joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Klíč k poznání

Klíč k poznání je prvý EP album brnianskej rockovej skupiny The Progress Organization, ktorá neskôr používala názov Progres 2. Vyšiel v roku 1970 a šlo o prvú oficiálne vydanú nahrávku skupiny.

Album Klíč k poznání vyšiel v roku 1970 v malom brnianskom vydavateľstve Discant (vzniklo počas Pražskej jari, po invázii vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska však nemalo dlhé trvanie). V prípade Klíče k poznání šlo skôr o rozšírený singel, pretože sa využila štandardná sedempalcová gramofónová platňa. Skupina ale musela použiť rýchlosť otáčania 33 otáčok za minútu, obvyklú skôr pri dlhohrajúcich platniach, aby sa skladby na malú vinylovou platňu vošli.

Na albume sa nachádzajú tri skladby. Titulná „Klíč k poznání“, najdlhšia z nich, je spievaná po česky, ostatné dve majú anglické texty.

Piesne z tohoto EP vyšli prvý raz na CD v roku 2006, kedy vydavateľstvo FT Records vydalo reedíciu prvého albumu The Progress Organization, platne Barnodaj. Všetky tri skladby z Klíče k poznání boli na album zaradené ako bonusy.

Zoznam skladieb 
 „Klíč k poznání“ (Sochor/Jemelka) – 7:41
 „Snow in My Shoes“ (Kluka/Trejtnar) – 2:50
 „Fortune Teller“ (Sideridis/Trejtnar) – 3:47

Obsadenie 
 The Progress Organization
 Pavel Váně – gitara, spev
 Emanuel Sideridis – basgitara, spev
 Jan Sochor – organ, klavír, spev
 Zdeněk Kluka – bicie, perkusie
 Jaromír Hnilička, Artur Pavlíček – trúbka
 Mojmír Bártek – pozauna
 Zdeněk Novák, R. Hájek, Josef Audes – saxofón

Referencie

Zdroj 
 

České hudobné albumy
Hudobné albumy z 1970
Kamil Kreps

Kamil Kreps (* 18. november 1984, Litoměřice) je český profesionálny hokejista, hrajúci v ruskej KHL za klub HC Slovan Bratislava.

Kariéra 
Kreps je odchovancom Litvínova, kde pôsobil ako dorastenec a neskôr aj ako junior. V sedemnástich rokoch odišiel do zámoria, kde v sezónach 2001/2002, 2002/2003 patril medzi najlepších hráčov juniorského tímu Brampton Battalion pôsobiaceho v Ontario Hockey League (OHL). V roku 2003 bol draftovaný klubom Florida Panthers v 2. kole ako 38. v poradí. Do prvého tímu Panthers sa prebojoval prvýkrát v sezóne 2006/2007. V 14 zápasoch zaznamenal gól a asistenciu, no trénerov zaujal natoľko, že v ďalších sezónach sa stal pevnou súčasťou Floridy Panthers. V spomínanom mužstve odohral celkovo 232 zápasov, s bilanciou 19 gólov a 41 asistencií. Po sezóne 2009/2010 prestúpil do fínskeho klubu Oulun Kärpät. Vo fínskej SM-liige odohral 55 stretnutí, v ktorých zaznamenal 29 kanadských bodov. V sezóne 2011/2012 pôsobil v tíme KHL Barys Astana, kde nastúpil v 52 zápasoch základnej časti (9 gólov, 20 asistencií) a v 7 zápasoch play-off (1+3). Pred sezónou 2012/2013 sa dohodol s klubom HC Slovan Bratislava na ročnom kontrakte, no už začiatkom septembra 2012 s ním klub ukončil spoluprácu. Počas sezóny 2012/2013 tak posilní švajčiarsky tím Kloten Flyers.

Kariéra v NHL

Klubové štatistky

Referencie 

Českí hokejisti
Hokejisti draftovaní klubom Florida Panthers
Osobnosti z Litoměřic
Hitman (séria)

Hitman je názov série počítačových hier, ktorej autorom je dánska spoločnosť IO Interactive. Hra ponúka rolu nájomného vraha - Agenta 47, s ktorým hráč plní rôzne misie, pritom môže ale nemusí dodržovať stealth prvky hry, tj. zabíjať len určené ciele, pohybovať sa bez spozorovania atď. Soundtrack, ktorý tvorí prevažne mix symfonickej hudby a elektroniky pre sériu komponuje dánsky skladateľ Jesper Kyd (produkuje tiež soundtrack pre rôzne diely série Assassin's Creed).

