joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Gorkého ulica (Bratislava)

Gorkého ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Staré Mesto.

Základné informácie 
Pred vznikom Česko-Slovenska mala názov Andrássy Gyula-Gasse alebo Andrássy Gyula-utca, podľa Júliusa Andrášiho (1823 – 1890), uhorského šľachtica a politika. V roku 1920 dostala poslovenčené meno Ondrejská ulica. V rokoch 1932 do 1945 mala názov Goetheho ulica, podľa Johanna Wolfganga Goetheho (1749 – 1832), nemeckého básnika, spisovateľa a politika. 

Po vojne bola z politických príčin opäť premenovaná na súčasný názov, podľa Maxima Gorkého (1868 – 1936), ruského spisovateľa. Tiahne sa od Námestia Eugena Suchoňa po Štúrovu ulicu, je rovnobežná s Jesenského a Laurinskou.

Na Gorkého 2 stojí historická budova Slovenského národného divadla. Na Gorkého č. 5 sa nachádza národná kultúrna pamiatka Palác Motešických. 

Na Gorkého 7 sa nachádza budova niekdajšej Zemskej banky dokončená v roku 1926. Na jej priečelí sa nachádza alegorická sochárska výzdoba od českého sochára Ladislava Šalouna (1870 – 1946). Postavy muža a ženy s predmetmi, ktoré symbolizujú priemysel a poľnohospodárstvo, sú personifikáciou Česka a Slovenska, majú názov Čechia a Slovakia. V budove sa nachádzala Šalounova socha Tomáša Garrigua Masaryka, v roku 1948 bola určená na roztavenie, napokon bola premiestnená do skladu Mestského múzea. Po Nežnej revolúcii bola niekoľko mesiacov vystavená na dvore Starej Radnice.

V budove na Gorkého 9 sa počas obdobia ČSSR nachádzala predajňa TUZEX, v súčasnosti je sídlom Slovenskej obchodnej a priemyselnej komory. Na Gorkého 15 sídli Aliancia za rodinu.

Na ulici bola po vzniku Česko-Slovenska zbúraná budova snemovne a časť zachovaných mestských hradieb.

Galéria

Poznámky

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Gorkého ulica na mape Bratislavy

Ulice v Starom Meste v Bratislave
Zoznam ulíc a námestí v Prievidzi

Toto je úplný zoznam ulíc a námestí v Prievidzi.

Ulice

Prievidza I. Staré Mesto

Prievidza II. Píly

Prievidza III. Necpaly

Prievidza IV. Kopanice

Prievidza V. Štvrte

Námestia 
 Mierové námestie
 Námestie J. C. Hronského 
 Námestie slobody
 Pribinovo námestie
 Piaristické námestie

Zdroj 
 www.prievidza.sk

 
Prievidza
Zoznam ulíc a námestí v Trenčíne

Toto je zoznam ulíc a námestí v Trenčíne.

Ulice 
Tento zoznam je úplný podľa Prílohy č. 1 Štatútu mesta Trenčín.

Námestia 
 Mierové námestie (centrum, mestská časť STRED)
 Štúrovo námestie (centrum, mestská časť STRED)
 Námestie sv. Anny (centrum, mestská časť STRED)
 Námestie SNP (centrum, mestská časť STRED)
 Holubyho námestie (Sihoť I, mestská časť SEVER)
 Slnečné námestie (Dlhé hony, mestská časť STRED)
 Námestie Dr. prof. Hlaváča (Kubrá)
 Mariánske námestie (centrum, mestská časť STRED)
 Námestie Svätej Rodiny (Juh I)

Externý odkaz 
 Štatút mesta Trenčín

 
 
Trenčín
Modlivka zelená

Modlivka zelená (Mantis religiosa) je druh z čeľade modlivkovité (Mantidae).

Má štíhle telo dlhé 42.

Pochádza z južnej Európy ale zavlečená bola aj na severoamerický kontinent. U nás sa vyskytuje predovšetkým na južnom Slovensku a južnej Morave. V posledných rokoch sa zrejme vplyvom celkového otepľovania druh šíri postupne stále viac na sever a vyskytuje sa aj na miestach, kde nebol pred rokmi nikdy udávaný. Je jediným na Slovensku žijúcim druhom svojej čeľade.

Iné projekty 

Modlivkovité
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Brian Eno

Brian Eno (* 15. máj 1948, Woodbridge, Spojené kráľovstvo) je britský hudobník, spevák, vizuálny umelec a producent. Patrí k významným predstaviteľom rockovej avantgardy a k otcom modernej ambientnej hudby.

Spolupracoval s viacerými významnými hudobníkmi akými sú David Bowie, Robert Fripp, U2, Coldplay či Talking Heads. Začiatkom 70. tych rokov pôsobil ako hráč na klávesové nástroje v skupine Roxy Music. Zúčastnil sa nahrávania jej prvých dvoch albumov.

Diskografia

Štúdiové albumy 
 Here Come the Warm Jets (1973)
 Taking Tiger Mountain (By Strategy) (1974)
 Discreet Music (1975)
 Another Green World (1975)
 Before and After Science (1977)
 Music for Films (1978)
 Ambient 1: Music for Airports (1978)
 Ambient 4: On Land (1982)
 More Music for Films (1983)
 Thursday Afternoon (1985)
 Nerve Net (1992)
 The Shutov Assembly (1992)
 Neroli (1993)
 Textures (1996)
 Generative Music 1 (1996)
 The Drop (1997)
 Another Day on Earth (2005)
 77 Million Paintings (2006)
 LUX (2012)

S Roxy Music 
 Roxy Music (1972)
 For Your Pleasure (1973)

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://music.box.sk/news.php3?id=7372

Anglickí hudobníci
Anglickí ateisti
Glam rockoví hudobníci
Interpreti Astralwerks
Národný park Muránska planina

Národný park Muránska planina je jeden z najmladších národných parkov na Slovensku. Nachádza sa na strednom Slovensku v okresoch Brezno, Rimavská Sobota a Revúca v Banskobystrickom kraji. Bol založený na ochranu Muránskej planiny, ktorá je geomorfologicky súčasťou Spišsko-gemerského krasu v Slovenskom rudohorí.

Národný park má rozlohu  a jeho ochranné pásmo , čo je spolu vyše . Jadro národného parku pozostáva z vápencovej a dolomitovej planiny s krasovými útvarmi. Celková dĺžka krasového terénu od osady Červená Skala (časť obce Šumiac) po mesto Tisovec je okolo .

Je tu viac ako 250 jaskýň, ktoré nie sú prístupné verejnosti. Najrozsiahlejší jaskynný systém je Bobačka, ktorej dĺžka je . V NP sa nachádza 15 priepastí a viac ako 50 ponorov a vyvieračiek a mnohé krasové a skalnaté útvary. Najvyšší vrch národného parku je Fábová hoľa s výškou  a ešte vyšší vrch, Stolica s výškou , je v ochrannom pásme. Najvyšším bodom horstva Muránska planina je vrch Kľak s výškou 

Flóra národného parku je významná svojou biodiverzitou a bohatosťou druhov a zahŕňa 35 endemických a subendemických druhov, napríklad Lykovec muránsky (Daphne arbuscula). Lykovec muránsky je treťohorný relikt, ktorý na území rastie milióny rokov. Lesy pokrývajú asi 86 % rozlohy národného parku.

