joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
HC Zlín (hádzaná)

HC Zlín (dlhý názov Handball Club Zlín) je český hádzanársky klub, ktorý sídli v Zlíne. Vznikol v roku 1920, kedy bol položený základ hádzanárskeho klubu. Klub, ako jeden z mála hádzanárskych klubov v Česku, sa skladá z mužskej aj ženskej zložky. Úšpešnejší je ženský oddiel, ktorý je 2-násobným majstrom Česko-Slovenska, 3-násobným majstrom Česka a 2-násobným víťazom Českého pohára. Je tiež stabilným účastníkom slovensko-českej interligy (WHIL), keď v nej pôsobí, ako jeden zo šestice družstiev, od je začiatku. 

Mužský oddiel sa stal raz majstrom Česko-Slovenska a pôsobí v najvyššej českej súťažičeskej extralige. Okrem hlavných seniorských tímov funguje v klube aj B tím žien, ktorý pôsobí v 1. českej lige, a tucet tímov v mládežníckych a žiackych kategóriách.

História 
V dobe vzniku hádzanárskeho klubu išlo o národnú hádzanú. Na medzinárodnú hádzanú prešli v klube trvale až v roku 1949. Mužské družstvo absolvovalo celoštátnu súťaž v roku 1950 a skončilo na bronzovej priečke. Odvtedy má na konte 41 sezón v najvyššej česko-slovenskej či českej súťaži prerušených iba niekoľkými zostupmi do nižšej ligy. Ženský oddiel postúpil do najvyššej súťaže až v roku 1970 a absolvoval v nej 34 ročníkov bez jediného zostupu. Pri svojich 9-tich pôsobeniach v európskach súťažiach (z toho 3-krát v EPM či LM) sa dostal najďalej v sezóne 1983/84, keď v Pohári víťazov pohárov sa prebojoval do finále, kde prehral s juhoslovanským družstvom RK Dalma Split.

Predchádzajúce názvy 
 ZSJ Svit Gottwaldov
 TJ Gottwaldov
 SK Zlín
 TJ Zlín
 HC Novesta Zlín
 HC MPL Zlín

Úspechy

Ženy 
Najvyššia česko-slovenská súťaž:
 2 x 1973/74, 1976/77
 3 x 1977/78, 1979/80, 1987/88

Najvyššia česká súťaž:
 3 x 1994/95, 1995/96, 2004/05
 2 x 1993/94, 2001/02
 3 x 2002/03, 2003/04, 2010/11

Interliga:
 2 x 2004/05, 2010/11

Česko-slovenský pohár:
 3 x 1983, 1984, 1989

Český pohár:
 2 x 1994/95, 1996/97

Muži 
Najvyššia česko-slovenská súťaž:
 1 x 1959/60
 2 x 1949/50, 1962/63

Český pohár:
 1 x finalista1993/94

Európske súťaže

Ženy 
Liga majstrov EHF
 1974/75: 1. kolo
 1977/78: štvrťfinále
 1995/96: 1. kolo

Pohár víťazov pohárov EHF
 1982/83: semifinále
 1983/84: finále
 1988/89: štvrťfinále
 1994/95: štvrťfinále
 1997/98: osemfinále
 2001/02: 3. kolo

Muži 
Pohár víťazov pohárov EHF
 1993/94: 2. kolo

Referencie

Pozri aj 
 HC Zlín (ľadový hokej)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu 
 Oficiálna stránka ženského oddielu klubu

Zdroje 
 Profil klubu na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Představujeme týmy WHIL: HC Zlín na chf.cz (19.9.2014) 
 Profil klubu na stránke sturi.webnode.cz 

České hádzanárske kluby
Šport v Zlíne
Organizácie založené v 1920
DHK Baník Most

DHK Baník Most je český hádzanársky klub žien, ktorý sídli v Moste. Vznikol v roku 1997, keď sa ženská zložka športového klubu TJ Baník Most osamostatnila. Je 5-násobným majstrom republiky v hádzanej, niekoľkonásobným víťazom Českého pohára a 2-násobným víťazom WHIL, ktorej je súčasťou od sezóny 2010/11. Okrem hlavného seniorského tímu funguje aj B tím, ktorý pôsobí v 1. českej lige, a niekoľko tímov v mládežníckych a žiackych kategóriách. V sezóne 2013/14 zvíťazilo družstvo vo Vyzývacom pohári EHF. Jeho prezývka je Černí Andělé.

História 
Oddiel hádzanej bol v Telovýchovnej jednote Baník Most založený v roku 1953, vtedy iba v mužskej kategórii. V 70-tych rokoch sa oddiel rozšíril aj o ženskú zložku. Najprv od žiakyň, ktoré prešli postupne k dorastu. Až neskôr sa do súťaže prihlásilo aj družstvo žien. V roku 1983 si vybojovalo postup z krajskej súťaže do II. česko-slovenskej ligy. Do najvyššej súťaže sa dostalo až po rozpade Česka-Slovenska v roku 1993, kedy obe seniorské zložky oddielu obsadili uvoľnené miesta. Po vypadnutí z najvyššej českej súťaže sa družstvá kvôli absencii sponzorov rozpadli a mužská zložka sa odlúčila od ženskej.

Ženský oddiel sa v roku 1997 sformoval do občianskeho združenia a do názvu si dal skratku "DHK" (dámsky házenkářsky klub). Začalo sa opäť od mládežníckych kategórií. Po roku 2000 vzniklo aj ženské družstvo, ktoré bolo prihlásené do najnižšej súťažekrajských majstrovstiev. Po dvoch rokoch sa družstvo dostalo cez krajské majstrovstvá a 2. ligu do 1. českej ligy. Po niekoľkých rokoch strávených v 1. lige sa klub rozhodol budovať družstvo koncepčne a v sezóne 2009/10 vyhlásil pokus o postup do WHIL. V tej istej sezóne sa mu cieľ aj podaril, keď vyhral 1. ligu a cez baráž s TJ Jindřichův Hradec postúpil do WHIL. Neskôr sa ukázala baráž zbytočná, pretože sa vedenie WHIL rozhodlo zvýšiť počet českých družstiev o ďalšie 2. Po dvoch sezónach na nižších priečkach vyhralo družstvo v sezóne 2012/13 interligu a neskôr v národnom play-off aj prvý český majstrovský titul.

Úspechy 
Najvyššia česká súťaž:
 6 x 2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2016/17, 2017/18

Interliga:
 2 x 2012/13, 2017/18
 2 x 2014/15, 2016/17
 2 x 2013/14, 2015/16

Český pohár:
 5 x  2013/14, 2014/15, 2015/16, 2016/17, 2017/18

Európske súťaže 
Pohár EHF
 2013/14: osemfinále
 2014/15: 3. kolo
 2015/16: 3. kolo
 2016/17: 2.kolo
 2017/18: skupinová fáza

Vyzývací pohár EHF
 2011/12: štvrťfinále
 2012/13:  víťaz

Referencie

Pozri aj 
 HK Baník Most (mužská hádzaná)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu

Zdroje 
 Profil klubu na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Profil klubu na stránke the-sports.org 
 Představujeme týmy WHIL: DHK Baník Most na chf.cz (17.9.2014) 

České hádzanárske kluby
Šport v Moste
Organizácie založené v 1997
Benedict Cumberbatch

Benedict Timothy Carlton Cumberbatch (* 19. júl 1976, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglický filmový, televízny, divadelný herec a producent. Medzi jeho najznámejšie role patrí Stephen Hawking z filmu Hawking (2004), William Pitt z filmu Nezlomná vôľa (2006)a ‘’Doctor Strange ‘’ (2016). Najviac ho však preslávila rola Sherlocka Holmesa v seriáli Sherlock (2010).

