joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Otakar Španiel

Otakar Španiel (* 13. jún 1881, Jaroměř – † 15. február 1955, Praha) bol významný český sochár, rezbár, medailér, profesor na UMPRUM, AVU.

Život 
Učil sa na odbornej ryteckej škole v Jablonci nad Nisou. V roku 1901 absolvoval medailérsku školu viedenskej Akadémie u profesora Josefa Tautenhayna. V rokoch 1902 až 1904 pokračoval v štúdiu na Akademii výtvarných umění v Prahe pod vedením J. V. Myslbeka. Svoje výtvarné vzdelanie zavŕšil v Paríži, kde bol žiakom Alexandre Charpentiera.
 
Pobyt v Paríži sa stal rozhodujúcim pre vytváranie jeho osobitého štýlu. Významným bolo preňho iste aj priateľstvo s Antoinom Bourdellom. V roku 1917 sa stal profesorom na UMPRUM v Prahe a od roku 1919 pôsobil ako profesor na AVU v Prahe.

Počas nacistickej okupácie bol väznený v koncentračnom tábore. Jeho brat, československý generál Oldřich Španiel, odišiel po okupácii do zahraničia a v rokoch 1944 až 1946 bol prednostom vojenskej kancelárie prezidenta Beneša.

Dielo 

Tvorba umelca vychádza zo secesie, je v nej viditeľný vplyv J. V. Myslbeka. V začiatkoch tvorby, kedy sa venoval klasickému sochárstvu, okrem tradičných tém aktov (Myjící se žena, 1906; Ženy v lázni, 1908) boli jeho častou témou športovci (Fotbalista, Skokan, 1908). 

Po návrate z Paríža je v jeho diele zreteľný vplyv Bouredella (Tanečnice, 1915; Dívka s rukávníkem, 1916). Jeho tvorba po prvej svetovej vojne mala bližšie k neoklasicizmu, stal sa takmer oficiálnym štátnym umelcom, čo sa odzrkadlilo aj v ďalšej tvorbe, kedy sa začal uňho prejavovať istý akademizmus.

V jeho diele dominovala reliéfna tvorba, v ktorej dosiahol svetovú úroveň. Venoval sa medailám, minciam, plaketám a portrétom. Jednokorunová minca z roku 1921 patrí medzi najkrajšie a najhodnotnejšie mince na svete.

Z diela:
 busty:
 J. E. Purkyně
 J. Vrchlický
 M. Švabinský
 J. Mánes
 B. Smetana
 A. Jirásek
 M. Aleš
 I. Vojnovič
 J. Plečnik
 J. Suk
 K. Kovařovic
 A. Podlaha
 pomníky:
 pomník T. G. Masaryka
 pomník J. Mánesa
 zúčastnil sa na výzdobe dverí západného priečelia chrámu sv. Víta (Praha)

Ocenenia 

Už v roku 1927 sa stal členom Českej akadémie vied a umení. Po druhej svetovej vojne sa stal laureátom štátnej ceny, zaslúžilým umelcom a získal celý rad významných ocenení na výstavách doma aj v zahraničí.

Jeho meno nesie v pražských Řepích jedna ulica a základná škola.

Externé odkazy 
 Španiel v Muzeu v Jaroměři
  Španiel na P-numismatice
  Španiel na Tiscali.Pragensia

Narodenia v 1881
Úmrtia v 1955
Českí sochári
Medailéri
Absolventi Akadémie výtvarných umení v Prahe
Suvlaki

Suvlaki (gr. Σουβλάκι) je obľúbené grécke jedlo, pozostávajúce z malých kúskov mäsa a niekedy aj zeleniny, grilovaných na špajdli. Podáva sa na špajdli, z ktorej sa priamo je, prípadne v sendviči pita spolu s obložením a omáčkami, alebo na tanieri ako príloha k pilafu. V Grécku sa suvlaki tradične robí z bravčového alebo jahňacieho, v poslednom období vo zvýšenej miere aj z kuracieho mäsa. V iných krajinách a pre turistov môže byť suvlaki pripravené z ďalších druhov mäsa, ako napríklad rybacieho. Suvlaki by sa malo poliať vínnou omáčkou.

Terminológia suvlaki a rôznych jeho variantov je mätúca a nestála. V závislosti od kontextu znamená výraz 'suvlaki' ľubovoľný z variantov. V mnohých regiónoch, najmä v Aténach a na juhu Grécka, sa sendvič gyros nazýva 'suvlaki'.

Slovo suvlaki je zdrobneninou slova suvla (špajdľa).

Iné projekty

Externé odkazy 
Souvlaki: Hamburger Grécka Stránka opisujúca rozličné typy suvlaki. Vysvetľuje rozdiely v terminológii pre turistov.

Grécka kuchyňa
Rýchle občerstvenie
Magnetický indukčný tok

Magnetický indukčný tok alebo magnetický tok je fyzikálna veličina, ktorá sa používa na opis elektromagnetickej indukcie. Vyjadruje súhrnný tok magnetickej indukcie prechádzajúci určitou plochou.

Symbol veličiny: Φ

Základná jednotka: weber, značka jednotky Wb 

Rozmer jednotky: Wb = m2·kg·s-2·A-1 v sústave SI, inak aj V·s alebo T·m2.

Výpočet 
 z definície

Ak je plocha, ktorej magnetický tok sa počíta, rovinná,

, 

kde B je veľkosť magnetickej indukcie homogénneho magnetického poľa, S je plocha a α je uhol, ktorý 
zviera normálový vektor plochy s vektorom magnetickej indukcie.

Ak je plocha všeobecná a magnetické pole nehomogénne, potom

.

Pre valcovú cievku s N závitmi a prierezom S, ktorej os zviera s indukčnými čiarami homogénneho magnetického poľa uhol α, je magnetický indukčný tok daný vzťahom
, 

 magnetický tok v cievke v prostredí s konštantnou permeabilitou je priamo úmerný elektrickému prúdu prechádzajúcemu touto cievkou.

kde L je indukčnosť cievky.

Externé odkazy (po česky) 
 Magnetický indukčný tok: http://lucy.troja.mff.cuni.cz/~tichy/elektross/elektrina/magnetismus/elmag_indukce/magn_ind_tok.html
 Elektromagnetická indukcia: http://sweb.cz/radek.jandora/f16.htm

Fyzikálne veličiny
Česko-slovenská internetová liga

Česko-slovenská internetová liga je súťaž družstiev v bridži na internete, na serveri BBO. Zúčastniť sa jej môžu družstvá, v ktorých aspoň štyria hráči sú Česi alebo Slováci. Systém súťaže sa mení podľa počtu prihlásených družstiev. Jeden zápas sa hrá na 20 rozdaní, väčšinou na dva polčasy, po 10 rozdaní. Finále sa hrá na 40 rozdaní.

Víťazi
0. ročník 2004/2005 H20  (P. Blatný, M. Picha, P. Horák, L. Horák)
1. ročník 2005 Lozorno  (E. Velecký, Jedlička, R. Vašíček, J. Tomčáni, M. Škunda, M. Velčko)
2. ročník 2006/2007 DAHLIA  (Medlín, Fládr, Lančová, Staněk, Zouchová, Růžička)

Externé odkazy
Výsledky 0
Výsledky I.
Výsledky II.

Bridžové súťaže
Bridž na Slovensku
Bridge Base Online

Bridge Base Online (skr. BBO) je internetový bridžový server, na ktorom možno hrať bridž online. Na Slovensku a asi aj vo svete je to v súčasnosti najobľúbenejší bridžový server. Hrávajú na ňom bridžisti z celého sveta 24 hodín denne. Býva ich pripojených aj cez 10 000 súčasne. Na servri možno hrať priateľský bridž pri stolíku, organizovať zápasy družstiev, zúčastňovať sa neplatených i platených turnajov. Na BBO sa vysielajú tiež priame prenosy z najvýznamnejších svetových bridžových podujatí. 