Celkovo sa predalo okolo 8 miliónov kusov zo série (stav k marcu 2011). Kritiky sú tiež priaznivé, zväčša okolo 80%.

Hlavné časti série

Referencie

Externé odkazy 
 online komunita okolo série

Akčné počítačové hry a videohry
Third-person-shooter
Acetylacetón

Acetylacetón (iné názvy: pentán-2,4-dión; 2,4-pentándión), chemický vzorec CH3COCH2COCH3, je organická zlúčenina, ktorá má v štandardných podmienkach formu žltkastej alebo bezfarebnej kvapaliny s príjemnou vôňou. Je horľavá, s teplotou varu 140,4 °C.

Výroba 
 kondenzácia esteru kyseliny octovej s acetónom (katalyzátor je alkoholát sodný), nasledovaná acidifikáciou:
NaOEt + EtO2CCH3 + CH3C(O)CH3 → NaCH3C(O)CHC(O)CH3 + 2 EtOH
NaCH3C(O)CHC(O)CH3 + HCl → CH3C(O)CH2C(O)CH3 + NaCl

Použitie 
Používa sa vo farmaceutickom a agrochemickom priemysle, ako rozpúšťadlo, pri extrahovaní kovov, výrobe aditív a podobne.

Zdroj 
 

Ketóny
Chelačné činidlá
Acetylácia

Acetylácia je chemická reakcia, pri ktorej sa na molekulu naväzuje acetylová skupina (CH3CO). Acetyláciou amínov vznikajú amidy, alkoholov estery, aromatických zlúčenín ketóny. Činidlom bývajú najčastejšie acetanhydrid, ketén a acetylchlorid. Pri acetylácii aromatických zlúčenín sa používajú ako katalyzátory Lewisove kyseliny.

Príkladom acetylácie je výroba kyseliny acetylsalicylovej (Aspirínu), kde kyselina salicylová reaguje s acetanhydridom:

Zdroj 
 

Chemické reakcie
Tajomná pani Grahamová

Tajomná Pani Grahamová alebo Nájomníčka vo Wildfell Hall (v origináli ) je najznámejšie dielo (román) anglickej spisovateľky Anne Brontëovej, ktoré vydala v roku 1848 pod pseudonymom Acton Bell.

Preklady do slovenčiny 
 1971 - Tajomná Pani Grahamová, preložil František Beluš, vydavateľstvo Smena
 1973 - Tajomná Pani Grahamová, preložil František Beluš, vydavateľstvo Smena
 2000 - Tajomná Pani Grahamová, preložil František Beluš, vydavateľstvo Media Club ISBN 9788088963516
 2017 - Nájomníčka vo Wildfell Hall, preložila Beáta Mihalkovičová, vydavateľstvo Slovart ISBN 9788055628882

Iné projekty

Externé odkazy 
 The Tenant of Wildfell Hall, London: Thomas Cautley Newby, 1848. Digitalizované prvé vydanie, prvý, druhý a tretí diel z Internet Archive. 
Online vydanie The Tenant of Wildfell Hall s úvodom a záhlavím kapitol na AnneBronte.com
 
 The Tenant of Wildfell Hall na PublicLiterature.org
 The Tenant of Wildfell Hall - Free Public Domain Audiobook na LibriVox.

Knihy Anne Brontëovej
Knihy z 1848
Sfilmované knihy
Think tank

Think tank je neformálny termín, označujúci organizáciu, jej časť alebo skupinu expertov, zaoberajúcu sa vysoko synergistickým výskumom a poradenstvom v oblasti vedy, technológie, priemyslu, alebo podnikania. Think tank obvykle pôsobí na základe objednávok alebo požiadaviek teoretikov a intelektuálov, ktorí sa zaoberajú analýzami alebo politickými odporúčaniami.

