joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
International Legal English Certificate

International Legal English Certificate (ILEC) je medzinárodne uznávaný certifikát vysokej úrovne anglického jazyka pre právnikov. Skúška ILEC je určená pre študentov na úrovni B2 a C1 podľa Spoločného európskeho referenčného rámca pre jazyky. ILEC hodnotí jazykové zručnosti v kontexte práva. Certifikát získaný na základe skúšky na úrovni C1 môže slúžiť aj ako doklad o jazykovej úrovni nevyhnutnej pre prácu v oblasti medzinárodného práva alebo pre štúdium práva na univerzite.

Medzinárodne uznávaná skúška a certifikát 
ILEC je skúška v rámci Cambridge ESOL (skúšky určené pre študentov, ktorých rodným jazykom nie je angličtina) a bola vyvinutá v spolupráci s právnicko-lingvistickou spoločnosťou TransLegal, európskou jednotkou v tejto oblasti. Certifikát uznávajú popredné právnické združenia vrátane Európskeho združenia podnikových právnikov, Európskeho združenia študentov práva, Medzinárodného združenia mladých právnikov a EYBA, združenia mladých právnikov v Európe.

Z čoho sa skladá skúška ILEC 
Skúška ILEC sa skladá zo štyroch testov. Jeden je zameraný na čítanie, druhý na písanie, tretí na počúvanie a štvrtý na hovorenie. Každý z týchto testov je založený na realistických textoch, úlohách a témach, s akými sa uchádzači o certifikát môžu stretnúť v bežnom pracovnom živote. Texty a témy skúšok sú zasadené do kontextu medzinárodného obchodného práva.

Nasledujúci zoznam uvádza oblasti práva, s ktorými sa na skúške ILEC možno stretnúť:
firemné právo
obchodné združenia
zmluvy
predaj tovaru
nehnuteľnosti
dlžník - veriteľ
duševné vlastníctvo
zamestnanie
konkurencia
životné prostredie
 prevoditeľné cenné papiere
 zabezpečené transakcie
 aspekty medzinárodného práva
Skúška ILEC sa venuje aj relevantným aspektom právnej praxe.

Pre koho je určená skúška ILEC 
Skúška ILEC je vhodná pre študentov práva a právnikov, ktorí sa chcú zamestnať v oblasti medzinárodného práva.

Vhodní uchádzači spomedzi študentov práva sú tí, ktorí:
sa chcú zamestnať v oblasti medzinárodného obchodného práva
zamýšľajú študovať právo tam, kde štúdium zahŕňa aj podstatnú časť v anglickom jazyku, či v domovskom štáte alebo v zahraničí,
chcú získať certifikát ako doklad o svojej znalosti anglického jazyka.

Vhodní uchádzači spomedzi právnikov sú tí, ktorí:
hľadajú nové zamestnanie v oblasti medzinárodného obchodného práva,
chcú byť povýšení v rámci svojej vlastnej organizácie,
študujú anglický jazyk ako súčasť programu odbornej prípravy,
chcú získať certifikát ako doklad o svojej znalosti anglického jazyka.

Od uchádzačov o certifikát ILEC sa očakáva, že budú poznať niektoré právne pojmy a terminológiu, ktoré sa bežne používajú v oblasti medzinárodného obchodného práva.

Známkovanie a výsledky 
Výsledky sú hodnotené v piatich stupňoch. Prvé tri najvyššie známky znamenajú úspešné absolvovanie skúšky (najvyššia je C1 Pass with Merit, druhá C1 Pass a tretia B2 Pass) a posledné dve znamenajú neúspešné absolvovanie (Narrow Fail a najnižšia Fail). Celkový výsledok skúšky ILEC je hodnotený na základe celkového počtu bodov, ktoré uchádzač získa vo všetkých štyroch testoch.

Externé odkazy 
 www.ilec.sk

Angličtina
Yanko Daučík

Yanko Daučík Ciboch (* 22. marec 1941, Praha, Česko-Slovensko – † 13. máj 2017, Madrid, Španielsko) bol česko-slovensko-španielsky profesionálny futbalista v 60-tych a 70-tych rokoch minulého storočia. Hral napríklad za Real Betis, Real Madrid, Atlético Madrid alebo RCD Espanyol. Je synom Ferdinanda Daučíka, trénerskej legendy La Ligy, ktorý sa presťahoval s rodinou do Španielska v roku 1950.

Do jeho rodiny patril aj Ladislav Kubala, bývalý hráč FC Barcelona.

Referencie

Externé odkazy
 Veteráni Realu Madrid

Slovenskí futbalisti
Česko-slovenskí futbalisti
Španielski futbalisti
Hráči UD Salamanca
Hráči Real Betis
Hráči Real Madrid CF
Hráči Atlético Madrid
Hráči RCD Mallorca
Hráči RCD Espanyol
Hráči Xerez CD
Osobnosti z Prahy
Beh na jedno stadion

Beh na jedno stadion (od stadiodromos, stadion) bola súťažná bežecká disciplína v starovekom Grécku.
 
Beh na jedno stadion, t. j. na vzdialenosť 192,27 metra, (600 olympijských stôp) bol na olympijských hrách jedinou súťažnou disciplínou od založenia hier v roku 776 pred Kr. do roku 724 pred Kr., keď sa na hrách zaviedol dvojitý beh čiže diaulos. (beh na dve stadiá). Od založenia hier v Olympii a aj neskôr sa beh na jedno stadion považoval za hlavné preteky. Menom víťaza týchto pretekov sa označovala celá olympiáda. Na olympijských hrách sa v tejto disciplíne súťažilo až do ukončenia hier v roku 394 pred Kr., keď hry zakázal osobitným ediktom rímsky cisár Theodosius I. 

Behal sa podobne ako náš šprint. Bežci sa počas behu značne nakláňali dopredu a s dlhými vysokými krokmi, pomáhajúc si pritom rytmickými švihmi paží až do výšky hlavy sa s otvorenými dlaňami rútili do cieľa.  Na konci šiesteho storočia pred Kr. olympijskí pretekári začínali slávnostným nástupom. Hellanodikovia potom vložili do amfory alebo prilby tabuľky s menami súťažiacich a vyžrebovali poradie ich miest na štartovej čiare. Keď boli už bežci pripravení, ozval sa signál trubača a hlásateľ prečítal mená pretekárov a ich domovských miest. Po novom signále trubača sa preteky začali. Hellanodikovia následne po pretekoch vyhlásili meno víťaza a jeho domovské mesto prostredníctvom hlásateľa na štyri strany sveta. Odmenou olympijského víťaza bol veniec (kotinos) z posvätnej olivy, zvanej Kallistefanos, („Čo dáva krásne vence") nachádzajúcej sa pri Diovom chráme. Veniec bol podľa tradície upletený z jedinej vetvičky, odstrihnutej zlatými nožnicami. Víťazov korunoval pred Diovým chrámom najstarší z hellanodikov tzv. athlothetés. 