Medzi turistické atrakcie patrí  označených turistických chodníkov a náučných trás. Najlepší prístup do parku je cez okolité obce a osady, napríklad Muráň alebo Závadka nad Hronom.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Národný park Muránska planina - sazp

Národné parky na Slovensku
Muránska planina
Chránené územia v okrese Brezno
Chránené územia v okrese Revúca
Chránené územia v okrese Rimavská Sobota
Chrabromil

Chrabromil (angl. Gryffindor) je jedna zo štyroch fakúlt Rokfortskej strednej školy čarodejníckej v 7-dielnej sérií kníh o Harrym Potterovi. Farby fakulty sú červená a zlatá. V erbe sa nachádza lev. Vedúcou fakulty je profesorka Minerva McGonagallová.

Zakladateľ 
Chrabromil založil Richard Chrabromil , ktorý sa narodil a žil v Godrikovej úžľabine, podľa ktorého je pomenovaná. V tejto dedine zomreli Harryho rodičia James Potter a Lily Potterová. Chrabromilov najlepší priateľ zo štyroch zakladateľov bol Salazar Slizolin, avšak nezhodovali sa v otázke, koho by mali učiť a pohádali sa.

Duch fakulty 
Duchom fakulty je Sir Nicolas de Mimsy-Porpington († 31. október 1492), prezývaný Takmer bezhlavý Nick, pretože pri poprave použili tupú sekeru a hlavu má s krkom spojenú len pár centimetrami tkaniva. Z tohoto dôvodu ho odmietli prijať do Bandy Bezhlavých. Nick je prívetivý, úslužný duch, ktorý rád ukazuje cestu novým žiakom Chrabromilskej fakulty.

Vchod do fakulty 
Vstup do chrabromilskej klubovne sa nachádza v jednej zo štyroch veží (nie v západnej - Bystrohlav, ani v severnej - veštenie, ani v astronomickej - neznáme, na akú svetovú stranu je). Vchod stráži portrét Tučnej panej, ktorú v HP3 rozsekal údajný masový vrah Sirius Black. Vtedy bol portrét Tučnej panej, kým školník ho Filch nezreštauroval, dočasne nahradený portrétom rytiera sira Cadogana, ktorý každý deň menil heslo. Chlapčenské spálne sú naľavo po schodoch a dievčenské napravo. Zakladatelia považovali dievčatá za rozumnejšie, a preto ony smeli navštevovať chlapčenské spálne, ale nie naopak, ako sa na vlastnej koži presvedčil Ron.

Heslá 
Caput draconis,
Fortuna major,
Bodajťaparom,
Hnusný podliak,
Treperenda,
Moriak,
Nezmysel,
Mimbulus mimbletonia,
Mačky,
Abstinencia,
Vianočné osvetlenie

Chrabromil pohľadom triediaceho klobúka 
 v HP1

V Chrabromile tam sa zídu
udatní a odvážni,
čo statočne s chrabrým srdcom
uskutočnia dávne sny.

 v HP4

Chrabromil dával prednosť statočným...

 v HP5

Chrabromil vravel: "Iba chrabrých
chcem učiť svojim zázrakom."

... kým odvážni a statoční zas 
sa stali žiakmi Chrabromilu

Študenti

Bývalí 
 Black, Arktulus
 Black, Sirius
 Dumbledore, Albus
 Evansová-Potterová, Lily
 Longbottom, Frank
 Longbottomová, Alice
 Lupin, Remus
 McGonagallová, Minerva
 de Mimsy-Porpington, sir Nicolas
 Pettigrew, Peter
 Potter, James
 Weasley, Artur
 Weasley, Bill
 Weasley, Charlie
 Weasleyová, Molly

Súčasní 
 Amembie, Rossie
 Bellová, Katie
 Brownová, Lavender
 Coote, Ritchie
 Creevey, Colin
 Creevey, Dennis
 Dobbsová, Emma
 Finnigan, Seamus
 Frobisherová, Victoria
 Grangerová, Hermiona Jean
 Goyle, Gregory
 Hooper, Geoffrey
 Johnsonová, Angelina
 Jordan, Lee
 Kirke, Andrew
 Longbottom, Neville
 McDonaldová, Natalie
 McLaggen, Cormac
 Patilová, Parvati
 Peakes, Jimmy
 Potter, Harry James
 Robinsová, Demelza
 Sloper, Jack
 Spinnetová, Alicia
 Thomas, Dean
 Towler, Kenneth
 Vanová, Romilda
 Weasley, Fred
 Weasley, George
 Weasley, Percy Ignatius
 Weasley, Ronald Billius
 Weasleyová, Ginny (Ginevra Molly)
 Wood, Oliver

Pozri  ich 
 Bystrohlav
 Bifľomor
 Slizolin

Harry Potter
Regionálna dráha

Regionálna dráha je železničná trať, ktorá má miestny význam, slúži verejnej železničnej doprave a je zaústená do celoštátnej alebo do inej regionálnej dráhy.

Zoznam regionálnych dráh Slovenska 
 Devínske Jazero – Stupava (zrušená)
 Trať 112 Zohor – Plavecký Mikuláš (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 113 Zohor – Záhorská Ves
 Trať 117 Brezová pod Bradlom – Jablonica (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Piešťany – Vrbové (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 122 Trenčianska Teplá – Trenčianske Teplice (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 124 Trenčianska Teplá – Lednické Rovne (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 126 Žilina – Rajec
 Trať 128 Čadca – Makov
 Kvetoslavov – Šamorín (zrušená)
 Trať 134 Šaľa – Neded (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 136 Komárno – Kolárovo (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 142 Zbehy – Radošina (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 144 Prievidza – Nitrianske Pravno (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 154 Hronská Dúbrava – Banská Štiavnica
 Trať 161 Lučenec – Kalonda (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 162 Lučenec – Utekáč
 Trať 163 Katarínska Huta – Breznička (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 165 Plešivec – Muráň (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 166 Plešivec – Slavošovce (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 167 Dobšiná – Rožňava (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 168 Moldava nad Bodvou – Medzev (pravidelná osobná prevádzka v úseku Moldava nad Bodvou mesto - Medzev prerušená)
 Trať 175 Rimavská Sobota – Poltár (zrušená)
 Trať 181 Kraľovany – Trstená
 Trať 182 Štrba – Štrbské Pleso (Ozubnicová železnica)
 Trať 183 Poprad-Tatry – Štrbské Pleso (Tatranské elektrické železnice)
 Trať 184 Starý Smokovec – Tatranská Lomnica (Tatranské elektrické železnice)
 Trať 185 Poprad-Tatry – Plaveč; Studený Potok – Tatranská Lomnica 
 Trať 186 Spišská Nová Ves – Levoča (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 187 Spišské Vlachy – Spišské Podhradie (pravidelná osobná prevádzka prerušená)
 Trať 194 Prešov – Bardejov
 Trať 196 Humenné – Stakčín

Pozri aj 
 Zoznam železničných tratí na Slovensku
 Dejiny železníc na Slovensku

Externé odkazy 
 www.vlaky.net
 www.rail.sk

Zdroje 
 ZÁKON 164/1996 Z.z. o dráhach v znení predpisov: 58/1997 Z.z., 260/2001 Z.z., 416/2001 Z.z., 114/2004 Z.z., 725/2004 Z.z., 109/2005 Z.z.
 UZNESENIE VLÁDY SR 830/2000 k projektu transformácie a reštrukturalizácie Železníc SR

Železničné trate
Chránená krajinná oblasť Záhorie

Chránená krajinná oblasť Záhorie je prvá nížinná chránená krajinná oblasť na Slovensku. Nachádza sa v regióne Záhorie na západnom Slovensku. Rozloha chránenej oblasti je  a je rozdelená na dve časti, západnú a severovýchodnú. Západná časť sa začína pri obci Kúty na severe, pozdĺž hranice s Rakúskom pri rieke Morava a končí sa pri meste Stupava na juhu. Severovýchodná časť je ohraničená vojenským obvodom Záhorie na východe a na juhu.

