Japonská záhrada

Japonská záhrada je charakteristický typ okrasnej záhrady. Svoj pôvod má v Číne  odkiaľ ju postupne prijali za svoju a rozvinuli v Japonsku, ale časom expandovala aj do iných oblastí. Charakteristické pre ňu je maximálna využitie voľného priestoru, čo má pôvod v malom množstve dostupných pozemkov v oblasti jej pôvodu, a snaha o rešpektovanie prírody. Typickou súčasťou japonskej záhrady sú bonsaje, ktoré sa vystavujú pred samotnou scenériou, aby ich perspektíva včlenila do scény. V japonskej záhrade sa nachádzajú početné prvky živej i neživej prírody.

História 
Do Japonska sa dostala tvorba záhrad cez Kóreu z Číny. Boli to pravdepodobne esteticky a rituálne upravené kultové, náboženské miesta, kde sa uctievali mocné prírodné sily.
Japonské záhrady sú aj dnes obrazom hlbokej úcty k neživej prírode, ktorá pretrváva v japonskom národe tisícročia. Ich tvorcovia symbolicky zakomponovali starobu vekov do záhrad prostredníctvom kameňov obrastených machom a lišajmi, storočia hladených vodou či nohami pútnikov.
Požiadavkou bolo, aby tvorca záhrady vychádzal z prírody ako dokonalého vzoru a podriaďoval sa jej zákonitostiam. V 5 a 6. storočí sa nepriamo zaslúžila o vznik miniatúrnych záhrad šľachta, lebo vyžadovala napodobovanie spomienok na svoju obľúbenú scenériu. Mnohé zásady tvorby záhrad, aj hlavná – vytvoriť pomocou minimálnych a minimalizovaných prostriedkov scenériu, ktorá evokuje skutočnú, rozsiahlu krajinu vznikli vďaka tomu.

Hlavné druhy

Suché záhrady 
 kare–san–sui 
 átriové záhrady
 zenové záhrady (ich vznik a tradícia spája s kláštormi)

Parky a záhrady s jazerami 
 Kaiyushiki

Čajové záhrady 
 obradné Chaniwa

Átriové záhrady, typ suchej záhrady 
Do átriovvé záhrady sú oddelené sklenou, niekedy posuvnou stenou, sú umeleckou súčasťou interiéru. Priraďujú sa k domom, ale napr. aj k skleným fasádam hotelov. Vznikli na uvoľnené pozorovanie z jedného miesta.

Zenové záhrady, typ suchej záhrady 
Účel zenovej záhrady je prispôsobený pre meditáciu. Chodí sa v nich po hladkých kameňoch a piesku, sú pre bosé nohy. Hrabú sa špeciálnymi hrabľami o rôznej hustote. Tým vytvárame neopakované podoby záhrady a zároveň meditujeme. Mnísi hrabú záhrady každé ráno.

Obradné čajové záhrady 
Sú bez kvitnúcich rastlín. Po kľukatej ceste prechádzame k čajovému altánku, preto sa tento druh záhrady vytvára pre viacero pohľadov. Sú v nich mosty, jazierka, malé potoky, tieto záhrady okrem kameňov a piesku pripúšťajú aj vodu a rastliny,

Tsubo Niwa 
Sú malé japonské záhrady. (1 Tsubo=) Tieto záhrady sa používajú na miestach kde sa nedá urobiť klasická japonská záhrada alebo sa vytvárajú v interiéri. Obsahujú skoro všetky prvky ako klasická záhrada no v menších rozmeroch a menšom množstve. 
Ale viac-menej japonskú záhradu „napodobňujú“.

Prvky záhrady 
 Rastliny
 Nízko rastúce :
- bambus, najvýhodnejšie je použiť mrazu odolné druhy
- paprade, rastú pomaly a sú odolné voči mrazu
- okrasné trávy – ozdobnica čínska, perovec
- vodné rastliny

 Trvalky:
- kamélie (sú symbolom pominuteľnosti)
- azalky (symbolizujú šťastie)
- ľalie
V tejto záhrade sú kvitnúce rastliny veľmi zriedkavé, pretože nie je ich účelom hýrenie pestrými farbami.

 Dreviny:
Dreviny – z rastlín najväčšie zastúpenie.
V Japonskej záhrade by mal byť aj dominantný strom.
- môže ním byť okrasná čerešňa, vistéria, magnólia alebo javor dlaňolistý
- rododendrony, judášovec, pivonky

 Doplnky:
Lampy, lavičky, sochy, mosty, kamené a drevené prvky, fontány, jazierka.

Literatúra 
 Věna Hrdličková, Zdeněk Hrdlička: Umění japonských zahrad, Argo, 1996, ISBN 8072030027, Fotografie: Zdeněk Thoma
 Pavel Číhal, Romana Číhalová: Japonské zahrady - 80 nejkrásnějších japonských zahrad, Pavel Číhal - Ginkgo, 2005, ISBN 8023951963
 Günter Nitschke: Japonské zahrady, Taschen, 2007, ISBN 9788072098927

Referencie

Iné projekty

Zdroj

Externé odkazy 
 Japonské zahrady - bonsaiklub.cz česky
Japonská záhrada: oáza pokoja slovensky

Záhrady