Životopis 
Narodil sa v Londýne ako syn hercov Timothy Carltona a Wandy Venthamovej.

Náznaky jeho hereckej kariéry začali už v detstve, najskôr na súkromnej škole Brambletye School v Západnom Sussexe a potom na prestížnej škole Harrow School v severozápadnom Londýne. Po úspešnom absolvovaní odišiel učiť angličtinu na jeden rok do tibetského kláštora. Potom študoval herectvo na University of Manchester a rozhodol sa pokračovať v štúdiu na Londýnskej akadémií hudby a dramatických umení.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Anglickí divadelní herci
Anglickí filmoví herci
Anglickí televízni herci
Britskí filmoví producenti
Rozprávači audiokníh
Držitelia ceny Emmy za najlepší mužský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme
Osobnosti z Londýna
Feministi
HK Nitra (hádzaná)

HK Nitra bol slovenský hádzanársky klub žien, ktorý sídlil v Nitre. Vznikol v roku 1955 pod názvom TJ Plastika Nitra. Bol 2-násobný majster Slovenska, 2-násobný víťaz Slovenského pohára a niekoľkonásobný medailista z najvyššej slovenskej súťaže. Niekoľkokrát účinkoval v európskych súťažiach, v ktorých sa ešte v 70. rokoch dvakrát dostal do štvrťfinále Európskeho pohára majstrov. Po úspešnom pôsobení v 90. rokoch v slovenskej extralige družstvo žien postúpilo aj do prvého ročníka česko-slovenskej interligy, v ktorej však skončilo posledné, rovnako ako aj v prelínacej časti a zostúpilo do 1. ligy. Do WHIL sa vrátilo až v sezóne 2007/08. Opätovne skončilo posledné a zostúpilo do 1. ligy, v ktorej zotrvalo až do sezóny 2010/11. V roku 2011 kvôli problémom s halou už prihlášku do ligy neposlalo a v roku 2012 ukončil klub svoju činnosť.

Predchádzajúce názvy 
 TJ Plastika Nitra
 HK Plastika Nitra

Úspechy 
Najvyššia česko-slovenská súťaž:
 2 x 1970/71, 1971/72
 1 x 1969/70

Najvyššia slovenská súťaž:
 2 x 1994/95, 2000/01
 3 x 1995/96, 1996/97, 1997/98

Slovenský pohár:
 2 x 1971/72, 1996/97
 1 x finalista1991/92

Európske súťaže 
Európsky pohár majstrov

Pohár víťazov pohárov EHF

Pohár EHF

Referencie

Pozri aj 
 HK Nitra (ľadový hokej)
 UDHK ŠG Nitra

Zdroje 
 Profil klubu na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Šport v Nitre 
 História a súčasnosť TJ AC Nitra 

Slovenské hádzanárske kluby
Šport v Nitre
Organizácie založené v 1955
Hybridná vojna

Hybridná vojna je vo vojenskej stratégii zmes konvenčnej vojny, nekonvenčnej vojny a kybernetickej vojny.Hybridné hrozby môžu predstavovať kombináciu pravidelných, nepravidelných, teroristických a kriminálnych skupín, ktoré sú decentralizované ale vzájomne združené a smerujúce k jednotnému vojenskému cieľu, čím získavajú možnosti, ktorých boli v minulosti schopné len celé krajiny. Hybridné vojenské operácie môžu byť vykonávané ozbrojenými silami štátnych útvarov ale aj neštátnymi silami. Rôznorodé operácie môžu vykonávať rôzne vojenské jednotky alebo zvlášť pripravení príslušníci jednej jednotky, avšak sú všeobecne operačne a takticky koordinované na bojisku tak, aby pôsobili synergicky vo fyzickom aj psychologickom rozmere konfliktu.

Pre hybridné vojenské konflikty, je charakteristické zotretie rozdielu medzi mierom a vojnou. Ozbrojený konflikt tohto typu sa môže začať bez oficiálneho vyhlásenia vojny a neprebieha podľa typických zvyklostí, aké sú známe z dejín. Môže rýchlo destabilizovať aj prosperujúci štát a jeho obyvateľstvo uvrhnúť na pokraj humanitárnej krízy alebo občianskej vojny. Z hľadiska počtu obetí a škôd, môže byť takáto nevyhlásená vojna rovnako ničivá ako klasický ozbrojený konflikt.

Pod týmto termínom boli v minulosti chápané aj útoky s pomocou nukleárnych, chemických a biologických zbraní, improvizovaných výbušných zariadení a informačnej vojny.

Stratégia hybridnej vojny predstavuje veľmi silný a komplexný spôsob vedenia ozbrojeného konfliktu. Kombináciou pohyblivej vojny s diverznými akciami sa agresor snaží vyhnúť svojej jasnej identifikácii a následnej odplate. Bojové operácie majú zvyčajne flexibilný a komplexný priebeh a vyžadujú vysoko adaptabilnú a pružnú reakciu. Ozbrojený boj veľkých vojenských zoskupení ustupuje do pozadia pred operáciami malých jednotiek, ktoré môžu vďaka sofistikovaným informačným systémom viesť boj bez významných operačných prestávok. Využíva sa asymetrická stratégia, ktorá dovoľuje úspešne využívať v boji slabšie miesta napr. aj silnejšieho protivníka. Významným novým trendom je využitie zbraní, ktoré môžu pôsobiť v hlbokom tyle nepriateľa a robotických zbraní, napr. bezpilotných lietadiel. Psychologická, informačná alebo ekonomická vojna vedená paralelne môže mať obrovský efekt a často môže presiahnuť akékoľvek výsledky ozbrojených operácií. Nezriedka môžu byť ozbrojené sily zasadené do konfliktu kamuflované pod mandátom mierových síl, ktoré majú v oblasti upokojiť situáciu, pričom môžu v skutočnosti predstavovať okupačné sily.

Väčšinou sa za príklad hybridného konfliktu považujú boje medzi palestínskym hnutím Hizballáh a Izraelskou armádou.

Referencie 

Druhy vojny
U Slatinného potoka

U Slatinného potoka je prírodná rezervácia ev.č.2246, ktorá leží neďaleko dediny Žďárský Potok v okrese Bruntál. Územie je pod správou CHKO Jeseníky.

Poloha 
Rozkladá sa na pravom brehu Slatinného potoka v Hanušovickej vrchovine, v katastri dediny Žďárský Potok, asi 6,5 km severozápadne od mesta Rýmařov v okrese Bruntál. Lokalita sa nachádza na území CHKO Jeseníky.

Ochrana 
Predmetom ochrany sú mokraďové ekosystémy pozdĺž prameniskového úseku Slatinného potoka, v ktorých sa vyskytujú zvlášť chránené druhy živočíchov a rastlín.