Externé odkazy 
 Chránená krajinná oblasť ZÁHORIE
 Správa CHKO Záhorie

 

Chránené krajinné oblasti na Slovensku
Mijakedžima

Mijakedžima je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Izu, asi  južne od Tokia. Priemer ostrova je , najvyšší bod je  nad hladinou mora. V roku 2006 bol počet obyvateľov 2884.

Na ostrove sa nachádzajú niektoré vzácne živočíšne a rastlinné druhy (napr. drozd izu), ktoré sú ohrozované ľudskou a vulkanickou činnosťou. Ostrov je súčasťou národného parku Fuji-Hakone-Izu.

Prakticky celý ostrov je tvorený stratovulkánom prevažne bazaltového zloženia, zdvíhajúcim sa z morského dna v hĺbke asi 1 200. Vrchol a svahy vulkánu sú pokryté viacerými troskovými kužeľmi, maarmi a kalderami, najväčšia má priemer , vytvorená bola pred 2 500 rokmi. V súčasnosti aktívny kráter (kaldera) Ojama vznikol poklesom počas erupcie v roku 2000. Sopečná história ostrova je bohatá, od 10. storočia bolo zaznamenaných niekoľko desiatok erupcií, posledná v auguste 2006.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – ostrov Mijakedžima na Global Volcanism Program 

Ostrovy Japonska
Sopky Japonska
Stratovulkány
Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty

Chránená krajinná oblasť Malé Karpaty je jedna zo 14 chránených krajinných oblastí na Slovensku. 

Chránená oblasť sa nachádza v Malých Karpatoch, ktoré sú súčasťou Karpát, na západnom Slovensku. Juhozápadnú časť tvorí Devínska Kobyla v Bratislave, severovýchodnú časť Čachtické Karpaty pri meste Nové Mesto nad Váhom a obci Čachtice v Trenčianskom kraji. Obe oblasti sú oddelené od hlavného horského pásma. Chránená oblasť má rozlohu .

Iné projekty

Externé odkazy 
 Správa CHKO Malé Karpaty
 Maloplošné chránené územia CHKO Malé Karpaty

 
Chránené krajinné oblasti na Slovensku
Chránené územia v okrese Bratislava I
Chránené územia v okrese Bratislava II
Chránené územia v okrese Malacky
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Chránené územia v okrese Pezinok
Chránené územia v okrese Piešťany
Chránené územia v okrese Senica
Chránené územia v okrese Trnava
Malé Karpaty
Mikuradžima

Mikuradžima je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Izu v Pacifiku, asi  južne od ostrova Mijakedžima. Ostrov nemá väčší prístav a trvalo na ňom žije približne 300 ľudí.Pobrežie lemujú útesy s výškou niekedy až . Posledná erupcia prevažne bazaltovo-andezitového stratovulkánu sa odohrala pred cca. 5 400 rokmi.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – ostrov Mikuradžima na Global Volcanism Program 

Ostrovy Japonska
Sopky Japonska
Stratovulkány
Pusan

Pusan (kórejsky 부산) je prímorské metropolitné mesto v Kórejskej republike. S rozlohou 763 km² a vyše 3,6 miliónmi obyvateľov je druhé najväčšie mesto v štáte. Mesto je dôležitým dopravným uzlom v lodnej preprave, nachádza sa tu veľký prístav. Pusan je známy hlavne v oblasti kultúrneho a spoločenského života. Každoročne sa tu organizuje medzinárodný filmový festival.

Polohopis 
Pusan leží v juhovýchodnej časti Kórejskej republiky, približne 420 kilometrov od hlavného mesta Soul (서울). Je obklopený pohoriami zo severu a Japonským morom z juhu. Mestom pretekajú dve rieky, Nakdong-gang (낙동강) a Sujong-gang (수영강).

Podnebie 
Mesto sa nachádza v miernom podnebnom pásme kontinentálneho rázu, ktoré je typické pre monzúnové oblasti a charakteristické výrazným rozdielom medzi teplotami v lete a v zime. Priemerná ročná teplota je 13,7 °C a priemerný ročný počet zrážok je 1 383 milimetrov.

Administratívne rozdelenie 

Pusan bol od roku 1957 rozdelený na 6 mestských štvrtí nazývaných „gu“ (구). V súčasnosti má 15 mestských štvrtí a 1 okres nazývaný „gun“ (군).

Kultúra a zaujímavosti

Šport 
Od roku 1982 sa v meste hráva najvyššia bejzbalová liga KBO. Mužstvo Lotte Giants hráva svoje domáce zápasy na štadióne Sadžik v mestskej časti Tongnä-gu (동래구).

Pusan má zastúpenie i v najvyššej futbalovej súťaži K-League. Na štadióne Asiad Main Stadium tu hráva domáce zápasy mužstvo Pusan I’Park. Na tomto štadióne s kapacitou vyše 53-tisíc divákov sa odohrali aj tri zápasy 17. majstrovstiev sveta vo futbale a štadión bol hostiteľom 14. ročníka Ázijských hier.

Hudba 
Rodákmi sú členovia známej kórejskej skupiny, BTS, Park Jimin a Jeon Jeongguk.

Doprava

Letecká doprava 
V západnej časti Pusanu, vo štvrti Kangso-gu (강서구), sa nachádza medzinárodné letisko Kimhä (김해). Otvorené bolo v roku 1976. V súčasnosti sa dokončujú práce na novom terminále. Letisko prevádzkuje vnútroštátne lety a medzinárodné lety len do vybraných ázijských destinácií. Výnimku tvorí spoj s Európou, let na trase Pusan – Mníchov spoločnosťou Lufthansa. Z Pusanu lietajú i dve najväčšie kórejské spoločnosti Korean Air a Asiana Airlines.

Železničná doprava 
Pusan je napojený na železničnú linku Kjongbu (경부), ktorá ho spája s mestami Soul (서울), Tädžon (대전) a Tägu (대구). Čas cestovania rýchlodráhou KTX do približne 420 km vzdialeného hlavného mesta Soul vyjde na 150 minút.

Partnerské mestá

Iné projekty

Zdroj 
 

Mestá v Kórejskej republike
Tatranská Štrba

Tatranská Štrba je miestna časť Štrby, obce vzdialenej 15 km západne od Popradu.

Poloha 
Nachádza sa na úpätí Tatier, priamo na hranici Liptova a Spiša. Osada leží na rozvodí a tak západnú časť odvodňuje Lúčny potok tečúci do Váhu a východnú potok Mlynica, ústiaci do Popradu.

Dejiny 
Podnet na vznik Tatranskej Štrby dala výstavba Košicko-bohumínskej železnice, uvedenej do prevádzky v roku 1871. Dôležitá dopravná tepna prechádzala 4 km severne od Štrby a výrazným spôsobom sprístupnila Tatry pre návštevníkov. Vznik a vybudovanie kúpeľov Štrbské Pleso si vyžiadal vybudovanie spojenia pre zásobovanie i dopravu turistov i pacientov a preto bola v roku 1896 vybudovaná trať Štrba – Štrbské Pleso. V chotári Štrby tak vznikol dopravný uzol Štrba-stanica, okolo ktorej bola vybudovaná osada.

Pri územnej reorganizácii Česko-Slovenska v roku 1960 bola osada pričlenená k obci Štrba. Podnet na veľký rozvoj a premenu osady na nové stredisko turistického ruchu na podhorí Tatier dalo konanie Majstrovstiev sveta v lyžovaní v roku 1970. Nevyhnutné budovanie infraštruktúry (bola vybudovaná nová zubačka, benzínová pumpa, autokemping, sídlisko Lieskovec a preložená cesta I/18) a služieb prispelo k modernej tvári miestnej časti.

