Ján Kollár

Ján Kollár (* 29. júl 1793, Mošovce – † 24. január 1852, Viedeň) bol slovenský politik, básnik, spisovateľ, evanjelický kňaz, ideológ slovenského a predstaviteľ českého a slovenského národného obrodenia, jazykovedec. Patril k zásadným osobnostiam hlásiacim sa k politickému programu panslavismu. Písal aj pod pseudonymom Čechobratr Protištúrsky. Je po ňom pomenovaná planétka (20991) Jánkollár.

Rodina 
 otec Matej Kollár 
 matka Katarína rod. Frndová
 bratia Patrik, Matúš, Samuel

Život 
Pochádzal z roľnícko-remeselníckej rodiny. Študoval v Mošovciach, na gymnáziách v Kremnici (18061808), Banskej Bystrici (18101811) a v rokoch 18121815 na evanjelickom lýceu v Bratislave. Po štúdiách v Bratislave prechodne pôsobil ako vychovávateľ v rodine Ľ. Kolbenhayera v Banskej Bystrici, kde roku 1816 zložil kandidátsku skúšku u superintendenta A. Lovicha, ktorá bola podmienkou pre získanie štipendia na štúdium v Nemecku. Následne pokračoval v štúdiu evanjelickej teológie na univerzite v Jene (18171819). Tu sa oboznámil s nemeckou mládežou, na ktorej sa mu páčila jej idea zjednotenia Nemecka, ale vyčítal jej silný nacionalizmus. V Jene sa vykryštalizovalo jeho teologické a filozofické myslenie, postavené na európskej osvietenskej filozofii a nemeckej teológii.

Od roku 1819 začína jeho tridsaťročné pôsobenie v Pešti, kde bol evanjelickým farárom (18191848). Veľký evanjelický chrám na dnešnom Deákovom námestí, kde pôsobil, sa stal dôležitým centrom národného života pešťbudínskych Slovákov. Tu konfirmoval aj Sándora Petőfiho, či Lajosa Kossutha. Pamätnú tabuľu tu umiestnili v roku 2011. V roku 1835 sa oženil s dcérou evanjelického farára Friderikou Schmidtovou (ktorú spoznal už v roku 1817). Jeho osobné priateľské kontakty so Štúrom a jeho priateľmi rázne narušilo zavedenie novej slovenčiny, ktorú ostro kritizoval. Počas a po revolučných udalostiach 1848/1849 pôsobil vo Viedni v službách cisárskeho dvora ako „dôverník vlády pre otázky Slovenska“, podal návrh na samosprávu Slovenska a na slovenské školy s českým vyučovacím jazykom. V roku 1849 bol (ako odmena Slovákom za účasť v revolúcii na strane Viedne proti Maďarom) vymenovaný za mimoriadneho profesora slovanskej archeológie na univerzite vo Viedni. Zameriaval sa na archeologické výskumy.

Rodný dom Jána Kollára s výnimkou kamennej sýpky, postavenej Kollárovým otcom, bol drevený. Rodný dom bol malý, s jedným okienkom na námestie.

Dňa 16. augusta 1863 sa v Ševcovskej ulici v Mošovciach rozšíril požiar. Okrem iných zhorel aj Kollárov rodný dom, z ktorého sa dodnes zachovala iba spomínaná kamenná sýpka. V nej bola v roku 1974 vytvorená a roku 1982 reinštalovaná pamätná izba. Jej expozícia stručne zachytáva v chronologickom usporiadaní život a dielo tejto významnej osobnosti, podobne ako aj dokumentárny film Ján Kollár (z cyklu Osobnosti náboženského života, Slovenská televízia 2002, scenár Eva Tkáčiková, réžia Fedor Bartko) .

Tvorba a názory 
Bol teoretikom a propagátorom slovanskej vzájomnosti a česko-slovenskej jazykovej jednoty. Opieral sa o princípy Herderovej a Hegelovej filozofie dejín. Utvoril ucelenú filozofickú koncepciu slovanských dejín, ktorá ovplyvnila nielen slovenské, ale aj iné slovanské národné hnutia. Bol tiež výborným básnikom, slavistom, kazateľom. Za svoju prácu dostal medaily a diplomy. Napísal 86 básní. Na svojej fare v Pešti prijímal vzdelancov a literatúru pokladal za ich záležitosti, preto zotrvával pri češtine, hoci revolučné časy žiadali obrátiť sa k ľudu v jeho reči. Tak vznikol rozpor medzi Kollárom a Štúrom. Okrem písania poézie i prózy sa venoval i zbieraniu ľudových piesní v spolupráci s Pavlom Jozefom Šafárikom a Jánom Blahoslavom-Benediktim.