Hrať na BBO možno buď priamo cez ľubovoľný www prehliadač alebo po nainštalovaní klienta.

Externé odkazy
Stránka BBO na ktorej možno stiahnuť klienta alebo hrať cez www prehliadač.
slovenská stránka obsahujúca aj informácie o serveri BBO a jeho používaní

Bridž
Akademizmus

Akademizmus (), jeho priaznivcami nazývaný ako tradičný humanizmus, je štýl vo výtvarnom umení, ktorý v druhej polovici 19. storočia zavŕšil klasicizmus. Hlavnou snahou akademizmu je dokončenosť a hladkosť maľby. Vychádza z antiky a vrcholnej renesancie, jednou z najdôležitejších techník, ktorú často používa, je barokový Caravaggiov (1571 – 1610) šerosvit. Akademickí maliari sa takmer všetci narodili medzi rokmi 1823 – 1836.

Akadémia výtvarného umenia (L’Académie des Beaux-Arts) mala päťdesiat členov. V roku 1795 boli zjednotené jej sekcie. Škola výtvarného umenia (L’Ecole des Beaux-Arts) sa tak menuje od roku 1793. Má tri sekcie: maľbu, sochárstvo a architektúru. Profesori školy mali les ateliers d’artistes, kde hlbšie zoznamovali študentov so svojou technikou.

Najslávnejšou akademickou výstavou bol Salón, ktorý sa konal od roku 1737 každý rok v apríli v Paríži v Apolónovom salóne (Salon d’Apollon) v Louvre. (V rokoch 1802 – 1831 a 1852 – 1863 sa konal ako bienále.) Po roku 1890 nastal jeho úpadok rozpadom na dva súperiace Salóny.

S akademizmom je úzko spojený Rímsky konkurz (Le concours de Rome), ktorého víťaz dostal Rímsku cenu (Premier Grand Prix de Rome) – trojročné štipendium pre najnadanejšieho maliara, aby v Ríme študoval antické umenie. Rímsky konkurz sa organizoval od roku 1664 až do roku 1967, kedy bol zrušený. Od roku 1803 štipendisti bývali vo Villa Médicis, sídle Académie de France. 

Po roku 1874 sa stal súperom akademizmu modernizmus – avant-garde (teda impresionizmus, ktorý však bol ešte v podstate súčasťou tradičného umenia; od 80. rokov postimpresionizmus a symbolizmus). Dá sa povedať, že ako uznávaného umenia akademizmus skončil pred prvou svetovou vojnou. Po druhej svetovej vojne bol považovaný za spiatočnícke umenie, ktoré dusilo nastupujúce pokrokové smery. Renesancia akademizmu začala na konci 70. rokoch 20. storočia.

Pozri aj 
 Václav Brožík – český akademik

Externé odkazy 
 pojednání o akademismu (len textovo)
 Art Renewal Centre (vrátane obrázkov)

Umelecké smery
Anne Riceová

Anne Riceová (* 4. október 1941, New Orleans, Louisiana – † 11. december 2021, Rancho Mirage, Kalifornia) bola americká spisovateľka hororových a fantasy kníh. Mala širokú základňu priaznivcov a jej knihy patrili v USA medzi najpredávanejšie. Ovplyvnila nimi gotické hnutie. Publikovala aj niekoľko kníh s tematikou sadizmu a masochizmu.

Narodila sa ako druhá dcéra v katolíckej írsko-americkej rodine. Jej rodné meno bolo Howard Allen O'Brienová, ale od prvého dňa v škole začala používať namiesto Howard meno Anne. Jej sestra Alice Borchardtová je tiež spisovateľka horor/fanatasy. Anne bola 41 rokov vydatá za básnika Stana Ricea až do jeho smrti v roku 2002. Ich syn Christopher Rice je románopisec. Dcéra Michele sa narodila 21. septembra 1966 a zomrela na leukémiu 5. augusta 1972.

Dielo 
Tituly kníh sú v češtine

O upíroch:
 Interview s upírem (Interview with the Vampire) – (1976) ISBN 80-7185-041-1 (Paseka, brož.), ISBN 80-85933-04-7, román a scenár k filmu Interview s upírom (Interview with the Vampire: The Vampire Chronicles) (1994)
 (The Vampire Lestat) (1985)
 (The Queen of the Damned) (1988) – sfilmované ako Kráľovna upírov (2002)
 (The Tale of the Body Thief) (1992)
 (Memnoch The Devil) (1995)
 Upír s tváří anděla (The Vampire Armand) (1998) – ISBN 80-7181-634-5 (viaz.)
 (Merrick) (2000)
 (Blood and Gold) (2001)
 (Blackwood Farm) (2002)
 (Blood Canticle) (2003)

Nové príbehy o upíroch:
Ďalšie príbehy o upíroch nie sú pokračovaním, ale odohrávajú sa v rovnakom fiktívnom svete.

 (Pandora) (1998)
 (Vittorio the Vampire) (1999)

Trilógia čarodejníc rodiny Mayfair – ISBN 80-7185-037-3
 Hodina čarodějnic I. (The Witching Hour) (1990) – ISBN 80-7185-034-9 (1. diel, viaz.)
 Hodina čarodějnic II. (Lasher) (1993) – ISBN 80-7185-056-X (2. diel, viaz.)
 Hodina čarodějnic III. (Taltos) (1994) – ISBN 80-7185-170-1 (3. diel, viaz.)

Samostatné romány:
 (The Feast of All Saints) (1979) – sfilmované ako miniséria pod názvom Ztracené ideály (Feast of All Saints) (2001), režisér: Peter Medak.
 (Cry to Heaven) (1982)
 Ramses Prokletý (The Mummy or Ramses the Damned) (1989) – ISBN 80-86096-69-6 (brož.), recenzia
 (Servant of the Bones) (1996)
 (Violin) (1997)

Romány o Ježišovi Kristovi:
 (Christ the Lord: Out of Egypt) (2005)

Krátke fantasy romány:
 (October 4th, 1948)
 (Nicholas and Jean)
 (The Master of Rampling Gate) – príbeh o upíroch

Pod pseudonymom Anne Rampling:
 (Exit to Eden) (1985) – filmové spracovanie Útek do raja (Exit to Eden) (1994) sa veľmi odlišuje od literárnej predlohy
 (Belinda) (1986)

Erotická literatúra pod pseudonymom A. N. Roquelaure:
 (The Claiming of Sleeping Beauty) (1983)
 (Beauty's Punishment) (1984)
 (Beauty's Release) (1985)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky spisovateľky 
 Chronologický prehľad 
 Biografia a obrázky 

Osobnosti z New Orleansu
Spisovatelia USA
Náboženskí spisovatelia USA
Spisovatelia fantasy
Spisovatelia hororov
Existencialisti
Osobnosti USA írskeho pôvodu
Grand Theft Auto 2

Grand Theft Auto 2 (GTA2) je klasická akčná multiplatformová hra a je druhým voľným pokračovaním zo série Grand Theft Auto. Hra prináša nový štýl série hlavne v tom, že hráč je viac vtiahnutý do príbehu hry.

O hre 
Princíp hry sa trochu zmenil, totižto máte v hre len jedného hrdinu a to Clauda Speeda s ktorým budete plniť rozličné misie a tak dokončovať príbeh hry. Oproti GTA 1 sa polícia zlepšila a naháňa vás už okrem normálnych policajtov aj S.W.A.T., FBI a nakoniec aj armáda, pri ktorej už ide do tuhého a ak nie je nablízku lakovňa áut tak to bude váš koniec.

Misie 
V hre je sedem gangov a pre každý je sedem misií, ktoré zbierate klasicky zdvíhaním telefónov. Sem - tam môžete naraziť aj na nejakú misiu v zaparkovanom aute alebo aj na misie Kill Frenzy.