Podľa antického autora Thukydida, bežci na najstarších olympijských hrách pretekali s páskou okolo ohanbia a neskôr nahí. Pripomína, že niektorí barbari, predovšetkým Aziati, pri zápasení a boxe majú také pásky ešte aj za jeho čias a aj to, že starí Gréci mali kedysi veľa spoločného s barbarmi. Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, uvádza, že štadión bol vybudovaný na umelej terase z nanosenej zeme, na ktorej mali tiež sedadlá usporiadatelia hier. Oproti hellanodikov stál oltár z bieleho mramoru, pri ktorom sedela kňažka bohyne Démétry. Bola to jediná žena, ktorá sa mohla na olympijskú súťaž pozerať. Slobodným dievčatám v tom nebránili.

Referencie a bibliografia 

Športy starovekých olympijských hier
Bežecké preteky
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2015

Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2015 boli v poradí 10. majstrovstvá sveta vo florbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa od 4.12. decembra 2015 v Tampere, vo Fínsku, za účasti 16 tímov. Svoj siedmy titul (piaty v rade) získalo družstvo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad domácim . Vo finálovom zápase bol dosiahnutý nový svetový rekord v počte divákov na medzinárodnom ženskom florbalovom stretnutí, keď do hľadísk prišlo 6 517 divákov a o 1 496 tak prekonal rekord z predchádzajúceho ženského šampionátu.

Fínsko získalo právo organizovať majstrovstvá na zasadnutí ústrednej rady IFF v Espoo v októbri 2011. V čase zvolenia ešte nebolo rozhodnuté, ktoré mesto bude organizátorom. Kandidátov bolo päť: Espoo, Hämeenlinna, Helsinki, Lappeenranta  a Tampere. Fínsko bolo organizátorom ženského svetového šampionátu druhýkrát, prvý turnaj hostilo v roku 1997.

Kvalifikácia

Arény

Nasadenie do skupín

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play off

Stretnutia o 13.16. miesto

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Osemfinále

Stretnutia o 9.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále 

 Divácky rekord na medzinárodnom zápase žien

Štatistiky 

Najproduktívnejšie hráčky

Návštevnosť podľa družstiev

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej florbalovej federácie 
 Oficiálna stránka Fínskej florbalovej federácie

Zdroj 
 Oficiálna stránka MS 2015 /

Florbal v 2015
Majstrovstvá sveta vo florbale žien
Florbal
Šport v Tampere
2015 vo Fínsku
Mariner 6

Mariner 6 bola druhá úspešná americká kozmická sonda pri Marse. Tak, ako predošlá americká maraťanská sonda Mariner 4, aj Mariner 6 mal skúmať Mars počas preletu okolo neho. 

Zo Zeme vzlietol 25. februára 1969 s nosnou raketou Atlas Centaur D-1A. Sonda bola úspešne navedená na medziplanetárnu dráhu a 29. júna 1969 sa zamerala na Mars. V priebehu 41 hodín získala 49 úplných a jednu čiastočnú snímku.  Najbližšie sa k planéte dostala na 3 431 km a potom sa od nej začala zase vzďaľovať. V priebehu júla 1969 postupne odosielala na Zem získané údaje, skúšala fotiť tiež hviezdy, Mliečnu cestu a kométu. Riadiace stredisko udržiavalo spojenie so sondou až do konca nasledujúceho roka.

Zdroj 
 Sonda v databáza SPACE40

Program Mariner
Planetárne sondy
Sondy NASA
Prieskum Marsu
Neaktívne sondy
Kozmonautika v 1969
Kozmonautika v 1970
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2002

Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2002 boli v poradí 5. Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov, ktoré organizovala Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Štokholme, vo Švédsku od 16.24. augusta 2002, za účasti 11 tímov. Titul získalo  po finálovej výhre nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikačné podujatie na postup do kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2003. Do kvalifikácie postúpilo 5 družstiev.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina o 9.11. miesto

Play off

Stretnutie o 7. miesto

Štvťfinále

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej plaveckej ligy

Zdroje 
 ME B kategórie 2002 na stránke todor66.com 
 ME B kategórie 2002 na stránke pilkawodna1.w.interia.pl 

Vodné pólo v 2002
Muži
Vodné pólo
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2004

Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2004 boli v poradí 6. Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov, ktoré organizovala Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Istanbule, v Turecku od 3.11. septembra 2004, za účasti 12 tímov. Turecko bolo organizátorom turnaja B kategórie majstrovstiev Európy druhýkrát, predtým hostilo turnaj v roku 1998, rovnako v Istanbule. Titul získalo  po finálovej výhre nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikačné podujatie na postup do kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2006. Do kvalifikácie postúpilo 6 družstiev.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

StretnutiA o 7.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

StretnutiA o 7.10. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Štvťfinále

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej plaveckej ligy

Zdroje 
 ME B kategórie 2004 na oficiálnej stránke LEN 
 ME B kategórie 2004 na stránke todor66.com 
 ME B kategórie 2004 na stránke pilkawodna1.w.interia.pl 

Vodné pólo v 2004
Muži
Vodné pólo
Šport v Istanbule
2004 v Turecku
Tomáš Ulej

Tomáš Ulej  (* 10. február 1987, Martin) je slovenský spisovateľ a novinár.

V ruku 2006 inicioval projekt Zlatý fond denníka SME) . Debutoval zbierkou aforizmov Ale (2012), za ktorú získal Cenu Ivana Kraska za debut v literatúre. V roku 2013 bol nominovaný na novinársku cenu za sériu komentárov "Listy z webu". V roku 2014 mu vyšla druhá knižná zbierka aforizmov Bodaj bi!.

Dielo 
 2012 - Ale, zbierka aforizmov
 2012 – Preto s Lebom - elektronická kniha aforizmov a krátkych básní
 2014 – Bodaj bi!, zbierka aforizmov a epigramov
 2018 - Žuvot, zbierka aforizmov a epigramov

Referencie 

Slovenskí básnici
Creil-Sud

Creil-Sud je francúzsky kantón v obvode Senlis v departemente Oise v regióne Pikardia. Tvorí ho južná časť obce Creil (ostatné územie patrí do kantónu Creil-Nogent-sur-Oise).

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Oise
Ivan Mihalič

Ivan Mihalič (* 9. august 1944, Medzilaborce) je rusínsky hudobný aktér zo severovýchodného Slovenska, akordeonista, spevák, učiteľ hudby. Dlhoročný člen (vedúci) Humenského speváckeho tria.  
 
