Hudobná terminológia

Hudobná terminológia je názvoslovie, používané pôvodne len v európskej hudbe, ktoré však neskôr preniklo do celého sveta, pretože predovšetkým v oblasti zápisu hudby je aplikovateľné na väčšinu hudobnej produkcie, či už etnickú alebo umelú. Pochádza pôvodne z latinčiny, ktorá bola dlho spojujúcim jazykom Európy. Prvé zápisy hudobných skladieb boli záznamy duchovné a omší sprevádzajúcich hudbu, kde latinčina bola dlho (až do polovice 20. storočia) liturgickou rečou. Vykonávali ju predovšetkým erudovaní mnísi, vytvárajúci kancionály. S rozvojom hudobného jazyka sa v období renesancie stala ďalšou a neskôr čo do počtu výrazov používanejšou rečou hudobnej terminológie taliančina, pretože v tomto pomerne dlhom období bolo Taliansko centrom vývoja európskej hudby. 

Hudobná terminológia je komplexná zložka, týkajúca sa 
 vlastného zápisu hudobnej skladby
 pojmov z oblasti hudobne teórie
 štýlovej a formálnej charakteristiky, pojmov z oblasti hudobnej histórie, atď.

Zápis hudobnej skladby 
Záznam hudobnej skladby musí obsahovať deskripciu nasledujúcich atribútov hudobného jazyka.
Patria k nim: 
 záznam tónov do notovej osnovy, takže tzv. notácia v užšom slova zmysle, 
 záznam rytmu, takže členenie prirodzeného hudobného pohybu do pravidelných úsekov
 záznam tempa, takže rýchlosti hudobného pohybu
 zápis dynamických značiek, takže charakteristika sily, resp. hlasitosti hudby
 charakteristika technického spôsobu hry 
 charakteristika hudobného výrazu, takže popis spôsobu hry z hľadiska myšlienkového alebo pocitového

Príklady niektorých základných atribútov hudobného zápisu 
Notácia: 
Kľúče- označenie, slúžiace k určeniu hodnoty tónu v nasledujúcom zázname; Notová osnova- päťlinkový priestor, do ktorého sa zapisujú: noty-celé, polovičné, osminové, šestnástinové, dvaatridsatinové, atď., pomlčky- prestávky v hre, tzv.  krížiky a béčka – zvýšenie alebo zníženie hraného tónu, takty - rytmické jednotky skladby a značky, charakterizujúce ďalšie atribúty hry, takže:

Dynamika: 
Forte - fortissimo - nahlas - veľmi nahlas; Mezzoforte – stredne silno; 
Piano - pianissimo - potichu - veľmi potichu; Crescendo – zosilovať, Decrescendo, diminuendo – zoslabovať, atď.

Tempo: Pomalé tempá: Grave – ťažké a pomalé; Largo – zoširoka, zdĺhavo; Adagio-zvoľna, pohodlne; Lento – pomaly, rozvláčne, atď.
Stredné tempá: Andante – krokom, ale nie zdĺhavo; Moderato – mierne rýchlejšie; Allegretto- trochu rýchlejšie
Rýchle tempá: Allegro – rýchlo; 'Presto – veľmi rýchlo, Prestissimo – čo najrýchlejšie
Zmeny tempa: Ritardando, ritennuto – spomaľovať; Accelerando, allargando - zrýchľovať

Popis techniky hry: Staccato – krátko, s trhom; Détaché – dlho; Sforzando - náraz, prudký akcent, atď.

Hudobný výraz:Attacamente – útočne; Feroce – ohnivo; Eccitante – vzrušene, atď. 

 Pozri aj 
 Zoznam hudobných termínov

 Externé odkazy 
 www.rowy.net/pscripts/lexicon.php Music glossary 
 www.classical.dj/musical_terms.html Classical musical terms 
 www.sbor.webzdarma.cz/slovnik%20hudby Slovník základných hudobných pojmov 

 Literatúra (výber) 
 PhDr. Jozef Laborecký: Hudobný terminologický slovník, Slovenské pedagogické nakladateľstvo (SPN), ISBN 80-08-01037-1,
 Prof. Dr. Emil Votoček: Hudební slovník cizích výrazů a rčení - vydala Hudební Matice umělecké besedy v Prahe v roku 1946, vytlačila tlačiareň Práce v Praze,
 Ludmila Vrkočová: Slovníček základních hudebních pojmů'', vydané vlastným nákladom v roku 1994, ISBN 80-90-1611-1-1,

Zdroj