Lokácie 
GTA2 sa odohráva v troch gangsterských mestách medzi ktorými sa bohužiaľ nedá cestovať:

 Downtown  je chudobnejšie mesto a aj doprava je chabá. Gangy sú na nízkej úrovni a nemajú bohatú výbavu.
 Residential je druhé mesto, v ktorom už jazdia sem - tam rýchlejšie autá, aj gangy majú bohatšiu výzbroj.
 Industrial je tretie a najbohatšie mesto zo všetkých. Jazdia tu samé bohaté kúsky a okolie je atraktívne. Napríklad v okolí Ruskej mafie nájdete samé kyseliny a nukleárne zbrane.

Zbrane 
Oproti GTA 1 a GTA: London ´69 ponuka zbraní výrazne stúpla:
 päste - minimálna účinnosť
 pištol - 9mm, dual pistol - slabá účinnosť
 S-Uzi, S-Uzi s tlmičom - dobrá účinnosť
 plameňomet - silná účinnosť
 raketomet - maximálna účinnosť
 tzv. elektrogun - maximálna účinnosť
 granát - silná účinnosť
 molotov coctail - silná účinnosť
 brokovnica - silná účinnosť

Gangy 
V hre sa nachádza spolu 7 organizovaných gangov a to sú:

 Zaibatsu
 Umiestenie: (Downtown) Zarelli, Omnitronm (Residential) The Village, Zenoton, Cayman, (Industrial) Sennora, Bayano, Escobar, Lattero
 Auto: Z-Type

 Lonnies
 Umiestenie: (Downtown) Sunnyside, Fruitbat
 Auto: Dementia

 Yakuza
 Umiestnenie: (Downtown) Shiroto, Funabashi, Ukita
 Auto: Miara

 Redneck
 Umiestnenie: (Residential) Mobile RV Park, Guntersville, Redemption
 Auto: Pickup

 Scientists
 Umiestnenie: (Residential) Xanadu, Largo, Dominatrix, Strongberg
 Auto: Meteor

 Ruská Mafia
 Umiestnenie: (Industrial) Azari Heights, Lubyanka, Pravda, Krimea
 Auto: Bulwark

 Krishna
 Umiestnenie: (Industrial) Tabernacle, Maharishi, Vedic Temple, Narayana
 Auto: Karma Bus

Soundtrack 
Hlavný článok: Grand Theft Auto 2 soundtrack.

Zaujímavosti 
 Claude Speed sa neskoršie objavil v hrách GTA 3 a GTA: San Andreas

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Neplatený download hry

Odborné recenzie 
 All Game Guide  link

Grand Theft Auto
Akčné počítačové hry a videohry
Počítačové hry z 1999
Hry pre PlayStation
Third-person-shooter
Kryptografická hašovacia funkcia

Kryptografická hašovacia funkcia je hašovacia funkcia používaná v kryptografii. Kritéria kladené na jej bezpečnosť ju robia vhodnou na použitie v rozličných aplikáciách informačnej bezpečnosti, akými sú napr. autentifikácia či integrita správ.

Dve v súčasnosti najpoužívanejšie kryptografické hašovacie funkcie sú MD5 (Message-digest 5) a SHA1 (Secure hash algorithm 1). V roku 2005 boli nájdené v oboch bezpečnostné nedostatky. V súčasnosti sa odporúča použivať SHA2, napriklad SHA256 .

Vlastnosti 
Okrem vlastností hašovacej funkcie musí kryptografická hašovacia navyše spĺňať:
 Jednocestnosť – funkcia musí byť jednocestná, t. j. inverznú funkciu ťažko nájsť. Teda iba znalosť výstupu nijak nevedie k znalosti vstupného textu. Pre dané  ľahko spočítať , pre dané  ťažko spočítať .
 Silná bezkolíznosť – ak nie je možné v rozumnom čase nájsť akýkoľvek pár vstupov tak, aby nastala kolízia. Nájsť ľubovoľné , , aby platilo .
 Slabá bezkolíznosť – ak nie je možné v rozumnom čase k danému vstupu nájsť vstup iný tak, aby nastala kolízia. Pre dané  nájsť také ,  ≠ , aby platilo .

Implementácie

Kryptografické hašovacie funkcie 
 Message-Digest algorithm (MD)
 Secure Hash Algorithm (SHA)
 RACE Integrity Primitives Evaluation Message Digest (RIPEMD)
 Whirlpool
 HAVAL
 PANAMA
 Tiger

Kľúčované hašovacie funkcie 
Použitie hašovacej funkcie s tajným symetrickým kľúčom, napríklad HMAC.

Príklady 
Príklady výstupov (hašov) niektorých kryptografických hašovacích funkcií z krátkeho textového reťazca (na porovnanie s kontrolným súčtom CRC32). Malá zmena vstupu spôsobuje lavínovité zmeny vo výstupe:
 vstup:     Vyhlasujem, že ti dlhujem 100
 výstup: 
  MD5       fbe8e3408311811c0d182d0193a03a62
  SHA-1     68741d0244e8ce0989af154977ce037c7c75a32e
  SHA-256   da3292bf01f1a5a37ffd1c8650430c3a65766205bad2faac1e1a7ab1d23ccc88
  RIPEMD160 01b5e2da3697a5759d7848e697b1415aeb6e082d
  CRC32     46b88aaa

 vstup:     Vyhlasujem, že ti dlhujem 900
 výstup: 
  MD5       42e4bf834247c94795911ef86b8817e3
  SHA-1     6f6baee4bf87762435f0e245a94c478cbf3d97df
  SHA-256   bfbcd7dbd3ff2b8f6b59142ad352136d70e53ec13c1b263dae685ca3fb46ded5
  RIPEMD160 41392a069ce0a3b58062bbf66f9f528502d3c046
  CRC32     48abdb12

Pozri aj 
 Kolízie hašovacích funkcií

Referencie 

 
Kryptografia
Počítačová bezpečnosť
Hašovanie
Baran (znamenie)

Baran (latinsky Aries) je jedno z astrologických znamení zvieratníka. Je to myslený obdĺžnik na oblohe s dĺžkou 30° a šírkou 15°. Slnko ním prechádza od 21. marca do 20. apríla. Na západnom okraji tohoto znamenia sa nachádza jarný bod. Zo západu hraničí so znamením Ryby, z východu s Býkom. Toto znamenie dostalo názov podľa súhvezdia Baran. V siderickom zvieratníku od 14. apríla do 14. mája. 

V astrologickej hviezdnej symbolike stojí znamenie Barana na začiatku zverokruhu. Ľudia narodení v tomto znamení, t. j. medzi 21. marcom a 20. aprílom, sa vraj vyznačujú náchylnosťou k boju, odvrávaním, mrhaním vo veciach lásky a energie, ako aj snahou o pokrok. Údajne sú to zvyčajne optimisti.

Iné projekty 
 

Astrologické znamenia
Program Mars

Program Mars bola séria sond vyslaná začiatkom 70. rokov 20. storočia Sovietskym zväzom smerom k planéte Mars. Prvý pokus v podobe sondy Mars 1 sa uskutočnil už v roku 1962, ale došlo k zlyhaniu na ceste k Marsu. Približne v rovnakom čase sa Sovietsky zväz pokúsil vypustiť sondy Mars 1962A a Mars 1962B, ktoré boli podobné, ale obidve zlyhali pri štarte a neopustili orbitu Zeme.

Sonda Mars 2, ktorá bola vypustená v roku 1971, mala novú konštrukciu a na svoje vypustenie využila nosnú raketu Proton. Poslednou sondou v programe bola Mars 7.

Prehľad misií

Nadväzujúce misie 
Na program Mars „nadviazali“ koncom 80. rokov 20. storočia dve sondy z programu Fobos, ktorých cieľom bol prieskum Marsu a jeho mesiaca Fobos. V roku 1996 potom nasledovala sonda Mars 96.