Od roku 1990 viedol spevácku a hudobnú zložku Folklórneho súboru Kalina Humenné.  
Je autorom scénickej hudby, hudobných zborníkov, s Humenským speváckym triom nahral štyri CD – Zabavme sa ľudenkove, Keby ja mal frajiročku, Ej, každá žena dobra a Mav ja raz divčinoňku. Neoceniteľnou je jeho práca s dedinskými folklórnymi skupinami – Dubrova Zubné, Pichončanka Pichné a Rozmarija Novosad

Referencie

Externé odkazy 
 "Ivan MIHALIČ slávi svoje sedemdesiate narodeniny - stránka FS Chemlon"

Slovenskí speváci ľudovej hudby
Speváci rusínskeho pôvodu
Slovenské osobnosti rusínskeho pôvodu
Slovenskí hudobní pedagógovia
Osobnosti z Medzilaboriec
Humenské spevácke trio

Humenské spevácke trio je slovenské spevácke trio, ktoré v roku 1971, v tom čase ako duo, založii Ivan Mihalič a Mikuláš Horňák. Okrem hudby súčasťou vystúpenia tria bolo humorné hovorené slovo (v podaní Mikuláša Horňáka).
Hudobno-spoločenskú hodnotu v rámci folkloristickej scény severo-východného Slovenska obohatili o invenciu - ako prvá mužská spevácka formácia sa rozhodli spievať trojhlasne. Vedúci skupiny, Ivan Mihalič, upravil pre trio počas jeho histórie takmer 200 piesní. Repertoár tria tvoria predovšetkým rusínske, východoslovenské a ukrajinské piesne, ale tiež poľské, ruské, české, moravské a juhoslovanské.
V roku 1980 do formácie vstupuje spevák Mikuláš Petrašovský, ktorým sa trio na poli rusínskej (v tom čase rusínsko-ukrajinskej) piesne etablovalo ako ešelón ľudovej piesne severo-východného Slovenska, ktoré postupne vystupovalo a región i Česko-Slovensko prezentovalo za hranicami krajiny . Potvrdilo to aj významné ocenenie: v roku 1989 sa  Humenské spevácke trio stalo laureátom 17. ročníka ústrednej celoslovenskej prehliadky ľudových piesní Makovická struna.
 
Prvá zostava   1971-1980:
 Ivan Mihalič – spev, akordeón
 Mikuláš Horňák – spev

Druhá zostava   1980-1991:
 Ivan Mihalič – spev, akordeón
 Mikuláš Horňák – spev, humorné slovo
 Mikuláš Petrašovský – spev, sólo 

Tretia zostava   1991-1996:
 Ivan Mihalič – spev, akordeón
 Mikuláš Petrašovský – spev, sólo
 Michal Sijka – spev

Súčasná zostava   1998-dnes:
 Ivan Mihalič – spev, akordeón
 Michal Sijka – spev, 
 Jozef Ovšianik – spev, sólo

Diskografia 
 Zabavme sa ľudenkove (1990)
 Keby ja mal frajiročku 
 Ej, každa žena dobra  
 Mav ja raz divčinoňku

Referencie 
 
Ref:

Externé odkazy 
  "Humenské trio čaruje - denník Korzár"
 "V Humenskom triu - časopis Imidž"
  "Humenské trio v Redute - týždenník Podvihorlatské noviny"
 - Humenské spevácke trio - 10 rokov "

Interpreti a kapely ľudovej hudby
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2007

Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2007 boli v poradí 7. Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov, ktoré organizovala Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Manchesteri, v Spojenom kráľovstve od 8.15. júla 2007, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali Manchester Aquatics Centre. Titul získala  po finálovej výhre nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikačné podujatie na postup do kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2008. Do kvalifikácie postúpilo 6 družstiev. Zároveň 3 najlepšie družstvá postúpili do európskej olympijskej kvalifikácie.

Kvalifikácia

Štadión

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

StretnutiA o 7.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

StretnutiA o 7.10. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Štvťfinále

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej plaveckej ligy

Zdroje 
 ME B kategórie 2007 na oficiálnej stránke LEN 
 ME B kategórie 2007 na stránke todor66.com 
 ME B kategórie 2007 na stránke pilkawodna1.w.interia.pl 

Vodné pólo v 2007
Muži
Vodné pólo
Chránená krajinná oblasť Litovelské Pomoraví

Chránená krajinná oblasť Litovelské Pomoraví sa nachádza v Česku na severe strednej Moravy medzi mestami Olomouc a Mohelnice, pričom priamo prechádza mestom Litovel. Správa CHKO sídli v Litovli. Vyhlásená bola roku 1990 najmä z dôvodu ochrany prirodzeného meandrujícího toku rieky Moravy a neho nadväzujúceho komplexu lužných lesov. Územie je tiež chránené ako vtáčia oblasť.

Status územia 

Chránená krajinná oblasť Litovelské Pomoraví
(Anglicky: Litovelské Pomoraví PLA). Vyhlásená 29. 10. 1990 vyhláškou MŽP SR č. 464/1990. Rozloha: 9600 ha.

Chránená oblasť prirodzenej akumulácie vôd kvartéru rieky Moravy

Medzinárodne významná mokraď (Ramsar site), zapísané 2. 11. 1993. Rozloha: 5 122 ha. Spĺňa kritériá 1 (medzinárodne významný, jedinečný príklad v biogeografickom regióne) a kritérium 3 (význam pre biodiverzitu rastlín a / alebo živočíchov.)
Pravdepodobne spĺňa aj kritérium 2 (podporuje vzácne, ohrozené a kriticky ohrozené druhy alebo ohrozené ekosystémy). To ale zatiaľ nebolo oficiálne schválené. 

Natura 2000
 Vtáčia oblasť Litovelské Pomoraví  je podľa nariadenia vlády 23/2005 Zb. jedna zo 41 oblastí ochrany vtáctva v Česku. Rozloha: 9318,57 ha, kód: CZ0711018.
 Litovelské Pomoraví je navrhnuté ako európsky významná lokalita (kód: CZ0714073) a je zapísané na návrhu národného zoznamu, ktorý bol schválený 22. decembra 2004 a poslaný do Bruselu.

Maloplošné osobitne chránené územia v CHKO

Biocentrá a prírodné rezervácie 

 Nadregionálne biocentrum "Vrapač - Doubrava" (1100 ha)
 Nadregionálne biocentrum "Ramena řeky Moravy" nazývané aj "Litovelské Pomoraví – luh" (1600 ha).
 Regionálne biocentrá: "Pňovický luh" (80 ha), Třesín (120 ha).
 Celkom 25 maloplošných zvlášť chránených území (OCHÚ): 2 NPR, 1 NPP, 13 PR, 11 PP.

Národné prírodné rezervácie 
 NPR Ramena řeky Moravy
 NPR Vrapač
 NPR Hrdibořické rybníky (okres Prostějov)

Národné prírodné pamiatky 
 NPP Třesín (IPA 143,08 ha, Náučný chodník - má 5,5 km a 9 zastavení)
 NPP Na skále
 NPP Park v Bílé Lhotě

Prírodné rezervácie 
 PR Doubrava
 PR Hejtmanka
 PR Kačení louka
 PR Kenický
 PR Litovelské luhy
 PR Moravičanské jezero (Zrušená. Teraz PP Zátrže)
 PR Panenský les
 PR Plané loučky

Prírodné pamiatky 
 PP Chomoutovské jezero
 PP Bázlerova pískovna
 PP Častava
 PP Daliboř
 PP Hvězda
 PP Kurfürstovo rameno
 PP Malá Voda
 PP U přejezdu
 PP U Senné cesty
 PP V Boukalovém
 PP Za mlýnem
 PP Zátrže

