joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
European BEST Engineering Competition

European BEST Engineering Competition (EBEC) je najväčšia európska inžinierska súťaž pre študentov technických univerzít organizovaná študentskou organizáciou BEST. Cieľom súťaže je prepojenie technických znalostí so sociálnymi, komunikačnými a prezentačnými schopnosťami študentov a taktiež rozširovať ich obzory prácou v tíme.

Dejiny 
Inžinierska súťaž je súčasťou podujatí organizovaných študentskou organizáciou BEST od roku 2002. Prvá idea usporiadania inžinierskej súťaže v Európe prišla v marci 2002 potom, ako sa niektorí členovia organizácie BEST zúčastnili kanadskej inžinierskej súťaže (Canadian Engineering Competition - CEC) organizovanej Kanadskou federáciou inžinierskych študentov (Canadian Federation of Engineering Students - CFES). Prvé kolo inžinierskej súťaže v Európe sa konalo v októbri roku 2003 v Belgicku a bolo organizované lokálnymi BEST skupinami Eindhoven a Gent v spolupráci s CWG (Competitions Work Group).

Členenie súťaže EBEC 
Súťaž sa skladá z dvoch kategórií Team Design a Case Study.

Team Design 
Úlohou súťažiacich v kategórii Team Design je zostrojiť zariadenie, s požadovanými vlastnosťami v limitovanom čase a s limitovaným materiálom, ktorý študenti dostanú. Súťažiaci následne obhajujú svoje dielo pred odbornou porotou a potom predvedú názornú ukážku, či dané zariadenie spĺňa všetky podmienky.

Case Study 
Cieľom Case Study je vytvoriť prípadovú štúdiu na vyriešenie reálneho problému technického charakteru. Použitím analytických zručností, zhromažďovaním, následným filtrovaním a vyhodnocovaním informácií študenti vyhotovia abstraktné hypotetické riešenie na danú problematiku, ktoré si musia obhájiť pred odbornou porotou.

Štruktúra EBEC 

Systém súťaže pozostáva z troch úrovní, ktoré sú hierarchicky zoradené nasledovne:
 1. Lokálne kolo - je to prvé kolo celého projektu, ktoré sa koná na univerzitách po celej Európe v mestách, v ktorých pôsobia lokálne BEST skupiny a súťaž je touto lokálnou BEST skupinou organizovaná. Víťazi z oboch kategórií postupujú ďalej a stretnú sa s víťazmi iných lokálnych kôl danej kategórie v príslušnom druhom kole.
 2. Regionálne/národné kolo - je to druhé kolo súťaže, ktoré sa odohráva v danom regióne alebo krajine. Táto úroveň obsahuje 15 regionálnych/národných kôl. Víťazi z každého regionálneho/národného kola z oboch kategórií postupujú do finále.
 3. Finále - je to posledná úroveň súťaže EBEC (EBEC Final), kde spolu súťaží 80 najlepších európskych študentov. Finálne kolo sa každý rok koná v inom európskom meste pôsobiacej lokálnej BEST skupiny. 

Zoznam regionálnych/národných kôl

EBEC Alpe-Adria
EBEC Balkan
EBEC Baltic
EBEC Benelux
EBEC Central
EBEC France
EBEC Greek
EBEC Italy
EBEC Nordic
EBEC Poland
EBEC Portugal
EBEC Romania & Republic of Moldova
EBEC Spain
EBEC Turkey
EBEC Ukraine

EBEC na Slovensku 
Inžinierska súťaž je na Slovensku od roku 2009. Zo začiatku sa konala pod názvom LEC (Local Engineering Competition) a od roku 2013 sa už koná pod názvom EBEC.

Externé odkazy 
EBEC Bratislava
EBEC Košice
Board of European Students of Technology

Súťaže
Biznis Centrum Kerametal

Biznis Centrum Kerametal (pôvodný názov Prevádzková budova Chemapol) je biznis centrum v Bratislave na Jašíkovej ulici 2 – 6, v mestskej časti Ružinov. Sídli tu napríklad Bratislavská Regionálna Komora SOPK, TÜV SÜD Slovakia či KERAMETAL.

Projekt 1968 – 1970 (Ing. arch. Ľudovit Jendreják spolu s M. Lukičom a M. Mihalovičom), realizácia 1972 – 1973.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Biznis Centra Kerametal

Ružinov
Biznis centrá v Bratislave
Tribotechnika

Tribotechnika je odborno – populárny časopis, ktorý vychádza v štvrťročných intervaloch. Zameriava sa na publikovanie informácii v oblasti tribológie, uverejňuje nové myšlienky, názory, podnety a inšpirácie z vedných oblastí ako je fyzika, chémia, elektrochémia, lomová mechanika, metalurgia, strojárstvo, elektrotechnika, elektronika a medicína (konkrétne ortopédia, očná a zubná technika).

Cieľom tohto periodika je vytvoriť mediálny priestor pre popularizáciu tribológie, prezentáciu relevantných produktov zainteresovaných firiem a poskytnúť príležitosti pre vedeckých pracovníkov na publikáciu výsledkov ich práce.

História 
Prvé číslo TriboTechniky vyšlo v septembri 2008, vo vydavateľstve Techpark, o.z. v Žiline. Časopis vychádza jedenkrát za 3 mesiace a je distribuovaný na Slovensku aj v Česku.

Distribúcia 
Menšia časť nákladov, približne 40%, je distribuovaná na veľtrhy a výstavy, ktoré  tematicky zodpovedajú zameraniu časopisu, na Slovensku aj v Česku a na niektorých vybraných veľtrhoch v zahraničí. Zvyšných 60% distribúcie tvorí direct mail, t. j. priame zasielanie časopisu predplatiteľom, firmám a taktiež zasielanie na základe adresárov firiem.

Externé odkazy 
 Internetová verzia časopisu

Slovenské odborné časopisy
Švajčiarska superliga

Švajčiarska superliga je najvyššia švajčiarska futbalová súťaž založená v roku 1897. Nižšia liga je Švajčiarska Challenge League. Najviac titulov 27 má Grasshopper Club Zürich. Aktuálny víťaz (2011) je FC Bazilej.

Kluby sezóny 2012/2013 
 FC Basel
 Grasshopper Club Zürich
 FC Lausanne-Sport
 FC Luzern
 FC St. Gallen
 Servette FC
 FC Sion
 FC Thun
 FC Zürich
 BSC Young Boys

História názvu

Ligoví majstri

Tituly

Najlepší strelci sezón od 1985 – 2011

Externé odkazy 
 Official website 

Švajčiarske futbalové súťaže
Najvyššie národné futbalové súťaže
Futbalové súťaže v Európe
Amatérske majstrovstvá Európy vo futbale 1911

Amatérske majstrovstvá Európy vo futbale 1911 boli neoficiálne Majstrovstvá Európy, ktoré sa konali v roku 1911 vo Francúzsku. Víťazom sa stalo národné mužstvo Čiech. O 49 rokov neskôr v roku 1960 sa takisto vo Francúzsku uskutočnili prvé oficiálne Majstrovstvá Európy vo futbale.