Pozri aj 
 Program Viking

Iné projekty 

 
Prieskum Marsu
Sovietske kozmické programy
Ján Boleslav Kladivo

Ján Boleslav Kladivo (* 7. apríl 1964, Trenčianske Teplice) je slovenský pesničkár a skladateľ elektroakustickej hudby. V roku 2009 získal na Radio Head Awards cenu kritikov za album Rozhľadňa.

Diskografia  
 1995 – Nahá – pesničkový album
 1999 – Il ballo delle civette – pesničkový album
 2002 – Celý život na tigrovi – pesničkový album
 2003 – Nové kĺby – pesničkový album
 2004 – Error Undefined – elektroakustický album
 2004 – Prima luce – elektroakustický album
 2005 – Dolcissime Sirene – elektroakustický album
 2006 – Over4Tea – Lost Angeles and Other Mirrors – elektroakustický album
 2006 – Mingmen – elektroakustický album
 2007 – Between Two – elektroakustický album
 2008 – Rozhľadňa – pesničkový album
 2008 – Fluff Modulation /spolu s Julom Fujakom/
 2009 – Essential Kladivo – elektroakustický album
 2009 – Nel cielo nuvoloso – elektroakustický album
 2010 – Ticho v okne sna – elektroakustický album
 2010 – Burlas / Kladivo / Zagar – V rozpakoch  – pesničkový album
 2011 – Podzemné rieky – elektroakustický album
 2012 – Burlas / Kladivo / Zagar – Poruchy spánku  – pesničkový album
 2012 – Pure love – elektroakustický album
 2013 – Nekonečno neostré je z dvier – pesničkový album
 2014 – Dôstojný život v kozme – elektroakustický album
 2015 – Venia – elektroakustický album
 2016 – irradiated – elektroakustický album
 2017 – Matterhorn – pesničkový album

Bibliografia 
 Nahá – knižka textov z rokov 19902012, vydal KK Bagala

Audiovizuálne projekty 
 Error Undefined /2004/ – festival Multiplace, Bratislava
 Over4tea – Lost Angeles and Other Mirrors /2005/ – festival Next, Bratislava
 Over4tea – Sensitivity Remainder /2006/ – festival Multiplace, Bratislava
 Fluff Modulation /2006/ – spolu s Julom Fujakom – festival Next, Bratislava
 Girl with helicopter /2009/
 La sensibilità atlantica /2010/
 Podzemné rieky – Nachová /2011/

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Slovenskí speváci
Slovenskí hudobní skladatelia
Osobnosti z Trenčianskych Teplíc
Hans-Hermann Hoppe

Hans-Hermann Hoppe (* 2. september 1949, Peine, Nemecko) je nemecký filozof, ekonóm a profesor Nevadskej univerzity v Las Vegas. Je zástancom rakúskej ekonomickej školy myslenia.

Akademická kariéra 
Narodil sa v Peine, Západnom Nemecku. Navštevoval univerzitu v Saarbrückene a Goetheho univerzitu vo Frankfurte nad Mohanom. Študoval filozofiu, sociológiu, históriu a ekonómiu. V roku 1974 získal Ph.D. z filozofie a v roku 1981 profesúru zo základov ekonómie a sociológie. Do roku 1986 učil na viacerých nemeckých univerzitách, potom odišiel do USA aby študoval pod vedením Murraya Rothbarda.

V súčasnosti je Hoppe profesorom ekonómie na University of Nevada a spolupracovníkom Inštitútu Ludwiga von Misesa. V roku 2005 založil Spoločnosť pre majetok a slobodu.

Externé odkazy  
"Monštrum demokracie"
 České preklady

Rakúska ekonomická škola
Vlajka Maďarska

Vlajka Maďarska s vodorovnými pruhmi červeným, bielym a zeleným sa prvý raz použila začiatkom 19. storočia (1801), oficiálne sa definuje spolu s farbami vlajky Rakúska až v roku 1806. Jej tri farby sa však používali ako farby Uhorska ako ozdoba (ako prívesok znaku a podobne) už od 15. storočia. Tieto farby boli v roku 1806 - oficiálne až 1849 - prevzaté aj do uhorského (neskôr maďarského) znaku (presnejšie iba zelená pre tri vŕšky, pretože ostatné dve farby boli v znaku už predtým). 

Od roku 1848 sa používala ako vlajka národná. Znak na maďarskej vlajke od roku 1957 nie je.

Galéria 
<div align="center">
<div align="left">

Pozri aj 
 Vlajka Uhorska

Iné projekty

Externé odkazy 
 crwflags.com/fotw/flags/hu.html - vlajka Maďarska na stránke Flags of the World

Štátne symboly Maďarska
Maďarsko
Vlajka Rakúska

Vlajka Rakúska – tvoria ju tri vodorovné pruhy, červený, biely a červený. Jej vzor aj farby odpovedajú historickému štítu zo štátneho znaku.

Vlajka patrí k najstarším na svete a podľa legendy, ktorá popravde vznikla až v neskorom stredoveku, bojoval babenberský vojvoda Leopold V. v križiackom ťažení roku 1191 pri Akko vo Svätej zemi tak udatne, že po boji bolo jeho biele bojové oblečenie úplne od krvi. Keď si však zložil opasok, odev pod ním nebol krvou dotknutý. Jedinečný pohľad, ktorý sa mu naskytol, prijal za svoju symboliku, ako farby, tak aj rozloženie.

Roku 1786 sa stala červeno-bielo-červená vlajka rakúskou vojnovou, štátnou a do roku 1869 obchodnou vlajkou (bola ešte doplnená štítom s korunou), v rakúsko-uhorskej monarchii bola rakúskou národnou vlajkou.

Od roku 1918 je rakúskou národnou vlajkou; keď je doplnená štátnym znakom v bielom pruhu ide o vlajku štátnu.

Iné projekty 

Rakúsko
Rakúsko
Vlajka Ukrajiny

Vlajka Ukrajiny sa skladá z dvoch vodorovných pruhov, svetlomodrej, ktorá symbolizuje nebo a žltej, ktorá predstavuje ukrajinské polia. 

Ukrajinská ľudová republika používala oficiálne od 22. marca 1918 ukrajinskú národnú vlajku. Ukrajinská sovietska socialistická republika zaviedla najprv vlajku s iniciálami názvu štátu (У.С.С.Р.). Neskôr k nim pribudli ešte kosák a kladivo. Dňa 5. júla 1950 bola zavedená ako jedna z prvých vlajka podľa vzoru, ktorý prevzali neskôr aj ostatné republiky. Išlo o doplnenie vlajky ZSSR jedným či niekoľkými pruhmi. Napriek tomu, že sa používala súčasná vlajka už skôr, oficiálne bola zavedená až päť mesiacov po vyhlásení nezávislosti. Do tej doby bola oficiálnou vlajkou vlajka Ukrajinskej SSR z roku 1955.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Ukrajina
Ukrajina
Fénix (vták)

Fénix je mýtický vták gréckej mytológie.

Podľa Herodota tento tvor nepotrebuje žiadnu potravu, ale žije iba zo vzduchu a rannej vlahy. Jeho domov leží na východe, v krajine podobnej raju, kde si stavia hniezdo. V každej dobe žije na svete práve jeden Fénix. Jeho perie má zlatisto-červenú farbu, ale po čase stráca svoj lesk ako Fénix starne. Keď uplynie 540 rokov (alebo podľa iných zdrojov 1461 rokov), Fénix si postaví z vonných korení hranicu na najvyššom strome a tú vychádzajúce slnko zapáli. Starý Fénix na hranici zhorí, ale o tri dni z popola vylezie červík, ktorý sa cez noc premení na nového krásneho vtáka. Mladý Fénix vyrobí zo zvyšku popola vajce, ktoré odnesie na oltár chrámu v egyptskom One.

