушение на член 81 ЕО и на член 2, 7 и 23, параграф 3 от Регламент (EO) 1/2003. Според ищеца, Комисията не е доказала, че той представлява единна организация от човешки ресурси, материални и нематериални средства, която е действала в нарушение на член 81 ЕО при определянето на цените на битум в Нидерландия. Освен това, ищецът твърди, че не е налице правно основание той да носи солидарна отговорност и че отговорността му е несъразмерна.
 В подкрепа на исканията си ищецът също така се позовава на основания и аргументи, подобни на представените от ищеца по дело T-358/06, Wegenbouwmaatschappij J. Heijmans BV/Комисия.


text:
 19.6.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 195/22
 Решение на Общия съд от 4 май 2017 г. — Haw Par/EUIPO — Cosmowell (GELENKGOLD)
 (Дело T-25/16) (1)
 ((Марка на Европейския съюз - Производство по възражение - Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „GELENKGOLD“ - По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз, изобразяваща тигър - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на знаците - Сила на пресъдено нещо - Ясно изразен отличителен характер на по-ранната марка, придобит чрез използване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Право на изслушване - Член 75, второ изречение от Регламент No 207/2009 - Поредица от марки))
 (2017/C 195/30)
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Haw Par Corp. Ltd (Сингапур, Сингапур) (представители: R.-D. Härer, C. Schultze, J. Ossing, C. Weber, H. Ranzinger, C. Gehweiler и C. Brockmann, адвокати)
 Ответник: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (представител: D. Walicka)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд: Cosmowell GmbH (Санкт Йохан ин Тирол, Австрия) (представители: J. Sachs и C. Sachs, адвокати)
 Предмет
 Жалба срещу решението на първи апелативен състав на EUIPO от 4 ноември 2015 г. (преписка R 1907/2015-1), постановено в производство по възражение със страни Haw Par и Cosmowell
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Haw Par Corp. Ltd да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 106, 21.3.2016 г.


text:
 5.6.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 148/28
 Решение на Общия съд от 22 април 2010 г. — Италия/Комисия
 (Дела T-274/08 и T-275/08) (1)
 (ЕФГЗ - Клиринг на сметките на разплащателните агенции на държавите членки, що се отнася до разходите, финансирани от ЕФГЗ - Суми, които подлежат на възстановяване от Италианската република при невръщане в предвидените срокове - Понятие за финансови последствия - Вземане предвид на лихвите - Член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/2005)
 2010/C 148/49
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Италианска република (представител: S. Fiorentino, avvocato dello Stato)
 Ответник: Европейска комисия (представители: F. Jimeno Fernández и P. Rossi)
 Предмет
 По дело T-274/08, искане за частична отмяна на Решение 2008/396/ЕО на Комисията от 30 април 2008 година за уравняване на счетоводните сметки на разплащателните агенции в държавите членки относно разходите, финансирани по Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) за финансовата 2007 година (ОВ L 139, стр. 33), доколкото включва лихви върху сумите, които се поемат от бюджета на италианската държава по силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1290/05 на Съвета от 21 юни 2005 година относно финансирането на Общата селскостопанска политика (ОВ L 209, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 14, том 1, стр. 193), а по дело Т-275/08 — искане за частична отмяна на Решение 2008/394/ЕО на Комисията от 30 април 2008 година за уравняване на сметките на някои разплащателни агенции в Германия, Италия и Словакия по отношение на разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), за финансовата 2006 година (ОВ L 139, стр. 22), доколкото включва лихви върху сумите, които се поемат от бюджета на италианската държава по силата на член 32, параграф 5 от Регламент No 1290/05
 Диспозитив
 1.
 Съединява дела Т-274/08 и Т-275/08 за целите на постановяване на съдебното решение.
 2.
 Отхвърля жалбите.
 3.
 Осъжда Италианската република да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 223, 30.8.2008 г.


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/10
 Решение на Съда (шести състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — SEK Zollagentur GmbH/Hauptzollamt Gießen
 (Дело C-75/13) (1)
 ((Митнически съюз и Обща митническа тарифа - Отклонение от митнически надзор на стоки, подлежащи на облагане с вносни сборове - Възникване на митническо задължение))
 2014/C 282/14
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: SEK Zollagentur GmbH
 Ответник: Hauptzollamt Gießen
 Диспозитив
 1)
 Членове 50 и 203 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността, изменен с Регламент (ЕО) No 648/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 13 април 2005 година, трябва да се тълкуват в смисъл, че стока, поставена във временен склад, трябва да се счита за отклонена от митнически надзор, ако е декларирана за режим на външен общностен транзит, но не напуска склада и за разлика от транзитните документи не е представена пред получаващото митническо учреждение.
 2)
 Член 203, параграф 3, четвърто тире от Регламент No 2913/92, изменен с Регламент No 648/2005, трябва да се тълкува в смисъл, че при обстоятелства като тези по главното производство, тоест при отклоняване на стока от митнически надзор, лицето, което като одобрен изпращач е поставило тази стока под митнически режим на външен общностен транзит, е длъжник съгласно тази разпоредба.
 (1) ОВ C 147, 25.5.2013 г.


text:
 20.7.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 207/32
 Преюдициално запитване, отправено от Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra (Испания) на 21 май 2013 г. — Pablo Acosta Padín/Hijos de J. Barreras S.A.
 (Дело C-276/13)
 2013/C 207/54
 Език на производството: испански
 Запитваща юрисдикция
 Juzgado de lo Mercantil de Pontevedra
 Страни в главното производство
 Кредитор: Pablo Acosta Padín
 Длъжник: Hijos de J. Barreras S.A.
 Преюдициални въпроси
 1.
 Съвместима ли е с член 101 ДФЕС (предишен член 81 ДЕО във връзка с член 10 ДЕО) и с член 4, параграф 3 ДЕС правна уредба като съдържащата се в подзаконовия нормативен акт за приемане на тарифа за възнагражденията на адвокатите към съдилищата, а именно Кралски указ 1373/2003 от 7 ноември, който предвижда минимален размер на възнагражденията, подлежащ единствено на увеличаване или намаляване с 12 %, при положение, че органите на държавата членка, включително нейните съдилища, не разполагат с реална възможност за отклонение от установените минимални размери при извънредни обстоятелства?
 2.
 Може ли при прилагането на посочената тарифа да се приеме, че са налице извънредни обстоятелства, обуславящи неприлагане на установените от нея минимални размери, когато съществува голямо несъответствие между действително извършената работа и размера на възнаграждението, което следва да се получи според тарифата?
 3.
 Съвместим ли е с член 6 ДФЕС (предишен член 49 ДЕО) подзаконовият нормативен акт за приемане на тарифа за възнагражденията на адвокатите към съдилищата, а именно Кралски указ 1373/2003 от 7 ноември?
 4.
 Отговаря ли тази правна уредба на изискванията за необходимост и пропорционалност, посочени в член 15, параграф 3 от Директива 2006/123/ЕО? (1)?
 5.
 Обхваща ли правото на справедлив съдебен процес, прогласено с член 6 от Европейската конвенция за правата на човека, право на ефективна защита срещу определянето на възнаграждението на адвокат към съд в случай, че то се окаже непропорционално високо и несъответстващо на действително извършената работа?
 6.
 При утвърдителен отговор, противоречат ли на член 6 от Европейската конвенция за правата на човека разпоредбите на испанския Закон за гражданското съдопроизводство, които забраняват на осъдената да плати съдебни разноски страна да оспори размера на възнаграждението на адвокат към съд като прекомерно голям и несъответстващ на действително извършената работа?
 (1) Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50)


text:
 21.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 69/9
 Решение на Съда (пети състав) от 22 януари 2009 г. — Комисия на Европейските общности/Република Полша
 (Дело C-492/07) (1)
 (Неизпълнение на задължения от държава-членка - Директива 2002/21/ЕО - Електронни съобщителни мрежи и услуги - Понятие за „абонат“)
 (2009/C 69/14)
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: A. Nijenhuis и K. Mojzesowicz)
 Ответник: Република Полша (представител: M. Dowgielewicz)
 Предмет
 Неизпълнение на задължения от държава-членка — В предвидения срок не са приети необходимите разпоредби за съобразяване с Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 195) — Определение за „абонат“
 Диспозитив
 1)
 Като не е транспонирала правилно Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива), и по-конкретно член 2, буква к) от същата, свързан с понятието за „абонат“, Република Полша не е изпълнила задълженията си по тази директива.
 2)
 Осъжда Република Полша да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 22, 26.1.2008 г.


text:
 29.8.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 205/14
 Определение на Съда от 26 март 2009 г. — Efkon AG/Европейски парламент, Съвет на Европейския съюз, Комисия на Европейските общности
 (Дело C-146/08 P) (1)
 (Обжалване - Директива 2004/52/ЕО - Оперативна съвместимост на електронните системи за пътно таксуване в Общността - Явно недопустима или явно неоснователна жалба)
 2009/C 205/25
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Efkon AG (представител: M. Novak, Rechtsanwalt)
 Други страни в производството: Европейски парламент (представители: U. Rösslein и A. Neergaard), Съвет на Европейския съюз (представители: M. Bauer и E. Karlsson), Комисия на Европейските общности (представители: N. Yerrell и G. Braun)
 Предмет
 Жалба, подадена срещу Определение на Първоинстанционния съд (пети състав) от 22 януари 2008 г. по дело Efkon/Парламент и Съвет (T-298/04), с което Първоинстанционният съд отхвърля като недопустима жалбата за отмяна на Директива 2004/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година за оперативната съвместимост на електронни системи за пътно таксуване в Общността (ОВ L 166, стр. 124; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 45, стр. 102) — Изискване за лично засягане от обжалвания акт — Право на изслушване пред съд — Продължителност на производството пред Първоинстанционния съд
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Efkon AG да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 171, 5.7.2008 г.