Flóra 
Rastie tu niekoľko druhov vzácnych rastlín, predovšetkým kropenáč trváci, vachta trojlistá, bielokvet močiarny, všivec lesný alebo nátržnica močiarna. K ďalším charakteristickým druhom patrí páperník úzkolistý, páperník pošvatý, popolavec kučeravý, rebríček bertrámový, škarda mäkká jastrabníkovitá, valeriána dvojdomá, fialka močiarna a vstavačovité - vstavačovec májový a vstavačovec Fuchsov. Lúka je pravidelne kosená, aby sa zabránilo expanzii porastu tŕstia.

Fauna 
Na lokalite sa pravidelne rozmnožuje niekoľko druhov obojživelníkov, napr. ropucha bradavičnatá, mlok obyčajný a mlok horský. Z lokality je uvádzaný výskyt mokraďových druhov vtákov, ako je močiarnica mekotavá a chrapkáč poľný.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 PR U Slatinného potoka na stránkach CHKO Jeseníky
 PR U Slatinného potoka na stránkach rymarovsko.cz

Chránené územia v okrese Bruntál
Lúky v Česku
Mokrade v Česku
Povodie Moravice
Stará Ves (okres Bruntál)
Chránená krajinná oblasť Jeseníky
Slovenská basketbalová liga 2014/15

Slovenská basketbalová liga alebo Eurovia Slovenská basketbalová liga v sezóne 2014/15 bol 23. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA) cez združenie Slovenská basketbalová liga (SBL). V extralige, ktorá zmenila svoj mediálny názov na Eurovia SBL, bolo v tejto sezóne po štyroch rokoch opäť 10 družstiev. Novým majstrom sa stalo družstvo MBK Rieker Com Therm Komárno, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad víťazom základnej častiBC Prievidza.

Systém súťaže 
Systém SBL ostal podobný ako v predchádzajúcich sezónach extraligy. Po odohraní základnej časti dvakrát doma a vonku postúpi najlepších 8 družstiev do play-off. Štvrťfinálové duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy, nasledujúce už na 4 víťazné zápasy.

Účastníci

Výsledky

Základná časť 
Tabuľka

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Play-off o 3. miesto

Finále

Konečné umiestnenie

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga žien 2014/15

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej ligy
 Sezóna SBL 2014/15 na oficiálnej stránke SBA
 SBL 2014/15 na stránke msbasket.sk
 SBL na stránke basket.sk
 SBL na stránke eurobasket.com 

Basketbal v 2014
Basketbal v 2015
Basketbalová extraliga mužov
Zoznam vrcholov v Kysuckej vrchovine

Zoznam vrcholov v Kysuckej vrchovine zahŕňa pomenované vrcholy s nadmorskou výškou nad  Zoznam vychádza z údajov, dostupných na stránkach hiking.sk.

Zoznam vrcholov

Pozri aj 
 Zoznam vrcholov v Kysuckých Beskydách
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre

Referencie 

 
Kysucká vrchovina
 
Kysucká vrchovina
Zoznam vrcholov v Belianskych Tatrách

Zoznam vrcholov v Belianskych Tatrách zahŕňa pomenované vrcholy s nadmorskou výškou nad  Zoznam vychádza z údajov, dostupných na stránkach hiking.sk. Keďže celé pohorie je z dôvodu ochrany prírody uzavreté pre návštevníkov, hrebeňom vedie len chodník z Kopského cez Široké sedlo do Ždiaru.

Zoznam vrcholov

Pozri aj 
 Zoznam vrcholov v Spišskej Magure
 Zoznam vrcholov vo Vysokých Tatrách

Referencie 

 
Belianske Tatry
 
Belianske Tatry
Basketbalová extraliga žien 2014/15

Basketbalová extraliga žien v sezóne 2014/15 bol 23. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Do extraligy sa v tejto sezóne prihlásilo 8 družstiev, ale na rozdiel od minulej a predminulej sezóny sa už nehrala Stredoeurópská liga (MEL). Prvenstvo v súťaži obhájilo družstvo Good Angels Košice, ktoré tak získalo 12. titul v poradí a v historických tabuľkách predbehlo v počte titulov MBK Ružomberok, ktorý dosiahol 11 titulov.

Systém súťaže 
Po odohraní základnej časti raz doma a vonku nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, o 1. až 4. miesto a 5. až 8. miesto. Družstvá si body zo základnej časti prenášali do nadstavbovej časti. Po skončení nadstavbovej časti sa rozhodlo o umiestnení družstiev do play-off, do ktorého postúpili všetky tímy. Štvrťfinále sa hralo na 2 víťazné zápasy; semifinále, finále a play-off o 3. miesto na 3 víťazné zápasy. Zo súťaže nikto nevypadol.

Účastníci 

Pozn: Družstvá BK Petržalka a BKŽ Levice, ktoré skončili v minulej sezóne na 6. a 9. mieste, sa do tejto sezóny extraligy neprihlásili. Rozhodli sa účinkovať v rakúskej nadnárodnej lige AWBL.

Výsledky

Základná časť

Nadstavbová časť 
Skupina o 1.4. miesto 

Skupina o 5.8. miesto

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Play-off o 3. miesto

Finále

Konečné umiestnenie

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga mužov 2013/14

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka extraligy žien
 Extraliga žien 2014/15 na oficiálnej stránke SBA
 Extraliga žien 2014/15 na stránke msbasket.sk
 Extraliga žien na stránke basket.sk
 Extraliga žien na stránke eurobasket.com 

Basketbal v 2014
Basketbal v 2015
Basketbalová extraliga žien
Volejbalová extraliga žien 2014/15

Volejbalová extraliga žien v sezóne 2014/15 bol 23. ročník extraligy volejbalistiek, najvyššej volejbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V extralige súťažilo opäť 10 družstiev. Na rozdiel od predchádzajúcich sezón sa družstvá VK Slávia EU Bratislava a BVK Bratislava zúčastnili už základnej časti, nakoľko v tejto sezóne neúčinkovali v Stredoeurópskej lige. Pätnástykrát získalo titul družstvo VK Slávia EU Bratislava, ktoré vo finále zvíťazilo nad víťazom základnej častiVK Spišská Nová Ves.

Víťazkou ankety o najlepšiu extraligovú volejbalistku, ktorú vyberali extraligoví tréneri, sa stala Miroslava Kuciaková zo Slávie EU Bratislava.

Systém súťaže 
Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže rozdelili na 3 skupiny, o 1.4., 5.7. a 8.9. miesto. Družstvá si body zo základnej časti prenášali do nadstavbovej časti, v ktorej odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a vonku. Družstvá na 1. až 8. mieste po nadstavbovej časti postúpili do štvrťfinálových zápasov play-off. Štvrťfinále sa hralo na 2 víťazné zápasy; semifinále, finále a o 3. miesto na 3 víťazné zápasy a stretnutia o umiestnenie na 2 hrané zápasy. Zo súťaže nevypadol priamo nikto, družstvá na 9. a 10. mieste odohrali prelínaciu baráž s víťazmi regionálnych skupín 1. ligy.