Etymológia gréckeho pomenovania Fénix je spojená s troma významami - červenou farbou, Feníciou (Grékmi nazývanou Červená zem) a datľovým stromom. Herodotos však našiel predobraz pre svojho Fénixa pravdepodobne v egyptskom slnečnom vtákovi Bennu, o ktorom sa dozvedel od egyptských kňazov v meste On (Helipolis).

Fénix ako symbol 
Vták Fénix bol súčasťou vlajky počas bojov za oslobodenie Grécka proti Osmanom (Turecko) v rokoch 1828-1832, ako symbol znovuzrodenia Grécka.

Pozri aj 
 mytologický vták 
 Bennu - fénix v egyptskej mytológii
 Huma - fénix v perzskej mytológii
 Fengchuang - fénix v čínskej mytológii

Iné projekty 

Mýtické živočíchy
Postavy gréckej mytológie
ATC kód B

ATC kód B označuje lieky ovplyvňujúce krv a krvotvorné orgány.

Podkategórie 
 B01 - Antikoagulanciá, antitrombotiká
 B02 - Antihemoragiká
 B03 - Antianemiká
 B04 - Hypolipidemiká
 B05 - Krvné náhrady a perfúzne roztoky
 B06 - Iné hematologické látky

Pozri aj 
 Anatomicko-terapeuticko-chemický klasifikačný systém

Liečivá
B - Krv a krvotvorné orgány
Macko Uško

Macko Uško je poľský televízny seriál a kreslený film pre deti.

Macko Uško pôvodne vznikol v roku 1957 v detskom časopise. Jeho tvorcami boli spisovateľ Czesław Janczarski a ilustrátor Zbigniew Rychlicki. 

Televízny seriál sa začal nakrúcať v roku 1975. V slovenskom znení úspešne nahovoril všetky postavy Michal Dočolomanský.

Originálny seriál vytvorili 
 Režiséri: Lucjan Dembiński, Marian Kiełbaszczak, Dariusz Zawilski, Eugeniusz Ignaciuk, Jadwiga Kudrzycka, Eugeniusz Strus, Teresa Puchowska-Sturlis, Janusz Galewicz, Krystyna Kulczycka, Janina Hartwig 
 Scenár podľa rozprávok Česlava Janczarského: Janusz Galewicz, Łukasz Czerwiec, Jadwiga Kudrzycka, Janina Hartwig, Eugeniusz Ignaciuk, Marian Kiełbaszczak, Eugeniusz Strus 
 Fotky: Eugeniusz Ignaciuk, Stanisław Kucner, Leszek Nartowski, Piotr Jaworski, Bogdan Malicki 
 Hudba: Piotr Hertel

Mackova pesnička 
Dobrý večer, na dobrú noc
Macko z plyšu spieva vám
volajú ma Macko Uško
lebo smiešne uško mám

Huncút som a rád sa hrám
s humorom je predsa fuška
všetky deti rád ja mám
to je heslo Macka Uška.

(Záver)
Rýchlo do postieľok 
veď už mesiac svieti.
Rozlúčte sa s mackom 
dobrú noc vám, deti.

Externé odkazy 
 Múzeum Macka Uška (poľský jazyk)

Detské filmy a seriály
Poľské kreslené seriály
Televízne seriály z roku 1975
Zoznam chemických článkov/2

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 5 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

2. 
2. perióda

2, 
2,4,6-trinitrofenol · 2,6-Diaminopurín

2- 
2-Oxoglutarát · 2-Oxoglutarátdehydrogenáza

Zoznamy chemických článkov
Brixton Academy

Brixton Academy, súčasný oficiálny názov Carling Academy Brixton, je významná hudobná a koncertná sála nachádzajúca sa na rohu Brixton Road a Stockwell Road v londýnskej štvrti Brixton, v mestskom obvode Lambeth.

História 
Budova Brixton Academy bola postavená na mieste súkromného parku v roku 1929 pri celkovom rozpočte 250 000 libier ako najväčšie zo štyroch divadiel, ktoré niesli meno „Astoria“. Budovu otvoril 19. augusta 1929 poslanec Nigel Colman. 

Kino zavreli 29. júla 1972 a ešte na jeseň toho istého roku budovu otvorili ako „Sundown Centre“. Nová koncertná sála sa orientovala na rockovú hudbu, avšak nezaznamenala výraznejší úspech a o štyri mesiace na to opäť zatvorila svoje brány. 

V roku 1974 sa objavili snahy na zbúranie budovy a výstavbu predajne automobilov a benzínového čerpadla. Nakoniec však z plánov vzišlo. Budova stála ladom až do roku 1981, keď bola opäť otvorená ako koncertná sála, koncertom skupiny UB40. V roku 1982 bola kvôli dlhom opäť zatvorená, až kým ju roku 1983 neodkúpil Simon Parkes a nepremenoval na Brixton Academy. Počas 80. rokov sa stala dejiskom najrozličnejších koncertov, skúšali tu Eric Clapton, Dire Straits alebo skupina The Police; natáčali sa tu videoklipy skupín ako Wham! alebo Culture Club.

Súčasnosť 
V roku 1995, spoločnosť Break For The Border kúpila Brixton Academy. Budova prešla výraznou rekonštrukciou s celkovým rozpočtom pol milióna libier šterlingov. Počas opráv bola obnovená fasáda v štýle art deco, pribudli nové zariadenia ako pre divákov, tak i v zákulisí. Kapacita hľadiska bola zväčšená na niečo pod 5 000 divákov. Za posledné roky tu vystúpili hudobníci ako Dido, Franz Ferdinand, David Gray, Green Day,Good Charlotte, Kasabian, The Killers, Kraftwerk, The Libertines, Madonna, Massive Attack, Placebo, The Prodigy, Pendulum a ďalší.

V súčasnosti je budova vo vlastníctve Academy Music Group a po re-brandingu v lete roku 2004 bola premenovaná (podľa hlavného sponzora Academy Music Group – britského pivovaru Carling) na Carling Academy Brixton. I po rekonštrukcii si budova zachovala mnohé charakteristické črty, medzi inými aj zdobený portál. Naďalej ostáva populárnym miestom konania koncertov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Brixton-Academy; oficiálna stránka (po anglicky)
 Brixton-Academy: History of the Brixton Academy
 Carling Academy Brixton

Stavby v Londýne
Lambeth
Koncertné budovy a siene
Architektúra z 1929
Art deco stavby
Harry Potter

Harry Potter môže byť:
 séria kníh, pozri Harry Potter (knihy)
 séria filmov podľa týchto kníh, pozri:
Harry Potter a Kameň mudrcov (film) (2001)
Harry Potter a Tajomná komnata (film) (2002)
Harry Potter a Väzeň z Azkabanu (film) (2004)
Harry Potter a Ohnivá čaša (film) (2005)
Harry Potter a Fénixov rád (film) (2007)
Harry Potter a Polovičný princ (film) (2009)
Harry Potter a Dary smrti (film) (2010)
Harry Potter a Dary smrti 2 (film) (2011)
Harry Potter a Návrat do neznáma (film) (2022) 
 hlavná postava vyššie uvedenej série kníh a filmov, pozri Harry Potter (postava)

Pozri aj 
 Daniel Radcliffe - herec, ktorý hral filmového Harryho Pottera
 Náboženské spory o knihách Harry Potter - spory o knihe
Bayer

Bayer môže označovať:  
 Bavor po nemecky, pozri Bavori
 nemecká chemická a farmaceutická spoločnosť, pozri Bayer (podnik)
 priezvisko, napr.: 
Ján Bayer, slovenský spisovateľ, filozof a pedagóg
Johann Bayer, nemecký astronóm

Pozri aj
 Bayer 04 Leverkusen (nemecký futbalový klub)
 Bayerovo označenie
Harry Potter a Tajomná komnata (film)

Harry Potter a Tajomná komnata je film nakrútený v roku 2002 režisérom Chris Columbus na motívy rovnomennej knihy. V hlavných úlohách hral Daniel Radcliffe ako Harry Potter, Rupert Grint ako Ron Weasley a Emma Watsonová ako Hermiona Grangerová.