text:
 16.3.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 89/21
 Решение на Общия съд от 29 януари 2015 г. — Blackrock/СХВП („SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“)
 (Дело T-609/13) (1)
 ((Марка на Общността - Заявка за словна марка на Общността „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ - Марка, представляваща рекламен лозунг - Абсолютно основание за отказ - Липса на отличителен характер - Член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009))
 (2015/C 089/23)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Blackrock, Inc. (Уилмингтън, Делауеър, Съединени американски щати) (представители: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert и M. Blair, solicitors)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално I. Harrington, впоследствие J. Crespo Carrillo)
 Предмет
 Жалба срещу решението на четвърти апелативен състав на СХВП от 11 септември 2013 г. (преписка R 572/2013-4) относно заявка за регистрация на словния знак „SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY“ като марка на Общността.
 Диспозитив
 1)
 Отхвърля жалбата.
 2)
 Осъжда Blackrock, Inc. да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 24, 25.1.2014 г.


text:
 16.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 174/28
 Жалба, подадена на 26 април 2012 г. — Bateni/Съвет
 (Дело T-181/12)
 2012/C 174/46
 Език на производството: немски
 Страни
 Жалбоподател: Naser Bateni (Хамбург, Германия) (представители: J. Kienzle и M. Schlingmann, Rechtsanwälte)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли:
 —
 да се отмени Регламент (ЕС) No 267/2012 на Съвета от 23 март 2012 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕС) No 961/2010 в частта, която се отнася до жалбоподателя,
 —
 да се осъди Съветът да понесе съдебните разноски, и по-конкретно тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага три правни основания.
 1.
 Първо правно основание, изведено от нарушение на правото на защита на жалбоподателя
 —
 Съветът нарушил правото на жалбоподателя на ефективна правна защита, и по-конкретно задължението за мотивиране, тъй като не изложил достатъчно мотиви за включването на жалбоподателя в приложение IX към обжалвания регламент.
 —
 Съветът нарушил правото на жалбоподателя да бъде изслушан, тъй като не му предоставил предвидената в член 46, параграфи 3 и 4 от обжалвания регламент възможност да изложи възражения срещу включването му в списъците на санкционираните субекти и съответно да предизвика проверка от страна на Съвета.
 2.
 Второ правно основание, изведено от липсата на основание за включването на жалбоподателя в списъците на санкционираните субекти
 —
 Посочените от Съвета съображения за включването на жалбоподателя в списъците на санкционираните субекти не давали възможност да се установи точното правно основание, възприето от Съвета.
 —
 Дейност, извършвана от жалбоподателя само до март 2008 г., не можела да е основание за включването му през декември 2011 г. в списъците на санкционираните субекти.
 —
 Дейността на жалбоподателя като управител на Hanseatic Trade Trust & Shipping (HTTS) GmbH не била основание за включването му в списъците на санкционираните субекти, по-конкретно поради това че Общият съд на Европейския съюз отменил Регламент (ЕС) No 961/2010 (1) в частта, която се отнася до дружество HTTS GmbH.
 —
 От обстоятелството, че жалбоподателят бил управител на английско дружество, което междувременно прекратило дейността си, самò по себе си не можело да се направи извод, че е налице някое от основанията по член 23, параграф 2 от обжалвания регламент за включване на жалбоподателя в списъците на санкционираните субекти.
 3.
 Трето правно основание, изведено от нарушение на основното право на жалбоподателя на зачитане на собствеността
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците на санкционираните субекти представлявало неоправдано накърняване на основното му право на собственост, тъй като поради недостатъчните мотиви, изложени от Съвета, жалбоподателят не можел да разбере защо е включен в списъците на лицата, на които са наложени санкции.
 —
 Включването на жалбоподателя в списъците на санкционираните субекти било явно неподходящо средство за постигането на целите на обжалвания регламент и освен това засягало несъразмерно правото му на собственост.
 (1) Регламент (ЕС) No 961/2010 на Съвета от 25 октомври 2010 година относно ограничителни мерки срещу Иран и за отмяна на Регламент (ЕО) No 423/2007 (ОВ L 281, стр. 1).


text:
 7.9.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 260/33
 Жалба, подадена на 3 юли 2013 г. от Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops срещу решението, постановено от Общия съд (седми състав) на 19 април 2013 г. по дело T-53/11, Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops)/Комисия
 (Дело C-381/13 P)
 2013/C 260/61
 Език на производството: португалски
 Страни
 Жалбоподател: Associação de Empresas de Construção e Obras Públicas e Serviços (Aecops) (представители: N. Morais Sarmento и L. Pinto Monteiro, advogados)
 Друга страна в производството: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да се отмени изцяло решението на Общия съд;
 —
 да се отмени изцяло оспорваното решение;
 —
 да се осъди Комисията да заплати направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя.
 Правни основания и основни доводи
 Неспазване на разумния срок за приемане на решение
 i) Погасяване по давност на производството
 Жалбоподателят твърди, че оспорваното решение е прието след изтичането на четиригодишния давностен срок за производството, предвиден в член 3 от Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 (1) на Съвета. Освен това, включително в случай, че е имало прекъсване на погасителната давност, е изтекъл и двукратния давностен срок без да е прието някакво решение в съответствие с предвиденото в член 3, параграф 1, четвърта алинея от посочения регламент. Тъй като съответното право е било погасено по давност оспорваното решение трябва да се обяви за незаконосъобразно и не може да бъде изпълнено.
 ii) Нарушение на принципа на правна сигурност
 Според жалбоподателя фактът, че Комисията е позволила да изтекат повече от 20 години между нередностите, които му се вменяват, и приемането на оспорваното решение, е равнозначен на нарушение на принципа на правна сигурност. Този основен принцип на правния ред на Европейския съюз предвижда, че всички лица имат право техните въпроси да бъдат разгледани от институциите на Съюза в разумен срок.
 iii) Нарушение на правото на защита
 Жалбоподателят твърди, че е нарушено неговото право на защита, доколкото повече от 20 години са изтекли между нередностите, които му се вменяват, и приемането на окончателното решение, поради което той е бил лишен от правото да представи своевременно своето становище, тоест в момент, в който все още е разполагал с документите, позволяващи му да оправдае разходите, които Комисията е обявила за неподлежащи на възстановяване.
 (1) Регламент (ЕО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (ОВ L 312, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).


text:
 14.12.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 414/8
 Решение на Съда (първи състав) от 22 октомври 2015 г. (преюдициално запитване от Bundesfinanzhof — Германия) — Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski
 (Дело C-378/14) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална сигурност - Регламент (ЕО) No 883/2004 - Член 67 - Регламент (ЕО) No 987/2009 - Член 60, параграф 1 - Отпускане на семейни обезщетения в случай на развод - Понятие „ангажирано лице“ - Законодателство на държава членка, съгласно което детски надбавки се отпускат на родителя, в чието домакинство е детето - Пребиваване на този родител в друга държава членка - Непоискване от този родител да се отпуснат детски надбавки - Евентуално право на другия родител да поиска отпускането на тези детски надбавки))
 (2015/C 414/11)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Bundesfinanzhof
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Bundesagentur für Arbeit — Familienkasse Sachsen
 Ответник: Tomislaw Trapkowski
 Диспозитив
 1)
 Член 60, параграф 1, второ изречение от Регламент (ЕО) No 987/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година за установяване процедурата за прилагане на Регламент (ЕО) No 883/2004 за координация на системите за социална сигурност трябва да се тълкува в смисъл, че предвидената в тази разпоредба фикция може да доведе до признаване на правото на семейни обезщетения на лице, което не пребивава на територията на държавата членка, компетентна да изплаща тези обезщетения, стига да са изпълнени всички останали условия, предвидени от националното право за тяхното отпускане — нещо, което следва да бъде проверено от запитващата юрисдикция.
 2)
 Член 60, параграф 1, трето изречение от Регламент No 987/2009 трябва да се тълкува в смисъл, че не изисква правото на семейни обезщетения, отпускани за дете, да бъде признато на родителя на детето, който пребивава в държавата членка, длъжна да изплаща тези обезщетения, по съображение че другият родител, който пребивава в друга държава членка, не е подал искане за семейни обезщетения.
 (1) ОВ C 395, 10.11.2014 г.