Účastníci 

Poznámky: 
 Družstvo VC UJS Komárno, ktoré skončilo v minulej sezóne na 9. mieste a úspešne absolvovalo prelínaciu súťaž, predalo svoju extraligovú licenciu klubu SVK DDK-LED Senica.
 Ďalšie senické družstvoSVM Senica, ktoré vyhralo 1. ligu západ a tiež prelínaciu súťaž, predalo svoju licenciu klubu VK Dobré zo Slovenska Prešov (predtým VK ELBA Prešov), ktorý v prelínacej súťaži neuspel.
 Klub VK Doprastav Bratislava si zmenil názov BVK Bratislava a VISTA real Pezinok sa vrátil k svojmu pôvodnému názvu VTC Pezinok.

Bodovanie 
 za víťazstvo  a 3 body
 za víťazstvo 2 body
 za prehru 1 bod
 za prehru  a 0 bodov

Výsledky

Základná časť

Nadstavbová časť 
Skupina o 1.4. miesto

Skupina o 5.7. miesto

Skupina o 8.10. miesto

Play-off

Štvrťfinále

Play-off o 5.8. miesto 
(na odvetu)

Play-off o 7. miesto 
(na odvetu)

Play-off o 5. miesto 
(na odvetu)

Semifinále

Play-off o 3. miesto

Finále

Konečné umiestnenie

Prelínacia súťaž 
Družstvo Dobré zo Slovenska Prešov sa v extralige zachránilo a v sezóne 2015/16 bude spolu s ním hrať aj víťaz 1. ligy Stred – Zvolen.
 2 turnaje, v Prešove a Senici
 

Po prvom turnaji

Referencie

Pozri aj 
 Volejbalová extraliga mužov 2014/15

Zdroj 
 Extraliga žien 2014/15 na oficiálnej stránke Slovenskej volejbalovej federácie

Volejbal v 2014
Volejbal v 2015
Volejbalová extraliga žien
Volejbalová extraliga mužov 2014/15

Volejbalová extraliga mužov v sezóne 2014/15 bol 23. ročník extraligy volejbalistov, najvyššej volejbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská volejbalová federácia (SVF). V extralige súťažilo opäť 10 družstiev. Na rozdiel od predchádzajúcich sezón sa všetky družstvá predstavili už v základnej časti. Družstvo TJ Spartak Myjava účinkovalo zároveň aj v Stredoeurópskej lige. Po 15-tich rokoch získalo svoj druhý titul družstvo VK Mirad PU Prešov.

Víťazom ankety o najlepšieho extraligového volejbalistu, ktorú vyberali extraligoví tréneri, sa stal Andrej Patúc z VKP Komárno.

Systém súťaže 
Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže (nadstavbovej) rozdelili na 2 skupiny, o 1.6. a 7.10. miesto. Družstvá si body zo základnej časti prenášali do nadstavbovej časti, v ktorej odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a vonku v skupine o 1. až 6. miesto a dvakrát doma a vonku v skupine o 7. až 10. miesto. Družstvá na 1. až 8. mieste po nadstavbovej časti postúpili do štvrťfinálových zápasov play-off. Štvrťfinálové a semifinálové duely play-off a duel o 3. miesto sa hrali na 3 víťazné zápasy, stretnutia o umiestnenie na 2 hrané zápasy a finálové play-off na 4 víťazné zápasy. Zo súťaže priamo nevypadlo žiadne družstvo; družstvá na 9. a 10. mieste odohrali baráž s dvoma družstvami 1. ligy.

Účastníci 

Pozn: VK Chemes Humenné sa kvôli problémom s vedením mesta presťahoval do Špišskej Novej Vsi a zmenil svoj názov na ŠK Chemes Spišská Nová Ves.

Bodovanie 
 za víťazstvo  a 3 body
 za víťazstvo 2 body
 za prehru 1 bod
 za prehru  a 0 bodov

Pre ročník 2014/15 sa pre určenie víťaza a poradia družstiev posudzujú nasledovné kritériá:
 Počet víťazstiev v súťaži.
 Počet bodov zo všetkých stretnutí.
 Pomer setov.
 Pomer lôpt
 Výsledky vzájomných stretnutí dotknutých družstiev podľa krítérií 1 až 4.

Výsledky

Základná časť

Nadstavbová časť 
Skupina o 1.6. miesto

Skupina o 7.10. miesto

Play-off

Štvrťfinále

Play-off o 5.8. miesto 
(na odvetu)

Play-off o 7. miesto 
(na odvetu)

Play-off o 5. miesto 
(na odvetu)

Semifinále

Play-off o 3. miesto

Finále

Konečné umiestnenie

Prelínacia súťaž 
Košice aj Stará Ľubovňa sa zachránili a budú hrať v extralige aj v sezóne 2015/16.
 2 turnaje, v Košicach a Starej Ľubovni, 11. až 19. apríl 2015

Referencie

Pozri aj 
 Volejbalová extraliga žien 2014/15

Zdroj 
 Sezóna mužov 2014/15 na oficiálnej stránke Slovenskej volejbalovej federácie

Volejbal v 2014
Volejbal v 2015
Volejbalová extraliga mužov
Mariner 7

Mariner 7 je tretia kozmická sonda, ktorá kedy úspešne preletela okolo Marsu, a odvysielala naspäť informácie.

Jej štart sa uskutočnil 27. marca 1969 s rovnakým typom nosnej rakety, ako u jej predchodkyne Mariner 6. Vzlet aj cesta k Marsu prebiehali bez problémov, až na malé prerušenie spojenia. Sonda začala skúmať Mars už z veľkej vzdialenosti niekoľko dní pred najväčším priblížením. V tejto fáze vzniklo 93 snímok Marsu a počas najväčšieho priblíženia, ktoré nastalo 5. augusta 1969 vo vzdialenosti 3 430 km, urobila sonda ďalších 33 záberov. Po prelete postupne vysielala údaje na Zem. Technici následne skúšali jej systémy a robili pokusné snímky podobne ako pri predošlej sonde Mariner 6. Spojenie s oboma sondami bolo ukončené v rovnakom čase.

Zdroj 
 Sonda v databáza SPACE40

Program Mariner
Planetárne sondy
Sondy NASA
Prieskum Marsu
Neaktívne sondy
Kozmonautika v 1969
Kozmonautika v 1970
Monica Vitti

Monica Vitti (vlastným menom Maria Luisa Ceciarelli, * 3. november 1931, Rím, Taliansko† 2. február 2022, Rím) bola talianska herečka.

Je známa predovšetkým vďaka spolupráci s režisérom Michelangelom Antonionim, svojim životným partnerom v rokoch 1957 až 1967. V Antoniovych filmoch stvárnila postavy elegantných, studeno krásnych žien. Jej filmovými partermi boli známi herci Gabriele Ferzetti, Marcello Mastroianni a Alain Delon. Po ukončení spolupráce s Antonionim hrala v mnohých ďalších filmoch, predovšetkým v talianskych veselohrách. Spolupracovala s celým radom slávnych režisérov (Alberto Sordi, Pier Paolo Pasolini, Tinto Brass, Roger Vadim, Ettore Scola, Luis Buñuel.) Získala početné filmové ocenenia.