Dej 

Harry Potter je znova na prázdninách u otravných príbuzných Dursleyovcov. Raz večer sa mu v izbe nečakane objaví domáci škriatok Dobby, ktorý mu povie, aby sa za žiadnu cenu nevracal do Rokfortu, lebo mu hrozí smrteľné nebezpečenstvo. Harry ho neposlúchne a nastúpi do druhého ročníka. Po príchode do Rokfortu sa na škole začnú diať čudné veci, niekto alebo niečo napáda študentov a premieňa ich na kameň. Obranu proti čiernej mágii tentoraz učí nemotorný a komický profesor Gilderoy Lockhart (Kenneth Branagh). Harry sa na konci školského roka s obludou stretne v podzemných kanáloch a tak isto sa stretne s lordom Voldemortom vo veku 16 rokov.

Obsadenie 
 Daniel Radcliffe - Harry Potter
 Emma Watson - Hermiona Grangerová
 Rupert Grint - Ron Weasley
 Tom Felton - Draco Malfoy
 Richard Harris - Albus Dumbledore
 Robbie Coltrane - Rubeus Hagrid
 Maggie Smith - profesorka Minerva McGonagallová
 Alan Rickman - Severus Snape
 Kenneth Branagh - Gilderoy Lockhart 
 Christian Coulson - Tom Marvolo Riddle (vzpomineka)
 Bonnie Wright - Ginny Weasleyová
 James Phelps - Fred Weasley
 Oliver Phelps - George Weasley
 Jason Isaacs - Lucius Malfoy
 Mark Williams - Arthur Weasley
 Julie Walters - Molly Weasleyová
 Chris Rankin - Percy Weasley
 Toby Jones - Dobby (dabing)
 Richard Griffiths - Vernon Durlsey
 Fiona Shaw - Petunia Dursleyová
 Harry Melling - Dudley Dursley
 Matthew Lewis - Neville Longbottom
 Devon Murray - Seamus Finnigan
 Alfred Enoch - Dean Thomas
 Jamie Waylett - Vincent Crabbe
 Josh Herdman - Gregory Goyle
 Edward Randell - Justin Finch-Fletchley
 Warwick Davis - profesor Filius Flitwick
 Miriam Margolyes - profesorka Pomona Sproutová
 Gemma Jones - Madam Pomfreyová
 David Bradley - Argus Filch
 Robert Hardy - minister mágie Kornelius Fudge
 Hugh Mitchell - Colin Creevey
 Sean Biggerstaff - Oliver Wood
 Julian Glover - Aragog (dabing)
 Shirley Henderson - Umrnčaná Myrta
 John Cleese - Sir Nicholas de Mimsy-Porpington/Takmer bezhlavý Nick

Externé odkazy 
 Česko-Slovenská filmová databáze 
 Internet Movie Database 

Britské filmy
Filmy USA
Filmy z 2002
Filmy podľa knihy
Filmy podľa názvu
Harry Potter

ja:ハリー・ポッターと秘密の部屋#映画
Daniel Akaka

Daniel Kahikina „Dan“ Akaka () (* 11. september 1924, Honolulu, Havaj, USA – † 6. apríl 2018, tamtiež) bol senátor USA za štát Havaj. Bol členom Demokratickej strany a druhým senátorom ktorý bol rodený Havajčan, jediným s čínskym pôvodom (starý otec bol Číňan).

Životopis 
Narodil sa v Honolulu na Havaji. Počas II. svetovej vojny slúžil v US Army Corps of Engineers, vrátane služby v Španielsku a na Tiniane. Získal tituly Bachelor of Education (1952) a Master of Education (1966) na havajskej Univerzite.

Prvýkrát bol zvolený do snemovne reprezentantov v roku 1976 Ako reprezentant Havajských ostrovov za druhý kongresový okres (Second Congressional District). Vyhral s veľkým rozdielom sedem volieb za sebou.

V apríli 1990 ho nominoval guvernér John Waihee do amerického senátu ako náhradníka ta zosnulého senátora Sparka Matsunagu, prísahu zložil 16. mája 1990. V novembri toho istého roku bol v senátnych voľbách zvolený za senátora, a trvalo nahradil zosnulého Matsunagu do konca jeho volebného obdobia. V senátnych voľbách v roku 1994 bol znovuzvolený na plné funkčné obdobie (6 rokov), a s viac ako 70% znovu v roku 2000. 7. novembra 2006, Daniel Akaka porazil protikandidáta Thielena pomerom 61%:37%, takže zostával vo funkcii ďalších šesť rokov.

V roku 2006, Akaka zastával miesto v týchto senátnych výboroch:
 Armed Services,
 Energy and Natural Resources,
 Governmental Affairs (GAC), Homeland Security a Governmental Affairs Committee
 Veterans' Affairs,
 Indian Affairs.

Bol ženatý s Mary Mildred „Millie“ Chong; mali 5 detí (štyroch synov a dcéru), 14 vnúčat a 4 pravnúčatá.

Externé odkazy 
 Americký senát – anglicky
 kampaň za znovuzvolenie 2006 -anglicky
 On the Issues - Havajský senátor - Daniel Akaka  – anglicky
 Project Vote Smart - Senátor Daniel Kahikina Akaka (HI)

Členovia Demokratickej strany USA
Senátori USA
Osobnosti USA čínskeho pôvodu
Osobnosti USA havajského pôvodu
Osobnosti z Honolulu
Lanín

Lanín je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, pokrytý trvalým ľadom, ležiaci na hraniciach Argentíny a Čile, asi 50 km severne od mesta San Martín de los Andes. Názov pochádza z jazyka kmeňa Mapuče a znamená „vyhasnutý“. Leží v národnom parku Parque Nacional Lanín a je považovaná na základe jej podobnosti s horou Fudži ako najkrajší vrch Argentíny. Sopka je vzobrazená na vlajke a erbe provincie Neuquén.

Geológia 
Stavba vulkánu je tvorená prevažne bazaltami a trachytmi, jej vývoj sa datuje od neskorého pleistocénu až po holocén. Začiatkom 20. storočia bolo v oblasti Lanínu hlásené zemetrasenie s následnou vulkanickou aktivitou, no tieto správy sa neskôr ukázali ako zmätočné. Jediné dôkazy o erupciách sopky v historickej dobe sú lávové bloky uložené na severnom okraji, ktorých vek je odhadovaný na 2 200 rokov a postglaciálny tufový prstenec, nachádzajúci sa na juhozápadnom svahu sopky.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Lanín na Global Volcanism Program 

Sopky Argentíny
Sopky Čile
Stratovulkány
Vrchy v Argentíne
Vrchy v Čile
Vrchy v Andách
Vyhasnuté sopky
Trojtisícovky v Argentíne
Trojtisícovky v Čile
Zapala (mesto)

Zapala je mesto v juhozápadnej Argentíne, ležiace na západe provincie Neuquén. Je hlavným mestom departmentu Zapala. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 32 097 obyvateľov. Zapala je tak tretím najväčším mestom provincie. Mesto bolo založené v roku 1913. Je častou zastávkou turistov, ktorí smerujú do And a Čile. V blízkosti mesta sa nachádza tiež Národný park Laguna Blanca.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka mesta

Mestá v provincii Neuquén
Lácar (jazero)

Lácar (po španielsky: Lago Lácar) je jazero ľadovcového pôvodu v provincii Neuquén v  Argentíne. Je zovreté reťazcom Ánd, vo výške , leží približne na . Územie okolo jazera je väčšinou neobývané, okrem malého mesta San Martín de los Andes na jeho severovýchodnom pobreží.