text:
 3.11.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 363/2
 Решение на Съда (втори състав) от 9 септември 2015 г. (преюдициално запитване от Verwaltungsgericht Berlin — Германия) — Daniel Unland/Land Berlin
 (Дело C-20/13) (1)
 ((Преюдициално запитване - Социална политика - Директива 2000/78/ЕО - Равно третиране в областта на заетостта и професиите - Член 2, член 3, параграф 1, буква в) и член 6, параграф 1 - Пряка дискриминация, основана на възрастта - Основна заплата на съдиите - Преходен режим - Повторно класиране и последващо повишение - Запазване на различното третиране - Обосновки))
 (2015/C 363/02)
 Език на производството: немски
 Запитваща юрисдикция
 Verwaltungsgericht Berlin
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Daniel Unland
 Ответник: Land Berlin
 Диспозитив
 1)
 Член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че условията за заплащане на съдиите попадат в приложното поле на тази директива.
 2)
 Член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, съгласно което при назначаване на съдия основната му заплата се определя единствено в зависимост от възрастта му.
 3)
 Член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, което урежда условията и реда за повторно класиране на вече назначените преди влизането в сила на това законодателство съдии в рамките на нов режим за заплащане, като предвижда, че рангът, в който те са класирани занапред, се определя само въз основа на размера на основната заплата, която са получавали съгласно предишния режим за заплащане, при положение че последният се базира на дискриминация, основана на възрастта на съдиите, тъй като произтичащата от това законодателство разлика в третирането може да бъде обоснована с целта за защита на придобитите права.
 4)
 Член 2 и член 6, параграф 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национално законодателство като разглежданото в главното производство, което урежда условията и реда за повишаване на вече назначените преди влизането в сила на това законодателство съдии в рамките на нов режим за заплащане и предвижда, че от даден ранг нагоре заплатата на съдиите, навършили определена възраст към референтната дата за прехода към новия режим, може да бъде увеличавана по-бързо от тази на по-младите към посочената дата съдии, тъй като произтичащата от това законодателство разлика в третирането може да бъде обоснована съгласно член 6, параграф 1 от посочената директива.
 5)
 При обстоятелства като тези в главното производство правото на Съюза не съдържа изискване на дискриминираните съдии да бъде изплатена с обратна сила определена парична сума, съответстваща на разликата между размера на действително получената заплата и размера на заплатата за най-високия ранг от длъжностната им категория.
 Запитващата юрисдикция има задължение да провери дали са налице всички установени в практиката на Съда условия, за да може Федерална република Германия да бъде подведена под отговорност в


text:
съответствие с правото на Съюза.
 6)
 Правото на Съюза допуска национална разпоредба като разглежданата в главното производство, която предвижда задължение за националните съдии да предявяват парични претенции, които не произтичат пряко от закона, в относително кратък срок, и по-конкретно преди края на текущата бюджетна година, ако тази разпоредба не накърнява нито принципа на равностойност, нито принципа на ефективност. Запитващата юрисдикция има задължение да провери дали тези условия са изпълнени в главното производство.
 (1) ОВ C 86, 23.3.2013 г..


text:
 30.6.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 202/16
 Определение на председателя на Съда от 13 март 2014 г. (преюдициално запитване, отправено от Sąd Najwyższy —Полша) — Polska Izba Informatyki i Telekomunikacji/Prezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej, в присъствието на: P4 Sp. z o.o., Krajowa Izba Gospodarcza Elektroniki i Telekomunikacji
 (Дело C-633/13) (1)
 2014/C 202/19
 Език на производството: полски
 Председателят на Съда разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 71, 8.3.2014 г.


text:
 30.1.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/52
 Определение на Първоинстанционния съд от 24 ноември 2009 г. — Szomborg/Комисия
 (Дело T-228/08) (1)
 (Иск за установяване на неправомерно бездействие - Непредставяне от Комисията на научна оценка в определения срок - Акт, който не подлежи на обжалване - Липса на лично засягане - Недопустимост)
 2010/C 24/93
 Език на производството: полски
 Страни
 Ищец: Grzegorz Szomborg (Jastarnia, Полша) (представител: R. Nowosielski, avocat)
 Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Banks и A. Szmytkowska)
 Предмет
 Иск за установяване на неправомерно бездействие, с който се цели да се установи, че Комисията незаконосъобразно не е представила в определения срок научната оценка, предвидена в Регламент (ЕО) No 2187/2005 на Съвета от 21 декември 2005 година за опазване на рибните ресурси посредством технически мерки в района на Балтийско море, Белти и протока Оресунд, за изменение на Регламент (ЕО) No 1434/98 и отмяна на Регламент (ЕО) No 88/98 (ОВ L 349, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 8, стр. 153)
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като недопустим.
 2.
 Осъжда г-н Grzegorz Szomborg да понесе направените от него съдебни разноски, както и тези на Комисията на Европейските общности.
 (1) ОВ C 209, 15.8.2008 г.


text:
 22.6.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 178/3
 Преюдициално запитване, отправено от Okresný súd Bardejov (Словашка република) на 26 март 2013 г. — Pohotovosť s.r.o./Ján Soroka
 (Дело C-153/13)
 2013/C 178/04
 Език на производството: словашки
 Запитваща юрисдикция
 Okresný súd Bardejo
 Страни в главното производство
 Взискател: Pohotovosť s.r.o.
 Длъжник: Ján Soroka
 Преюдициални въпроси
 1.
 Дали Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори (наричана по-нататък „Директива 93/13/ЕИО“) (1), във връзка с членове 47 и 38 от Хартата на основните права на Европейския съюз трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска правна уредба на държава членка като разглежданата в настоящия случай, която не допуска юридическо лице с предмет на дейност защита на правата на потребителите, да встъпи в изпълнителното производство в защита на потребител, срещу който е насочено изпълнение за погасяване на кредит по потребителски договор и който не се представлява от адвокат.
 2.
 Трябва ли правната уредба на Европейския съюз, посочена в точка 1, да се тълкува в смисъл, че е нарушено основното право на съдебна защита на потребителя и на встъпилата страна по смисъла на член 47 от Хартата на основните права, ако не се допусне встъпване в изпълнителното производство на юридическо лице с предмет на дейност защита на правата на потребителите и потребителят не се представлява от адвокат?
 (1) ОВ L 95, стр. 29; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 273.


text:
 25.1.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 24/37
 Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. — Serco Belgium и др./Комисия
 (Дело T-644/13)
 2014/C 24/70
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподатели: Serco Belgium (Брюксел, Белгия), SA Bull NV (Auderghem, Белгия) и Unisys Belgium (Брюксел) (представители: V. Ost и M. Vanderstraeten, lawyers)
 Ответник: Европейска комисия
 Искания на жалбоподателите
 Жалбоподателите искат от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Европейската комисия от 30 октомври 2013 г., съобщено на жалбоподателите с писмо от 31 октомври 2013 г., с което е отхвърлена офертата на консорциум OPTIMUS в процедура за възлагане на обществена поръчка DIGIT/R2/PO/2012/026 — ITIC-SM (управление на информационни услуги относно интегрираната и консолидирана графична среда на Европейската комисия) (ОВ 2012/S 69-112095) и обществената поръчка е възложена на консорциум GISIS, и
 —
 да осъди ответникът да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателите излагат едно правно основание.
 Офертата на жалбоподателите е отхвърлена поради изключително ниските оценки, които е дала Комисията по подкритериите за възлагане, свързани с персонала. Накратко, Комисията е приела, че предлаганият от жалбоподателите брой на служителите е прекалено малък и следователно е неподходящ за осигуряването на изискваното качество на услугата.
 Жалбоподателите твърдят, че офертата им е отхвърлена въз основа на незаконосъобразни критерии за възлагане. Подкритериите относно персонала не са насочени към определяне на икономически най-изгодната оферта, тъй като:
 —
 както изрично признава Комисията, отговорите на оферентите по тези критерии не предполагат (договорни) изисквания. Жалбоподателите поддържат, че оценяването на оферентите въз основа на необвръзващи изявления е в противоречие с правото на Съюза,
 —
 тези подкритерии се отнасят не толкова до качеството на офертата (равнището на предоставяната услуга), а по-скоро до присъщата на оферента способност да наеме достатъчен брой служители, за да отговори на изискванията за изпълнение, наложени от споразумението за равнището на услугата (СРУ). Следователно тези критерии са селективни,
 —
 доколкото не е посочен оптимален брой на служителите е не са дадени точни указания за начина, по който Комисията би оценила посочения брой служители и след като в основата на проекта на Комисията за интегриране и консолидиране, както е видно от спецификацията, е постигането на възможно най-високо равнище на качество съгласно договора по най-ефикасния начин, тези подкритерии водят до непредвидим резултат,
 —
 във всички случаи, ако Комисията е имала съмнения относно възможността на жалбоподателите да изпълнят договора в съответствие с предложените условия (тъй като Комисията счита броя на служителите за недостатъчен), тя е трябвало да поиска разяснения, преди да отхвърли оферта, чиято стойност е с 47 милиона евро по-ниска от тази на избраната оферта.