České družstvo 

Základ českého družstva tvorilo 9 hráčov SK Slavia Praha, ktorí boli doplnení dvojicou Sparťanov (Pilát a Bělka). Trénerom Čiech bol Škót, klubový tréner Slavie John William "Jake" Madden (11. júna 1865 v škótskom Dumbartone - 17. apríla 1948 v Prahe), ktorý bol v Čechách známy aj pod prezývkou "dědek" Madden.

Výsledky Čiech 
Čechy - Francúzsko 4:1 v Roubaix; (góly: Pilát 2)
Čechy - Anglicko 2:1 v Roubaix; (góly: Košek, Bohata; český brankár Pimmer kryl pokutový kop)

Na pražskom nádraží Františka Josefa amatérskych majstrov Európy s dojatím privítal asi tisícový dav.

Zdroje 
Český športový magazín Hattrick
Igor Mráz a kol.: Svět devadesáti minút, díl první, Olympia, Praha, 1976

Futbal v 1911
Majstrovstvá Európy vo futbale
Futbal
1911 vo Francúzsku
Cyklokros

Cyklokros je jedna z cyklistických disciplín. Preteky sa zvyčajne konajú na jeseň a v zime (sezóna medzinárodných pretekov Svetového pohára trvá od septembra do januára) a konajú sa na okruhoch s dĺžkou asi 2,5 až 3,5 kilometra. Na okruhu bývajú úseky s rôznym povrchom – trávou, hlinou, dlažbou, prekážkami a strmými stúpaniami, kde pretekári musia zoskakovať z bicykla a bicykel prenášať. Preteky zvyčajne trvajú 30 minút až hodinu; celková dĺžka závisí na podmienkach. Oblasti, kde sa tento šport najviac vyskytuje, zodpovedajú štátom s tradíciou cestnej cyklistiky – Belgicko, najmä Flámsko, Holandsko a Česko. 

Cyklokrosové bicykle sa podobajú cestným – sú ľahké, majú úzke ráfiky a plášte a zahnuté riadidlá. Niektoré prvky sa však viac podobajú horským bicyklom: profilované plášte pre zabránenie šmyku na klzkom povrchu a brzdy upevnené na vidliciach rámu, čo zabraňuje hromadeniu blata. Pretekári môžu v priebehu pretekov bicykle meniť; v ťažkých podmienkach je preto bežné, že mechanici pri pretekoch čistia, opravujú alebo mažú bicykle, ktoré potom pretekárovi poskytnú pri prejazde okolo svojho stanovišťa.

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v cyklokrose
 Majstrovstvá sveta v cyklokrose 1999
 Majstrovstvá sveta v cyklokrose 2010
 Majstrovstvá sveta v cyklokrose 2011

Iné projekty

Zdroje

Externé odkazy 
Medailisti z MS v cyklokrose do roku 2006

 
Cyklistika
Majstrovstvá sveta v cyklokrose 2010

Majstrovstvá sveta v cyklokrose 2010 boli 61. cyklokrosovým šampionátom v poradí. Konali sa v dňoch 30. a 31. januára 2010 v meste Tábor v Česku. Po štvrtýkrát sa tak svetové majstrovstvá v cyklokrose uskutočnili v Česku (po MS 1972 v Prahe, MS 1987 v Mladej Boleslavi a MS 2001 tiež v Tábore). Pre usporiadateľskú krajinu skončil šampionát úspešne, keď tituly majstrov sveta získali Zdeněk Štybar v elitnej mužskej kategórii a Tomáš Paprstka v kategórii juniorov.

Trať pretekov 

Pretekárska trať, zhruba z polovice rovnaká ako v roku 2001, bola vytýčená na pravom brehu rieky Lužnice, v severnom susedstve sídliska Nad Lužnicí, asi  juhovýchodne od historického centra Tábora. Jeden okruh meral  s celkovým prevýšením  (nadmorská výška 396 až ).

Muži Elite
(31. januára 2010, 14:00 SEČ)

Muži do 23 rokov 
(30. januára 2010, 14:00 SEČ)

Poznámka: Poliaci Pawel Szczepaniak a Kacper Szczepaniak, ktorí dojazdili na 1. a 2. mieste mali po pretekoch pozitívny dopingový test na EPO. Z tohoto dôvodu im medaily boli dodatočne odobrané a boli predané pretekárom, ktorí skončili na ďalších miestach v poradí.

Juniori 
(30. januára 2010, 11:00 SEČ)

Ženy 
(31. januára 2010, 11:00 SEČ)

Tabuľka medailí podľa krajín

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky
 Tomáš Paprstka víťaz juniorov 2010 
 Zdeněk Štybar majstrom sveta 2010
 Výsledková listina - juniori
 Výsledková listina - muži do 23 rokov
 Výsledková listina - Ženy
 Výsledková listina - Muži Elite

Zdroje 

 http://www.peloton.cz/cyklokros/polsti-bratri-za-osm-za-ctyri
 http://csc.mtbs.cz/clanek/szczepaniakove-dopovali-tabor/kategorie/tymy-a-kluby

2010
Cyklistika v 2010
Tábor (Česko)
Cyklistika
Haibun

Haibun (jap. 俳文) je japonský literárny žáner. V zásade je to cestovný denník putujúceho majstra, resp. všeobecne cestovateľa. Zápisky z cesty v próze sú kombinované s haiku veršami a kresbami. Názov bol odvodený od prvej slabiky slova haikai-hai a bun, japonsky próza. Haibun zjednocuje niekoľko žánrov: cestopis, biografiu, opis, rozprávanie, poéziu (haiku, tanka, renga), črty, anekdoty, drobné kresby a maľbu, denník a listy.

Vznik žánru
Prvý známy haibun si začal písať v 17. stor. Macuo Bašó (1689). V japonskej literatúre je známy pod názvom "Oku no hosomiči" (Úzka cesta z vnútrozemia). Bašó sa vydal na cestu z Eda 16. mája spolu so svojím žiakom Kawai Sora smerom do severnej provincie Honšú. Počas tejto 150 dní trvajúcej púte prešiel . Konečnú verziu "Oku no hosomiči" skompletoval v r. 1694. Vydaná bola po jeho skone v r. 1702. Stala sa vzorom pre ďalších autorov haibunu. Toto dielo bolo opisom jeho druhej cesty po Japonsku. Celkovo napísal štyri denníky z ciest.

Zásady pri tvorbe
Bašó formuloval zásady, podľa ktorých sa má riadiť autor haibunu:
 Nesmie to byť vymyslený príbeh ale skutočný autentický osobný zážitok cestovateľa
 celý denník musí mať jednotnú koncepciu
 má mať výstižný a stručný štýl
 údaje z pamätných tabúľ, obrazov a sôch slávnych osobností slúžia ako vedecky správny a smerodajný materiál
 pravidlá pre písanie haiku platia aj pre haibun: sabi (sám osobne), makoto (pravdivo), fueki-ryúko (nemenný-premenný),  yoin (ozvena). Očakáva sa, že tieto pravidlá dodržia aj moderní západní autori.