Referencie 
 Maňas, M. (2004) Mäkkýše (Mollusca) chránenej krajinnej oblasti Litovelské Pomoraví. - Dipl. práce, Ms. depon. in: PRF UP, Olomouc, 80 pp., 66 pp. príloh.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Http://www.litovelskepomoravi.ochranaprirody.cz/ - Správa CHKO Litovelské Pomoraví
 Http://www.strednimorava-tourism.cz/cil/chranena-krajinna-oblast-litovelske-pomoravi - turistické informácie na oficiálnom turistickom portáli Olomouckého kraja

Zdroj 

 

 
Litovelské Pomoraví
Vtáčie oblasti v Česku
Chránené územia v okrese Olomouc
Chránené územia v okrese Šumperk
Rámsarské mokrade v Česku
Povodie Moravy
Lužné lesy v Česku
Mortal Kombat II

Mortal Kombat II (tiež Mortal Kombat 2 či len MK2) je bojová počítačová hra z roku 1993, pokračovanie známeho Mortal Kombatu. Je tu 12 hrateľných postáv a dve nehrateľné, Kintaro ako prvý boss a Shao Kahn ako hlavný. Na rozdiel od predchádzajúceho dielu hra už neponúka mód Test Your Might.

Postavy 
 Liu Kang - Ovláda kúzlo ohňa, vo filme je hlavnou postavou. V hre sa vyznačuje silou plameňa a rýchlosťou.
 Kung Lao - Vo filme sa o ňom len hovorilo, v hre používa za zbraň ostrý klobúk, ktorým môže vo fatalitách usekávať končatiny.
 Johnny Cage - Je pôvodne herec. V hrách je známy vďaka svojmu veľmi modernému štýlu a vďaka kopancom, pri ktorých sú za ním vidieť jeho "tiene".
 Reptile - V hre sa vyskytuje už od prvého dielu, kde bol ako bonus. Je to napoly jašter a napoly človek. K svojim útokom využíva kyselinu.
 Sub-Zero - Vyskytoval sa v druhom diele filmu, kde predstavoval brata zlého Sub-Zera z prvého dielu. Využíva svoju moc kori, čiže mrazenie.
 Shang-Tsung - V prvom diele bol hlavný boss, tu je to normálna hrateľná postava. Môže sa premeniť na akúkoľvek inú hrateľnú postavu.
 Kitana - Dcéra Shao-Kahna, najprv síce bude na strane zla, ale v hrách je vždy na strane dobra. V boji využíva svoje vejáre.
 Jax - Spolupracovník Sonie Bladeovej. Má veľkú fyzickú silu. Tento diel je prvý a zatiaľ posledný, kde nemá kybernetické ruky (až na príbehovú časť nového Mortal Kombat).
 Mileena - Zlá sestra Kitany. Má znetvorenú tvár a veľmi ostré zuby. Je veľmi podobná Barakovi. Má ostré dýky.
 Baraka - Na svoj prospech používa ostré čepele, čo mu rastú z rúk. Má ostré zuby a kvôli tvári vyzerá ako obluda.
 Scorpion - Jeho domov je peklo. Jeho maska ľudského muža sa dá stiahnuť a potom môže protivníka zapáliť.
 Rayden - Boh, Ochranca Ríše Zeme. Využíva blesky a podobné sily. Pomocou levitácie môže protivníka primrštiť k stene.

Fatality 
Mortal Kombat neslávne preslávil svojou brutalitou predovšetkým kvôli týmto dokončeniam protivníka. Fatality možno vykonať príslušným stlačením niekoľkých tlačidiel, ktoré sú u každej postavy iné. Niektorí hráči tejto hry vyhlasujú, že u Shang-Tsunga možno urobiť fatality postavy, na ktorú je premenený. V hre sa tiež vyskytujú aj tzv. Pit Fatality, teda zakončenie protivníka napríklad napichnutím na bodáky alebo hodením do lávy alebo kyseliny.

Počítačové hry
Perpignan-3

Perpignan-3 je francúzsky kantón v obvode Perpignan v departemente Pyrénées-Orientales  v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho štvrť Saint-Gauderique v juhovýchodnej časti mesta Perpignan a susedná obec Cabestany.

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Pyrénées-Orientales
Perpignan-7

Perpignan-7 je francúzsky kantón v obvode Perpignan v departemente Pyrénées-Orientales  v regióne Languedoc-Roussillon. Tvorí ho severovýchodná časť mesta Perpignan obec Bompas.

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Pyrénées-Orientales
Smolenská luka

Smolenská luka je prírodná rezervácia ev. č. 1639, ktorá sa nachádza vo Vojenskom újezde Libavá v okrese Olomouc. Oblasť spravuje Újezdní úřad vojenského újezdu Libavá.

Ochrana 
Predmetom ochrany je ohrozená vlhkomilná vegetácia a obojživelníkov.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam chránených území v okrese Olomouc
 Vojenský újezd Libavá

Externé odkazy  
 Vyhláška Ministerstva životného prostredia o zriadení prírodnej rezervácie str.1.
 Vyhláška Ministerstva životného prostredia o zriadení prírodnej rezervácie str.2.
 Vyhláška Ministerstva životného prostredia o zriadení prírodnej rezervácie str.3.

Zdroj 

Chránené územia v okrese Olomouc
Vojenský újezd Libavá
Oderské vrchy
Perreux (kantón)

Perreux je francúzsky kantón v departemente Loire v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 9 obcí.

Obce kantónu 
 Combre
 Commelle-Vernay
 Le Coteau
 Coutouvre
 Montagny
 Notre-Dame-de-Boisset
 Parigny
 Perreux (Loire)
 Saint-Vincent-de-Boisset

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Loire
Herbignac (kantón)

Herbignac je francúzsky kantón v departemente Loire-Atlantique v regióne Pays de la Loire. Tvoria ho štyri obce.

Obce kantónu 
 Herbignac
 Assérac
 La Chapelle-des-Marais
 Saint-Lyphard

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Loire-Atlantique
Nancy-Est

Nancy-Est je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho iba východná časť mesta Nancy.

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Meurthe-et-Moselle
Nancy-Nord

Nancy-Nord je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho iba severná časť mesta Nancy.

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Meurthe-et-Moselle
Nancy-Ouest

Nancy-Ouest je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho iba západná časť mesta Nancy.

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Meurthe-et-Moselle
Rakšianske rašelinisko

Rakšianske rašelinisko je národná prírodná rezervácia, predstavujúca ojedinelú a ekologicky významnú lokalitu prechodného rašeliniska s výskytom rosičky anglickej . Nachádza sa v katastrálnom území obce Rakša v okrese Turčianske Teplice. Súčasť ochranného pásma Národného parku Veľká Fatra.

Referencie

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Rakšianske rašelinisko, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Národné prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Turčianske Teplice
Fruges (kantón)

Fruges je francúzsky kantón v departemente Pas-de-Calais v regióne Nord-Pas-de-Calais. Tvorí ho 25 obcí.