Iné projekty

Zdroj 
 Oficiálna stránka

Štrba
Miestne časti na Slovensku
Kalašnikov

Kalašnikov môže byť:
 ruský konštruktér zbraní, pozri Michail Timofejevič Kalašnikov
 hovorové označenie zbrane AK-47
Bystrohlav

Bystrohlav (angl. Ravenclaw) je jedna zo štyroch fakúlt Rokfortskej strednej školy čarodejníckej v 7-dielnej sérií kníh o Harrym Potterovi. Propagačné farby fakulty sú modrá a strieborná/medená. V erbe sa nachádza orol .Vedúcim fakulty je prof. Filius Flitwick.
Jej živlom je vzduch. Typické vlastnosti pre čarodejníkov tejto fakulty sú inteligencia, kreativita, ambície.

Zakladateľ 

Bystrohlav založila Brunhilda Bystrohlavová (angl. Rowena Ravenclaw). Bystrohlavovej najlepšia priateľka zo štyroch zakladateľov bola Brigita Bifľomorová. Bystrohlavová mala dcéru, ktorá sa volala Helena. Vlastnila diadém, ktorý jeho nositeľovi dáva rozum a inteligenciu. Tento diadém sa stratil už pred stáročiami. Schovala ho Helena Bystrohlavová, ktorá ho ukradla svojej matke, aby bola bystrejšia. Brunhilda Bystrohlavová si nemohla dovoliť takýto škandál, a tak radšej tajila, že sa stratil. Od tej chvíle sa láska pre jej dcéru úplne vytratila. Existuje určitý náznak, že Brunhilda Bystrohlavová nemá priameho potomka, pretože jej dcéra tragicky zahynula.

Duch fakulty 

Duchom fakulty je Sivá dáma, vlastným menom Helena Bystrohlavová. Miloval ju Krvavý barón. Ona jeho lásku neopätovala a ten ju v záchvate zúrivosti prebodol a potom spáchal samovraždu. Odvtedy je duchom Slizolinu na Rokforte.

Vchod do fakulty 

Vstup do bystrohlavskej klubovne sa nachádza v západnej veži Rokfortu. Vchod sa skrýva za brnením rytiera. V prostriedku je socha zakladateľky v skutočnej veľkosti. Chlapčenské a dievčenské spálne sú tak ako v chrabromilskej po schodoch vľavo a vpravo.

Heslá 

Do Bystrohlavu sa nedá dostať pomocou hesla, pretože žiadne nemajú. Študent musí správne odpovedať na logickú otázku, ak odpovie zle, musí čakať na nejakého spolužiaka, ktorý odpovie za neho správne.

Bystrohlav pohľadom triediaceho klobúka 

 v HP1

 Mnohí budú v Bystrohlave,
 predsa hlavy bystré ste,
 tam vždy posielam len takých,
 čo majú um na mieste.

 v HP4

 Bystrohlavová najmúdrejších brala.

 v HP5

 Bystrohlavová na to: "Učme
 len takých, ktorí chápu všetko."

 Tajomstvám len tých s bystrou mysľou
 Bystrohlavová naučila,...

Študenti Bystrohlavu

Bývalí 

 Bystrohlavová, Helena
 Flitwick, Filius
 Lovegood, Xenophilius
Trelawneyová, Sybilla
Lockhart, Gilderoy

Súčasní 

(žiaci študujúci aspoň jeden rok počas HP série)

 Ackerly, Stewart
 Belby, Marcus
 Boam, Randolph
 Boot, Terry
 Bradley
 Brocklehurstová, Mandy
 Carmichael, Eddie
 Clearwaterová, Penelopa
 Corner, Michael
 Changová, Cho
 Davies, Roger
 Edgecombeová, Marietta
 Goldstein, Anthony
 Chambers
 Ingleby, Duncan
 Lovegoodová, Luna
 Madleyová, Laura
 Paige, Grand
 Patilová, Padma
 Samuels, Jason
 Stretton, Jeremy
 Turpinová, Lisa

Pozri aj 

 Chrabromil
 Bifľomor
 Slizolin

Harry Potter
Erb Ružomberka

Erb Ružomberka tvorí heraldická ruža na bielom (striebornom) štíte. Jej stred tvorí žltý (zlatý) semenník, ktorý je prebodnutý zlatým šípom zhora nadol. Semenník obklopuje päť zhodných červených lupeňov usporiadaných do päťuholníka. Spoza lupeňov vyčnievajú štyri zelené tŕne. 
Tento motív používajú aj mnohé miestne organizácie, ktoré symbolizuje ich spätosť s regiónom. Ide o športové organizácie (MFK Ružomberok) alebo rôzne občianske združenia.

Povesť o vzniku erba 
Tam kde dnes stojí Kostol sv. Ondreja bol kedysi bohatý porast ruží. Z toho bol odvodený aj názov Ružomberka. Jedného dňa sa princ z Likavského hradu v deň svojej svadby vybral na poľovačku do neďalekých lesov. Pri spiatočnej ceste na hrad prechádzal popri spomínanom ružovom vŕšku. Pri pohľade na ružové kríky  v nich spozoroval pohyb. V domnienke, že ide o srnu, napol luk so šípom a vystrelil smerom do porastu, odkiaľ pohyb vychádzal. Keď sa priblížil na miesto, zbadal že pohyb nevyvolala srna, ale jeho snúbenica. Šíp ju zasiahol priamo do srdca. Predtým šíp prestrelil ružu, ktorá tvorí erb mesta Ružomberok.

Externé odkazy 
 Erb mesta

Ružomberok
Ružomberok
Skalka pri Beckove

Skalka pri Beckove alebo Beckovská skalka je chránená prírodná pamiatka pri obci Beckov v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Nachádza sa v Považskom Inovci, jej rozloha je  a bola vyhlásená v roku 1983, bez ochranného pásma. Pamiatka je v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.

Predmetom ochrany je: Vápencový tvrdoš, ktorý vyvetráva z nivy Váhu ako zvyšok mezozoickej obalovej série Považského Inovca. Tektonicky však skalka nepatrí obalovej sérii tatrika ale do beckovskej jednotky fatrika.

Vápencový tvrdoš vyčnievajúci  nad okolím z nivy Váhu vypreparovala rieka na rozhraní treťohôr a štvrtohôr. Napriek nepatrnej výmere () nachádzajú na tomto „ostrove“ obklopenom ornou pôdou útočisko viaceré ohrozené i chránené rastlinné (poniklec veľkokvetý – Pulsatilla grandis) a živočíšne druhy (jašterica múrová – Lacerta muralis, spevavce). Okrem zvyškov pôvodnej vegetácie boli na skalke v minulosti vysadené ovocné stromy. Na území platí 4. stupeň ochrany.

Skalku pri Beckove geologicky tvoria sivé ílovité vápence s rohovcami, ktoré vznikli počas spodnej kriedy. Tektonicky patria plytkovodnej beckovskej jednotke fatrika.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná pamiatka Beckovská skalka, Štátny Zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územie, štátnej ochrany prírody Slovenskej republiky

Považský Inovec
Prírodné pamiatky v Trenčianskom kraji
Chránené územia v okrese Nové Mesto nad Váhom
Beckov (obec)
Genetický kód

Genetický kód je sústava biologicky podmienených pravidiel (pozostáva zo 64 kodónov), podľa ktorých sa k jednotlivým kodónom priraďujú určité proteinogénne aminokyseliny. Poradie nukleotidov v nukleových kyselinách tak riadi poradie aminokyselín v molekule bielkoviny. Nukledotidy v RNA existujú 4, adenín (A), guanín (G), cytozín (C) a uracil (U). V prípade DNA je namiesto uracilu – tymín (T). V genetickom kóde kódujú tri bázy, tvoriace kodón, 1 aminokyselinu.