Haibun má byť dokumentárny žáner kombinovaný s umeleckým. Teda má to byť rukopisná forma reportáže s komentármi, poznámkami, kresbami, moderne aj fotografiami, krátkymi filmami. Klasický haibun bol zapisovaný na papier cestovateľom, teda je to osobný denník cestovateľa. Vznikol z tradície, že dospelý muž – samuraj, mních – má absolvovať cestu po Japonsku.

Prozaická časť má byť písaná úsporným a výstižným jazykom. Haibun sa udržal do dnešných dní ako literárny žáner a rozšíril sa aj v západnej anglosaskej literatúre.

Zdroj
 Zdenka Švarcová: Japonská literatura 712 – 1868, vydavateľstvo Karolinum, rok 2005, str. 174 – 175, ISBN 80-246-0999-1

Externé odkazy
 Esej "Čo je to haibun?" napísala Lydia Brüll. Veľmi dobrý podrobný výklad.
 Príklad súčasnej tvorby haibunu
 Bilingválna jap.-angl. stránka pre autorov haibunu, haiku a haiga.

Literárne žánre
Literatúra v Japonsku
Coal Harbour

Coal Harbor (v slov. doslova Uhoľný prístav) je názov pre časť fjordu Burrard Inlet medzi vancouverským downtownom a polostrovom Brockton v Stanley Parku. Je to aj názov súčasti mesta nadväzujúcej na jeho južného pobrežie, ktorá bola v 90. rokoch 20. storočia prestavaná na obytnú štvrť s výškovými budovami.

Ohraničená je na juhu oblasťou Financial District, na severe Stanley Parkom a na východe ostrovom Deadman's Island. Objav uhlia v roku 1862 inšpiroval názov tejto oblasti. V prístave je plávajúca čerpacia stanica pre lode.

V prístave sa pár blokov od Canada Place nachádza Vancouver Harbor Water Airport, vodná pristávacia plocha pre hydroplány.

Obytná štvrť
Názov Coal Harbor sa tiež používa na označenie relatívne novej vancouverskej štvrte. Na juhovýchode je ohraničená ulicou Burrard Street, na juhozápade ulicami West Georgia a Pender Street a na severozápade Stanley Parkom. V jej severozápadnej časti sú parky, súkromné prístaviská, niekoľko veslárskych a lodných klubov a komunitné centrum postavené podľa návrhu architekta Gregoryho Henriqueza. Smerom na Financial District na juhovýchod a cez ulicu Georgia Street dominujú okoliu výškové kancelárske a bytové domy. Väčšina oblasti medzi ulicami Hastings Street a Georgia Street je súčasťou mestskej obchodnej štvrti. V minulosti, keď tu bola obytná zóna pre zámožnejších obyvateľov, bola ulica West Pender Street známa ako Blueblood Alley (v slov. doslova Alej modrej krvi), lebo pozdĺž nej sa nachádzal veľký počet honosných rezidencií.

Externé odkazy
 Historické fotografie 
 Coal Harbor Residents Association 

Historické štvrte vo Vancouveri
Zoznam chránených území na Slovensku

Toto je zoznam chránených území na Slovensku zostavený podľa štátneho zoznamu osobitne chránených území Slovenskej republiky.

Pozri aj 
 Zoznam národných parkov na Slovensku
 Zoznam chránených krajinných oblastí na Slovensku
 Národný zoznam navrhovaných území európskeho významu na Slovensku
 Zoznam chránených území na Slovensku podľa okresu

Externé odkazy 
 Štátny zoznam osobitne chránených území Slovenskej republiky 

Chránené územia na Slovensku
Vysoký vrch (prírodná rezervácia)

Vysoký vrch je chránené územie, prírodná rezervácia v pohorí Čierna hora južne od vrchu Vysoký vrch (), ktoré bolo vyhlásené v roku 1993. 

Územie sa nachádza v katastrálnom území obce Sokoľ a mestskej časti Košice – Sever v okrese Košice - okolie a okrese Košice Ι v Košickom kraji.

Územie je určené na ochranu pralesovitého lesného spoločenstva s výskytom vzácnych a chránených rastlinných druhov žijúcich v ekotope Vysokého vrchu a Bielej skaly. Na vápencoch Bielej skaly sa vyskytuje xerotermická vegetácia. Na úpätí Bielej skaly sa nachádza Krížová jaskyňa () a Previsová jaskyňa (), v ktorých sa zistilo zimovanie piatich druhov netopierov medzi nimi aj rod nilssoni a barbastellus. Rezervácia má celkovú výmeru .

Referencie

Zdroje 
Chránené územia - Mestské lesy, Košice
Výskum netopierov v pohorí Čierna hora
Životné prostredie v okolí Košíc

Prírodné rezervácie v Košickom kraji
Chránené územia v okrese Košice-okolie
Chránené územia v okrese Košice I
Čierna hora (pohorie na Slovensku)
Sokoľ
Košice - Sever
Quadrax

Quadrax je slovenská logická počítačová hra pre počítače PC, no existovala už aj pre 8-bitové mikropočítače ZX Spectrum. Vytvorila ju slovenská firma Cauldron v roku 1996 pre operačný systém MS-DOS.

Stala sa najúspešnejšou logickou hrou na Slovensku a v Česku. Obsahuje 100 úrovní (levelov), kde hráč ovláda dve postavy, aby sa dostali na vopred určené miesto. Postavy si môže hráč prepínať, môže pohybovať kameňmi, otvárať dvere, ovládať výťahy, aby sa dostal do cieľa.

Externé odkazy 
 Domovská stránka spoločnosti Cauldron

Počítačové hry z 1996
Slovenské videohry
Počítačové hry
Veľká a Malá dolnosokolská jaskyňa

Veľká dolnosokolská jaskyňa (pred 26. januárom 2009 Veľká jaskyňa v Dolnom Sokole) je verejnosti voľne prístupná jaskyňa a zároveň prírodná pamiatka v pohorí Považský Inovec. Nachádza sa v podcelku Krahulčie vrchy v útvare Sokolie skaly v nadmorskej výške , približne  západne od vrcholu Marháta (). Nachádza sa v katastrálnom území obce Hubina, okres Piešťany v Trnavskom kraji. Vytvorili ju presakujúce pukliny v celistvých svetlosivých strednotriasových vápencoch. Jej priestory boli rozšírené aj mrazovým zvetrávaním, najmä v chladných obdobiach kvartéru. Dĺžka podzemnej chodby je 15 metrov. Jaskyňa je významná archeologickými nálezmi z neolitu.