Jazero má rozlohu  s priemernou hĺbkou , s maximom . Jeho povodie má plochu  . Ako jedno z mála argentínskych jazier odvádza svoje vody cez Čile do Tichého ocánu.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Databáza jazier sveta

Jazerá v Argentíne
The Colour and the Shape

The Colour and the Shape je druhý album americkej skupiny Foo Fighters. 
Vyšiel 20. mája 1997, vydalo ho vydavateľstvo Roswell/Capitol records. Na albume prvýkrát spolupracovali všetci štyria členovia skupiny, hoci väčšinu bicích nahrával Grohl. Bubeník William Goldsmith pred vydaním albumu odišiel, nespokojný s tým, že sa jeho nahrávky sotva objavili na albume a nahradil ho Taylor Hawkins (predtým hrával s Alanis Morissettovou), krátko na to odišiel aj gitarista Pat Smear.
Tento album je fanúšikmi považovaný za najlepší album Foo Fighters vôbec. Album obsahuje silný rev speváka a napriek snahe odlíšiť sa nie je radikálnou zmenou od štýlu grunge.
Album dosiahol 3. miesto v Veľkej Británíi a 10. miesto v USA. Bolo predaných vyše 2 milióny albumov vo svete.

Producentom albumu bol Gil Norton. Oficiálne single sú: „Monkey Wrench“, „Everlong“, „My Hero“ a „Walking After You“.

10. júla 2007 sa pri príležitosti 10 výročia albumu rozhodla skupina opäť vydať špeciálnu edíciu albumu, ktorá obsahovala bonusové CD so 6 pesničkami.

Zoznam pesničiek 
 „Doll“ – 1:23
 „Monkey Wrench“ – 3:51
 „Hey, Johnny Park!“ – 4:08
 „My Poor Brain“ – 3:33
 „Wind Up“ – 2:32
 „Up in Arms“ – 2:15
 „My Hero“ – 4:20
 „See You“ – 2:26
 „Enough Space“ – 2:37
 „February Stars“ – 4:49
 „Everlong“ – 4:10
 „Walking After You“ – 5:03
 „New Way Home“ – 5:40

10th Anniversary Edition - Bonusový disk 
 „Requiem“ (Killing Joke cover) – 3:33
 „Drive Me Wild“ (Vanity 6 cover) – 3:25
 „Down in the Park“ (Gary Numan cover) – 4:07
 „Baker Street“ (Gerry Rafferty cover) – 5:39
 „Dear Lover“ – 4:32
 „The Colour and the Shape“ – 3:22

Tvorcovia 
Foo Fighters:
 Dave Grohl – spev, gitara, bicie
 Pat Smear – gitara, podporný spev
 Nate Mendel – basová gitara, podporný spev
 William Goldsmith – bicie (v piesňach Doll a Up in Arms a v refréne piesne My Poor Brain).
Ostatní:
 Gil Norton - producent albumu
 Bradley Cook, Geoff Turner – technici
 Jeffery Fey, George Mimnaugh - dizajn
 Chris Sheldon – mixing
 Bob Ludwig – mastering

Single 
 „Monkey Wrench“
 „Everlong“
 „My Hero“
 „Walking After You“ (nanovo nahratá verzia z roku 1998, na ktorej sa podieľali Grohl, Mendel, Hawkins a nový gitarista Franz Stahl).

„Hey, Johnny Park“ mal byť pôvodne štvrtý singel, no nakoniec sa ním stala pieseň „Walking After You“, ktorá sa objavila na hudbe k filmu X-Files.

Pozície v rebríčkoch 
Album vo svete:

Referencie

Externé odkazy 
 Recenzia Foo Fighters - The Colour and the Shape (10th Anniversary Edition) na musiczone.cz
 Hudobná ukážka skladby „February Stars“

Albumy Foo Fighters
Hudobné albumy z 1997
Dara

Slovo Dara môže označovať:

zaniknutú obec v okrese Snina, pozri Dara (obec)
archeologická lokalita v strednom Egypte, pozri Dara (Egypt)
vrch v rumunskom pohorí Munții Făgăraș, pozri Dara (Rumunsko)
ľavostranný prítok Cirochy, pozri Dara (potok)
tvar ženského mena Darina
Frazeológia (disciplína)

Frazeológia je lingvistická disciplína skúmajúca všetky stránky frazém. Podľa prístupu k jednotlivým stránkam frazeologických jednotiek sa v nej vydeľujú viaceré čiastkové disciplíny, ako napr. historická frazeológia, porovnávacia frazeológia a pod. Pozri aj idiomológia a idiomatika.

Frazeológia a etnografia 
Frazeológia a etnografia sú dve samostatné vedné oblasti, medzi ktorými je interdisciplinárny vzťah a ktoré nevyhnutne na seba nadväzujú. Spojením medzi nimi je paremiológia ako subdisciplína folkloristiky skúmajúca pôvod a vývin parémií, ktoré sú zároveň aj predmetom skúmania v jazykovede, v rámci frazeológie. Vzťah frazeológie a etnografie však nesúvisí iba s paremiológiou. Pôvod viacerých frazém je v materiálnej i duchovnej kultúre, teda v obradoch, zvykoch, poverách, v ľudovej slovesnosti, v ľudových remeslách a pod., čo vytvára styčné plochy pre obe disciplíny.

Externé odkazy 
 http://www.juls.savba.sk/frazeologicka_terminologia/

Jazykoveda
Frazeológia
Matyáš Bernard Braun

Matyáš Bernard Braun (* 24. február 1684, Sautens, Rakúsko – † 15. február 1738, Praha) bol rakúsky sochár a rezbár, ktorý pôsobil prevažne v Čechách. Radí sa medzi najvýznamnejších predstaviteľov českej vrcholnej barokovej plastiky.

Životopis 
Narodil sa ako piate dieťa Jakuba Brauna a jeho ženy Magdalény, rodenej Neureutrovej. Sochárske umenie študoval v Salzburgu. Po štúdiách cestoval po Talianska, kde navštívil okrem iného Benátky, Bolognu a Rím. Jeho práce nesú odvtedy stopy benátskej sochárskej školy 17. storočia a sú ovplyvnené aj dielami Gian Lorenza Berniniho či Michelangela Buonarrotiho.
 
Pred rokom 1710 založil v Prahe vlastnú dielňu. Do pražského sochárskeho cechu vstúpil majstrovským dielom súsošia sna slepej cisterciánky sv. Luitgardy na Karlovom moste z roku 1710. Najmä vďaka tomuto dielu získal v Čechách značnú popularitu a veľké množstvo zákaziek. Počas nasledujúcich pätnástich rokov sa z jeho dielne stala najväčšia sochárska dielňa v Prahe s najväčšími ziskami a šiestimi tovarišmi. Braun však ochorel na tuberkulózu, a tak vlastnú ťažkú sochársku prácu vykonávali jeho zamestnanci, kým on sa sústredil na tvorbu modelov a návrhov.

V Prahe sa onedlho udomácnil, oženil sa a spolupracoval s mnohými ďalšími umelcami (maliar J. K. Liška, architekt a staviteľ František Maxmilián Kaňka a Jan Fischer z Erlachu). Jeho význačným mecenášom bol gróf František Antonín Špork, pre ktorého vytvoril aj svoje známe plastiky Cnosti a Neresti pred hospitálom v Kukse ako aj sochy v prírodnom areále v lese Betlém pri Kukse.