Filmografia (výber) 
 1954 : Ridere! Ridere! Ridere!, r. Edoardo Anton 
 1955 : Adriana Lecouvreur, r. Guido Salvini 
 1960 : L’avventura, r. Michelangelo Antonioni
 1961 : Noc (La notte), r. M. Antonioni
 1961 : Accattone, r. Pier Paolo Pasolini
 1962 : Zatmenie (L'eclisse), r. M. Antonioni
 1964 : Červená pustina (Il deserto rosso), r. M. Antonioni
 1966 : Modesty Blaise, r. Joseph Losey
 1968 : Dievča s pištoľou  (La ragazza con la pistola), r. Mario Monicelli
 1970 : Šantanová Nini (Ninì Tirabusciò: la donna che inventò la mossa), r. Marcello Fondato
 1970 : On a Ona (La Coppie), r. Alberto Sordi, M. Monicelli, Vittorio De Sica
 1970 : Dráma žiarlivosti (Dramma della gelosia - tutti i particolari in cronaca), r. Ettore Scola
 1972 : Tereza zlodejka (Teresa la ladra), r. Carlo Di Palma
 1974 : Le fantôme de la liberté, r. Luis Buñuel
 1975 : L' anatra all’arancia, r. Luciano Salce
 1978 : V štátnom záujme  (La raison d’état), r. André Cayatte
 1982 : Viem, že vieš, že viem  (Io so che tu sai che io so), r. Alberto Sordi
 1982 : Prepáč, že je to málo  (Scusa se è poco), r. Luigi Kuveiller
 1992 : Ma tu mi vuoi bene? (TV), r. Marcelo Fondato

Referencie

Externé odkazy

Zdroj 

Talianske herečky
Držitelia ceny Donatellov David
Osobnosti z Ríma
Slovenská florbalová extraliga žien 2014/15

Slovenská florbalová extraliga žien v sezóne 2014/15 bol 10. ročník extraligy florbalistiek, najvyššej florbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo iba 7 družstiev, pretože posledné družstvo minulého ročníkaModra, ukončilo činnosť ženského družstva a víťaz druhej najvyššej súťažeKysucké Nové Mesto, neprejavil záujem štartovať v extralige. Titul obhájilo družstvo FBK Tvrdošín.

Systém súťaže 
Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým trikrát doma a vonku, nasledovalo play-off zo všetkými siedmimi tímami, pričom najvyššie umiestnené družstvo bolo kvôli nepárnemu počtu účastníkov priamo nasadené do semifinále. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodovalo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. V tejto sezóne nezostúpilo do nižšej súťaže žiadne družstvo.

Účastníci 

Pozn: Klub FBC Blueberries Modra, ktorý skončil v minulej sezóne na 8. mieste, ukončil činnosť v seniorskej kategórii žien. FBK Kysucké Nové Mesto, ako víťaz 1. ligy, nevyužil právo postupu do extraligy.

Výsledky

Tabuľka po základnej časti 

Zdroj: szfb.sk

Play-off 
Štvrťfinále 

Semifinále 

Finále

Konečné umiestnenie

Referencie

Pozri aj 
 Slovenská florbalová extraliga mužov 2014/15

Externé odkazy 
 Extraliga žien 2014/15 na štatistickej stránke SZFB
 Extraliga žien na stránke florbalportal.sk
 Extraliga žien na stránke slovakfloorball.sk

Florbal v 2014
Florbal v 2015
Slovenská florbalová extraliga žien
Jean-Louis Tauran

Jean-Louis Pierre kardinál Tauran (* 5. apríl 1943, Bordeaux – † 5. júl 2018, Hartford, CT, USA) bol francúzsky rímskokatolícky kňaz, vatikánsky diplomat a kardinál.

Život 
Študoval v Toulouse a v Ríme (na Pápežskej univerzite Gregoriana a na Pápežskej cirkevnej akadémii). Kňazské svätenie prijal 20. septembra 1969 vo svojom rodisku, potom pôsobil ako duchovný v diecéze Bordeaux. V roku 1975 vstúpil do diplomatických služieb Vatikánu. V rokoch 1975 až 1983 pôsobil na apoštolských nunciaturách v Dominikánskej republike a Libanone. V osemdesiatych rokoch bol niekoľkokrát členom delegácií Svätej stolice na konferenciách o bezpečnosti a spolupráci v Európe. 

V roku 1990 bol menovaný sekretárom Rady pre verejné záležitosti Cirkvi (neskôr premenovanej na Sekciu pre vzťahy so štátmi vatikánskeho Štátneho sekretariátu), 6. januára 1991 prijal biskupské svätenie z rúk pápeža Jána Pavla II. Úrad vatikánskeho „ministra zahraničia“ zastával 13 rokov. Kardinálsku hodnosť mu udelil Ján Pavol II. 21. októbra 2003. 24. novembra toho istého roku bol vymenovaný za archivára a knihovníka Svätej rímskej cirkvi. Reprezentoval pápeža okrem iného aj na otvorení nového Múzea holokaustu v Jeruzaleme 15. marca 2005. Dňa 25. júna 2007 bol rozhodnutím Benedikta XVI. povolaný do čela Pápežskej rady pre medzináboženský dialóg. Jeho miesto archivára a knihovníka Svätej rímskej cirkvi prevzal doterajší prefekt Vatikánskej knižnice Raffaele Farina. 20. decembra 2014 bol vymenovaný za kardinála komorníka Apoštolskej komory.

Zo svojho úradu kardinála protodiakona ohlásil po konkláve v roku 2013 zvolenie pápeža Františka.

Od roku 2003 trpel na Parkinsonovu chorobu, ale jeho stav sa dostatočne stabilizoval v roku 2007, aby mohol vykonávať svoj úrad. Zomrel 5. júla 2018 na následky svojej choroby v Hartforde (CT, USA), kde sa liečil.

Referencie

Pozri aj 
 Rímska kúria
 Kardinál protodiakon

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil v biografickom slovníku kardinálov od Salvadora Mirandu 
 Biografické heslo na catholic-hierarchy.org 
 Prvým diplomatom Svätej stolice je pápež Rozhovor pre Radio Vatikán 9. 10. 2003
 Jedni majú mešity, druhí kostoly, ale všetci chodia do školy  Rozhovor pre Radio Vatikán 15. 3. 2008

Zdroj 

|-

Francúzski kardináli
Vatikánski diplomati
Osobnosti z Bordeaux
Laureáti Radu Bieleho dvojkríža II. triedy
Slovenská florbalová extraliga mužov 2014/15

Slovenská florbalová extraliga mužov alebo SALMING extraliga v sezóne 2014/15 bol 14. ročník extraligy florbalistov, najvyššej florbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz florbalu (SZFB). V súťaži účinkovalo 12 družstiev. Novým majstrom Slovenska sa stalo družstvo FBC Grasshoppers AC UNIZA Žilina, ktoré skončilo v základnej časti druhé za ŠK 1. FBC Trenčín.

Systém súťaže 
Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým zápasy jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledné 2 družstvá po základnej časti zostúpili do 1. ligy.

Účastníci 

Pozn: Klub ŠK Victory Stars Nová Dubnica, ktorého družstvo skončilo v minulej sezóne na 9. mieste, predalo extraligovú licenciu klubu M-šport Salming Team Trenčín. Družstvo M-šport Salming predtým vyhralo 2. ligu Západ a postúpilo do 1. ligy.