Malá dolnosokolská jaskyňa (pred 26. januárom 2009 Malá jaskyňa v Dolnom Sokole) je verejnosti voľne prístupná jaskyňa a zároveň prírodná pamiatka. Nachádza sa v blízkosti Veľkej jaskyne v nadmorskej výške  a vznikla podobnými koróznymi a mrazovými procesmi. Jej dĺžka je 10 metrov.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná pamiatka Malá dolnosokolská jaskyňa, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Archeologické lokality na Slovensku
Jaskyne na Slovensku
Považský Inovec
Prírodné pamiatky v Trnavskom kraji
Chránené územia v okrese Piešťany
Turistická značkovaná trasa číslo 5131
Hubina
Edmonde Charles-Rouxová

Edmonde Charles-Rouxová (* 17. apríl 1920, Neuilly-sur-Seine, Francúzsko – † 20. január 2016, Marseille, Francúzsko) bola francúzska spisovateľka, novinárka, fotografka, členka odboja a šoférka sanitky v Cudzineckej légii, riaditeľka Goncourtovej ceny. Bola dcérou francúzskeho ambasádora a prezidentkou „Suez Canal company“. Bola vdovou po starostovi mesta Marseille Gastonovi Defferreovi, za ktorého sa vydala v roku 1973.

Život 
Pochádzala z rodiny avignonského priemyselníka a diplomata. Rodina mala kontakty na hnutie za obnovenie jazyka "langue d´oc" a na literárne prostredie. Počas II. svetovej vojny bola dobrovoľnou sestrou pri Cudzineckej légii, počas zachraňovania raneného legionára bola ranená pri Verdune. Neskôr bola v odboji. Dala sa vysadiť v Provensalsku a stala sa zdravotnou sestrou, opäť pri Cudzineckej légii. Dosiahla čestnú hodnosť kaprál Cudzineckej légie. Bola dekorovaná Vojnovým krížom a vyznamenaná Radom rytiera čestnej légie.

Po vojne začala pracovať ako novinárka v časopise „Elle“ a neskôr v časopise „Vogue“, kde zotrvala šestnásť rokov ako editorka. V roku 1966 ho opustila po škandále s nedostatočným umiestnením farebnej modelky na titulnej strane magazínu. V tom istom roku sa dala na dráhu spisovateľky. Bola členkou autorského tímu, ktorý pomáhal zostaviť historický sedemdielny román "Prekliati králi" s autorstvom Mauricea Druona.

Dielo 
 Oublier Palerme, 1966 vyd. Bernard Grasset, román, prix Goncourt 1966, (slovensky vyšlo Zabudnúť na Palermo, 1987)
 Elle, Adrienne, 1971 Grasset, román Ona, Adrienne
 L'Irrégulière ou mon itinéraire Chanel, 1974 Grasset, román, (slovensky doslova Neobvyklá alebo môj itinerár so Chanel), Chanel, životopis Coco ChanelISBN 2-253-01416-8 
 Stèle pour un bâtard, 1980 Grasset, román, (slovensky doslova Stéla pre bastarda)
 Une enfance sicilienne, 1981 Grasset, román, (slovensky doslova Sicílske detstvo)
 Un désir d'Orient, 1. vydanie, biografia Isabelly Eberhardtovej, 1989 Grasset(doslova Želanie Orientu)
 Nomade j'étais, 2. vydanie 1995 Grasset, (slovensky doslova Bola som nomád)
 L'homme de Marseille, 2003 Grasset, fotografický album, (slovensky doslova Muž z Marseille)
 Isabelle du désert, 2003 vydanie, ktoré kombinuje «Un désir d'Orient» a «Nomade, j'étais», Grasset
 Le Temps Chanel, 1979 La Martinière / Grasset, fotografický album

Referencie

Zdroj

Externé odkazy
 Goncourtova cena-stránka Edmonde Charles-Roux
 Biografia v skratke Edmonde Charles-Roux
 Bibliografia
 Článok o biografii Gastona Defferre - jej manžela
 Stránka v encyklopédii Larousse o E. Charles-Roux

Francúzski spisovatelia
Osobnosti z Neuilly-sur-Seine
Nositelia Radu čestnej légie
Erica Schoenberg

Erica Schoenberg (* 25. marec 1978, Akron, Ohio, USA)  je americká profesionálna hráčka pokru a blackjacku.  V minulosti pracovala ako modelka, osobná trénerka a profesionálna volejbalová hráčka. 

Má sponzorskú zmluvu s online herňou Full Tilt Poker. 
Jej celkové výhry na živých turnajoch sú k roku 2014 viac ako 870 000 amerických dolárov.

Referencie 

Hráči pokru
Osobnosti z Akronu (Ohio)
Windows 3.1x

Windows 3.1x je séria 16-bitových operačných prostredí vyrábaných spoločnosťou Microsoft pre použitie na osobných počítačoch. Séria začala s Windows 3.1, ktorý bol najprv predávaný v marci 1992 ako nástupca Windows 3.0. Ďalšie vydanie bolo vydané medzi rokmi 1992 a 1994. Sériu nahradil Windows 95.

Edície 

Základná verzia
Verzia so špeciálnou podporou fontov
Windows 3.11
Modular Windows

Windows 3.2 
V roku 1994 firma Microsoft vydala čínsku verziu Windows používajúcu zjednodušené čínske znaky pre čínsky trh. Updatovaný systém bol označovaný ako Windows 3.2.

Zdroj 

Microsoft Windows
Hadrianove pamäti a iné prózy

Hadrianove pamäti a iné prózy je historický román - epištola o rímskom cisárovi Hadriánovi od autorky Marguerite Yourcenarovej. Písala ho od roku 1920 do roku 1951. Dielo malo veľký úspech u čitateľov. Román je napísaný historicky veľmi korektne a erudovane. Niekoľko prvých verzií autorka vlastnoručne zničila, pretože ich odmietali vydavatelia. Autorka si mohla okrem archívov a múzeí osobne obzrieť miesta, na ktorých sa odohráva dej románu. Za román obdržala cenu Francúzskej akadémie a bola do nej zvolená ako prvá žena v histórii tejto inštitúcie.

Obsah románu
Dielo patrí do štýlu novoklasicizmu. Je písané formou spomienok - memoárov rímskeho cisára Hadriana na konci jeho života v prvej osobe vo forme dlhého listu svojmu nástupcovi Marcovi Aureliovi. Bohatá historická výprava s veľmi presnými údajmi o jeho živote sú prepletené s rozprávaním o jeho homosexuálnom vzťahu k Antinoovi. Dielo je doplnené poznámkou autorky a podrobnými poznámkami vydavateľa.

Antinoos opísaný rukou Marguerite Yorucenarovej sťaby v podaní Hadrianovom je grécky chlapec z Bytýnie a Arkádie, pôvodom mladučký pastierik, pre ktorého Hadrian vytvoril mnohé umelecké a architektonické skvosty tej doby. Po rituálnej samovražde Antinoa dal postaviť na jeho počesť v Egypte nové mesto Antinoe a Antinoa dal pochovať neďaleko v skalách ako faraóna. V Eleusíne (veštiarni) založil jeho božský kult, pretože Antinoos umrel ako posvätná obeť v chráme boha. 