Obce kantónu 
 Ambricourt
 Avondance
 Canlers
 Coupelle-Neuve
 Coupelle-Vieille
 Crépy
 Créquy
 Embry
 Fressin
 Fruges 
 Hézecques
 Lebiez
 Lugy
 Matringhem
 Mencas
 Planques
 Radinghem
 Rimboval
 Royon
 Ruisseauville
 Sains-lès-Fressin
 Senlis
 Torcy
 Verchin
 Vincly

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Pas-de-Calais
Saint-Ouen (kantón)

Saint-Ouen je francúzsky kantón v departemente Seine-Saint-Denis v regióne Île-de-France. Tvorí ho iba časť mesta Saint-Ouen.

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Seine-Saint-Denis
Daniel Michaelli

Daniel Michaelli (* 23. máj 1929, Martin† 7. november 1980, Martin) bol slovenský herec, režisér a scenárista.

Život 
Michaelli sa narodil 23. mája 1929 v Martine v rodine kominárskeho majstra Rudolfa Michaelliho, ktorý bol aj aktívnym členom Slovenského spevokolu, kde ako ochotník stvárnil vyše 60 postáv a 5 predstavení dokonca režíroval. Matka Anna, rodená Olejčeková, bola takisto ochotníckou herečkou - pôsobila v martinskom Slovenskom spevokole ako herečka a zboristka a tiež sa venovala práci v spolku slovenských žien Živena. Po maturite na martinskom gymnáziu vyštudoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského dejiny umenia a štúdium ukončil získaním doktorátu. Po ukončení štúdia pôsobil na Vysokej škole múzických umení v Bratislave spočiatku ako pedagóg, v rokoch 1952 - 1957 bol vedúcim Katedry divadelných vied VŠMU. V sedemdesiatych rokoch dvadsiateho storočia sa zaslúžil o vznik Katedry filmovej a televíznej tvorby na VŠMU a stal sa jej vedúcim (1969 - 1973). Medzi jeho študentov patrili významní režiséri, scenáristi a dramaturgovia (napr. Boris Filan, Dežo Ursíny, Jozef Paštéka, Slavo Rosenberg či Milan Ležák).

V roku 1958 nastúpil ako dramaturg do Československej televízie v Bratislave, neskôr sa stal vedúcim literárno-dramatickej redakcie a dramaturgicky sa zaslúžil o vznik a vysokú kvalitu tzv. „bratislavských pondelkov“ (televíznych inscenácií a dramatizácií známych literárnych diel v podaní najlepších slovenských hercov).

Po otcovi zdedil aj herecký talent. Začínal v ochotníckych divadlách, neskôr vytvoril množstvo postáv v televíznych inscenáciách, seriáloch a filmoch. Od roku 1949 pravidelne vystupoval aj v rozhlase. Jeho životnou hereckou úlohou sa stal Louis Pasteur v rovnomennom televíznom triptychu z roku 1977.

Bol jedným zo zakladateľom Divadla mladých v Bratislave a Zväzáckeho akademického divadla.

Zomrel 7. novembra 1980 v Martine, kde je aj pochovaný na Národnom cintoríne. Od roku 2005 je po tomto významnom rodákovi v Martine pomenovaná ulica (Ulica Daniela Michaelliho).

Filmografia

Herec
Filmy / seriály / relácie
1979 Barbora Rösselová
1979 Vynes na horu svoj hrob
1978 Sneh pod nohami
1977 Louis Pasteur
1977 Sedem krátkych rokov inžiniera Hagaru
1976 Rozdelení
1976 Miesto v dome
1975 Vivat Beňovský!
1975 Čenkovej deti
1973 Miesto v dome
1972 Inšpektor sa vracia
1971 Parížski mohykáni
1971 Dvaja
1968 Koniec a začiatok
1966 Majster kat
1964 Sám vojak v poli
1958 Šťastie príde v nedeľu

Réžia
1981 Prípad Evy Burdovej
1980 Stromy zomierajú postojačky
1978 Dnes platí regulačný stupeň č.6
1978 Izrafel
1978 Už viem, čo urobím
1977 Smrť malomeštiaka
1975 Svetlo severu

Scenárista
1992 Pavilón č.6
1975 Svetlo severu
1978 Ľahostajní
1967 Dáma
1961 Smrť sa volá Engelchen

Referencie 

Slovenskí filmoví herci
Slovenskí televízni herci
Slovenskí filmoví režiséri
Slovenskí televízni režiséri
Slovenskí televízni scenáristi
Slovenskí filmoví scenáristi
Osobnosti z Martina
Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine
Attalos

Attalos (Attalos) môže byť:
 macedónsky vojvodca v 4. stor. pred Kr., pozri Attalos (vojvodca)
 olympijský víťaz v roku 276 pred Kr., otec Attala I., pozri Attalos (Pergamon) 
 kráľ Pergamu v rokoch 269 – 197 pred Kr., pozri Attalos I. 
 kráľ Pergamu v rokoch 220 – 138 pred Kr., pozri Attalos II. 
 kráľ Pergamu v rokoch 171 – 133 pred Kr., pozri Attalos III.
 diadoch Alexandra Veľkého, pozri Attalos (syn Andromena)
 grécky matematik a astronóm v 2. stor. pred Kr. pozri Attalos z Rodu

Pozri aj 
 Attalus
Herblay (kantón)

Herblay je francúzsky kantón v departemente Val-d’Oise v regióne Île-de-France. Tvoria ho dve obce.

Obce kantónu 
 La Frette-sur-Seine
 Herblay

Referencie

Zdroj 

Kantóny v departemente Val-d’Oise
L'Île-d'Yeu (kantón)

L'Île-d'Yeu je francúzsky kantón v departemente Vendée v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho iba mesto L'Île-d'Yeu.

Referencie

Zdroj 

Ile-d'Yeu
Cris Cab

Cristian Cabrerizo (* 21. január 1993, Miami, Florida, USA), viac známy ako Cris Cab, je americký spevák-skladateľ, známy vďaka svojmu hitu „Liar Liar“. Má kubánsky pôvod a nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvami Island Def Jam Records a Island Records. Jeho skladby sú zmesou popu, reggae a soulu.

Dňa 7. apríla 2014 vydal v Európe svoj debutový štúdiový album Where I Belong. V Spojenom kráľovstve bol vydaný dňa 21. mája 2014 a v USA dňa 2. septembra 2014.

Diskografia

Albums

EP

Mixtapy

Referencie

Externé odkazy
Oficiálna webstránka
Cris Cab na Facebooku
Cris Cab na Twitteri
VEVO stránka na YouTube

Zdroj

Popoví speváci USA
Reggae speváci USA
Souloví speváci USA
Džezoví speváci USA
Popoví gitaristi USA
Reggae gitaristi USA
Souloví gitaristi USA
Džezoví gitaristi USA
Textári piesní USA
Osobnosti z Miami
Osobnosti USA kubánskeho pôvodu
Česko-slovenská interliga hádzanárov 2001/02

Česko-slovenská interliga hádzanárov alebo HIL v sezóne 2001/02 bol 2. ročník spoločnej česko-slovenskej hádzanárskej súťaže mužov, spravovanej Českým zväzom hádzanej (ČSH) a Slovenským zväzom hádzanej (SZH). Víťazom súťaže sa druhýkrát stal HC Baník OKD Karviná, ktorý sa stal zároveň aj majstrom Česka. Slovenským majstrom sa stal MŠK SIRS Považská Bystrica.