text:
 21.7.2007
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 170/15
 Преюдициално запитване, отправено от Hof van beroep te Antwerpen (Белгия) на 23 май 2007 г. — Trespa International B.V./Nova Haven — en Vervoerbedrijf N.V. en Meadwestvaco B.V.B.A.
 (Дело C-248/07)
 (2007/C 170/27)
 Език на производството: нидерландски
 Препращаща юрисдикция
 Hof van beroep te Antwerpen.
 Страни в главното производство
 Ищец: Trespa International B.V.
 Ответник: Nova Haven — en Vervoerbedrijf N.V. en Meadwestvaco B.V.B.A.
 Преюдициални въпроси
 1)
 Дали митническият агент, който извършва регистрацията от свое име и за своя сметка, или само вносителят, за когото са предназначени стоките представлява лице, което е внесло стоките или е разпоредило вноса им за допускане за свободно обръщение по смисъла на член 291 от Разпоредбите за прилагане на Митническия кодекс на Общността (1)?
 2)
 Налице ли е придвижване в рамките на Общността по смисъла на член 297, съответно 1а, когато стоките са внесени в Европейския съюз през Антверпен и след това са транспортирани в Нидерландия? Трябва ли в този случай лицето по смисъла на член 291 от [посочените във въпрос 1] Разпоредби за прилагане да разполага със споменатото в този член разрешение?
 3)
 Следва ли под „лице, което извършва пренасянето“ по смисъла на член 297 от [посочените във въпрос 1] Разпоредби за прилагане да се разбира митническият агент, който за сметка на действителния вносител приготвя стоките за внос от трета държава в държава-членка на Европейския съюз?
 (1) Регламент (ЕИО) No 2454/93 на Съвета от 2 юли 1993 година за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (ОВ L 253, стр. 1).


text:
 25.8.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 282/9
 Решение на Съда (втори състав) от 12 юни 2014 г. (преюдициално запитване от Gerechtshof te Amsterdam — Нидерландия) — Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen/SCA Group Holding BV (C-39/13), X AG и др./Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam/MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)
 (Съединени дела C-39/13, С-40/13 и С-41/13) (1)
 ((Свобода на установяване - Корпоративен данък - Обща данъчна единица между дружествата от една и съща група - Искане - Основания за отказ - Място на седалището на едно или няколко от междинните дружества или на дружеството майка в друга държава членка - Липса на място на стопанска дейност в облагащата държава))
 2014/C 282/12
 Език на производството: нидерландски
 Запитваща юрисдикция
 Gerechtshof te Amsterdam
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Inspecteur van de Belastingdienst/Noord/kantoor Groningen (C-39/13), X AG, X1 Holding GmbH, X2 Holding GmbH, X3 Holding GmbH, D1 BV, D2 BV, D3 BV (C-40/13), Inspecteur van de Belastingdienst Holland-Noord/kantoor Zaandam (C-41/13)
 Ответници: SCA Group Holding BV (C-39/13), Inspecteur van de Belastingdienst Amsterdam (C-40/13), MSA International Holdings BV, MSA Nederland BV (C-41/13)
 Диспозитив
 1)
 По дела C-39/13 и C-41/13, членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, съгласно което местното дружество майка може да формира обща данъчна единица с местно непряко дъщерно дружество, ако го притежава чрез едно или повече местни дружества, но не и ако го притежава чрез чуждестранни дружества, които нямат място на стопанска дейност в тази държава членка.
 2)
 По дело C-40/13, членове 49 ДФЕС и 54 ДФЕС трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат законодателство на държава членка, съгласно което режимът на обща данъчна единица може да се приложи по отношение на местно дружество майка, притежаващо местни дъщерни дружества, но не и по отношение на местни дружества сестри, чието общо дружество майка не е със седалище в тази държава членка и няма място на стопанска дейност в нея.
 (1) ОВ C 123, 27.4.2013 г.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/9
 Преюдициално запитване, отправено от Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lithuania) на 17 декември 2013 г. — VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ и Nemaniūnas
 (Дело C-671/13)
 (2014/C 71/16)
 Език на производството: литовски
 Запитваща юрисдикция
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ и Virgilijus Vidutis Nemaniūnas
 Други страни по делото: Vitoldas Guliavičius и банка „Snoras“, акционерно дружество в производство по несъстоятелност
 Преюдициални въпроси
 1.
 Разпоредбите на член 7, параграф 2 и на приложение I, точка 12 от Директива 94/19 (1), разглеждани във връзка една с друга, следва ли да се разбират и тълкуват в смисъл, че изключването от държава членка на възможността за ползване на гаранция от вложителите в кредитна институция, притежаващи емитирани от същата институция дългови ценни книжа (депозитни сертификати), е приложимо единствено в случаите когато депозитните сертификати разкриват (притежават) всички характеристики на финансов инструмент по смисъла на Директива 2004/39 (2) (предвид също и на други актове на Съюза, като например Регламент No 25/2009 на Европейската централна банка), търгуем на вторичния пазар?
 2.
 Ако съответната държава членка избере да транспонира Директиви 94/19 и 97/9 (3) в националното си право така, че схемите за защита на вложителите и на инвеститорите да са уредени в един и същ законодателен акт (един и същ закон), разпоредбите на член 7, параграф 2 и на приложение I, точка 12 от Директива 94/19, разглеждани във връзка една с друга, както и разпоредбите на член 2, параграф 2 от Директива 97/9 следва ли с оглед на член 2, параграф 3 от Директива 97/9 да се разбират и тълкуват в смисъл, че титулярите на депозитни сертификати и на облигации не могат да не бъдат обхванати от нито една от схемите за защита (гарантиране) за целите на посочените директиви?
 3.
 С оглед на факта, че съгласно националната правна уредба нито една от възможните схеми за защита, предвидени в Директиви 94/19 и 97/9, не е приложима спрямо титулярите на депозитни сертификати и на облигации, емитирани от кредитна институция:
 а)
 разпоредбите на член 3, параграф 1, член 7, параграф 1 (изменен с Директива 2009/14) и член 10, параграф 1 от Директива 94/19, разглеждани във връзка една с друга, както и разпоредбите на член 1, параграф 1 от същата директива, в който се дава определение на понятието „депозит“, в достатъчна степен ли са ясни, точни, безусловни и пораждащи субективни права, за да могат частноправните субекти да се позовават на тях пред националните съдилища в подкрепа на претенциите си за обезщетение от създадения от държавата и отговарящ за изплащането на такива обезщетения гаранционен орган?
 б)
 член 2, параграф 2 и член 4, параграф 1 от Директива 97/9 в достатъчна степен ли са ясни, точни, безусловни и пораждащи субективни права, за да могат частноправните субекти да се позовават на тях пред националните съдилища в подкрепа на претенциите си за обезщетение срещу създадения от държавата и отговарящ за изплащането на такива обезщетения гаранционен орган?
 в)
 при утвърдителен отговор на посочените по-горе (в букви a) и б) въпроси коя от двете възможни схеми


text:
за защита следва да избере да приложи националният съд, когато се произнася по спор между частноправен субект и кредитна институция, в който е встъпил създаденият от държавата гаранционен орган, отговарящ за управлението на схемите за защита на вложителите и на инвеститорите?
 4.
 Разпоредбите на член 2, параграф 2 и член 4, параграф 2 от Директива 97/9 (във връзка с приложение I към посочената директива) следва ли да се разбират и тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба, съгласно която схемата за обезщетение на инвеститорите не е приложима спрямо онези от тях, които притежават дългови ценни книжа, емитирани от кредитна институция, поради типа на финансовите инструменти (дългови ценни книжа) и предвид факта, че застрахованото лице (кредитната институция) не е прехвърлила, нито използвала паричните средства или ценните книжа на инвеститорите без тяхно съгласие? Фактът, че емитентът — кредитната институция, емитирала дълговите ценни книжа, е същевременно и попечител на тези финансови инструменти (посредник) и че инвестираните парични средства не са отделени от останалите средства, с които разполага кредитната институция, от значение ли е за тълкуването на горепосочените по-горе разпоредби от Директива 97/9 с оглед защитата на инвеститорите?
 (1) Директива 94/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 1994 година относно схемите за гарантиране на депозити (ОВ L 135, стр. 5; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 163)
 (2) Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 година относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета (ОВ L 145, p. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 8, стр. 247)
 (3) Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 3 март 1997 година относно схемите за обезщетение на инвеститорите (ОВ L 84, стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 222)