V liste Markovi Aureliovi môžeme takisto čítať o novodobom Ježišovom kulte, ktorý práve vznikal, bolo to sto rokov po jeho skone na kríži. Opisuje sa v ňom cisárov vzťah ku Židom a kresťanom a ku tradičnej viere v Olymp a jeho panteón. Dobýjanie Jeruzalema je zaujímavou súčasťou histórie Hadrianovho panovania a preto je spomenuté i v jeho fiktívnom memoári. Román vykresľuje Hadriana ako neotrasiteľného vyznavača olympských božstiev. Ponúka sa porovnanie Antinoa a Krista na kríži, čo si autorka zrejme vedome pripúšťala ale výslovne neuviedla.

Galéria

Referencie

Externé zdroje
 Rímsky cisár Hadrian - Encyclopaedia Britannica    
 Larousse-encyclopedia
 Život Hadriána - latinská knižnica

Knihy z 1951
Knihy Marguerite Yourcenarovej
Francúzske romány
Francúzske knihy
Javorníček

Javorníček je národná prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Nízky Inovec, približne  východne od zrúcaniny hradu Tematín.

Nachádza sa v katastrálnom území obcí Lúka, Stará Lehota a Hrádok, okres Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1982 na rozlohe , bez ochranného pásma. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany sú: ''Zachovalé sutinové lesy a vápencové bralá v Považskom Inovci s bohatou flórou i faunou význačnou zastúpením severských i teplomilných prvkov na vedeckovýskumné a náučné ciele. Rezervácia je od roku 2004 súčasťou územia európskeho významu Tematínske vrchy.

Referencie

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Javorníček, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Národné prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Považský Inovec
Lúka (obec)
Stará Lehota
Hrádok (okres Nové Mesto nad Váhom)
Tematínska lesostep

Tematínska lesostep (staršie Tematínske vrchy) je národná prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Nízky Inovec, južne od vrchu Ihelník (), približne  západne od zrúcaniny hradu Tematín. Je v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty. 

Nachádza sa v katastrálnom území obce Lúka v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1976 na rozlohe , s ochranným pásmom . Rezervácia je od roku 2004 súčasťou územia európskeho významu Tematínske vrchy. Na území rezervácie platí 4. a 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: Zachovalý, krajinne významný prírodný prvok s pestrou kvetenou, v ktorej sa striedajú teplo- a suchomilné ponticko-panónske prvky s prvkami západokarpatskými. V porastoch lesostepného charakteru žije značný počet vzácnych ponticko-mediteránskych druhov fauny.

Referencie

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Tematínska lesostep, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Národné prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Považský Inovec
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Lúka (obec)
Kňaží vrch

Kňaží vrch je prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Nízky Inovec, západne od spojnice vrchov Kňaží vrch () a Rovence (). Je  v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.

Nachádza sa v katastrálnom území obcí Modrová, Stará Lehota a Lúka v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1988 na rozlohe , bez ochranného pásma. Rezervácia je od roku 2004 súčasťou územia európskeho významu Tematínske vrchy. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany sú:  Zachované spoločenstvá skalných stepí a duba plstnatého v Považskom Inovci.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Kňaží vrch, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Považský Inovec
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Modrová
Stará Lehota
Lúka (obec)
Green Point Stadium

Green Point Stadium (doslova štadión na zelenej vyhliadke) bol futbalový štadión v Kapskom Meste Južnej Afrike. 

Green Point štadión mal kapacitu 18 000 sedadiel. Využíval sa predovšetkým na futbalové zápasy, bol domovským štadiónom klubov Santos Football Club a Ajax Cape Town. Okrem toho hostil hudobné koncerty, vrátane Michaela Jacksona, U2, Metallicy, Paula Simona, Robbieho Williamsa, Coca Cola Colab Massive Mix a úvodný koncert série charitatívnych koncertov 46664, organizovanej Nelsonom Mandelom v prospech obetí AIDS. Štadión bol v roku 2007 zbúraný a pre potreby majstrovstiev sveta 2010 bol v Kapskom meste postavený Cape Town Stadium s kapacitou 70 000 divákov.

Iné projekty 

Futbalové štadióny v Južnej Afrike
Kapské Mesto
Filipka

Filipka môže byť:

sedlo na Slovensku, pozri sedlo Filipka
vrchol v Sliezských Beskydách, pozri Filipka (vrch) ()
Gameport

Gameport bol tradičný konektor pre vstupné zariadenie slúžiaci pre ovládanie hier na osobných počítačoch. Rozhranie bolo často integrované priamo na základnej doske alebo na zvukovej karte, prípadne ako rozširujúca PCI karta. Microsoft prestal gameport v operačnom systéme Windows Vista podporovať, a preto výrobcovia výrobu tohto rozhrania ukončili. Dôvodom opustenia od gameportu je tiež fakt, že bol analógovým rozhraním a väčšina súčasných zariadení je digitálna a pripájajú sa cez USB.

Pripojiteľné zariadenia 
Joystick
Gamepad
Paddle

Analógové rozhranie 
Na rozdiel od joystickov, ktoré sa už u starších počítačov pripájali digitálne, bol gameport skôr analógovým, ako digitálnym rozhraním. Pre detekciu pohybu používal ADC prevodník. Jedny z prvých príručiek od IBM-PC popisovali tento port ako vhodný pre pripojenie dvoch ovládacích koliesok (tzv. paddle), čo je zariadenie s jedným guľatým otočným gombíkom a jedným či viac tlačidlami. Tento prístup poskytol z historického hľadiska IBM-PC prevahu v simulačných hrách, obzvlášť leteckých simulátoroch.

Originálny gameport, navrhnutý IBM mal spočiatku štyri analógové osi a štyri tlačidla na jednom porte, čo dovoľovalo spojenie dvoch ovládacích pák.

Známe problémy 
Gameport bolo analógové zariadenie, čo spôsobovalo najrôznejšie problémy. Napríklad všetky druhy ovládacích pák potrebovali kalibráciu, dokonca aj na arkádový štýl hier.

Kalibrácia bola stále vyžiadavaná operačnými systémami, ako bol napríklad Windows XP. Účelom kalibrácie bolo zmeranie maximálneho rozsahu osi páky u analógových signálov (z potenciometrov) alebo digitálnych signálov (s mikrospínačom alebo kontaktmi). Obvykle zostávalo z posunu ovládacej páky okolo všetkých jej osí. Ovládacie páky, ktoré používajú USB konektor, obvykle kalibráciu nevyžadujú.

V časoch operačného systému DOS musela každá hra, ktorá používala gameport, previesť vlastnú kalibráciu. Veľmi často sa stávalo, že kvôli zle naprogramovanej kalibrácii sa po štarte hry stala ovládacia páka nepoužiteľná. S Windows XP stačila jediná kalibrácia priamo v operačnom systéme, ktorý ju zdieľal aj s ostatnými aplikáciami. Dokiaľ nedošlo k odpojeniu zariadenia, zostáva kalibrácia platná.

