Komunita (sociológia)

Komunita alebo spoločenstvo je prostredie alebo skupina ľudí, ktorí sú bez ohľadu na rozdielnosti schopní oceňovať rozdielnosti, čo im umožňuje účinne a otvorene komunikovať a spolupracovať na dosiahnutí spoločných cieľov. Slovo komunita (z latinského communitas, znamená spoločenstvo, spoločnosť, ale aj vľúdnosť, láskavosť, zmysel pre spoločnosť, alebo communio) býva často používaný ako synonymum pre pospolitosť, teda protiklad pojmu spoločnosť“1. Výraz komunita pochádza z latinského slovného základu spoločného s communicare, komunikácia - komunikovať.

Členenie komunít

Hierarchické 
 Komunita ako miestne spoločenstvo - geogragicky definovaná komunita, význam najčastejšie používaný v západnom svete. Tzn. spoločenstvo ľudí, ktorí žijú na určitom priestore, nezávisle od toho ako a nakoľko spolu komunikujú. 
 Spirituálne
 Trvalo udržateľné - tzv. EKOkomunity
 Zámerné, zámerne budované - intentional community

Nehierarchické (Heterarchické) 
 Zámerne budované nehierarchické komunity

skutočné, pravé, pravdivé komunity - podľa amerického psychoterapeuta M. Scotta Pecka

Iné komunity - s ťažko definovateľným, zmiešaným typom usporiadania 
Komunity vývojárov Open source
 3 pravidlá budovania komunity(cs)

Prirodzenosť komunity 
Komunita je prirodzenou vecou. Je to vzťahová komunita. Je možné ju cielene zažívať. Samoorganizujúca komunita - biologická komunita.

Potreba komunity 
Ľudské bytosti potrebujú na svoj zdravý vývoj komunitu, blízke, známe a bezpečné vzťahové prostredie. To je naplniť v prostredí súcitného zdielania, vzájomnej úcty a spoločnej identity spoločenstva.

Kontext komunity 
Dôležitý je aj kultúrny kontext komunity. Každá „civilizácia“ má svoje spôsoby udržovania stavu komunity - spoločenstva. Ním zabezpečuje sociálnu reprodukciu hodnôt a identity spločenstva.

Zážitok komunity 
Dostavuje sa po prejdení všetkými fázami procesu. Mnohí členovia skupiny vytvárajúcej spoločenstvo prežívajú pocit, "zážitok svojej jedinečnosti a hlbokej spoločnej jednoty, ktorý veľmi zriedkavo alebo vôbec necítili v iných skupinách“.

Problém komunity 
Nie je ľahké tento stav dosiahnuť a udržať. Je to nehierarchicky usporiadaná „skupina“, čosi dnes nezvyčajné.

Proces tvorby komunity 
Je to zložitý, niekoľko-stupňový proces. Je možné ním cielene prechádzať podľa pravidiel amerického psychoterapeuta M. Scotta Pecka. 

Obvykle prechádza 4 fázami:

 Predstierané spoločenstvo (pseudokomunita)
 Zmätok (chaos)
 Zmierenie, vyprázdnenie (prázdnota)
 Prijatie, spoločenstvo (skutočná komunita)

Zmysel komunity 
Fenomén komunity - spoločenstva umožňuje vytvoriť a zažiť nehierarchické, veľmi hlboké medziľudské väzby, ťažko realizovateľné v súčasnom sociálnom prostredí. Umožňuje ľuďom prijať, transcendovať a oslavovať ich rozdielnosti a odlišnosti, čo ich uschopňuje komunikovať efektívne, otvorene a spolupracovať na dosiahnutí cieľov, ktoré boli vytýčené pre spoločné dobro. „Ako dôsledok mnohí členovia skupiny vytvárajúcej spoločenstvo prežívajú pocit svojej jedinečnosti a hlbokej spoločnej jednoty, ktorý veľmi zriedkavo alebo vôbec necítili v iných skupinách.“

Duch komunity 
Pocit svojej jedinečnosti a hlbokej spoločnej jednoty, tajomný pocit súnáležitosti a prepojenosti účastníkov intenzívneho hlbokého spoločenstva, vytvára akoby spoločného ducha (dych).

Použité zdroje 
 1 Reichel 2004, s. 112
 PhDr. Beáta Balogová, PhD.: Komunitná sociálna práca - práca v pravoslávnej cirkevnej obci

Externé odkazy 
 Komunity

Spoločenské skupiny
Ľudské spoločenstvá
Sociológia
Spolupráca