text:
 14.12.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 367/4
 Решение на Съда (трети състав) от 17 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Symvoulio tis Epikrateias — Гърция) — Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS)/Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados
 (Дело C-555/11) (1)
 (Директива 2002/92/ЕО - Застрахователно посредничество - Изключване на дейностите, упражнявани от застрахователно предприятие или от заето в него лице, действащо на негова отговорност - Възможност за посоченото заето лице да осъществява спорадично дейности по застрахователно посредничество - Професионални изисквания)
 2013/C 367/05
 Език на производството: гръцки
 Запитваща юрисдикция
 Symvoulio tis Epikrateias
 Страни в главното производство
 Жалбоподатели: Enosi Epangelmation Asfaliston Ellados (EEAE), Syllogos Asfalistikon Praktoron N. Attikis „SPATE“, Panellinios Syllogos Asfalistikon Symboulon (PSAS), Syndesmos Ellinon Mesiton Asfaliseon (SEMA), Panellinios Syndesmos Syntoniston Asfalistikon Symboulon (PSSAS)
 Ответници: Ypourgos Anaptyxis, Omospondia Asfalistikon Syllogou Ellados
 Предмет
 Преюдициално запитване — Symboulio tis Epikrateias — Тълкуване на член 2, параграф 3, втора алинея от Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 година относно застрахователното посредничество — Понятие „застрахователно посредничество“ — Изключване на дейностите, упражнявани от застрахователно предприятие или от заето лице на застрахователно предприятие, действащо на отговорност на застрахователното предприятие — Обхват
 Диспозитив
 Разпоредбите на член 2, точка 3, втора алинея във връзка с член 4, параграф 1 от Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 9 декември 2002 година относно застрахователното посредничество трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат заето в застрахователно предприятие лице, което не разполага с предвидените в последната разпоредба квалификации, да упражнява — спорадично и не в рамките на основното си професионално занятие — дейности по застрахователно посредничество, когато това заето лице не действа като подчинено на съответното предприятие, но последното все пак упражнява надзор върху неговите действия.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 9.2.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 37/11
 Иск, предявен на 26 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия
 (Дело C-524/07)
 (2008/C 37/14)
 Език на производството: немски
 Страни
 Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Schima)
 Ответник: Република Австрия
 Искания на ищеца
 —
 Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО, като по принцип не предоставя регистрация на внесените употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, но не отговарящи на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация.
 —
 да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Съгласно член 28 ЕО количествените ограничения върху вноса и всички мерки, имащи равностоен ефект се забраняват между държавите-членки. При това всяка нормативна уредба или мярка на държава-членка, които могат да попречат пряко или непряко, фактически или потенциално на вътреобщностната търговия, представляват мярка с равностоен ефект, както и количествено ограничение.
 Според разпоредбите на австрийския Kraftfahrgesetz [Закон за движението по пътищата] по принцип не се предоставя регистрация на внесени употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, които не отговарят на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация. По този начин Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО.
 Национална правна уредба, която подчинява първата регистрация в страната на регистрирани преди това в друга държава-членка превозни средства на спазването на определени пределни стойности за шума и отработените газове, може да възпрепятства вътреобщностната търговия. Освен това, ограничението на търговията дискриминира чуждестранните стоки, тъй като по-строгите пределни стойности не трябва да бъдат изпълнени от местните превозни средства, които при смяна на притежателя следва отново да се регистрират. Австрийските разпоредби на предвиждат също така изваждане от движение на регистрирани превозни средства, когато те не отговарят на изискванията относно стойностите за отработени газове и шум, които се прилагат при единичното одобрение на внесено превозно средство.
 Приложимостта на разпоредбите на Договора за свободно движение на стоките в конкретния случай не се изключва от други особени разпоредби. На първо място, разпоредбите на Директива 93/59/ЕИО и на Директива 92/97/ЕИО, които установяват определени норми за емисии и стойности на шума и към които разпоредби препраща австрийското право във връзка с пределно допустимите стойности, които трябва да се спазят, не се прилага спрямо превозни средства, които вече са били въведени в експлоатация в държава-членка преди определен в директивата период. На второ място, не може да се прави позоваване на точка 1 от Приложение II към Споразумението за ЕИП, за да се преценят факти и обстоятелства, които се уреждат изключително от общностното право, какъвто е вносът на моторно превозно средство от друга държава-членка в Австрия към момент, когато както Австрия, така и другата държава-членка принадлежат към Общността.
 Ограничения върху вътреобщностното движение на стоки могат да се обосноват с изрично посочените в член 30


text:
ЕО или други съображения от обществен интерес. При това, тази правна уредба трябва да е подходяща, необходима и съразмерна, ограниченията не могат да представляват нито средство за произволна дискриминация нито прикрито ограничение на търговията между държавите-членки.
 За посочените ограничения върху търговията обаче липсва такова обосноваване. Не е възможно да се посочат съображения за защита на здравето или околната среда, поради това че се отказва регистрация на внесени превозни средства, докато новата регистрация на употребявани превозни средства, които разполагат вече с национална регистрация, не се отказва въз основа на Употребявани превозни средства тези съображения. Освен това, според Комисията разполага с по-малко ограничителни мерки, за да се осигури преходът към превозни средства с по-благоприятни на норми на емисиите и стойности на шума. Осъществяването на целите за защита на здравето и околната среда изключително за сметка на внесените превозни средства не съответства на принципите на свободното движение на стоки.


text:
 7.11.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 267/76
 Жалба, подадена на 4 септември 2009 г. — ICO Satellite/Комисия
 (Дело T-350/09)
 2009/C 267/137
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: ICO Satellite Ltd (Slough, Обединено кралство) (представител: S. Tupper, Solicitor)
 Ответник: Комисия на Европейските общности
 Искания на жалбоподателя
 —
 Да постанови, че Решение No 2009/449/ЕО от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) е недвалидно в съответствие с разпоредбите на член 230 ЕО и член 231 ЕО;
 —
 да осъди ответникът да заплати съдебните разноски по настоящата жалба, както и да наложи всяка друга санкция, която Първоинстанционният съд счете за подходяща
 Правни основания и основни доводи
 Със своята жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение No 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (1).
 Жалбоподателят твърди, че обжалваното решение го лишава от правата на собственост, законосъобразно предоставени му от международното право. По-нататък жалбоподателят твърди, че обжалваното решение е незаконосъобразно, тъй като Комисията:
 а)
 е дискриминирала жалбоподателя като е привлякла бившия президент на Inmarsat Ventures Limited Council („Inmarsat“) в процеса на вземане на решение, като така е допуснала съществени процесуални нарушения и не е спазила принципа на равно третиране; и
 б)
 е действала необосновано, като е избрала Inmarsat and Solaris Mobile Limited, а не жалбоподателя, когато за последния се твърди, че обективно е в по-добро положение да предоставя МСУ.
 Жалбоподателят твърди, че като е приел обжалваното решение ответникът е действал по непропорционален начин, който е дискриминационен и е в противовес на оправданите правни очаквания на жалбоподателя. Освен това жалбоподателят твърди, че обжалваното решение нарушава и правото му да ползва необезпокоявано собствеността си, защитено с член 1 от Протокол No 1 на Европейската конвенция за правата на човека и международното право (ЕКПЧ), както и правото да ползва гражданските си права, в това число правото си на собственост и други сходни права на собственост и правото на справедливо и публично гледане на неговото дело, предвидено в член 6 от ЕКПЧ.
 (1) 2009/449/ЕО: Решение No 2009/449/ЕО на Комисията от 13 май 2009 година относно подбора на оператори на общоевропейски системи, предоставящи мобилни спътникови услуги (МСУ) (нотифицирано под номер C(2009) 3746) (ОВ 2009 L 149, стp. 65).


text:
 15.2.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 45/4
 Решение на Съда (втори състав) от 5 декември 2013 г. — Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление/Европейска комисия
 (Дело C-447/11 P) (1)
 (Обжалване - Картели - Европейски пазар на водороден пероксид и на натриев перборат - Решение, с което се установява нарушение на член 81 ЕО - Изчисляване на глобата - Продължителност на нарушението - Погасителна давност - Смекчаващи обстоятелства)
 2014/C 45/07
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление (представители: C. Biscaretti di Ruffia и E. Gambaro, avvocati)
 Друга страна в производството: Европейска комисия (представители: V. Di Bucci, L Malferrari, R. Striani и B. Gencarelli)
 Предмет
 Жалба срещу Решение на Общия съд (шести разширен състав) от 16 юни 2011 г. по дело Caffaro/Комисия (T-192/06), с което Общият съд отхвърля искане за отмяна на Решение С(2006) 1766 окончателен на Комисията от 3 май 2006 година относно производство по член 81 [ЕО] и член 53 от Споразумението за ЕИП (преписка COMP/F/38.620 — Водороден пероксид и перборат), доколкото с това решение Комисията налага глоба на жалбоподателя и на SNIA SpA при условията на солидарна отговорност, или за намаляване на размера на посочена глоба — Глоби — Равно третиране — Погасителна давност — Задължение за мотивиране
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Caffaro Srl, поставено под режим на извънредно управление, да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 311, 22.10.2011 г.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/31
 Определение на Съда на публичната служба (втори състав) от 7 юли 2011 г. — Galvan/Комисия
 (Дело F-19/11)
 (Публична служба - Лице, което иска да му се признае качеството на длъжностно лице или служител на Европейския съюз - Иск - Явна недопустимост - Неспазване на досъдебната процедура)
 2012/C 138/69
 Език на производството: италиански
 Страни
 Ищец: Mario Galvan (Besano, Италия) (представител: адв. S. Costantino)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на делото
 Искане да се признае на ищеца статут на служител на Европейския съюз
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля иска като явно недопустим.
 2.
 Г-н Galvan понася направените от него съдебни разноски.


text:
 22.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 85/25
 Решение на Съда на публичната служба (първи състав) от 11 февруари 2014 г. — Armani/Комисия
 (Дело F-65/12) (1)
 (Публична служба - Възнаграждение - Семейни надбавки - Право на ползване на надбавки за дете на издръжка - Дете на издръжка - Дете на съпругата на жалбоподателя)
 2014/C 85/41
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Armani (Брюксел, Белгия) (представители: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis и É. Marchal, адвокати)
 Ответник: Европейска комисия (представители: D. Martin и V. Joris)
 Предмет
 Искане за отмяна на решението на Комисията да не предостави на жалбоподателя семейни надбавки за сина на неговата съпруга, роден от предходен брак
 Диспозитив
 1.
 Отменя решението от 17 август 2011 г., с което Европейската комисия отказва да признае на г-н Armani правото на надбавки за дете на издръжка за детето на неговата съпруга.
 2.
 Отхвърля жалбата в останалата част.
 3.
 Европейската комисия понася направените от нея, както и от г-н Armani съдебни разноски.
 (1) ОВ C 243, 11.8.2012 г., стр. 34.