Microsoft oznámil, že v operačných systémoch už nebude zahrnutá podpora gameportu (počnúc 64 bitovou verziou Windows XP). Dôvodom je, že v súčasnosti sú omnoho bežnejšie herné zariadenia, ktoré sa pripájajú k PC cez rozhranie USB. Podpora gameportu teda postupne úplne zanikla.

Konektory MIDI 
Rozhranie gameport využívalo konektor DA-15, obsahujúci viac ako dvojnásobok konektorov potrebných pre káble MIDI. Pre použitie gameportu s MIDI nástrojmi bol vyžadovaný kábel samec-samica konektoru DA-15 a dva 5 pinové káble so samci typu DIN. Ovládače a hardware gameportu, schopné pracovať s MIDI zariadeniami, boli založené na štandardnom Roland MPU-401 MIDI rozhraní a podporovali väčšinu štandardných MPU-401 aplikácií pre Windows a DOS.

Externé odkazy 
Oficiálna schéma MIDI adaptéru 
Gameport na osobných počítačoch na Root.cz

Zdroje 

Vstupné zariadenia
Ondrej Glajza

Ondrej Glajza (* 22. marec 1966, Poprad) je slovenský cyklokrosár, najúspešnejší Slovák v doterajšej histórii tejto terénnej cyklistickej disciplíny.

Kariéra a úspechy 
Aktívnej činnosti sa venoval v rokoch 1972 - 1991. Ako reprezentant Česko-Slovenska získal dva tituly majstra sveta:
 1984 - v kategórii juniorov
 1989 - v kategórii mužov - amatérov

Na majstrovstvách Česko-Slovenska v kategórii mužov získal spolu štyri medaily, z toho dve zlaté:
 1985 - 3. miesto
 1986 - 1. miesto
 1988 - 1. miesto
 1989 - 2. miesto

V máji v roku 1989 emigroval z Česko-Slovenska (ČSSR) do Západného Berlína. Po revolúcii sa vrátil a opäť reprezentoval Česko-Slovensko, tentoraz už medzi profesionálmi.

Dvakrát štartoval na majstrovstvách sveta v kategórii Elite (profesionáli):
 1990 - 27. miesto
 1991 - 13. miesto

V rokoch 1993 – 1999 pôsobil vo funkcii trénera slovenskej cyklokrosovej reprezentácie.

V súčasnosti sa opäť aktívne venuje cyklistike. Vo farbách cyklistického klubu FCT Považská Bystrica sa zúčastňuje súťaží veteránov v cyklokrose   a na horských bicykloch .

Referencie

Externé odkazy 
 Výsledky Ondreja Glajzu na majstrovstvách sveta 
 Ondrej Glajza pre denník ŠPORT: Keby som vedel, že príde revolúcia, zostal by som

Narodenia v 1966
Majstri sveta v cyklokrose
Českí a slovenskí majstri sveta a Európy v cyklokrose
Slovenskí cyklisti
Česko-slovenskí cyklisti
Slovenskí majstri sveta a Európy v cyklokrose
Slovenskí emigranti a exulanti
Miloš Fišera

Miloš Fišera (* 17. február 1950, Kolín, Česko-Slovensko (dnes Česko)), je bývalý česko-slovenský reprezentant v cyklokrose.

Úspechy 
Bol prvým česko-slovenským cyklokrosárom, ktorý získal pre svoju krajinu v seniorskej kategórii medailu (na MS 1972 v Prahe), ako aj titul (na MS 1981 vo španielskej Tolose). O rok neskôr svoj titul vo francúzskom Lanarvily obhájil v pamätnom súboji so svojím synovcom Radomírom Šimůnkom. Všetky spomínané medaily získal v súťaži amatérov.

Amatéri 
Na MS amatérov štartoval desaťkrát, pričom hneď pri svojom prvom štarte v roku 1972 v Prahe získal striebro. Amatérsku kariéru ukončil v roku 1983 šiestym miestom na MS v Birminghame.

Profesionáli 
Jeho športová kariéra však ešte zďaleka neskončila. V rokoch 1988 - 1990 sa trikrát zúčastnil MS v súťaži profesionálov, kde obsadil postupne 13., 18. a 22. miesto. Jeho smolou bolo, že k profesionálom sa dostal až keď mal výkonnostný zenit za sebou. Vtedajší komunistický režim mu to skôr nedovolil.

Externé odkazy 
 Výsledky Miloša Fišeru na MS 
 Miloš Fišera na www.sportovci.cz 
 Osobnosti českého sportu - Miloš Fišera 

Narodenia v 1950
Majstri sveta v cyklokrose
Českí a slovenskí majstri sveta a Európy v cyklokrose
Česko-slovenskí cyklisti
Českí cyklisti
Giorgio Chiellini

Giorgio Chiellini (* 14. august 1984, Pisa, Taliansko) je taliansky futbalista, ktorý je v súčasnosti hráčom klubu Juventus FC. 

Rodák z Pisy začínal so svojou futbalovou kariérou v Livorne, odkiaľ mal pôvodne v roku 2002 prestúpiť do AS Rím. Po postupe Livorne do Serie B však zostal v klube. V lete 2006 prestúpil za 6,5 milióna eur do Juventusu. Reprezentoval Taliansko už v mládežníckych kategóriach.

Externé odkazy 
 Profil na stránke figc.it

Talianski futbalisti
Hráči AS Livorno
Hráči AC Fiorentina
Hráči Juventus FC
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2008
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Osobnosti z Pisy
Galvanické pokovovanie

Galvanické pokovovanie (iné názvy: galvanostégia, elektrolytické pokovovanie, galvanizácia) je elektrolytické nanášanie vrstvy kovu na vodivý povrch. Najčastejšie sa na bežné materiály (meď, železo, hliník…) nanášajú tenké vrstvy ušľachtilých materiálov. Takto sa zvyšuje odolnosť povrchu voči korózii, tvrdosť, lesk, elektrická vodivosť,a podobne. Účel môže byť estetický alebo funkčný, prípadne oba súčasne.

Pokovanie sa vykonáva ponorením pokovovaného predmetu do elektrolytu, pričom tento slúži ako elektróda. Druhou elektródou môže byť nádoba, alebo sa použije elektróda z materiálu, ktorým sa pokovuje. Po privedení elektrického prúdu na elektródy sa začne na pokovovanom predmete vylučovať ochranná vrstva nového materiálu (elektrolýza). Na rýchlosť elektrolýzy majú vplyv fyzikálne vlastnosti elektrolytu, prípadné jeho premiešavanie a použité katalyzátory.

Výhodou tohto spôsobu pokovovania je, že predmet nie je tepelne namáhaný a je možné nanášať aj vrstvy inak ťažko spracovateľných kovov. Veľmi jednoducho je možné vymedziť pokovovaný povrch, napr. prekrytím, alebo farbením (maskovaním) miest, ktoré pokovené byť nemajú. Naopak, galvanicky je možné pokovovať nevodivé materiály, ak sa na ne nanesie vodivá vrstva, najčastejšie grafitový prach. Na upravený model je možné naniesť až niekoľko milimetrovú vrstvu kovu. Takto je možné pokoviť aj vytaviteľné jadro napr. z vosku a vyrobiť inak ťažko dosiahnuteľný tenkostenný predmet. Najväčšou nevýhodou je, že sa často pracuje s nebezpečnými a jedovatými látkami. Galvanickým pokovovaním sa obťažne pokovujú vnútorné dutiny a kúty.