Výsledky

Základná časť 

Zdroj: szfb.sk

Play-off 
Štvrťfinále 

Semifinále 

Finále

Konečné umiestnenie

Prelínacia baráž o extraligu

Referencie

Pozri aj 
 Slovenská florbalová extraliga žien 2014/15

Zdroje 
 Extraliga mužov 2014/15 na štatistickej stránke Slovenského zväzu florbalu
 Extraliga mužov na stránke florbalportal.sk
 Extraliga mužov na stránke slovakfloorball.sk

Florbal v 2014
Florbal v 2015
Slovenská florbalová extraliga mužov
Loto Extraliga vo futsale 2014/15

Loto Extraliga vo futsale 2014/15 bol 22. ročník extraligy futsalistov, najvyššej futsalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrovanej Slovenským futbalovým zväzom (SFZ), resp. Výkonným výborom Slovenského futsalu. V súťaži účinkovalo rovnako ako v minulej sezóne 10 družstiev. Desiaty titul majstra Slovenska získal tím Slov-Matic FOFO Bratislava, ktorý v celej súťaži prehral iba jediný zápas.

Systém súťaže 
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne nezmenil. Po základnej časti, v ktorej hral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off a play-out. Do play-off postúpilo najlepších 6 družstiev, pričom prvé 2 celky boli nasadené priamo do semifinále. Zvyšné 4 družstvá odohrali štvrťfinále, ktoré sa hralo na 2 víťazné zápasy, semifinále a finále na 3 víťazné zápasy. Play-off o 3. miesto za hralo pohárovým systémom, na odvetu. 4 posledné celky po základnej časti odohrali play-out skupinu každý s každým jedenkrát doma a vonku o 7. až 10. miesto. Rozhodlo sa v ňom o 2 družstvách, ktoré si zahrali baráž o zotrvanie v extralige. Do play-out sa výsledky zo základnej časti neprenášali, ale družstvám boli pridelené bonusové body za umiestnenie (7. miesto4 body, 8. m2 b, 9. m1 b, 10. m0 b).

Účastníci 

Pozn: Nakoľko sa posledné družstvo minulej sezónySTC Púchov neprihlásilo do baráže, víťaz 2. SLFGurmáni Bratislava, sa priamo kvalifikoval do extraligy.

Základná časť 
Zápasy 

Tabuľka 

Zdroj: futbalnet.sk

Play-off 
Štvrťfinále 

Semifinále 

Play-off o 3. miesto 
(na odvetu)

Finále

Play-out 
Zápasy 

Tabuľka

Konečné umiestnenie

Baráž o extraligu 
 
Pozn: V 2. lige Bratislava skončilo na 1. mieste "B" družstvo Slov-matic Bratislava, ktoré nemôže hrať v extralige, preto ho nahradilo 2. družstvo.

1. kolo
 Badín; 9. máj 2015

2. kolo
(na odvetu)

Referencie

Externé odkazy 
 Extraliga vo futsale na stránke futsalslovakia.sk
 Extraliga vo futsale na stránke futbalnet.sk
 Extraliga vo futsale na stránke uefa.com 

Futsal v 2014
Futsal v 2015
Slovenská extraliga vo futsale
Hlavná beskydská magistrála

Hlavná beskydská magistrála Kazimierza Sosnowského (, skrátene GSB) je pešia turistická magistrála značená červenou farbou, vedúca z Ustroňa v Sliezskych Beskydách do Wołosatého v Bukovských vrchoch (poľ. Bieszczady). 

Najdlhší chodník v poľských horách má približne 496 km a prechádza cez Sliezske a Živiecke Beskydy, Gorce, Beskid Sądecki, Nízke Beskydy a Bieszczady. Prechádza cez najvyššie časti poľských Beskýd a vrchy Stożek Wielki, Barania Góra, Babia hora, Polica, Turbacz, Lubań, Przechyba, Radziejowa, Jaworzyna Krynicka, Rotunda, Cergowa, Chryszczata, Smerek a Halicz. Zo sídiel vedie cez Ustroň, Węgierska Górka, Jordanów, Rabka-Zdrój, Krościenko nad Dunajcem, Rytro, Krynica-Zdrój, Iwonicz-Zdrój, Rymanów-Zdrój, Komańcza, Cisna, Ustrzyki Górne a ďalšie.

Hlavná beskydská magistrála bola vyznačená v medzivojnovom období. Trasu západnej časti (Ustroň – Krynica) vytýčil Kazimierz Sosnowski a bola dokončená v roku 1929. Východná časť, podľa návrhu Mieczysława Orłowicza, bola dokončená v roku 1935 a viedla až do Čornohory, ktorá sa nachádzala v tom čase na území vtedajšieho Poľska. Medzi rokmi 1935 a 1939 bola pomenovaná podľa Józefa Piłsudského..

GSB a Slovensko 
Hlavná beskydská magistrála vedie slovensko-poľskou hranicou na vrchu Kruhliak v Bukovských vrchoch a medzi Babou horou a Pilskom v Oravských Beskydách / Žywieckych Beskydách.

Rekordy
V súčasnosti najkratší čas absolvovania celej magistrály patrí Maciejovi Więcekovi (inov-8 team PL) a má hodnotu 114 hodín a 50 minút. Tento výkon dosiahol v dňoch 20. – 24. júna 2013.. Predtým takmer 7 rokov tento rekord patril Piotrovi Kłosowiczovi, ktorému v septembri 2006 absolvovanie celej magistrály zabralo 168 hodín. Rovnaký čas ako Maciej Więcek dosiahol aj Piotr Kłosowicz (ten však bez podporného tímu). Obaja absolvovali GSB z východu na západ.

Galéria

Pozri aj 
 Hlavná sudetská magistrála Mieczysława Orłowicza.

Referencie

Externé odkazy 
 Presná trasa magistrály
 Správa z GSB (august 2011)
 Stránka o GSB
 Presný opis trasy magistrály
 Všetko o Hlavnej beskydskej magistrále
 Komplexná fotogaléria  z magistrále

Turistické trasy v Poľsku
1. vodnopólová liga žien 2014/15

1. vodnopólová liga žien v sezóne 2014/15 bol 24. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Súťaže sa zúčastnili iba 3 družstvá, keď sa v nej oproti minulej sezóne nepredstavili Piešťany a tiež rakúsky tím ASV Viedeň. Staronovým účastníkom bolo družstvo ŠKP Modrí Draci Košice-Staré Mesto. To sa po 16-tich rokoch stalo víťazom súťaže.

Systém súťaže 
Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnaje boli 4, každý účastník bol organizátorom jedného turnaja a najvyššie umiestnené družstvo po troch turnajoch aj záverečného turnaja.

Účastníci 

Pozn: Družstvá ASV Viedeň a Piešťany, ktoré v minulej sezóne skončili na 3., resp. 4. mieste, sa do tejto sezóny neprihlásili.