Vlastnosti genetického kódu 
 Genetický kód je degenerovaný: teda, rovnaká aminokyselina môže byť kódovaná niekoľkými rôznymi kodónmi. Je to dané tým, že trojice 4 rôznych nukleotidov je možné skombinovať až do 64 variácií a proteinogénnych aminokyselín je len 20. Pri niektorých aminokyselinách sú dôležitejšie prvé dve bázy, kým posledná môže byť ľubovolná. Napr. trojice CCC, CCU, CCA aj CCG kódujú prolín, alebo trojice GUC, GUU, GUA aj GUG kódujú valín (pozri tabuľku). Táto degenerácia umožňuje tzv. tichú mutáciu (napr. zámenu posledného z trojice nukleotidov), pri ktorej nedochádza k zámene aminokyseliny.

 Genetický kód je univerzálny: pri všetkých organizmoch majú jednotlivé kodóny rovnaký kódovací zmysel. Neplatí to však úplne.
 Genetický kód je tripletový: teda každý kodón sa skladá z troch nukleotidových báz.
 Genetický kód sa neprekrýva: každý nukleotid je súčasťou len jedného kodónu.

Jeden kodón môže kódovať viac aminokyselín v prípade, že sú prítomné špecifické hydroxylové skupiny.

Začiatok a koniec kódu 
Existujú dva špecifické kodóny, ktoré určujú začiatok a koniec daného kódu (t. j. génu pre nejakú bielkovinu). Začiatok je určený tvz. iniciačným kodónom AUG (ktorý súčasne, ak sa nachádza aj na iných miestach kódu kóduje aminokyselinu metionín). Koniec daného kódu je daný jedným z trojice kodónov UAA, UAG alebo UGA, ktoré nekódujú žiadnu aminokyselinu a označujeme ich ako terminačné kodóny (alebo stop kodóny).

Zoznam kodónov a príslušných aminokyselín 

Gény
Norodom Sihanuk

Norodom Sihanuk (* 31. október 1922 Phnom Pénh, Kambodža - † 15. október 2012, Peking, Čína) bol kambodžský politik, v rokoch 1941 - 1955 a 1993 - 2004 kráľ Kambodže.

Jeho skrátený kráľovský titul znel Preah Bat Samdech Preah Norodom Sihanouk Varman. Dňa 14. októbra 2004 ho po abdikácii nahradil na tróne jeho syn Norodom Sihamoni.

Dielo 
 La monarchie cambodgienne et la croisade royale pour l’indépendance. Ministère de l’éducation nationale: Phnom-Penh 1954.
 mit Wilfred G. Burchett: My War with the CIA. The Memoirs of Prince Norodom Sihanouk. Pantheon Books: New York 1973. ISBN 0-394-48543-2.
 so Jeanom Lacouture: Indochina von Peking aus gesehen. Gespräche mit Jean Lacouture in Peking. Deutsche Verlags-Anstalt: Stuttgart 1972. ISBN 3-421-01630-5.
 Kambodscha. Chronik des Krieges und der Hoffnung. Ullstein: Frankfurt/M., Berlin, Wien 1980. ISBN 3-548-34511-5.
 Souvenirs doux et amers. Hachette; Paris 1981. ISBN 2-01-007656-7.
 so Simonne Lacouture: Prisonnier des Khmers Rouges. Hachette: Paris 1986. ISBN 2-01-012184-8.
 s Bernardom Krisherom: Erinnerungen an Staatsmänner und Herrscher. Editions Duang Kamol: Bangkok 1990. ISBN 974-210-524-3.
 Shadow Over Angkor: Memoirs of His Majesty King Norodom Sihanouk of Cambodia. Monument Books: Phnom Penh 2005.

Literatúra 
 Short, Philip: Pol Pot – dějiny zlého snu. BB Art, 2005
 Nožina, Miroslav: Dějiny Kambodže. Nakladatelství Lidové noviny, 2007
 Rabas, Václav: Norodom Sihanuk. MUP, 2010
 John P. Armstrong: Sihanouk Speaks. Walker: New York 1964.
 Hèléne Cixous: The Terrible but Unfinished Story of Norodom Sihanouk, King of Cambodia. University of Nebraska Press, Lincoln 1994. ISBN 0-8032-6361-9.
 Justin J Corfield: The Royal Family of Cambodia. Khmer Language and Culture Centre: Melbourne 1990. ISBN 0-646-01398-X.
 Julio A. Jeldres: The Royal Family of Cambodia. Monument Books: Phnom Penh 2003. 
 Milton Osborne: King-Making in Cambodia. From Sisowath to Sihanouk. In: Journal of Southeast Asian Studies 4.2 (1973) S. 169–185. .
 Milton Osborne: Sihanouk. Prince of Light, Prince of Darkness. Silkworm Books: Chiang Mai 1994. ISBN 974-7047-22-5.
 Peter Schier, Manola Schier-Oum (Hrsg.): Prince Sihanouk on Cambodia. Interviews and Talks with Prince Norodom Sihanouk. Institut für Asienkunde: Hamburg 1985. ISBN 3-88910-013-9.
 Peter Scholl-Latour: Der Tod im Reisfeld. Dreißig Jahre Krieg in Indochina. Dtv: München 2000. ISBN 3-423-36173-5.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Dokumentárny film o Norodomovi Sihanoukovi

Vládcovia Kambodže
Osobnosti na bankovkách
Panovníci, ktorí abdikovali
Internacionalizácia a lokalizácia

V informatike je Internacionalizácia a lokalizácia prispôsobovanie počítačových programov pre rôzne prostredie, hlavne iné národnosti a kultúry. Internacionalizácia je proces zabezpečenia toho, že aplikácia je schopná sa prispôsobiť sa miestnym požiadavkám, napríklad zabezpečenie správneho zobrazovanie miestneho písma.
Lokalizácia je proces prispôsobovania programu, tak aby bol čo najviac kompatibilný s daným locale, tým zobrazované texty budú v miestnom jazyku a budu použivané miestne zvyklosti pre zobrazovanie, napríklad miestne zvyklosti pre fyzikálne jednotky.

Rozsah 
Internacionalizácia a lokalizácia sa zameriava hlavne na:
 Jazyk
 Počítačovo kódovaný text
 Abeceda/Písmo: rôzne číselné systémy, písanie z ľava do prava alebo z prava do ľava. Najnovšie programy používajú štandard Unicode, ktorý rieši veľa problémov so znakovými kódovaniami.
 Gramatika, variácie toho istého jazyka v rôznych krajinách. 
 Grafická reprezentácia textu (tlačené publikácie, online obrázky obsahujúce text)
 Hovorený jazyk (Audio)
 Titulky k filmu a videu
 Formát dátumu/času. Taktiež používanie rôznych kalendárov
 Formátovanie čísiel (desatinné oddeľovač, oddeľovanie číslic) 
 Časové pásma
 Mena
 Obrazy a farby: otázky zrozumiteľnosti a kultúrnej vhodnosti obrazov a farieb
 Mená a tituly
 Vládou prideľovaná čísla: čísla sociálneho poisťovania v USA, rodné čísla, čísla občianskych preukazov a pasov
 Telefónne čísla, adresy a medzinárodné poštové čísla
 Fyzikálne jednotky
 Formát papiera
 Ďalšie hľadiská výrobku, alebo služby, ktoré musia spĺňať zákonné nariadenia, predpisy.