Niektoré slovenské think tanky 
 Centrum pre analýzu sociálnej politiky (S.P.A.C.E.)
 Centrum pre ekonomické a sociálne analýzy (M.E.S.A 10)
 Centrum pre európske záležitosti (CEA)
 Inštitút pre dobre spravovanú spoločnosť (SGI)
 Inštitút pre ekonomické a sociálne reformy (INEKO)
 Inštitút pre verejné otázky (IVO)
 Konzervatívny inštitút M. R. Štefánika
 Nadácia F. A. Hayeka 
 Slovenská atlantická komisia (SAC)
 Slovenská spoločnosť pre zahraničnú politiku (SFPA)
 Stredoeurópsky politický inštitút (CEPI)
Strategic Analysis
INESS – Inštitút ekonomických a spoločenských analýz

Organizácie
Malá Stanišovská jaskyňa

Malá Stanišovská jaskyňa sa nachádza v Jánskej doline pri obci Liptovský Ján. Je prírodnou pamiatkou. Jej dĺžka je , hĺbka 28 metrov. Sprístupnených pre verejnosť je 410 metrov. Jaskyňa je sprístupnená pre verejnosť od 15. januára 2010.

Malá Stanišovská jaskyňa spolu s Veľkou Stanišovskou jaskyňou a Novou Stanišovskou jaskyňou boli vytvorené podzemnými vodnými tokmi v guttensteinskom vápenci v období pleistocénu. Sú súčasťou niekdajšieho rozsiahleho jaskynného systému v dolnej časti Jánskej doliny. V súčasnosti je z tohoto jaskynného systému známych vyše .

Malá i Veľká Stanišovská jaskyňa boli miestnym obyvateľom známe od nepamäti. Prvá písomná zmienka o jaskyniach v doline nad Liptovským svätým Jánom pochádza z roku 1689 z pera Martina Sentivániho. Jaskyne navštívil v roku 1720 i Georg Buchholtz mladší a stručne sa o nich zmienil i Matej Bel v druhom zväzku svojich Notícií z roku 1736.  Stanišovské jaskyne boli v ďalších obdobiach cieľom vedeckých i vlastivedných výprav. V tomto období boli objavené i ďalšie podzemné priestory, ako pokračovanie známych jaskýň. O popularizáciu stanišovských jaskýň sa v prvej polovici 20. storočia zaslúžil najmä Miloš Janoška, spoluzakladateľ časopisu Krásy Slovenska a a Tatranského spolku turistického. V 60. rokoch 20. storočia bol zásluhou miestneho amatérskeho speleológa Stanislava Šrola (1925 – 1992) objavený vchod do dovtedy neznámej Novej Stanišovskej jaskyne. V priebehu 20. storočia dochádzalo k značnej devastácii stanišovských jaskýň zo strany príležitostných návštevníkov. V 70. rokoch bol z dôvodu ochrany národnej prírodnej pamiatky uzatvorený vchod do Veľkej Stanišovskej jaskyne.

Malá Stanišovská jaskyňa je aktuálne v správe aktívnych miestnych jaskyniarov, ktorí sa sami podujali zachrániť ju pred ďalším poškodzovaním. V súčasnosti sa v blízkosti jaskyne nachádza parkovisko, kde je možné zaparkovať automobil a zrekonštuovaná chata, kde je možné zakúpiť vstupenky. Návštevníci jaskyne majú príležitosť obdivovať podzemné prírodné krásy a oboznámiť sa so základnými aspektami jaskyniarskeho prieskumu jaskýň a speleológie. Výzdoba jaskyne je tvorená prevažne sintrovými nátekmi. V jarnom období sa vo vchodových partiách tvoria ľadové stalagmity.