text:
 26.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/39
 Решение на Общия съд от 7 декември 2012 г. — A. Loacker/СХВП — Editrice Quadratum (QUADRATUM)
 (Дело T-42/09) (1)
 (Марка на Общността - Производство по възражение - Заявка за словна марка на Общността „QUADRATUM“ - По-ранна словна марка на Общността „LOACKER QUADRATINI“ - Относително основание за отказ - Липса на вероятност от объркване - Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1,буква б) от Регламент (ЕО) No 207/2009) - Член 73 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 75 от Регламент No 207/2009) - Член 74 от Регламент No 40/94 (понастоящем член 76 от Регламент No 207/2009)
 2013/C 26/74
 Език на производството: италиански
 Страни
 Жалбоподател: A. Loacker SpA (Auna di Sotto, Италия) (представители: V. Bilardo, C. Bacchini и M. Mazzitelli, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представител: A. Sempio)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Editrice Quadratum SpA (Милано, Италия) (представители: P. Pezzoi, P. Perani и G. Ghisletti, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решение на първи апелативен състав на СХВП от 23 октомври 2008 г. (дело No R 34/2008-1) относно производство по възражение между A. Loacker SpA и Editrice Quadratum SpA
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда A. Loacker SpA да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 69, 21.3.2009 г.


text:
 3.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 65/27
 Жалба, подадена на 29 декември 2011 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-144/11)
 2012/C 65/53
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представител: I. Ruiz Garcia, avocat)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет и описание на производството
 Отмяната на решението да не се допусне жалбоподателя до изпитите за подбор на кандидати след публикуването на поправка на обявлението за конкурс, с която се отменя елиминаторната оценка за тест г), състоящ се в преценка на ситуация
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени Решение EPSO/R/17/11 и решението, с което се отхвърля кандидатурата на жалбоподателя в приложение на поправката;
 —
 да се покани жалбоподателя на втората фаза на конкурс EPSO/AST/111/10;
 —
 да се присъди на жалбоподателя сумата от 10 400 EUR като обезщетение;
 —
 да се осъди Европейската комисия да заплати съдебните разноски.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/4
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunal de première instance de Bruxelles (Белгия) на 24 февруари 2012 г. — Eurofit SA/Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
 (Дело C-99/12)
 2012/C 138/07
 Език на производството: френски
 Запитваща юрисдикция
 Tribunal de première instance de Bruxelles
 Страни в главното производство
 Ищец: Eurofit SA
 Ответник: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)
 Преюдициален въпрос
 Може ли да се смята, че е налице форс мажор по смисъла на Регламент No 3665/87 (1) относно определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ за земеделски продукти, когато компетентните органи се въздържат да дадат поискани сведения или съзнателно съобщават неверни сведения на стопански субект, като създават у него грешна представа за доверието, което може да има на съдоговорител, по отношение на който съществуват съмнения, че върши измами?
 (1) Регламент (ЕИО) No 3665/87 на Комисията от 27 ноември 1987 година за определяне на подробни общи правила за прилагане на системата на възстановявания при износа на селскостопански продукти (ОВ L 351, стр. 1).


text:
 29.6.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 213/48
 Жалба, подадена на 21 април 2015 г. — ZZ/Комисия
 (Дело F-59/15)
 (2015/C 213/77)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: ZZ (представители: T. Bontinck и A. Guillerme, avocats)
 Ответник: Европейска комисия
 Предмет на производството
 Отмяна на решението, с което се отказва изплащането на исканото от жалбоподателя обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение вследствие на прекратяването на последното, както и присъждане на обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял.
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се разпореди изплащането на исканото обезщетение при прекратяване на служебното правоотношение, ведно с лихвите, изчислени считано от 26 март 2014 г., когато е трябвало да се изплати въпросното обезщетение, въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, който се прилага за съответния период, увеличен с два пункта;
 —
 да се присъди обезщетение за причинените на жалбоподателя вреди, чиито размер е възможно да бъде увеличен или намален в хода на производството и които са изчислени на 4 275,80 EUR, ведно с лихвите, изчислени считано от датата на подаване на жалбата по административен ред (а именно 16 септември 2014 г.) въз основа на лихвения процент, определен от Европейската централна банка за основните операции по рефинансиране, който се прилага за съответния период, увеличен с два пункта;
 —
 Комисията да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.


text:
 26.11.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 347/27
 Решение на Общия съд от 12 октомври 2011 г. — Dimos Peramatos/Комисия
 (Дело T-312/07) (1)
 (Финансова помощ, предоставена за проект в областта на околната среда - LIFE - Решение за частично възстановяване на изплатените суми - Определяне на поетите от бенефициера задължения по финансирания проект - Оправдани правни очаквания - Задължение за мотивиране)
 2011/C 347/40
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподател: Dimos Peramatos (Перама, Гърция) (представители: G. Gerapetritis и P. Petropoulos)
 Ответник: Европейска комисия (представители: M. Condou-Durande и A.-M. Rouchaud-Joët, подпомагани от A. Somou)
 Предмет
 Жалба за отмяна или, при условията на евентуалност, изменение на Решение E(2005) 5361 на Комисията от 7 декември 2005 г. относно дебитно известие No 3240504536, изпратено на Dimos Peramatos (община Перама) за събиране на финансовата помощ, платена от Комисията като част от субсидията, отпусната на Dimos Peramatos с Решение C(97)/1997/29 окончателен на Комисията от 17 юли 1997 г.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Dimos Peramatos понася направените от него съдебни разноски и тези на Европейската комисия, включително съдебните разноски по обезпечителното производство.
 (1) ОВ C 283, 24.11.2007 г.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/43
 Решение на Общия съд от 4 март 2010 г. — Monoscoop/СХВП (SUDOKU SAMURAI BINGO)
 (Дело T-564/08) (1)
 (Марка на Общността - Заявка за регистрация на словна марка на Общността SUDOKU SAMURAI BINGO - Абсолютно основание за отказ - Описателен характер - Член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 (понастоящем член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 207/2009)
 2010/C 113/68
 Език на производството: испански
 Страни
 Жалбоподател: Monoscoop BV (Alkmaar, Нидерландия) (представител: A. Canela Giménez, avocat)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) (представител: Ó. Mondéjar Ortuño)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 30 септември 2008 г. (преписка R 816/2008-2), относно заявка за регистрация на словния знак SUDOKU SAMURAI BINGO като марка на Общността
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Monoscoop BV да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 44, 21.2.2009 г.


text:
 21.7.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 235/26
 Жалба, подадена на 7 май 2014 г. — mobile.international/СХВП — Rezon (mobile.de)
 (Дело T-322/14)
 2014/C 235/36
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: mobile.international GmbH (Клайнмахнов, Германия) (представител: T. Lührig, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Резон ООД (София, България)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решение на първи апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 13 февруари 2014 г. (преписка R 951/2013-1),
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Регистрирана марка на Общността, предмет на искане за обявяване на недействителност: Съдържащата словните елементи „mobile.de“ фигуративна марка за стоки и услуги от класове 9, 16, 35, 38 и 42 — Марка на Общността No 8 838 609
 Притежател на марката на Общността: жалбоподателят
 Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Резон ООД
 Основание на искането за обявяване на недействителност: Съдържащата словния елемент „mobile“ национална фигуративна марка за услуги от класове 35, 39 и 42
 Решение на отдела по отмяна: Отхвърля искането за обявяване на недействителност.
 Решение на апелативния състав: Уважава жалбата и връща преписката на отдела по отмяна.
 Изложени правни основания:
 —
 Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009 във връзка с правило 22, параграф 2 от Регламент No 2868/95,
 —
 Нарушение на член 76, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 15, параграф 1, буква а) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 57, параграф 2 от Регламент No 207/2009 във връзка с правило 22, параграфи 3 и 4 от Регламент No 2868/95,
 —
 Нарушение на член 78, параграф 1, буква е) от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на възражението за злоупотреба с право във връзка с член 56, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 и член 54, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 64, параграф 1 от Регламент No 207/2009.