Rozdiel medzi internacionalizáciou a lokalizáciou je drobný ale dôležitý. Internacionalizácia je prispôsobovanie programov pre potenciálne použitie kdekoľvek na svete, lokalizácia je pridávanie vlastnosti pre použitie jedného konkrétneho locale. Tieto procesy sa navzájom doplňujú a musia byť kombinované pre splnenie cieľu globálne fungujúceho systému. Lokalizácia zahrňuje:

 Preklad
 Národné variácie v jazyku
 Podpora pre určité skupiny jazykov (napríklad východoázijské jazyky)
 Miestne zvyklosti
 Miestny obsah
 Symboly
 Abecedné usporiadanie
 Estetika
 Kultúrne hodnoty

Programovanie
Juraj Dóža

Juraj Dóža (maď. Dózsa György) alebo Juraj Sikul/Juraj Sékeľ (maď. Székely György) alebo Juraj Dóža Sikul/Juraj Dóža Sékeľ (* 1470, Dalnic, Uhorsko (dnes Rumunsko) - † 20. júl 1514, Temešvár, Uhorsko (dnes Rumunsko)) bol sedmohradský sikulský zeman s predikátom "Dózsa de Makkfalva", vodca Dóžovho povstania.

Meno Juraj Dóža v súdobých listinách nenájdeme. Muža, ktorý stál na čele najväčšieho sedliackeho povstania v Uhorsku listiny uvádzajú pod menom Juraj Sékeľ (Székely, teda Sikul), zrejme podľa jeho pôvodu. Meno Dóža sa objavuje až niekoľko desaťročí po jeho smrti a v historiografii sa ujíma až od 19. stor. Jeho život je opradený mnohými legendami. 

Dokázané však je, že slúžil ako dôstojník jazdectva v Stoličnom Belehrade, kde v súboji zabil istého vznešeného Turka. Podľa niektorých údajov, si prišiel do Budína po odmenu, pravdepodobnejšie je však, že sa dozvedel o pripravovanej križiackej výprave a videl v nej možnosť na vojenskú kariéru. Zrejme ho predchádzala povesť schopného bojovníka, lebo kráľ Vladislav II. Jagelovský mu po príchode na kráľovský dvor daroval titul dvorského rytiera. Neskôr ho podľa niektorých údajov kráľ, podľa iných ostrihomský arcibiskup Tomáš Bakóc vymenoval za veliteľa križiackych vojsk zhromažďujúcich sa pri Budíne. 

Dóža zohral dôležitú úlohu v dejinách Uhorska, stál na čele najväčšieho sedliackeho povstania v Uhorsku, ktoré sa často podľa neho nazýva aj Povstanie Juraja Dóžu. Križiacka výprava proti Turkom pod vedením sikulského zemana Juraja Dóžu, zložená zväčša z ozbrojených sedliakov, remeselníkov a drobných zemanov, sa zmenila na rozsiahle povstanie, ktoré vyjadrovala nespokojnosť týchto vrstiev s feudálnymi pomermi. Povstalci plienili šľachtické aj cirkevné majetky a ich rady neprestajne rástli. Toto povstanie však bolo porazené v júli 1514 spojenými šľachtickými vojskami a vedúci predstavitelia boli popravení, medzi nimi krutým spôsobom aj Dóža. Posadili ho na rozžeravený železný trón, na hlavu mu položili rozpálenú železnú korunu a jeho najbližší spolubojovníci boli nútení aby z neho zubami zaživa trhali mäso.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Encyklopédia SME: Dózsa György

Uhorské osobnosti
Rumunské osobnosti
Popravené osobnosti
Narodenia v 1470
Úmrtia v 1514
Úmrtia 20. júla
Príslušníci zemianskeho stavu
Uhorskí šľachtici
Uhorské vojenské osobnosti
Sedmohradsko
Esa Tikkanen

Esa Tikkanen (* 25. január 1965, Helsinki, Fínsko) je bývalý fínsky hokejista, ktorý v rokoch 1984 až 1999 hrával v NHL. Tikanen hrával na pozícií útočníka a počas svojej kariéry vyhral päťkrát Stanley Cup. Na zimných olympiských hrách v roku 1998 získal v drese Fínska bronzovú medailu.

Hráčska kariéra 
Pred príchodom do NHL hrával za klub HIFK Helskinki. V roku 1983 si ho v drafte vybral klub Edmonton Oilers. V tíme sa presadil a jeden čas hrával s dvojicou Wayne Gretzky a Jari Kurri. 17. marca 1993 bol vymenený do klubu New York Rangers, opačným smerom putoval Doug Weight. Neskôr hrával za kluby St. Louis Blues, krátko hral za New Jersey Devils, Vancouver Canucks, Florida Panthers a Washington Capitals.

Externé odkazy 
 
 Tikkanen na Legends of Hockey

Fínski hokejisti
Fínski olympionici
Hráči Edmonton Oilers
Hráči New York Rangers
Hráči St. Louis Blues
Hráči Vancouver Canucks
Víťazi Stanleyho pohára
Osobnosti z Helsínk
Chránená krajinná oblasť Strážovské vrchy

Chránená krajinná oblasť Strážovské vrchy je jedna zo 14 chránených krajinných oblastí na Slovensku. Nachádza sa na strednom Slovensku a viaže sa na dva orografické celky, Strážovské vrchy a Súľovské vrchy. Zasahuje do okresov Bytča,  Ilava, Považská Bystrica, Prievidza, Púchov a Žilina. Chránená krajinná oblasť bola založená v roku 1989 a má rozlohu .

Geológia 
Majú tu zastúpenie niektoré subtatranské príkrovy (manínsky, krížňanský, chočský), kvôli čomu na tomto území vystupujú hlavne vápence a dolomity. Bežnými horninami v Súľovských skalách sú bazálne zlepence.

Rastlinstvo 
Medzi rozšírené lesné spoločenstvá sem patria bučiny, vo vyšších oblastiach jedľovo-bukové spoločenstvá s vyšším zastúpením ihličnanov.

Externé odkazy 
 CHKO Strážovské vrchy - Štátna ochrana prírody SR
 CHKO Strážovské vrchy

 
Chránené krajinné oblasti na Slovensku
Pochod dobrovoľníkov

Pochod dobrovoľníkov (čín. 義勇軍進行曲/义勇军进行曲 Ji-jung-ťun ťin-sing-čchu; pchin-jin  Yìyǒngjūn Jìnxíngqǔ) je štátna hymna Čínskej ľudovej republiky.

Text napísal dramatik a básnik Chan Tchien (田漢; pchin-jin Tián Hàn) a hudbu skladateľ Er Nie (聶耳/聂耳; pchin-jin Niè Ĕr). Prvýkrát ju hrali v roku 1934 v Šanghaji.

Text

Externé odkazy 
 Hymna ČĽR

Štátne hymny
Čína
Beaufortova stupnica sily vetra

Beaufortova stupnica sily vetra (iné názvy: Beaufortova stupnica vetra, Beaufortova stupnica) je empirická stupnica sily vetra založená na pozorovaní podmienok a vlnenia na vodnej hladine.

Dejiny 
Stupnicu vytvoril v roku 1805 Sir Francis Beaufort, britský admirál a hydrogeograf. Pôvodne sa trinásťstupňová stupnica (0 – 12) riadila opisom stavu plachiet na vojenských lodiach, so stupňami od „sotva dostatočný vietor na riadenie lode“ po „vietor, aký nevydrží žiadne oplachtenie“. Od tridsiatych rokov 19. storočia sa stala štandardom pri zápise lodného denníka a od päťdesiatych rokov 19. storočia sa začala používať v pevninovej meteorológii.