Dielo

Čechy 
hospitál Kuks
Betlehém pri Kukse
kláštor Plasy (drevorezby)
zámok v Duchcove
zámok Konopište
chrám Nájdenie sv. Kríža v Litomyšli
chrám sv. Jakuba Väčšieho v Cítoliboch
zámocký park v Cítoliboch
stĺp Najsvätejšej Trojice v Tepliciach

Praha 
Hartigovská záhrada
Vrtbovská záhrada
Kráľovská záhrada
Černínsky palác
 dom U Schönpflugov
Clam-Gallasv palác
Thunovský palác
Thurn-Taxisůov palác
Vrtbovský palác
katedrála sv. Víta (náhrobok grófa Šlika)
kostol svätého Klimenta v Klementíne
Komenda maltézskych rytierov pri chráme Panny Márie pod reťazom

Karlov most 
Súsošie sv. Luitgardy
Socha sv. Ludmily
Súsošie sv. Iva

Referencie 
 Neumann, V.: České baroko. Praha 1975 
 Poche, Eduard: Matyáš Bernard Braun. Praha 1986 
 Dějiny českého výtvarného umění. Praha 1989

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ctnosti a Neřesti pred hospitálom v Kuksu
 M. B. Braun na Pragensia Tiscali

Narodenia v 1684
Úmrtia v 1738
Českí sochári
Rakúski sochári
Pochovaní v Prahe
Osobnosti z okresu Imst
Alan LaVern Bean

Alan LaVern „Al“ Bean (* 15. marec 1932, Wheeler – † 26. máj 2018, Houston) bol americký astronaut, štvrtý človek, ktorý stál, 19. novembra 1969 spolu s P. Conradom, na povrchu Mesiaca. V roku 1973 pracoval na orbitálnej stanici Skylab.

Životopis

Školy a výcvik 
Ako chlapec sa venoval stavbe lietadiel. Po ukončení základnej školy bol prijatý na fakultu leteckého inžinierstva univerzity v Texase. 
V roku 1955 štúdium úspešne ukončil a nastúpil na vojenskú službu k námorníctvu. Po štyroch rokoch bol poslaný do školy pre testovacích pilotov v Patuxent River v štáte Maryland. Po preškolení začal skúšať novo zavádzané lietadlá na lietadlových lodiach. V čase podania prihlášky k astronautom mal nalietaných viac ako 2 500 hodín. V roku 1963 absolvoval nevyhnutné testy a bol prijatý do tímu. Nasledoval intenzívny výcvik a zaradenie do projektu Gemini. Bol vymenovaný za veliteľa záložnej posádky Gemini 10. Po ukončení letov Gemini sa preškolil na projekt Apollo. Bol zaradený do záložnej posádky Apolla 9 a v apríli 1969 do hlavnej posádky Apolla 12. V tom čase mal 37 rokov.

Lety do vesmíru 
S Apollom 12 odštartovali z mysu Canaveral na jeseň 1969, na palube boli okrem Beana ešte Pete Conrad a Gordon. Zatiaľ čo Gordon zostal krúžiť na obežnej dráhe Mesiaca, Bean s Conradom pristáli na povrchu a ako tretí a štvrtý človek zo Zeme na neho vystúpili.

Aj kozmická loď Skylab 3 štartovala z mysu Canaveral a to v júli 1973. Na palube bol Bean ako veliteľ, spolu s ním sa dlhodobej misie zúčastnili Garriott a Lousma. Na orbitálnej stanici Skylab nad planétou Zem plnili zadané úlohy celé dva mesiace a po 1 427 hodinách vo vesmíre pristáli na hladine Tichého oceánu.

 Apollo 12 (14. november 1969 – 24. november 1969)
 Skylab 3 (28. júl 1973 – 25. september 1973)

Po lete 
Zostal ešte v tíme kozmonautov a bol zaradený do záložnej posádky projektu Sojuz-Apollo. V roku 1975 opustil námorníctvo a prijal funkciu vedúceho operačnej a tréningovej skupiny budúcich kozmonautov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Oficiálny životopis na stránkach NASA 
 Biografie v katalógu SPACE.40
 Web Astro
 Web Kosmo

Zdroj 

Kozmonauti USA
Letci USA
Testovací piloti USA
Príslušníci United States Navy
Program Apollo
Program Skylab
Lunárni kozmonauti
Osobnosti na čadských poštových známkach
Osobnosti z Texasu
Osobnosti NASA
Osobnosti USA škótskeho pôvodu
Absolventi University of Texas at Austin
Hnedá konvencia

Hnedé konvencie sú bridžové konvenčné hlášky proti ktorým sa dá ťažko vymyslieť účinná obrana priamo pri stolíku. Na súťažiach najvyššej kategórie sú povolené, na súťažiach nižších kategórií bývajú zakázané.

Sú to konvencie, ktoré spĺňajú niektoré z nasledujúcich kritérií.

a) Akékoľvek otvorenie od 2 trefov do 3 pikov, ktoré:
Môže byť slabé (podľa dohody môže byť použité so silou nižšou, než je priemerná)  a zároveň nesľubuje najmenej 4-list v známej farbe.

Výnimka: Hláška vždy sľubuje najmenej štvorlist v známej farbe, pokiaľ je list slabý. Ak nesľubuje aspoň štvorlist, musí byť list minimálne o kráľa silnejší, než priemerný list. (keď všetky slabé významy hlášky sľubujú aspoň štvorlist v známej farbe a silné významy list minimálne o kráľa silnejší, než je priemerný list, nejedná sa o Hnedú konvenciu).

Výnimka: Otvorenie 2 v lacnej sľubujúce slabý dvojfarebný list (aspoň 5-listy) v ľubovoľnej drahej farbe (môže, ale nemusí, obsahovať i silné varianty), vrátane otvorení, ktoré v slabom variante nesú dodatočnú informáciu o ostatných farbách (napr. Wilkosz).
Na medzinárodných turnajoch je Wilkosz pokladaný za hnedú konvenciu, v Česku a na Slovensku nie.

b) Zásah na prirodzené otvorenie na 1. stupni, ktorý nesľubuje aspoň 4-list v známej farbe
Výnimka: prirodzený zásah v NT
Výnimka: akýkoľvek cuebid, ktorý ukazuje silný list
Výnimka: cuebid známej farby skokom ako otázka na zádrž do 3NT

c) Akékoľvek slabé dvojfarebné hlášky na 2. alebo 3. stupni, ktoré môžu byť urobené s jednou farbou 3-listou a kratšou.

d) Klamlivé hlášky povoľované či dokonca požadované systémom.

e) Žiadne z predchádzajúcich obmedzení neplatí pri obrane proti silným umelým otvorenia alebo v obrane proti Hnedým konvenciám či VUS metódam.

Externé odkazy
Klasifikácia licitačných systémov - pôvodný zdroj článku.
WBF System policy Oficiálna definícia hnedých konvencií podľa WBF

Bridž
Parc Astérix

Parc Astérix je zábavný park vzdialený od Paríža približne 35 km na sever. Je tu množstvo atrakcií, ako napríklad delfinárium, rôzne vlnovky ("húsenkové dráhy"), súboje mušketierov, kúzelník. Možno tu stretnúť známe postavičky z rozprávky Asterix a Obelix.

Atrakcie 
Nachádza sa tu množstvo zaujímavých atrakcií:
 Diov hrom (Najväčšia drevená vlnovka v Európe)
 Goudurix (jedna z najzaujímavejších multilooping dráh v Európe)
 Oxygénarium
 Transdémonium (strašidelný zámok so špeciálnymi efektami) 
 Trace du Hourra (900m dráha, s rýchlosťou vozidla 80 km/h)
 Galère (Galéra) (kolísajúca loď) 
 Menhir express (zábavné brvno vo vodnom žľabe s 13 metrovým pádom na konci)
 Veľký šplechot (divoká rieka)
 Delfinárium (cvičené delfíny a tulene)

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka (vyžaduje Macromedia Flash)
 Všetko čo potrebujete vedieť o Parku Asterix
 Fan Klub

Zábavné parky
Asterixove dobrodružstvá