Dielo 
 1811/1812 – Nárek nad súčasnými pomermi v Uhorsku (Deploratio praesentis status Hungariae), báseň, jeho prvá literárna práca
 1821 – Básně Jana Kollára, prvá básnická zbierka, zložená z dvoch cyklov (37 a 39 sonetov), elégií, vlasteneckých básní a epigramov (Praha)
 1821 – Něco o pomaďařování Slovanů v Uhrách (Etwas über die Magyarisierung der Slaven in Ungarn), česky vyšla až v roku 1822 v časopise Čechoslav
 1822 – Dobré vlastnosti národu slovanského, kázne
 1823 – Písně světské lidu slovenského v Uhřích I. diel, zbierka slovenských ľudových piesní
 1823 – Myšlénky o libozvučnosti řečí vůbec, obzvláště českoslovanské
 1824 – Slávy dcera, cyklická skladba obsahujúca 150 sonetov v 3 spevoch
 1825 – Čítanka anebo Kniha k čítání pro mládež ve školách slovanských v městech a v dědinách
 1826 – Šlabikář pro dítky
 1827 – Písně světské lidu slovenského v Uhřích II. diel
 1828 – Jmenoslov čili slovník osobných jmen rozličných kmenů a nářečí národu slovenského, historické a filologické štúdie
 1830 – Rozpravy o jmenách, počátkách i starožitnostech národu slavského a jeho kmenů, historické a filologické štúdie o etymológii slovanských mien (dielo nemá vedecké základy)
 1831 – Nedělní, svátečné a příležitostné kázně a řeči I. a II. diel
 1832 – Slávy dcera, rozšírené vydanie pôvodného diela z 3 na 5 spevov; obsahuje 615 sonetov
 1832 – Výklad čili přímětky a vysvětlivky ku Slávy dceře, obsiahly poznámkový komentár k Slávy dcere
 1834/1835 – Národnie zpevanky, I. a II. diel
 1836 – O literarnéj vzájemnosti mezi kmeny a nářečími slavskými, úvaha
 1837 – O literárnej vzájomnosti medzi rozličnými kmeňmi a nárečiami slovanského národa (Über die literarische Wechselseitigkeit zwischen deň verschiedenen Stämmen und Mundarten der slawischen Nation), rozšírené a doplnené dielo z roku 1836
 1839 – Sláva bohyně a původ jména Slavův čili Slavjanův, rozprava
 1843 – Cestopis obsahující cestu do Horní Italie a odtud přes Tyrolsko a Bavorsko, se zvláštním ohledem na slavjanské živly roku 1841 konanou, cestopis
 1844 – Druhá cesta do Vlach (rukopis vyšiel až v Spisoch Jana Kollára v roku 1863 pod názvom Cestopis druhý aj s básnikovou autobiografiou Paměti z mladších let života)
 1845 – Díla básnická Jana Kollára ve dvou dílích, zbierka básní
 1846 – Hlasové o potřebě jednoty spisovného jazyka pro Čechy, Moravany a Slováky, zborník
 1853 – Staroitalia slavjanská, o osídľovaní severného Talianska Slovanmi

Pamiatky 
 hrob na Olšanskom cintoríne v Prahe
 pomník (1963, F. Štefunka) a pamätná izba (1982) v Mošovciach
 názvy ulíc v slov. a českých mestách

Galéria

Zdroje 

 Slovenský biografický slovník

Iné projekty

Externé odkazy 
 Záznam o pokrstení v mošovskej matrike
 Úplné texty troch diel Jána Kollára
 Kollár, Ján, 1793-1852
 Text diela Cestopis obsahujúci cestu do Horní Italie....
 Text diela Výklad ku Slavy dceře
 Text diela Hlasové o potřebě...
 KARÁSEK, J. Kollárova dobrozdání a nástin životopisný z roku 1849. V Praze: Česká akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1903. 113 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
  BODICKÝ, Michal. Životopis Jána Kollára, : slávneho básnika-spisovateľa slovenského ku storočnej pamiatke ... Rožomberok: Karol Salva, 1893. 49 s. - dostupné v Digitálnej knižnici UKB
 

Slovenskí filozofi
Slovenskí jazykovedci
Slovenskí spisovatelia
Slovenskí básnici
Českí spisovatelia
Slovenskí politici
Slovenskí archeológovia
Slovenskí evanjelickí kňazi
Slovenskí autori náučnej literatúry
Osobnosti na česko-slovenských bankovkách
Osobnosti na slovenských poštových známkach
Osobnosti z Mošoviec
Slovenskí národní buditelia