Výsledky

Zápasy

Priebežná tabuľka

Konečné umiestnenie

Slovenský pohár 2014/15 
 Topoľčany, 6.7. december 2014

Tabuľka turnaja

Referencie

Pozri aj 
 Vodnopólová extraliga mužov 2014/15

Externé odkazy 
 Slovenský pohár 2014/15 na stránke Slovenského zväzu vodného póla
 Súťaže žien na stránke mokralopta.sk

Vodné pólo v 2014
Vodné pólo v 2015
1. vodnopólová liga žien
Budova Matice slovenskej (Martin)

Budova Matice slovenskej v Martine je 1. budova Matice slovenskej postavená podľa projektu Jána Nepomuka Bobulu. Nachádza sa Štefánikovej ulici č. 11. Za národnú kultúrnu pamiarku bola vyhlásená roku 1961. V Ústrednom registri pamiatkového fondu sa nachádza pod číslom 573, spolu s pamätnou tabuľou, pomníkom so sochou S. H. Vajanského a matičnou záhradou.

Budova Matice Slovenskej 
Výstavba začala roku 1865 podľa projektu Jána Nepomuka Bobulu za vedenia architekta Milana Urbána zo Vsetína. Slávnostne ju otvorili 8. augusta 1865 na III. valnom zhromaždení. Pôvodne vystavaná v neskoro klasicistickom slohu. Budova je vystavaná do tvaru U s nádvorím uprostred.

Pamätná tabuľa 

Pamätná tabuľa je na nej umiestnená od roku 1919.

Pamätník so sochou S. H. Vajanského 
Socha bola premiestnená roku 1965 do záhrady spred druhej budovy Matice slovenskej. Autorom je František Úprk. Nachádza sa na nádvorí budovy.

Matičná záhrada 
Záhrada sa nachádza za budovou. Založená bola v druhej polovici 16. storočia.

iné projekty

Externé zdroje 
http://www.matica.sk/historia-matice-slovenskej.phtml?id5=17694
http://www.muzeum.sk/?obj=muzeum&ix=snlm
http://www.turiec.com/budovy-matice-slovenskej-martin
http://www.martin.sk/matica-slovenska-1-sidlo/d-3768/p1=1048

Referencie 

Matica slovenská
Stavby v Martine
Gerhard Mercator

Gerhard Mercator (latinsky Gerardus) (* 5. marec 1512, Rupelmonde, Belgicko - † 2. december 1594, Duisburg, Nemecko) bol flámsky kartograf a matematik nemeckého pôvodu. Je po ňom pomenované Mercatorovo zobrazenie.

Životopis 
Narodil sa ako Gerard de Cremer (Gerhard De Kremer) vo flámskom Rupelmonde. Mercator je latinská podoba jeho mena - znamená "kupec" či "obchodník". Vzdelanie získal v meste ’s-Hertogenbosch a na univerzite v Leuvene. Hoci nikdy príliš necestoval, začal sa zaujímať o geografiu ako o spôsob obživy.

V Leuvene v rokoch 1535-1536 v spolupráci s Gemmom Frisiusom a Gasparom Myricom vytvoril zemský glóbus. V roku 1537 vytvoril mapu Palestíny, v roku 1538 mapu sveta a v roku 1540 mapu Flámska.

Roku 1544 bol obvinený z kacírstva, pretože bol stúpencom reformácie, a strávil sedem mesiacov vo väzení. Roku 1551 vytvoril nebeský glóbus. V roku 1552 sa odsťahoval do protestantského Duisburgu vo vojvodstva Kleve, kde založil kartografickú dielňu. Okrem toho tu učil matematiku. V roku 1554 vytvoril šesťdielnu mapu Európy (Europae descriptio). O desať rokov neskôr sa stal dvorným kozmografom vojvodu Viliama z Kleve. Toho istého roku vytvoril mapu Lotrinska a mapu Britských ostrovov.

Atlas 
V roku 1569 vynašiel nový spôsob zobrazenia, ktoré dnes nesie jeho meno (Mercatorovo zobrazenie). Využil slovo "atlas" ako názov pre kolekciu máp a v roku 1570 presvedčil Abrahama Ortelia k zostaveniu prvého moderného atlasu - Theatrum Orbis Terrarum. Okrem toho začal po častiach vydávať svoj vlastný atlas. Prvý diel vyšiel roku 1578; bol tvorený opravenými verziami Ptolemaiovych máp. V roku 1585 boli pridané mapy Francúzska (Galliae tabulae geographicae), Nemecka (Germaniae tabulae geographicae) a Holandska (Belgii Inferioris Geographicae) a v roku 1589 mapa juhovýchodnej Európy (Italiae, Sclavoniae et Graeciae tabulae geographicae). Ďalšie mapy vydal v roku 1595 jeho syn Rumold.

Glóbus 
Mercator vymyslel novú metódu výroby glóbusov (krajinských i nebeských), ktorá umožnila ich neskoršiu hromadnú produkciu. Kým dovtedy boli glóbusy vyrábané rytím do drevenej, alebo pozlátenej mosadznej gule, Mercator ich vyrábal nanášaním papieroviny a sadry na drevenú konštrukciu. Na vzniknutú guľu bola nalepená mapa sveta rozdelená na dvanásť podlhovastých zakrivených častí a dve kruhové polárne čiapočky. Potom boli glóbusy kolorované a zasadené do drevených stojanov. Zachovalo sa dvadsaťdva týchto Mercatorovych glóbusov.

Gerhard Mercator zomrel v Duisburgu a je pochovaný v miestnom kostole Najsvätejšieho Salvatora.
Jeho život a dielo približuje Mercatorovo múzeum v belgickom Sint-Niklaas a Kultúrne a historické múzeum v nemeckom Duisburgu.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Listovanie Mercatorovyým atlasom na stránkach Britskej knižnice
 Stránky Sint-Niklaas s informáciami o Mercatorovom múzeu

Zdroj 

Nemeckí kartografi
Belgickí matematici
Nemeckí matematici
Osobnosti na bankovkách
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Slovenský pohár v basketbale mužov

Slovenský pohár v basketbale mužov je basketbalová pohárová súťaž mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Vznikla v roku 1995 a zúčastňujú sa jej kluby dvoch najvyšších slovenských ligových súťaží. Najúspešnejším klubom súťaže je BK Inter Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 5-krát.

Štruktúra súťaže 
Pohár sa hrá turnajovým spôsobom, pred ktorým sa hrá najprv kvalifikácia. Samotný turnaj (final eight) prebieha vyraďovacím systémom, keď v každom kole proti sebe dva tímy odohrajú zápas o postup do ďalšieho kola alebo zápasov o konečné umiestnenie.

Sezóny a finalisti Slovenského pohára

Historické štatistiky

Referencie

Pozri aj 
 Slovenský pohár v basketbale žien
 Basketbalová extraliga mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Slovenský pohár mužov 2008/09 na stránke basket.sk
 Kroniky športu 19982009 
 Prehľad víťazov SP mužov na stránke Slovenskej basketbalovej asociácie

Slovenské basketbalové súťaže
Severo Ochoa

Severo Ochoa de Albornoz (* 24. september 1905, Luarca, Španielsko – † 1. november 1993, Madrid) bol španielsko-americký lekár a biochemik, ktorý spolu s Arthurom Kornbergom získal v roku 1959 Nobelovu cenu za fyziológiu a medicínu, a to za objav mechanizmu biosyntézy RNA.

