Téryho chata

Téryho chata (hovorovo nazývaná Terynka či Térynka; , , ) je najvyššie položená celoročne otvorená horská chata vo Vysokých Tatrách v nadmorskej výške . Leží pri Piatich spišských plesách v Malej Studenej doline, nad skalnou stenou, odkiaľ pomyselne stráži túto dolinu.

História chaty 
Téryho chata bola postavená na podnet predstaviteľa Maďarského turistického spolku Edmunda Téryho (od 1891 bol výkonným viceprezidentom a v rokoch 19071910 najvyšším predstaviteľom spolku), ktorý pôsobil aj na Slovensku. Chata od svojho založenia doteraz nesie jeho meno. Téry (od 28. novembra 1880 banský lekár v Štefultove, dnes súčasť Banskej Štiavnice) okrem iných vystúpil ako prvý na okolité štíty: Prostredný hrot (1876) a Pyšný štít (1877).

V roku 1896 dal Téry podnet na vylepšenie turistického chodníka a krátko nato aj na vybudovanie chaty, ktorá by slúžila turistom. Verejnosti bola odovzdaná do užívania 21. augusta 1899. Projektoval ju spišskosobotský architekt Gedeon Majunke.

Do roku 1933 bola Téryho chata najvyššie položenou chatou vo Vysokých Tatrách. Od roku 1936 má celoročnú prevádzku. (V roku 1933 bola otvorená Chata pod Rysmi , ktorá je však v prevádzke len v lete.)

V roku 1944 chatu spravovali slovenskí vysokoškolskí študenti, ktorí tu počas povstania ukrývali poľských odbojárov či ruských utečencov zo zajateckých táborov.

Počas 2. svetovej vojny bola často zatvorená, ale na chate pôsobili bratislavskí horolezci Ing. Ladislav Chodák, Alo Huba, Radek a Borek Roubalovci, Gizela Krenová, František Moravčík, Jozef Horvát, Ladislav Dvořák, Tatranec, Rudolf Mašlonka, Karel Jedlička a ďalší.

Chata prešla viacerými stavebnými úpravami, naposledy v rokoch 197982. Dovezených bolo 197 ton stavebného materiálu vyniesli nosiči na svojich ramenách a 570 ton bolo prepravených letecky. Kachle nahradilo ústredné kúrenie, pribudla  elektrocentrála a moderná toaleta, no napriek tomu si chata zachovala pôvodný ráz, ktorý navrhol Gedeon Majunke. 

K chate sa viaže aj meno tatranského beletristu chatára Bela Kapolku a iných úspešných Tatrancov a horolezcov.

Chatári 
 Ján Adriáni (18991910)
 Gustáv Barč (1915??)
 Július Tardík (1928)
 Karol Kern (19281938)
 Ján Kacián a Štefan Zamkovský (1938)
 Štefan Zamkovský (1938?)
 Ondrej Krasuľa (?)
 Alo Huba (1944)
 Rudolf Mašlonka a Rudolf Kacián (19451948; Rudolf Kacián v roku 1948 odchádza na Bilíkovú chatu a Rudolf Mašlonka v roku 1949 na chatu Kamzík)
 Ing. Vladimír Šimo v letnom období (1949?)
 Julius Parák (?1951)
 Karol Danajovič (1951)
 Jozef Stolár (1952)
 Jaroslav Sláma (19531958)
 Miroslav Jílek (19581963)
 František Skopík (19641967)
Michal Legutky (19671971)
 Ondrej Šimko (19711973)
 Belo Kapolka (19731994)
 Viola Kapolková (1994)
 Ing. Miroslav Jílek (Františka Kriššáková) (19942014) 
 Peter Michalka (2014súčasnosť)

Nosičský rekord 
 Ladislav Kulanga vyniesol na Téryho chatu 151 kg. Tento nosič vyniesol na Zamkovského chatu 207,5 kg, 141 kg na Zbojnícku chatu. Zatiaľ neprekonaný zostal rekord, keď zo Skalnatej chaty na stanicu lanovky Štart zniesol 211 kg.

Súčasnosť 
Chata je jednou z najznámejších tatranských vysokohorských chát. Chata poskytuje aj ubytovanie a stravovanie.

Prístup 
Téryho chata je prístupná:
 po  zelenej značke:
 zo Zamkovského chaty
 zo sedla Sedielka
 po  žltej značke:
 zo Zbojníckej chaty cez Priečne sedlo

Okolie chaty 
Od chaty je krásny výhľad do Kotliny Piatich spišských plies, na samotných Päť spišských plies, ale i okolité štíty: Ľadový štít, Prostredný hrot, Širokú vežu, Snehový štít, Baranie rohy, Spišský štít, Pyšný štít, Lomnický štít a ďalšie.

Galéria

Pozri aj 
 Edmund Téry

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Horské chaty vo Vysokých Tatrách