text:
 17.3.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 80/22
 Жалба, подадена на 20 януари 2012 г. — PT Musim Mas/Съвет
 (Дело T-26/12)
 2012/C 80/38
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas) (Medan, Индонезия) (представител: D. Luff, lawyer)
 Ответник: Съвет на Европейския съюз
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени членове 1 и 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 1138/2011 на Съвета от 8 ноември 2011 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия (ОВ L 293, стр. 1) (наричан по-нататък „обжалваният регламент“), в частта му, която се отнася до жалбоподателя;
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят излага пет правни основания.
 1.
 Първото правно основание е изведено от
 —
 това, че Общият съд е компетентен да разгледа членове 1 и 2 от обжалвания регламент и тяхната съвместимост с Регламент (ЕО) No 1225/2009 от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-нататък „базовия регламент“) и с общите принципи на европейското право.
 2.
 Второто правно основание е изведено от
 —
 това, че Съветът нарушил член 20, параграф 10, буква и) от базовия регламент, доколкото:
 а)
 допуснал явна грешка в преценката на фактите и злоупотреба с власт като отрекъл наличието на „единен стопански субект“ между жалбоподателя и съответния му филиал за продажби в Сингапур. В хода на разследването Комисията нарочно не взела предвид изтъкнатите от жалбоподателя факти относно свързаните дружества;
 б)
 не представил достатъчно доказателства за това, че били изпълнени условията на член 2, параграф 10, буква и) от базовия регламент. Освен това той допуснал злоупотреба с власт и явна грешка в преценката на член 2, параграф 10, буква и) от базовия регламент, като се основал на неточни и неправилно тълкувани факти, за да докаже, че условията за прилагане на този член били изпълнени. Съветът не взел предвид факти, които жалбоподателят изложил на Комисията, били проверени от нея и не са били оспорени на нито един етап от процедурата по разследване.
 3.
 Третото правно основание е изведено от
 —
 това, че Съветът нарушил първо изречение от член 2, параграф 10 от базовия регламент, доколкото:
 а)
 той не направил обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. Той не доказал в достатъчна степен различията между факторите, които могат да повлияят на цените и на сравнимостта на цените. В разрез със съдебната практика Съветът не доказал, че при липсата на корекции за платени комисиони съществувало разминаване между нормалната стойност и експортната цена. Той не взел предвид информация и доказателства, представени в отговорите на жалбоподателя по въпросника и по време на неговите посещения за проверки, които доказват, че ICOF S извършвало и продажби на вътрешния пазар. Той не изложил достатъчни мотиви, за да обясни защо не е взел предвид тази информация и доказателства. По този


text:
начин Съветът допуснал явна грешка в преценката на фактите и злоупотреба с власт. Той не мотивирал в достатъчна степен необходимостта от корекция и това било проява на дискриминация спрямо жалбоподателя.
 б)
 той не избягнал дублиране на приспадането на печалбите от експортната цена. Той приспаднал първи хипотетичен марж от 5 % за печалбите на ICOF E на основание член 2, параграф 9 от базовия регламент и втори хипотетичен марж от 5 % за печалбите на ICOF S, като по този начин бил приспаднат непропорционално общ хипотетичен марж от 10 % за продажба в рамките на групата. Това очевидно е в разрез с фактите и с практиката за този тип търговски сделки. Комисията в качеството си на разследващ орган е трябвало да узнае за това. Следователно Съветът допуснал явна грешка в преценката на фактите относно печалбите в рамките на групата и извършеното от него прилагане на член 2, параграф 10 от базовия регламент е погрешно, дискриминационно и неразумно.
 4.
 Четвъртото правно основание е изведено от
 —
 това, че с преценката си на положението на жалбоподателя Съветът нарушил принципа на добра администрация. Той не взел предвид информацията, доказателствата и доводите, представени на Комисията в хода на разследването. Вместо това Съветът се основал на официални фактури, платени комисиони и договори, извадени от техния контекст, за да увеличи изкуствено дъмпинговия марж на жалбоподателя. Комисията и Съветът е трябвало да проявят по-голяма грижа и да направят по-строг анализ, за да достигнат до своите заключения.
 5.
 Петото правно основание е изведено от
 —
 това, че обжалваният регламент бил приет в нарушение на принципите на равенство и на недопускане на дискриминация. Приложената от Съвета корекция на експортната цена на жалбоподателя довела до разминаване между експортната цена и нормалната стойност, тъй като била взета предвид единствено структурата и данъчната организация на дружеството на жалбоподателя. Освен това спрямо жалбоподателя било приложено двойно приспадане на хипотетичен марж на печалбата поради тази структура. И двете положения са дискриминационни за жалбоподателя в сравнение с други разследвани предприятия, понасящи подобни разходи, спрямо които не били направени корекции.
 (1) ОВ L 343, стр. 51 и Поправки в ОВ L 7, 12.1.2010 г., стр. 22 и в ОВ L 36, 10.2.2011 г., стр. 20.


text:
 12.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 138/8
 Преюдициално запитване, отправено от Curtea de Apel Constanța (Румъния) на 12 март 2012 г. — Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (в интерес на своите членове — държавни служители със специален статут — полицаите от I.P.J. Tulcea)/ Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea
 (Дело C-134/12)
 2012/C 138/14
 Език на производството: румънски
 Запитваща юрисдикция
 Curtea de Apel Constanța
 Страни в главното производство
 Жалбоподател: Corpul Național al Polițiștilor — Biroul Executiv Central (в интерес на своите членове — държавни служители със специален статут — полицаите от I.P.J. Tulcea)
 Ответници: Ministerul Administrației și Internelor, Inspectoratul General al Poliției Române, Inspectoratul de Poliție al Județului Tulcea
 Преюдициални въпроси
 1.
 Следва ли разпоредбите на член 17, алинея 1, на член 20 и на член 21, алинея 1 от Хартата за основните права на Европейския съюз да се тълкуват в смисъл, че те не допускат намаляване на възнаграждението като въведеното от румънската държава със Закон No 118/2010 и със Закон No 285/2010?
 2.
 Следва ли разпоредбите на член 15, трета точка от Конвенцията за защита на правата на човека, въз основа на които румънското правителство е било длъжно да информира Генералния секретар на Съвета на Европа за намерението си да приеме мярката намаляване на възнаграждението и да уточни срока, предвиден за нейното прилагане, да се тълкуват в смисъл, че те са от естество да доведат до недействителност на Закон No 118/2010 и на Закон No 285/2010?


text:
 9.10.2017
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 338/19
 Жалба, подадена на 18 август 2017 г. — Tong Myong/Съвет и Комисия
 (Дело T-564/17)
 (2017/C 338/21)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: So Tong Myong (Пионгианг, Корейска народнодемократична република) (представители: M. Lester и S. Midwinter, QC, T. Brentnall и A. Stevenson, Solicitors)
 Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/993 на Комисията от 12 юни 2017 година за изменение на Регламент (ЕО) No 329/2007 на Съвета относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 149, 2017 г., стр. 67) и Решение (ОВППС) 2017/994 на Съвета от 12 юни 2017 година за изменение на Решение (ОВППС) 2016/849 относно ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република (ОВ L 149, 2017 г., стр. 75) в частите, с които жалбоподателят е включен в списъка на лицата и субектите, които подлежат на ограничителни мерки,
 —
 да осъди ответниците да заплатят направените от него съдебни разноски.
 Основания и основни доводи
 В подкрепа на жалбата си жалбоподателят излага шест основания.
 1.
 Първото основание е, че ответниците не посочили подходящи или достатъчни основания за включване на жалбоподателя в списъка.
 2.
 Второто основание е, че ответниците явно неправилно приели, че в случая на жалбоподателя са изпълнени критериите за включване в оспорените актове; нямало фактически основания за това включване.
 3.
 Третото основание е, че ответниците злоупотребили с правомощията си, като попречили на упражняването на правото на жалбоподателя на ефективни правни средства за защита срещу включването му в списъка в съответствие с член 230 ДФЕС и/или нарушили правото на жалбоподателя на равно третиране.
 4.
 Четвъртото основание е че ответниците нарушили правото на защита на жалбоподателя, като не му предоставили доказателствата, на които са се основали, преди повторното му включване в списъка.
 5.
 Петото основание е, че ответниците нарушили правната уредба в областта на защитата на данните.
 6.
 Шестото основание е, че ответниците нарушили необосновано и непропорционално основните права на жалбоподателя, включително правото му на собственост, правото му да извършва стопанска дейност и доброто му име.


text:
 13.4.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 108/18
 Определение на председателя на осми състав на Съда от 16 ноември 2012 г. (преюдициално запитване от Tribunalul Comercial Cluj — Румъния) — SC Volksbank România SA/Andreia Câmpan, Ioan Dan Câmpan
 (Дело C-571/11) (1)
 2013/C 108/39
 Език на производството: румънски
 Председателят на осми състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.
 (1) ОВ C 25, 28.1.2012 г.


text:
 25.1.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 27/73
 Жалба, подадена на 12 ноември 2015 г. — Malta Cross Foundation International/СХВП — Malteser Hilfsdienst („Malta Cross International Foundation“)
 (Дело T-672/15)
 (2016/C 027/92)
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Malta Cross Foundation International, Inc. (Hallandale Beach, САЩ) (представител: J. Pimenta, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Malteser Hilfsdienst e.V. (Кьолн, Германия)
 Данни за производството пред СХВП
 Заявител: жалбоподателят
 Спорна марка: фигуративна марка на Общността със словните елементи „Malta Cross International Foundation“ — заявка за регистрация No 7 252 554
 Производство пред СХВП: производство по възражение
 Обжалвано решение: решение на големия апелативен състав на СХВП от 9 юли 2015 г. по преписка R 863/2011-G.
 Искания
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение,
 —
 да осъди СХВП и встъпилата страна, в случай на встъпване, да заплатят разноските в производството по възражението и по обжалването.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) oт Регламент No 207/2009;
 —
 нарушение на член 8, параграф 5 oт Регламент No 207/2009.