Systém súťaže 
Súťaž pozostávala z 2 skupín: západnej (české družstvá) a východnej (slovenské družstvá). V základnej časti, ktorá pozostávala z 32 kôl, sa družstvá stretli v rámci rovnakej skupiny dvakrát doma a vonku a s družstvami druhej skupiny jedenkrát doma a vonku. Po základnej časti nasledovalo národné play-off, do ktorého postúpili 4 najlepšie družstvá zo svojich skupín. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy. Záverečnú časť súťaže tvorili finálové zápasy najlepších družstiev z oboch skupín o celkového víťaza HIL. Posledné družstvá zo svojich skupín po základnej časti hrali preliminačnú baráž s víťazmi najvyšších národných súťaží.

Účastníci

Výsledky

Základná časť 
Zápasy

Tabuľky

Západná skupina

Východná skupina

Slovenské národné play-off 
Semifinále 

Dvojzápas o 3. miesto 

Finále

Play-off o majstra HIL 
Finále

Konečné umiestnenie

Baráž o HIL 

Baráž v Česku sa nehrala, nakoľko kluby Plzne a Allrisku Praha sa zlúčili a v nasledujúcej sezóne HIL hral iba Allrisk.

Referencie

Pozri aj 
 Extraliga hádzanárok 2001/02
 1. liga hádzanárov 2001/02

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka HIL (archive.org) 
 Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej
 Oficiálna stránka Českého zväzu hádzanej

Zdroje 
 HIL 2001/02 na stránke liga.cz 
 HIL 2001/02 na stránke forevervszkosice.sk

Hádzaná v 2001
Hádzaná v 2002
Česko-slovenská interliga hádzanárov
Česko-slovenská interliga hádzanárov 2002/03

Česko-slovenská interliga hádzanárov alebo HIL v sezóne 2002/03 bol 3. ročník spoločnej česko-slovenskej hádzanárskej súťaže mužov, spravovanej Českým zväzom hádzanej (ČSH) a Slovenským zväzom hádzanej (SZH). Oproti minulej sezóne sa znížil počet účastníkov o jedného zástupcu, nakoľko sa z Česka neprihlásilo žiadne ďalšie družstvo. Víťazom súťaže sa stal SKP Radegast Frýdek-Místek, ktorý sa stal zároveň aj majstrom Česka. Slovenským majstrom sa opätovne stal MŠK SIRS Považská Bystrica.

Systém súťaže 
Súťaž pozostávala z 2 divízií: západnej (české družstvá) a východnej (slovenské družstvá), hoci na rozdiel od predchádzajúcich 2 sezón existovala už iba 1 spoločná skupina. V základnej časti, ktorá pozostávala z 32 kôl, sa družstvá stretli v rámci rovnakej divízie dvakrát doma a vonku a s družstvami druhej divízie jedenkrát doma a vonku (preto sa vyskytol rozdielny počet zápasov u slovenských a českých tímov). Po základnej časti nasledovalo národné play-off, do ktorého postúpili 4 najlepšie družstvá zo svojich divízií. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy. Záverečnú časť súťaže tvorili finálové zápasy najlepších družstiev z oboch skupín o celkového víťaza HIL. Nakoľko došlo v nasledujúcej sezóne k zvýšeniu počtu účastníkov na 16, zmenil sa systém baráže o HIL. Posledné dve družstvá zo slovenskej časti po základnej časti hrali preliminačnú súťaž s 2. a 3. tímom najvyššej národnej súťaže (1. ligy) o 3 postupové miesta (v Česku sa baráž nehrala).

Účastníci 

Pozn: HSC Plzeň, ktorý skončil v minulej sezóne na 9. mieste, sa zlúčil s klubom Allrisk Praha a preto sa do HIL v tejto sezóne neprihlásil. Žiadne družstvo z 1. českej ligy neprejavilo záujem účinkovať v HIL.

Výsledky

Základná časť 
Zápasy

Tabuľka

Slovenské národné play-off 
Semifinále 

Dvojzápas o 3. miesto 

Finále

Play-off o majstra HIL 
Finále

Konečné umiestnenie

Prelínacia súťaž o HIL

Referencie

Pozri aj 
 Slovensko-česká interliga hádzanárok 2002/03
 1. liga hádzanárov 2002/03

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka HIL (archive.org) 
 Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej
 Oficiálna stránka Českého zväzu hádzanej

Zdroje 
 HIL 2002/03 na stránke liga.cz 
 HIL 2002/03 na stránke forevervszkosice.sk

Hádzaná v 2002
Hádzaná v 2003
Česko-slovenská interliga hádzanárov
Chořelice

Chořelice () je časť mesta Litovel v Olomouckom kraji. Je vzdialená približne  od Olomouca, leží medzi mestom Litovel a Rozvadovicami a žije tu približne 270 obyvateľov. V januári roku 2015 tu bolo evidovaných 86 adries. Predsedom osadného výboru je Ing. Vladimír Vaněk.

História 
Založenie obce sa datuje k roku 1371 a jej skorší názov znel Zhořelice, čo znamená "výrub lesa žiarom". Od 14. storočia boli Chořelice zemepanským majetkom. V 16. storočí sa stali súčasťou mesta Litovel. Úplná integrácia k mestu prebehla v roku 1975. Dedina bola pôvodne poľnohospodárskou obcou, z priemyselnej výroby sa tu vyrábali iba tehly. V roku 2004 ju zasiahlo tornádo.

Zaujímavosti 
Chořelice sú starobylá obec slovanského pôvodu, čo dosvedčuje názov a posledné archeologické vykopávky. Uprostred obce je krásny rínok s kaplnkou a mnohými typickými Hanáckymi gruntmi.

Neďaleko obce je v mieste bývalej tehelne motokrosový areál, kde sa usporadúvajú známe superkrosové preteky. Hruška Chořelice hrá 1.ligu v malom futbale. Pôsobí tu tiež Zbor dobrovoľných hasičov Chořelice.

Referencie

Externé odkazy 
 Miestne časti Litovle
 Satelitná mapa Chořelice
 Zbor dobrovoľných hasičov Chořelice
 Mesto Litovel - miestne časti

Zdroj 

Litovel
VAT – veda a technika

VAT – veda a technika (uvádzané aj len ako VAT) je magazín Slovenskej televízie, ktorý sa venuje aktualitám z oblasti vedy a techniky. Reláciu moderuje Gregor Mareš.

Vysielanie 
V súčasnosti sa vysiela v týždennej periodicite na STV 2 pondelok o 21:35 a v repríze utorok o 11:00. Dĺžka programu je 25 minút.