Od začiatku 20. storočia, keď sa v moreplavbe plachetnice začali nahrádzať parníkmi, bola stupnica preformulovaná podľa vlnenia na vodnej hladine a doplnila sa o pevninové pozorovania dymu a pohybu stromov vo vetre.

V roku 1946 sa stupnica rozšírila o stupne 13 – 17, ktoré sa používaju vo výnimočnom prípade na opis sily tropických cyklónov hlavne v Číne a na Taiwane. Absolútna rýchlosť vetra (v m/s) bola vztiahnutá k empirickej stupnici podľa vzorca
 
 je rýchlosť v metroch za sekundu, a  je sila vetra podľa Beaufortovej stupnice.

Stupnica 

Úkazy na mori sa prejavujú na voľnej hladine vzdialenej od pobrežia. V závislosti od miestnej orografie môže pobrežie chrániť zátoky alebo príbrežné oblasti pred účinkami vetra.

Poznámky

Referencie

Pozri aj 
 Saffirova-Simpsonova hurikánová stupnica
 Fujitova-Pearsonova stupnica
 Rozšírená Fujitova stupnica
 TORRO Stupnica

Iné projekty 

Vietor
Moreplavba
Meracie stupnice
Meteorológia
Búrky
Ferganská kotlina

Ferganská kotlina je najhustejšie zaľudnená a etnicky rozmanitá oblasť v Strednej Ázii. Stretávajú sa tu hranice Kirgizska, Tadžikistanu a Uzbekistanu. V oblasti sa nachádzajú viaceré ložiská ropy, plynu a kovov. V uzbeckej časti kotliny dochádzalo ku konfliktom medzi Uzbekmi a Meschetskými Turkami, dochádza k zrážkam ozbrojených skupín pod radikálnymi islamskými heslami, ale ide v podstate o kontrolu drogových ciest v tejto oblasti.

Patrí k najúrodnejším oblastiam v Strednej Ázii.

Geografia Uzbekistanu
Geografia Kirgizska
Geografia Tadžikistanu
Moravianska venuša

Moravianska venuša je venuša z mamutoviny, vyrezaná v období gravettienskej kultúry, asi okolo r. 22 800 pred Kristom. Vyoral ju roľník Štefan Hulman-Petrech pred rokom 1930 na otvorenom táborisku lovcov mamutov v Moravanoch nad Váhom, v polohe Podkovica, pri Piešťanoch. Bohaté archeologické nálezy v oblasti náleziska dokumentujú trvalejší pobyt lovcov mamutov (praľudí).

Charakteristika 

 Moravianska venuša je výrazná plastika ženy (torzo), vyrezaná z mamutieho kla. Jej vek sa odhaduje na 22 860 (±400) rokov. Má zvýraznené prsia a panvu, hlavné pohlavné znaky, ktoré predstavujú symboly pre zachovanie ľudského rodu. Symbolu ženy, s jej významným poslaním v spoločnosti, poslaním darkyne života. Nález sa zrejme cez viacerých nemeckých zberateľov dostal ku nemeckému archeológovi, profesorovi Lotharovi Zotzovi, ktorý vykonával archeologický výskum v Moravanoch nad Váhom v rokoch 1941 a 1943. S ním sa Moravianska venuša cez Prahu dostala do Nemecka, neskôr bol v Musée de l'Homme (Múzeum človeka) v Paríži vystavený jej odliatok. Na Slovensko sa tento exponát vrátil 16. mája 1967 zásluhou slovenského archeológa Juraja Bártu. Moravianskú Venušu si dnes možno pozrieť v múzeu na Bratislavskom hrade.

Zdroj 
 Zdroj informácií k tomuto článku

Paleolit
Praveké umenie
Moravany nad Váhom
Excalibur (meč)

Excalibur alebo Caliburn (vo waleštine Caledfwlch) je mýtický meč kráľa Artuša. Podľa legendy dokázal vytiahnutím tohto meča z Kameňa osudu Artuš svoje právo byť kráľom Anglicka. 

Podľa niektorých verzií povesti dostane Artuš Excalibur od Pani Jazera, keď sa nad hladinu vynorí jej ruka držiaca meč. Podobným spôsobom je meč i vrátený, keď sa po jeho odhodení do jazera vynorí ruka, ktorá ho zachytí.

Podľa niektorých legiend ho Pani Jazera dala čarodejníkovi Merlinovi. Ten ho čarami "zaklial" do kameňa, odkiaľ ho mal vytiahnuť iba budúci kráľ Anglicka. A to bol práve Artuš. Neskôr, keď Artuš zomrel, ho Merlin opäť vráti Panej Jazera. Podľa legiend tu bude čakať na návrat kráľa Artuša, ktorý sa vráti, až ho bude Anglicko potrebovať. Podľa legendy totiž Artuš nikdy nezomrel. A podľa legendy sa v Artušových rukách každý meč premení na Excalibur.   

Legendy
Meče
Martin Lapointe

Martin Lapointe (* 12. september 1973, Montreal, Quebec, Kanada) je kanadský hokejista, v súčasnosti hráč klubu NHL Ottawa Senators. Bol draftovaný v roku 1991 v prvom kole klubom Detroit Red Wings. V drese Red Wings vyhral dvakrát Stanley Cup v rokoch 1997 a 1998.Hrával za kluby Detroit Red Wings,Boston Bruins,Chicago Blackhawks a Ottawa Senators.V súčasnosti je voľný hráč.

Externé odkazy 
 

Kanadskí hokejisti
Hráči Chicago Blackhawks
Hráči Boston Bruins
Hráči Detroit Red Wings
Osobnosti z Montrealu
Anders Eriksson

Anders Eriksson (* 9. január 1975, Bollnäs) je bývalý švédsky hokejový obranca. Bol draftovaný v roku 1993 v prvom kole klubom Detroit Red Wings. V NHL oodohral 572 zápasov.

Reprezentoval Švédsko na Majstrovstvách sveta juniorov v rokoch 1994 a 1995 a na Majstrovstvách sveta v roku 1999, kde Švédsko získalo bronzovú medailu.

Externé odkazy 
 

Narodenia v 1975
Švédski hokejisti
Hráči Calgary Flames
Hráči Columbus Blue Jackets
Hráči Detroit Red Wings
Marek Leščák

Marek Leščák (* 17. august 1971, Bratislava) je slovenský scenárista.

Vyštudoval filmovú a televíznu dramaturgiu a scenáristiku na bratislavskej VŠMU (1994). Vyučuje na katedre filmovej a televíznej dramaturgie a scenáristiky na FTF VŠMU. Ženatý, s manželkou Zorou má syna Jonáša a dcéru Lotu.

Filmografia - scenáre celovečerných filmov 
 1995: Záhrada 
 1997: Orbis Pictus 
 1999: Praha očima - poviedka Obrázky z výletu  
 2005: Slnečný štát 
 2005: My Zdes  / dokumentárny film
 2008: Slepé lásky  / dokumentárny film 2009: Hranica  / dokumentárny film
 2011: Cigán 2012: Až do mesta Aš 2013: Ďakujem, dobre 2013: Zázrak 2014: Slovensko 2.0 poviedka Pohreb prezidenta 2014: Deti 2015: Koza
 2015: Tak ďaleko, tak blízko '' / dokumentárny film
 2017: Piata loď 
 2017: Nina 
 2018: Tlmočník
2019 : Raj na zemi / dokumentárny film
2020 : Služobníci
2021: Muž so zajačími ušami

Referencie

Externé odkazy  
 
 
 Marek Leščák: Film môže byť zároveň sociálnym experimentom
 Scenárista Marek Leščák: Ľudia sú účelovo tlačení do apatie

Slovenskí filmoví scenáristi
Držitelia Slnka v sieti
Osobnosti z Bratislavy
Riadni členovia SFTA
Rob Niedermayer

Rob Niedermayer, celým menom Robert Wade Niedermayer (* 28. december 1974, Cassiar) je kanadský hokejista, v súčasnosti hráč klubu NHL Anaheim Ducks. Bol draftovaný v roku 1993 v prvom kole klubom Florida Panthers. Je mladším bratom obrancu Scotta Niedermayera.