text:
 12.1.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 9/38
 Жалба, подадена на 25 октомври 2012 г. — Tridium/СХВП — q-bus Mediatektur (SEDONA FRAMEWORK)
 (Дело T-467/12)
 2013/C 9/70
 Език на жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Tridium, Inc. (Ричмънд, Съединени щати) (представител: M. Nentwig, lawyer)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: q-bus Mediatektur GmbH (Берлин, Германия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) от 2 август 2012 г. по преписка R 1943/2011-2, и
 —
 да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: жалбоподателят.
 Марка на Общността, предмет на спора: словна марка „SEDONA FRAMEWORK“ за стоки от клас 9 — заявка за марка на Общността No 9067372.
 Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: другата страна в производството пред апелативния състав.
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: международна фигуративна марка „~sedna“, регистрирана под No 934023 за стоки от клас 9.
 Решение на отдела по споровете: уважава изцяло възражението.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009 на Съвета.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/18
 Решение на Общия съд от 29 януари 2014 г. — European Dynamics Belgium и др./ЕМА
 (Дело T-158/12) (1)
 (Обществени поръчки за услуги - Процедура за възлагане на обществени поръчки - Доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения - Решение за класиране на офертата на оферент на второ място за целите на договор с подизпълнители - Критерии за възлагане - Добавяне на критерий за възлагане, който не е предвиден в документацията за възлагане на договора - Оценяване на критерий за подбор във фазата на възлагането - Прозрачност)
 (2014/C 71/30)
 Език на производството: гръцки
 Страни
 Жалбоподатели: European Dynamics Belgium SA (Брюксел, Белгия), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Люксембург), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Атина, Гърция); и European Dynamics UK Ltd (Лондон, Обединено кралство) (представител: V. Christianos, адвокат)
 Ответник: Европейска агенция по лекарствата (EMA) (представители: T. Jabłoński и C. Maignen, подпомагани първоначално от H.-G. Kamann и E. Arsenidou, впоследствие от H.-G. Kamann и A. Dritsa, адвокати)
 Предмет
 От една страна, отмяна на Решение No EMA/67882/2012 на Европейската агенция по лекарствата от 31 януари 2012 г., прието във връзка с открита процедура за възлагане на обществена поръчка No EMA/2011/17/ICT за доставка на външни услуги в областта на софтуерните приложения, с което офертата на жалбоподателите е класирана на второ място във връзка с Партида No1 и, от друга страна, искане за обезщетение за вреди и загуби
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai и European Dynamics UK Ltd да заплатят съдебните разноски.
 (1) ОВ C 184, 23.6.2012 г.


text:
 2.6.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 157/10
 Жалба, подадена на 19 март 2012 г. — FunFactory/СХВП (триизмерна марка във формата на вибратор)
 (Дело T-137/12)
 2012/C 157/17
 Език на жалбата: немски
 Страни
 Жалбоподател: FunFactory GmbH (Бремен, Германия) (представител: K.-D. Franzen, Rechtsanwalt)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация на вътрешния пазар (СХВП) от 19 януари 2012 г. (R 1436/2011-4);
 —
 да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително и тези за производството пред апелативния състав.
 Правни основания и основни доводи
 Марка на Общността, предмет на спора: триизмерна марка във формата на вибратор (заявка No 9 390 691) за стоки от клас 10
 Решение на отдела по споровете: отказва регистрация.
 Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.
 Изложени правни основания: неправилно тълкуване и прилагане на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009, тъй като марката има отличителен характер и не е описателна за стоките, за които се иска регистрация. Нарушение на задължението за мотивиране съгласно член 73, параграф 1 от Регламент No 207/2009 и на правото на изслушване.


text:
 1.5.2010
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 113/46
 Определение на председателя на Общия съд от 15 март 2010 г. — GL2006 Europe/Комисия и OLAF
 (Дело T-435/09 R)
 (Обезпечително производство - Програми на Общността в областта на изследванията и технологичното развитие - Арбитражна клауза - Нареждане за събиране на вземане - Дебитно известие - Молба за спиране на изпълнението - Финансова вреда - Липса на изключителни обстоятелства - Липса на неотложност)
 2010/C 113/76
 Език на производството: английски
 Страни
 Ищец: GL2006 Europe Ltd (Бирмингам, Обединеното кралство) (представители: M. Gardenal и E. Belinguier-Raiz, avocats)
 Ответник: Европейска комисия (представители: S. Delaude и N. Bambara, подпомагани от R. Van der Hout, avocat)
 Предмет
 Молба за спиране на изпълнението на решението, съдържащо се в писмото на Комисията от 10 юли 2009 г., с което Комисията прекратява участието на ищеца в два общностни проекта, и на дебитните известия, издадени на 7 август 2009 г., с които Комисията иска възстановяването на сумите, изплатени в рамките на общностните проекти, в които ищецът е участвал.
 Диспозитив
 1.
 Счита Европейската комисия за единствен ответник.
 2.
 Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.
 3.
 Не се произнася по съдебните разноски.


text:
 24.11.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 366/31
 Решение на Общия съд от 5 октомври 2012 г. — Lancôme/СХВП — Focus Magazin Verlag (COLOR FOCUS)
 (Дело T-204/10) (1)
 (Марка на Общността - Производство за обявяване на недействителност - Словна марка на Общността „COLOR FOCUS“ - По-ранна словна марка на Общността „FOCUS“ - Относително основание за отказ - Вероятност от объркване - Сходство на марките - Член 8, параграф 1, буква б) и член 53, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) No 207/2009 - Реално използване на по-ранната марка - Злоупотреба с право)
 2012/C 366/60
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Lancôme parfums et beauté & Cie (Париж, Франция) (представители: A. von Mühlendahl и S. Abel, avocats)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (представители: първоначално S. Schäffner, впоследствие A. Folliard-Monguiral)
 Друга страна в производството пред апелативния състав на СХВП, встъпила в производството пред Общия съд: Focus Magazin Verlag GmbH (Мюнхен, Германия) (представители: R. Schweizer и J. Berlinger, avocats)
 Предмет
 Жалба срещу решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 февруари 2010 г. (преписка R 238/2009-2) относно производство за обявяване на недействителност между Focus Magazin Verlag GmbH и Lancôme parfums et beauté & Cie.
 Диспозитив
 1.
 Отхвърля жалбата.
 2.
 Осъжда Lancôme parfums et beauté & Cie да заплати съдебните разноски.
 (1) ОВ C 179, 3.7.2010 г.


text:
 19.10.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 346/32
 Жалба, подадена на 13 август 2015 г. от Европейската служба за външна дейност (ЕСВД) срещу решението, постановено на 3 юни 2015 г. от Съда на публичната служба по дело F-78/14, Gross/ЕСВД
 (Дело T-472/15 P)
 (2015/C 346/38)
 Език на производството: френски
 Страни
 Жалбоподател: Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) (представители: S. Marquardt и M. Silva)
 Друга страна в производството: Philipp Oliver Gross (Брюксел, Белгия)
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да се отмени решението на Съда на публичната служба на Европейския съюз (трети състав) от 3 юни 2015 г. по дело F-78/14 (Gross/ЕСВД);
 —
 да се уважат исканията, представени от жалбоподателя, подадена в първоинстанционното производство;
 —
 да се осъди ответникът в производството по обжалване да заплати съдебните разноски.
 Основания и основни доводи
 Жалбоподателят излага седем основания в подкрепа на жалбата си, като едни от тях се отнасят до системата на атестиране, а други — до системата на повишаване
 —
 Относно системата на атестиране
 1.
 Първото основание е изведено от нарушение на член 43 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“), на правилата в областта на разпределянето на тежестта на доказване, на забрана за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.
 2.
 Второто основание е изведено от нарушение на рамките на съдебния контрол. Жалбоподателят изтъква, че в обжалваното съдебно решение нееднократно Съдът на публичната служба (наричан по-нататък „СПС“) излиза извън рамките на своя контрол и изглежда иска да наложи определена система на атестиране.
 3.
 Третото основание е изведено от грешка в прилагане на правото, свързана с липсата на обективност на система на атестиране, която няма цифрово изражение и от нарушение на член 43 от Правилника.
 4.
 Четвъртото основание е изведено от нарушение на член 266 ДФЕС, доколкото като е отменил частично спорното решение, СПС е осуетил изпълнението на обжалваното съдебно решение, без да са възникнали други нередности. Жалбоподателят изтъква, че ако член 4 от обжалваното съдебно решение е незаконосъобразен, следва да се направи нов съпоставителен анализ на заслугите на ответника с тези на другите подлежащи на повишение длъжностни лица от неговата степен в изпълнение на обжалваното съдебно решение въз основа на атестационните доклади, които, според решеното от СПС, не дават възможност този анализ да се извърши на обективна и сравнима основа.
 —
 Относно системата за повишаване
 5.
 Петото основание е изведено от нарушение на забраната за произнасяне ultra petita и на правото на защита на жалбоподателя.
 6.
 Шестото основание е изведено от нарушение на правилата в областта на разпределянето на тежестта на доказване.
 7.
 Седмото основание е изведено от грешка в прилагане на правото по отношение на нарушението от жалбоподателя на член 45 от Правилника.