Referencie

Externé odkazy 
 Relácia a jej videoarchív na webovom sídle Rozhlasu a televízie Slovenska
 Stránka relácie na sociálnej sieti Facebook
 Profil relácie na sociálnej sieti Google+
 

Televízne relácie Slovenskej televízie
Česko-slovenská interliga hádzanárov 2003/04

Česko-slovenská interliga hádzanárov alebo HIL v sezóne 2003/04 bol 4. ročník spoločnej česko-slovenskej hádzanárskej súťaže mužov, spravovanej Českým zväzom hádzanej (ČSH) a Slovenským zväzom hádzanej (SZH). Oproti minulej sezóne sa zvýšil počet účastníkov o 5 družstiev, nakoľko sa interliga rozšírila na 16 družstiev. Víťazom súťaže sa stal prvýkrát klub zo SlovenskaŠK Farmakol Tatran Prešov, ktorý sa stal zároveň aj majstrom Slovenska.

Systém súťaže 
Súťaž pozostávala na rozdiel od predchádzajúcich sezón, kedy sa súťaž delila do 2 divízií: západnej (české družstvá) a východnej (slovenské družstvá), iba z jednej spoločnej skupiny. V základnej časti, ktorá sa skladala z 30 kôl, sa družstvá stretli navzájom jedenkrát doma a vonku. Po základnej časti nasledovalo národné play-off, do ktorého postúpili 4 najlepšie družstvá zo svojich divízií. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy. Záverečnú časť súťaže tvorili finálové zápasy najlepších družstiev z oboch skupín o celkového víťaza HIL. Družstvá na 5. až 8. mieste čakala nadstavbová časť, do ktorej vstupovali s bonifikáciou 3, 2, 1 a 0 bodov podľa umiestnenia v základnej časti. Posledné družstvá z oboch národných nadstavieb súťaž opustili. V nasledujúcej sezóne ich mali nahradiť víťazi najvyšších národných súťaží.

Účastníci 

Pozn: HC THP Topvar Topoľčany, ktoré uspeli v baráži, sa nakoniec do HIL neprihlásili. Nahradil ich Hlohovec.

Výsledky

Základná časť 
Zápasy

Tabuľka

Slovenská nadstavbová skupina o 5.8. miesto 

Tabuľka

Slovenské národné play-off 
Semifinále 

Dvojzápas o 3. miesto 

Finále

Play-off o majstra HIL 
Finále

Konečné umiestnenie 

Slovensko

Česko

Referencie

Pozri aj 
 Slovensko-česká interliga hádzanárok 2003/04
 1. liga hádzanárov 2003/04

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka HIL (archive.org) 
 Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej
 Oficiálna stránka Českého zväzu hádzanej

Zdroje 
 HIL 2003/04 na oficiálnej stránke HIL (archive.org) 
 HIL 2003/04 na stránke liga.cz 
 HIL 2003/04 na stránke forevervszkosice.sk

Hádzaná v 2003
Hádzaná v 2004
Česko-slovenská interliga hádzanárov
Myslechovice

Myslechovice () je dedina, súčasť mesta Litovel.  Nachádza sa asi  na juhozápad od Litovle. V roku 2009 tu bolo evidovaných 40 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 297 obyvateľov.

História a súčasnosť 
Prvé zmienky o dedine pochádzajú z roku 1131. V trinástom storočí bola obsadená nemcami, ktoré pretrvalo do 18. storočia.

V centre obce sa nachádza rybník a kaplnka sv. Michala, ktorá bola pôvodne drevená a neskôr prestavaná do svojej terajšej kamennej podoby. V dedine bola v 15. storočí založená aj škola, ktorá však v dnešnej dobe už nie je v prevádzke. Obcou prechádza, pôvodne súkromná, vlaková trať spájajúca Litovel a Senicu. Hasičské združenie funguje v Myslechoviciach od roku 1944 a každoročne sú tu organizované hasičské preteky. V blízkosti obce sa nachádza vrch Rampach. Je to vyhasnutá sopka, dosahuje výšku  V dedine sa nachádza knižnica, krčma, kultúrny dom, klubovňa a detské ihrisko.

Významný rodák 
Najvýznamnejším rodákom je básnik a spisovateľ katolíckeho smeru Jan Čep. Na jeho rodnom dome sa nachádza pamätná tabuľa. Jan Čep zomrel v emigrácii vo Francúzsku v roku 1974.

Referencie

Externé odkazy 
 Expedice.rps.cz
 Dobrovoľný hasičský zbor
 Knižnica Myslechovice
 Vyletnik.cz

Zdroj 

Litovel
Dediny okresu Olomouc
Haná
Česko-slovenská interliga hádzanárov 2004/05

Česko-slovenská interliga hádzanárov alebo AAA Auto HIL v sezóne 2004/05 bol 4. a zároveň posledný ročník spoločnej česko-slovenskej hádzanárskej súťaže mužov, spravovanej Českým zväzom hádzanej (ČSH) a Slovenským zväzom hádzanej (SZH). Oproti minulej sezóne sa znížil počet účastníkov o 2 družstvá na celkový počet 14. Víťazom súťaže sa tretíkrát stal HC Baník OKD Karviná, ktorý sa stal zároveň aj majstrom Česka. Majstrom Slovenska sa stal HT Tatran Prešov.

Systém súťaže 
Súťaž pozostávala iba z jednej spoločnej skupiny. V základnej časti, ktorá sa skladala z 26 kôl, sa družstvá stretli navzájom jedenkrát doma a vonku. Po základnej časti nasledovalo národné play-off, do ktorého postúpilo 6 najlepších družstiev z každej strany s tým, že najlepšie 2 družstvá boli priamo nasadené do semifinále. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, okrem zápasov štvrťfinále, ktoré sa hrali na 2 víťazné zápasy. V poslednej sezóne HIL sa upustilo od finálovej časti súboja najlepších družstiev z oboch republík o celkového víťaza HIL. Posledné družstvo zo slovenskej strany hralo baráž s 2. tímom 1. ligy o účasť v nasledujúcej sezóne slovenskej extraligy.

Účastníci 

Pozn: SK Allrisk CAC Praha 4, ktorý skončil v minulej sezóny HIl na 6. mieste a stal sa vicemajstrom Česka, sa do tejto sezóny neprihlásil, družstvo rozpustil a prihlásil klub iba do Majstrovstiev Stredočeského kraja. HK 47 Trnava, ktorá skončila v minulej sezóne na 9. mieste, sa rovnako do tejto sezóny HIL z ekonomických dôvodov neprihlásila. Mal ju nahradiť klub ZHK Prešov, ktorému však výkonný výbor SZH nakoniec nepotvrdil prihlášku.

Výsledky

Základná časť 
Zápasy

Tabuľka

Slovenské národné play-off 
Štvrťfinále 

Semifinále 

Dvojzápas o 3. miesto 

Finále

Konečné umiestnenie 

Slovensko

Česko

Baráž o Extraligu SR

Referencie

Pozri aj 
 Slovensko-česká interliga hádzanárok 2004/05
 1. liga hádzanárov 2004/05

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka HIL (archive.org) 
 Oficiálna stránka Slovenského zväzu hádzanej
 Oficiálna stránka Českého zväzu hádzanej

Zdroje 
 HIL 2004/05 na oficiálnej stránke SZH 
 HIL 2004/05 na oficiálnej stránke HIL (archive.org) 
 HIL 2004/05 na stránke liga.cz 
 HIL 2004/05 na stránke forevervszkosice.sk

Hádzaná v 2004
Hádzaná v 2005
Česko-slovenská interliga hádzanárov
Tři Dvory (Litovel)

Tři Dvory je dedina, časť mesta Litovel v okrese Olomouc. Nachádza sa asi  na severovýchod od Litovle. Prechádza tadiaľ cesta II/447 z Litovle do Šternberka. V januári roku 2015 tu bolo evidovaných 98 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 268 obyvateľov.
V obci sídli výrobca cestovín Adriana a syráreň Orrery, pôsobí tu zbor dobrovoľných hasičov.