Životopis 
Vyštudoval medicínu na univerzite v Madride.
Ešte ako študent, na konci 20. rokov urobil svoj prvý objav, vyvinul metódu na meranie malých množstiev kreatínu v svaloch. To ho tiež nasmerovalo do výskumu miesto k lekárskej praxi. Úspech s kreatínom mu priniesol pozvanie Otta Meyerhofa (nositeľa Nobelovej ceny za rok 1922) do jeho laboratória v Inštitúte pre biológiu cisára Viliama v Berlíne, kde strávil rok. Postgraduálne štúdium potom začal na London National Institute for Medical Research. Tu sa začal zaujímať o enzýmy, čo bol začiatok jeho kľúčového záujmu. Roku 1933 sa vrátil do Madridu, čoskoro však vypukla občianska vojna. Ochoa Španielsko preto opustil a po peripetiách na mnohých výskumných inštitúciách v Európe (Heidelberg, Oxford) nakoniec zamieril do USA, na New York University, kde sa venoval chemickej syntéze RNA, za čo tiež nakoniec získal Nobelovu cenu.

Roku 1956 získal americké občianstvo, v závere života sa však vrátil do Madridu, kde roku 1993 zomrel.

Externé odkazy 
 Profil na stránkach Nobelovej ceny

Zdroj 

Španielski lekári
Španielski vedci
Lekári USA
Biochemici USA
Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Nositelia Nobelovej ceny z USA
Španielski nositelia Nobelovej ceny
Nositelia National Medal of Science
Osobnosti na španielskych poštových známkach
Vyučujúci na New York University
Členovia American Academy of Arts and Sciences
Členovia United States National Academy of Sciences
Členovia Ruskej akadémie vied
Členovia Pápežskej akadémie vied
Osobnosti na poštových známkach USA
Bažantula

Bažantula je prírodná rezervácia ev. č. 5311 neďaleko obce Studénka v okrese Nový Jičín. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Poodří.

Ochrana 
Predmetom ochrany je prírode blízky, druhovo bohatý rybničný ekosystém so vzácnymi rastlinnými spoločenstvami a sústredeným výskytom a rozmnožovaním osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov.

Rezervácia sa v celom rozsahu prekrýva s EVL Poodří a s vtáčím územím s rovnakým názvom.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam chránených území v okrese Nový Jičín
 Chránená krajinná oblasť Poodří

Iné projekty

Externé odkazy  
 Nariadenie Správy CHKO Poodří č.1/2009 o zriadení prírodnej rezervácie strana 1., strana 2., strana 3.

Zdroj 

Chránené územia v okrese Nový Jičín
Chránená krajinná oblasť Poodří
Rybníky v Česku
Povodie Odry
Studénka
Kotvice (prírodná rezervácia)

Kotvice je prírodná rezervácia ev. č. 190 neďaleko obce Studénka v okrese Nový Jičín. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Poodří.

Ochrana 
Predmetom ochrany sú zachované biocenózy rovnomenného rybníka, typické pre celú juhozápadnú časť Jistebníckej rybničnej sústavy.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam chránených území v okrese Nový Jičín
 Chránená krajinná oblasť Poodří

Iné projekty

Externé odkazy  
 Výnos Ministerstva kultúry ČR č.3.025/70-II/2 o zriadení prírodnej rezervácie strana 1., strana 2.
 Stručný popis na stránke taggmanager cz. Vegetácia rybníkov, Vtáci na rybníkoch

Zdroj 

Chránené územia v okrese Nový Jičín
Chránená krajinná oblasť Poodří
Rybníky v Česku
Studénka
Zbraslavská kronika

Zbraslavská kronika je latinsky písaná kronika (Chronicon aula regiăo), ktorá vznikala v rozmedzí rokov 1305 - 1339 v cisterciánskom Zbraslavskom kláštore. Autormi tohto monumentálneho diela sú opáti Ota Durynský a Petr Žitavský.

Obsah kroniky 
V prvej časti kroniky, ktorá bola písaná pravdepodobne v rokoch 1305-1314 opátom Otom, je výrazná tendencia k oslave Václava II., zakladateľa Zbraslavského kláštora. Za deväť rokov Ota napísal 51 kapitol, venujúce sa osobe kráľovského mecenáša tak, aby Václav získal u prípadného čitateľa čo najviac sympatií. Ota sa snažil vystihnúť duševný život a ťažkú ​​dobu detstva, dospievania a samotnej vlády Václava spôsobom u stredovekých spisovateľov vzácnym. Otovu prácu ukončila smrť v marci 1314 a tak nestihol popísať ani Václavovu korunováciu.

V začatej kronike potom pokračoval budúci opát Peter Žitavský, ktorý sa v druhej časti kroniky pokúsil o zlúčenie glorifikácie predposledného Přemyslovca s oslavou novej Luxemburgovskej dynastie, panujúcej na českom tróne. Preto uvádza pri líčení smrti Václava II. aj cisárovnej Markéty zázraky, ktoré mali zvýšiť prestíž oboch osobností. Vo svojom rozprávaní sa na rozdiel od Ota nesústredil len na zbraslavské a české udalosti, ale aj na udalosti a záležitosti iných kráľovstev a zaujímavé príhody vôbec.

Zbraslavská kronika sa tak stala najdôležitejším prameňom pre české dejiny prvej polovice 14. storočia. Obsahuje okrem prozaického textu veľké množstvo veršov, z veľkej časti leoninských hexametrov. Bola mnohými opisovaná, celé dlhé úseky zo Zbraslavskej kroniky sa nachádzajú aj v Kronike Františka Pražského, v diele Beneš Krabice z Veitmile a čiastočne aj v kronike Pulkavovej.

Časti kroniky

Kniha prvá 
 1.-8. kapitola - správy o kráľovi Přemyslovi II.
 9.-83. kapitola - životopis Václava II.
 84.-87. kapitola - rozprávanie o vláde Václava III., Rudolfa Habsburského, Henricha korutánskeho
 88.-111. kapitola - vstup Luxemburgovcov na český trón a počiatky vlády Jana Luxemburského
 112.-120. kapitola - príbehy cisára Henricha VII.
 121.-123. kapitola - rozprávanie o smrti pápeža Klimenta V., zrušení templárov a zázrakoch po smrti cisárovnej Markéty
 124.-130. kapitola - udalosti rokov 1314-1316.

Kniha druhá 
Sú tu spísané udalosti od roku 1317 takmer až do Karolovho návratu do Čiech, teda cca do konca leta 1333. Záznamy sú vykonané letopiseckým spôsobom (zvyčajne sa na jar zapísali udalosti roka minulého) a druhá kniha kroniky teda nemá jednotlivé kapitoly a udalosti sú za sebou mechanicky zoradené bez vzájomnej súvislosti.

Kniha tretia 
Začína veľmi nadšeným opísaním návratu mladého princa Karola a končí rokom 1337 vyhotoveným na jar 1338. Ďalej sa už Peter Žitavský nedostal.

Hladomor v Čechách

Ďalšia literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ukážka stránky z rukopisu Zbraslavská kroniky zo Štátneho okresného archívu Jihlava, 1393
 Zbraslavská kronika
 Zbraslavská kronika latinsky
 Petr Žitavský
 História Zbraslavy

Zdroj 

Kroniky
Stredoveká historiografia
Stredoveké rukopisy
Knihy zo 14. storočia