Najčastejšie galvanické pokovovanie:
 Cínovanie
 Chrómovanie
 Kadmiovanie
 Kobaltovanie
 Niklovanie
 Medenie
 Mosadzenie
 Striebrenie
 Zinkovanie
 Zlatenie

Referencie

Pozri aj 
Povrchová úprava kovov
Žiarové striekanie kovov

Iné projekty 

Elektrochémia
Povrchové úpravy kovov a zliatin
Dubový vŕšok

Dubový vŕšok je prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Nízky Inovec v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty. Leží približne  južne od obce Nová Lehota.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Nová Lehota, okres Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1993 na rozlohe , bez ochranného pásma. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: Cenný fragment oligotrofnej kyslej dubiny na kryštaliniku Považského Inovca s typickými indikačnými druhmi rastlín. V tesnej blízkosti rezervácie sa nachádzajú xerotermné spoločenstvá na karbonátovom podloží obalovej série - možnosť miešania rôznych faunistických a floristických prvkov.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Dubový vŕšok, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Nová Lehota (okres Nové Mesto nad Váhom)
Prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Považský Inovec
Holé brehy

Holé brehy sú prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Nízky Inovec, približne  juhozápadne od obce Podhradie. 

Nachádza sa v katastrálnom území obce Podhradie, okres Topoľčany v Nitrianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1976 na rozlohe , s ochranným pásmom . Predmetom ochrany sú floristicky pestré a bohaté zvyšky xerotermných spoločenstiev s mimoriadne hojným výskytom ponikleca obyčajného veľkého (Pulsatilla vulgaris subsp. grandis) vo východnej časti Považského Inovca. Rezervácia sa využíva na vedecko-výskumné ciele. Na území rezervácie platí 4. a 5. stupeň ochrany.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Prírodné rezervácie v Nitrianskom kraji
Chránené územia v okrese Topoľčany
Považský Inovec
Podhradie (okres Topoľčany)
Cape Town Stadium

Cape Town Stadium je futbalový štadión v Kapskom Meste Južnej Afrike. Štadión bol postavený pre potreby Majstrovstiev sveta vo futbale v roku 2010. Počas majstrovstiev hostil päť stretnutí skupinovej fázy, jeden zápas osemfinále, jeden zápas štvrťfinále a jeden zápas semifinále.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Cape Town Stadium Facts & Figures - Článok o štadióne na www.capetown.travel 

Futbalové štadióny v Južnej Afrike
Štadióny Majstrovstiev sveta vo futbale
Architektúra z 2009
Kapské Mesto
Považský Inovec (prírodná rezervácia)

Považský Inovec je prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Vysoký Inovec, v juhozápadnej časti vrcholu Inovca (). 

Nachádza sa v katastrálnom území obce Selec, okres Trenčín v Trenčianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1988 na rozlohe , bez ochranného pásma. Predmetom ochrany sú zachovalé prirodzené bukové lesné porasty vrcholových častí Považského Inovca. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Chránené územia v okrese Trenčín
Považský Inovec
Selec
Visiace skaly

Visiace skaly sú prírodná pamiatka v pohorí Považský Inovec v podcelku Krahulčie vrchy, približne  juhozápadne od vrcholu Marháta (). 

Nachádza sa v katastrálnom území obce Hubina, okres Piešťany v Trnavskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1994 na rozlohe , bez ochranného pásma. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany sú: Lesné a travinné spoločenstvá a skalnaté stepi viazané na južné svahy v dubovom vegetačnom stupni na vápencoch a dolomitoch, s výskytom ohrozených druhov flóry a fauny.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná pamiatka Visiace skaly, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Prírodné pamiatky v Trnavskom kraji
Chránené územia v okrese Piešťany
Považský Inovec
Hubina
Vladimir Fiodorovič Odojevskij

Vladimír Fiodorovič Odojevskij (; * 13. august 1803, Moskva, Ruské impérium – † 11. marec 1869, Moskva) bol ruský knieža, spisovateľ, filozof, muzikológ, hudobný kritik a teoretik.

Bol jedným z posledných príslušníkov starej vetvy rodu Rurikovcov. 
Spolu s Kiuchelbekerom v rokoch 1823-1824 vydával v Moskve druhý najvýznamnejší dekabristický literárny almanach Mnemozina.
V. F. Odojevskij bol bratrancom dekabristického básnika A. I. Odojevského. Pochádzal zo zámožnej a vysoko kultúrnej aristokratickej rodiny. 

V mladosti patril k predným členom „ľubomúdrych“.
Literárne bol silno ovplyvnený nemeckým romantizmom, hlavne záľubou v iracionálnych situáciách, groteskne a v intelektuálnej irónii. Svedčia o tom už Pestré rozprávky (1833), ktoré však boli miestami priehľadne didaktické miniatúry. Vo svojej novelistike, ktorú zhrnul do osobitého cyklu Ruské noci (1842), sa odohráva široko pojatý a značne ambiciózny filozofický rozhovor štyroch diskutérov, z ktorých každý reprezentuje odlišný životný i svetonázorový postoj.

Dielo 
 1830 Beethovenovo posledné kvarteto (Последний квартет Бетховена)
 1831 Opere del Cavaliere Giambattista Piranesi
 1833 Pestré rozprávky (Пёстрые сказки)
 1834 Komtesa Mimi (Княжна Мими)
 1834 Káťa alebo história chovanice (Катя, или история воспитанницы)
 1835 – 1840 Rok 4338 (4338-й год)
 1835 Sebastian Bach
 1837 Improvizátor
 1837 Sylfida
 1838 Čierna rukavička (Черная перчатка)
 1838 Segeliel
 1839 Bezmenné mesto (Город без имени)
 1839 Komtesa Zizi (Княжна Зизи)
 1839 Maliar (Живописец)
 1842 Ruské noci (Русские ночи)

Bibliografia 
 PAROLEK, Radegast - HONZÍK, Jiří: Ruská klasická literatura. Svoboda, Praha: 1976. 629 s.

Iné projekty 

Narodenia v 1803
Úmrtia v 1869
Ruskí filozofi
Ruskí spisovatelia
Kaštieľ v Moravanoch nad Váhom

Kaštieľ v Moravanoch nad Váhom je renesančný kaštieľ s anglickým parkom v obci Moravany nad Váhom, okres Piešťany v Trnavskom kraji.