V roku 2007 získal s klubom Anaheim Ducks Stanleyho pohár.

Externé odkazy 
 

Narodenia v 1974
Kanadskí hokejisti
Hráči Florida Panthers
Hráči Calgary Flames
Hráči Anaheim Ducks
Osobnosti z Britskej Kolumbie
Dana Dinková

Dana Dinková (* 25. september 1973, Bratislava) je slovenská herečka, tanečnica a tanečná choreografka.

Absolventka tanečného konzervatória a odboru choreografia baletu na VŠMU. Pôsobila v balete SND v Bratislave, v Badene (Rakúsko), v New Yorku a Prahe. Ako choreografka pôsobila v Košiciach a v Banskej Bystrici.

Filmografia 
 
 1990: Šípková Ruženka (Ruženka)
 1997: Tábor padlých žien (Ernička).

Narodenia v 1973
Osobnosti z Bratislavy
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Slovenskí filmoví herci
Slovenskí tanečníci
Tanečníci Baletu Slovenského národného divadla
Slovenskí choreografi
Keith Primeau

Keith Primeau (* 24. november 1971, Toronto) je bývalý kanadský hokejista, ktorý hrával v NHL do roku 2006. Bol draftovaný v roku 1990 v prvom kole klubom Detroit Red Wings. V rokoch 1999 až 2006 hrával v klube Philadelphia Flyers (od roku 2001 bol kapitánom tímu). V súčasnosti pôsobí ako komentátorský analytik pre program Comcast SportsNet.

5. mája 2000 ukončil gólom v predĺžení najdlhší zápas v histórii modernej NHL.

Externé odkazy 
 

Kanadskí hokejisti
Kanadskí olympionici
Hráči Detroit Red Wings
Hráči Carolina Hurricanes
Hráči Philadelphia Flyers
Hokejisti draftovaní klubom Detroit Red Wings
Účastníci MS v hokeji 1997
Majstri sveta v ľadovom hokeji
Osobnosti z Toronta
Ertuğrul Osman Osmanoğlu

Ertuğrul Osman Osmanoğlu (* 18. august 1912, Istanbul – † 23. september 2009, tamže) bol 43. hlava Osmanskej dynastie, ktorá vládla Osmanskej ríši v rokoch 12811923. Toto miesto zaujal po smrti svojho predchodcu Mehmeda VII. Orhana v roku 1994. V prípade nastúpenia na trón by vládol ako sultán Osman V. a kalif islamu.

Externé odkazy 
Ottoman Club
Genealogy of Ertuğrul Osman
 Ertugrul Osman – Daily Telegraph obituary

Osmanská dynastia
Sojuzmuľtfiľm

Sojuzmuľtfiľm (rus. Coюзмультфильм) je ruské štúdio na kreslenie animovaných filmov v Moskve založené 10. júna 1936 v Sovietskom zväze. Spolu vyrobilo 1 527 filmov.

Teraz je rozdelené do dvoch častí:
 «Творческо-производственное объединение «Киностудия «Союзмультфильм», ktoré sa zaoberá novými filmami (od marca 2004),
 «Фильмофонд Киностудии «Союзмультфильм», ktoré sa zaoberá filmami do marca 2004.

Počas svojej existencie sa preslávilo dielami ako napríklad: Čeburaška (Чебурашка), Vinni-Puch (Винни-Пух), Bremenskije muzykanty (Бременские музыканты), Prostokvašino (Простоквашино), Ježko v hmle (Ёжик в тумане), Karlson na streche (Карлсон, который живёт на крыше), No počkaj! (Ну, погоди!).

História 

Po rozpade Sovietskeho zväzu sa Sojuzmuľtfiľm sprivatizoval a budovu s bábikami odovzdal cirkvi. Skôr ako na to mohli reagovať animátori vtrhli do budovy kosaci a vyhádzali bábiky von z budovy. Zamestnancom zabránili ich zachrániť. 1992 sa stal prezidentom štúdia Sergej Skuliabin, ktorý sa nehanbil nelegálne sa dostať k moci za pomoci korupcie a najatých chuligánov, ktorí zbili bývalého prezidenta štúdia, ktorý sa musel zotaviť v nemocnici. Nový majiteľ prepustil 90% zamestnancov. Keďže nový šéf rozpredával firmu pre vlastný zisk, výroba filmov sa skoro zastavila. Nakoniec sa podarilo zvrhnúť Skuliabina, ktorý utiekol do USA.

Sojuzmuľtfiľm sa na to zoštátnil a začal zase vyrábať nové filmy.

Galéria

Zdroje 
 
 http://animator.ru/db/?ver=eng&p=show_studia&sid=16&sp=2
Vinni-Puch

Vinni-Puch (rus. Винни-Пух z angl. Winnie-the-Pooh) je sovietsky animovaný seriál. Prvý diel bol vyrobený v roku 1969 a posledný v roku 1972. Sovietsky Vinni-Puch je plyšový medveď, obdoba medvedíka Pú z rozprávok a básní Alana Milnea Winnie-the-Pooh (Medvedík Pú) z roku 1926, ma síce podobné postavy, ale iný dej.
Vznikol na základe knihy Borisa Zachodera Vinni-Puch a všetci-všetci-všetci, neskôr sa stal postavou filmov štúdia Sojuzmuľtfiľm, kde ho daboval známy herec Jevgenij Leonov. Sovietsky Vinni-Puch sa v tvorbe pre deti stal v krajine veľmi populárnou postavou.

Sovietske kreslené seriály
Detské filmy a seriály
Televízne seriály z roku 1969
Zámok Schönbrunn

Zámok Schönbrunn vo Viedni je bývalé letné sídlo Habsburgovcov.

Názov Schönbrunn je odvodený od spojenia "Schöner Brunnen" (doslova krásna studňa). Prvá písomná zmienka o ňom je z roku 1642. V priebehu minulých storočí sa vlastníctvo zámku menilo, dedilo, od jedného panovníka k druhému. 

Do roku 1918 bol zámok letnou rezidenciou cisára, pôvodne to bol lovecký zámok. V rokoch 1744 – 1749 sa rozšíril na krásnu barokovú stavbu. Dnes sa uvádza, že je postavený v štýle rokoka. Z významných panovníckych rodín ho obývala Mária Terézia s rodinou a cisár František Jozef I. so svojou manželkou Alžbetou Bavorskou, prezývanou Sissi. Zámok obklopuje rozsiahly udržiavaný park, kde je v súčasnosti možné navštíviť jednu z najstarších zoologických záhrad na svete, Gloriettu, záhrady, detské ihrisko, labyrinty, skleníky – palmový skleník či botanickú záhradu. Na priestranstve pred zámkom sú rozostavené mnohé stánky s občerstvením a suvenírmi. Po areáli premáva vláčik. 

Od roku 1996 je zámok zapísaný na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.

Galéria

Iné projekty 
.

Stavby vo Viedni
Hrady a zámky v Rakúsku
Lokality Svetového dedičstva v Rakúsku