Tři Dvory ležia v katastrálnom území Tři Dvory u Litovle o rozlohe .

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Katastrálna mapa katastra Tři Dvory u Litovle na webe ČÚZK
 Http://www.sdhtridvory.wz.cz Stránky SDH Tri Dvory

Zdroj 

Litovel
Dediny okresu Olomouc
Slovensko-česká interliga hádzanárok 2014/15

Slovensko-česká interliga hádzanárok alebo WHIL v sezóne 2014/15 bol 13. ročník spoločnej slovensko-českej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej a Českým zväzom hádzanej. Súťaže sa zúčastnilo rovnako ako v minulej sezóne 12 družstiev. Titul majstra WHIL obhájilo družstvo IUVENTA Michalovce. To sa následne stalo aj majstrom Slovenska.

Systém súťaže 
Systém súťaže bol rovnaký ako po minulé roky. Hrala sa iba základná časť, ktorá pozostáva z 22 kôl. Každý s každým sa stretol 2-krát, čo znamená, že každý tím odohral 22 zápasov. Po základnej časti nasledovalo národné play-off. Do slovenského postúpili 4 družstvá, v českej nasledovala okrem play-off najlepších 4 tímov aj nadstavbová časť v skupine o 5.7. miesto, z ktorej vzišiel účastník baráže. Zo slovenskej strany nezostúpil nikto. Slovenské play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy.

Účastníci 

Pozn: Klub TJ Jiskra Otrokovice, ako víťaz 1. ligy, nevyužil právo štartovať vo WHIL. Následne rovnako nevyužil toto právo aj zostupujúci klub z minulej sezóny WHILTJ Jinřichův Hradec.

Výsledky WHIL

Zápasy

Tabuľka

Slovenské národné play-off

Semifinále

Play-off o 3. miesto

Finále

Konečné umiestnenie 

Slovensko

Česko

Referencie

Pozri aj 
 Extraliga hádzanárov 2014/15
 1. liga hádzanárok 2014/15
 2. liga hádzanárok 2014/15

Externé odkazy 
 WHIL na oficiálnej stránke Slovenského zväzu hádzanej
 WHIL na oficiálnej stránke Českého zväzu hádzanej 
 WHIL na stránke sportscore.sk

Hádzaná v 2014
Hádzaná v 2015
Slovensko-česká interliga hádzanárok (WHIL)
Bešeňovské travertíny

Bešeňovské travertíny sú prírodný výtvor, ktorý sa nachádza na Liptove, v Žilinskom kraji pri obci Bešeňová. Objekt bol vyhlásený za chránenú prírodnú pamiatku v roku 1984. Tvoria ju štyri samostatné celky Červené terasy (alebo Červená terasa), travertínová skalka zvaná Kaplnka, pramenný travertínový kráter nad nivou Váhu tzv. Bazén a Biele terasy (alebo Biela terasa) s odumretým travertínom a niekoľko solitérnych minerálnych prameňov.

Základné informácie a zaujímavosti 
Bešeňovské travertíny sú typom vápenca, ktorý vznikol vyzrážaním minerálnych, či termálnych prameňov bohatých na uhličitan vápenatý. Tieto pramene sú bohaté nielen na vápnik, ale aj horčík, železo a síru a dodávajú lokalite krásny živý lesk. Pri výveroch týchto prameňov sa vytvorili na ploche 3,18 hektára unikátne travertínové kopy, bochníky, kaskády a iné zaujímavé útvary sfarbené nevšednými farbami.

Mimoriadne pestro sfarbené sú živé Červené terasy. Železo z minerálnych prameňov má priamy vplyv na farebné tónovanie travertínu od takmer bielej cez žltú, pomarančovú až po rumelkovo červenú, prípadne hnedú. Najsýtejšie tóny červenej sú v blízkosti výveru minerálneho prameňa, vo väčšej vzdialenosti od neho blednú. V zime je obsah železa vyšší a povrchové vrstvy travertínu sú červenšie, v suchom lete je kaskáda najsvetlejšia. V 70. rokoch 20. storočia život Bielych terás ukončil hydrogeologický vrt. Na základe tohto zásahu zanikli minerálne pramene a ustala tvorba bieleho travertínu. Kaplnka sa nachádza na okraji kameňolomu a je z nej možnosť prezrieť si celý bešeňovský travertín.

Minerálna voda z bešeňovských travertínov je pitná. Má mierne železitú, ale príjemnú chuť. Prameň sa nachádza neďaleko vodného parku Bešeňová, vyviera v blízkosti červenkastej kamennej kopy nad železničnou traťou.

V minulosti sa tu ťažil žltohnedý travertinizovaný pramenit, tzv. zlatý bešeňovský travertín. Jeho vyleštené zlaté dosky zdobia budovu Univerzity Komenského v Bratislave. Bol použitý aj na stavbách v iných štátoch Európy, ako Švajčiarsko, Francúzsko, Belgicko a Nemecko.

V súčasnosti (2018) je okrem Bielych terás vyschnutý aj Bazén, pravdepodobne v dôsledku vrtov v rokoch 2006, 2010 a 2011, realizovaných pre potreby akvaparku.

Lokalita 
Tento vápencový lom sa nachádza severne niekoľko sto metrov od obce Bešeňová. Patrí k najznámejším travertínovým lokalitám na Slovensku a v rámci Európy je najzaujímavejšou a najvzácnejšou oblasťou svojho druhu.

Zaujímavosti v okolí 
 Vodný park Bešeňová: 
 Archeologická lokalita Havránok: 
 Lúčanský vodopád: 
 Liptovská Mara:

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Popis a fotodokumentácia na mistopis.eu

Zdroje 
 BIZUBOVÁ, M. 2008. Prírodné krásy Slovenska. Kamene. Bratislava : Vydavateľstvo DAJAMA, 2008. 119 s. ISBN 978-80-89226-48-1.
 RUBÍN J., GALVÁNEK J., VYDRA V.: Klenoty neživej prírody Slovenska. Martin : Osveta, 1987. 272 s.
 Travertíny, Obec Bešeňová. 2009. Dostupné online

Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Bešeňová
Geologické lokality na Slovensku
Chránené územia v okrese Ružomberok
Kanachos

Kanachos (Kanachos) môže byť:
 grécky sochár z prelomu 6. a 5. stor. pred Kr., pozri Kanachos zo Sikyónu
 grécky sochár z prelomu 5. a 4. stor. pred Kr., pozri Kanachos (Sikyón)
 grécky sochár z 2. stor. pred Kr., pozri Kanachos z Boiótie