Dejiny 
Kaštieľ má stredoveký pôvod. Dokazuje to situovanie objektu na terase nad údolím kedysi inundačného územia Váhu, ktoré tvorilo jeho prirodzenú ochranu, ako aj dispozícia, skladajúca sa zo samostatných budov scelených až renesančnou prestavbou koncom XVI. storočia. Touto prestavbou získal kaštieľ zhruba dnešný vzhľad. Monumentálny kaštieľ Motešických v stredoveku, v dobe svojho vzniku, pozostával z dvoch samostatných budov, scelených až renesančnou prestavbou koncom 16. storočia, ktorá bola rozhodujúca aj pre jeho dnešný vzhľad.  

V 18. storočí bol barokovo upravený. Na mieste východnej bašty, zbúranej začiatkom 18. storočia, dali Čákiovci postaviť kaplnku, ktorej bolo 30. mája 1757 generálnym urbárom Ostrihomského arcibiskupstva udelené privilégium na slúženie svätých omší. Interiéru kaplnky dominuje renesančný edikulový oltár s erbmi Čákiovcov a Zičiovcov. V strede je veľký obraz Piety, nad ním menší obraz Najsvätejšej Trojice, pod ním svätostánok. Renesančná kazateľnica je v čierno-zlatej farebnej kombinácii. 

Pomerne veľké úpravy kaštieľa sa uskutočnili v 2. polovici 19. storočia. Roku 1881 do povalového priestoru vstavali tretie podlažie a na východnej strane pristavali vežu. V rokoch 1964 - 1970 bol kaštieľ obnovený podľa projektu Karola Chudomelku zo Stavoprojektu Bratislava pre Domov slovenských výtvarných umelcov a architektov v správe Slovenského fondu výtvarných umení. V anglickom parku pri kaštieli sú rozmiestnené plastiky slovenských i zahraničných umelcov, ktoré tu vytvorili v rámci medzinárodných sochárskych sympózií. 

Od predaja zahraničným fyzickým osobám v roku 2006 kaštieľ chátral. V roku 2017 ho získal nový majiteľ, spoločnosť Juris Doctor, ktorý začal so zabezpečovacími prácami.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam kaštieľov na Slovensku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Kaštieľ Moravany nad Váhom na stránke slovenskehrady.sk

Moravany nad Vahom
Moravany nad Váhom
Nezávislý

Nezávislý je slovenská mimoparlamentná politická strana. Jej predsedom je Róbert Lifka.

História 
Strana bola zaregistrovaná na Ministerstve vnútra SR 5. marca 2010 pod pôvodným názvom Paliho Kapurková, veselá politická strana, skratka Paliho Kapurková. Predsedom strany a zároveň jej jediným členom bol rušňovodič Pavel Vass. Od 25. októbra 2013 sa stal predsedom strany Róbert Lifka. 8. novembra 2013 bol zmenený názov strany na súčasný názov Nezávislý. Bývalý predseda strany Pavel Vass oznámil ukončenie činnosti strany 9. novembra 2013. 
V skutočnosti strana nezanikla, zmenil sa jej názov a predseda.

Volebné výsledky 
Strana sa zúčastnila na voľbách do Národnej rady v roku 2010 pod vtedajším názvom Paliho Kapurková. Na kandidátnej listine strany v týchto voľbách bol iba jeden kandidát – jediný člen a zároveň predseda strany Pavel Vass.  
Strana získala vo voľbách 0,57 % hlasov, čo nepostačovalo na vstup do parlamentu. Najväčšiu podporu získala strana v Prešovskom kraji, odkiaľ pochádza Pavel Vass.

Členská základňa 
Podľa výročnej správy za rok 2012 mala strana k 31. decembru 2012 jediného člena.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka strany
 Nezávislý v registri strán Ministerstva vnútra SR

Zaniknuté politické strany na Slovensku
Recesistické politické strany
Sychrov (prírodná rezervácia)

Sychrov je prírodná rezervácia v pohorí Považský Inovec v podcelku Inovecké predhorie, približne  východne od obce Beckov. Je v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Beckov v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1984 a novelizovaná v roku 1988 na rozlohe , bez ochranného pásma. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: Suchomilné a teplomilné trávnaté spoločenstvo Považského Inovca s bohatou populáciou hlaváčika jarného (Adonis vernalis L.).

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Sychrov, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Prírodné rezervácie v Trenčianskom kraji
Považský Inovec
Beckov (obec)
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Židovská štvrť (Třebíč)

Židovská štvrť v Třebíči (po česky Židovská čtvrť) je zachovaná židovská štvrť, kultúrna pamiatka a lokalita Svetového dedičstva.

Nachádza sa na ľavom brehu Jihlavy v meste Třebíč. Táto štvrť je pamiatkou, ktorá dokumentuje spolužitie židovskej kultúry spolu s kresťanskými obyvateľmi od stredoveku až do 20. storočia. Štvrť je husto zastavaná, domy väčšinou nemajú záhrady a sú poprepájané. Nachádza sa tu 123 domov, dve synagógy a budovy ako radnica, nemocnica a chudobinec. V súčasnosti prebiehajú na pamiatkách rekonštrukčné práce.

Je jedinou židovskou pamiatkou v Svetovom dedičstve UNESCO, ktorá sa nachádza mimo Izraela. Zapísaná bola spolu s bazilikou svätého Prokopa a židovským cintorínom v Třebíči.

Iné projekty

Externé odkazy 
 KVIZ Třebíč - Kultúrne, vzdelávacie a informačné zaradene Třebíč
 Virtuálna precházka třebíčskym židovským mestom

Lokality Svetového dedičstva v Česku
Židovské komunity v Európe
Třebíč
Serdab

Serdab alebo serdáb (z , pôvodne ) je v egyptológii názov typu uzatvorenej miestnosti alebo výklenku, ktorá bola súčasťou niektorých staroegyptských hrobiek. V nej bola umiestnená jedna alebo viac sôch ka zosnulého. Na nich bol zobrazený v rôznom veku a v rozmanitých spoločenských a náboženských rolách, ktoré plnil počas svojho života. Miestnosť mala v stene susediacej s obetnou sieňou jeden alebo dva priezory, ktorými sa mohol zosnulý prostredníctvom sochy účastniť svojho kultu a sledovať rituály a jemu prinášané obety, ktoré boli dôležité pre jeho posmrtný život.

Doposiaľ najstarší kráľovský serdab poznáme z hrobky faraóna Dena (1. dynastia) na pohrebisku Umm el-Káb v Abyde. Najstarší známy nekráľovský serdab pochádza z obdobia panovania faraóna Kaa (tiež 1. dynastia) a našiel sa v hrobke hodnostára Merku na sakkárskom pohrebisku (hrobka S3505). Obvyklou súčasťou hrobiek bol v období 3. až 6. dynastie, najčastejšie mastáb členov kráľovských rodín a vysokých hodnostárov. V kráľovských hrobkách bol nájdený napr. v pyramídovom komplexe faraóna Necericheta (3. dynastia) ako samostatný kultový stánok, alebo v Ibiho pyramíde (8. dynastia) ako priestor v jej subštruktúre.

Poznámky

Referencie

Zdroj

Literatúra 
 
 
 
 

Architektonické prvky
Architektúra v starovekom Egypte