Jaskyňa je strednej obťažnosti. Nenachádzajú sa tu betónové chodníky ani výraznejšie terénne úpravy. Dno jaskyne je pokryté hlinito-kamenitou sutinou, miestami s väčšími zrútenými balvanmi. Jaskyňa nie je osvetlená. Každý návštevník od sprievodcu obdrží čelovú lampu a cestu si osvetľuje sám.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná pamiatka Malá Stanišovská jaskyňa, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Stanišovská jaskyňa - oficiálne stránky
 Cestopisné stránky a fotografie
 článok na zaujimavosti

Jaskyne na Slovensku
Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Liptovský Mikuláš
Liptovský Ján
Majstrovstvá Afriky v tchoukballe

Majstrovstvá Afriky v tchoukballe je vrcholné africké podujatie národných družstiev v tchoukballe, ktoré od roku 2012 riadi Africká tchukballová konfederácia (CAT); predtým ich organizovala Medzinárodná tchoukballová federácia (FITB). Prvé majstrovstvá Afriky sa konali v roku 2010 v Ghane. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou a organizujú sa zatiaľ (2018) len v mužskej kategórii. Na prvých troch turnajoch majstrovstiev zvíťazilo Togo. Pri jeho neúčasti na turnaji v roku 2016 získalo africký titul družstvo Kamerunu.

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Afriky 
(do 2018)

Pozri aj 
 Majstrovstvá Afriky v plážovom tchoukballe
 Majstrovstvá Východnej Afriky v tchoukballe

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 Stránka Africkej tchoukballovej konfederácie

Zdroj 
 Majstrovstvá Afriky na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie
Jan Oort

Jan Hendrik Oort (* 28. apríl 1900, Franeker – † 5. november 1992, Leiden) bol holandský astronóm, ktorý významne prispel k rozvoju rádioastronómie.

Život 
Narodil sa vo Frízsku a študoval na univerzite v Groningene. Jeho doktorandská práca mala názov Hviezdy s vysokou rýchlosťou. Analýzou pohybu hviezd potvrdil v roku 1927 teóriu Bertila Lindblada o tom, že Galaxie Mliečna cesta rotuje.

V rokoch 1930 až 1935 pôsobil ako učiteľ na univerzite v Leidene (kde bol riaditeľom hvezdárne dánsky astronóm Ejnar Hertzsprung). V rokoch 1935 až 1970 na leidenskej univerzite pracoval ako profesor a od roku 1945 aj ako riaditeľ hvezdárne.

Po Druhej svetovej vojne sa bádaním pomocou vyradenej radarovej antény po nemeckých vojakoch stal priekopníkom v novo vzniknutej rádioastronómii.

V päťdesiatych rokoch 20. storočia pracoval s novým rádioteleskopom v Dwingeloo vo východnom Holandsku, ktorý bol určený na skúmanie galaktického jadra. Výsledkom prieskumu galaxie na vlnovej dĺžke 21 cm bola rádiová mapa jej špirálovej štruktúry. V roku 1970 bol postavený nový rádioteleskop v neďalekom Westerborku (Westerbork Synthesis Radio Telescope), ktorý sa skladá z dvanástich menších rádioteleskopov spoločne pracujúcich na základe rádiovej interferometrie, techniky, ktorú on sám navrhol.

Niektoré objavy 
 V roku 1924 objavil galaktické halo, skupinu hviezd obklopujúcu Mliečnu cestu.
 V roku 1927 vypočítal, že galaktické jadro je od Zeme vzdialené 5 900 parsekov (19 200 svetelných rokov) a leží v smere súhvezdí Strelca.
 Dokázal, že Mliečna cesta má hmotnosť 100 miliardkrát väčšiu než Slnko.
 V roku 1942 objavil, že svetlo z Krabej hmloviny je polarizované a spojité.
 V roku 1950 predpovedal, že kométy pochádzajú zo spoločnej oblasti slnečnej sústavy (teraz nazývanej Oortov mrak).

Vedecké spoločnosti a ceny 
V rokoch 1935 – 1948 pracoval ako tajomník IAU a v rokoch 1958 – 1961 bol jej prezidentom.

Ocenenia 
 Medaila Catherine Bruceovej (1942)
 Zlatá medaila Kráľovskej astronomickej spoločnosti (1946)
 Kjótska cena
 Balzanova cena (1984)

Pomenované po ňom 
 Planétka 1691 Oort
 Oortov mrak
 Oortove konštanty galaktickej štruktúry

Externé odkazy 
 Hlavná práca J. Oorta
 Životopisné údaje J. Oorta (anglicky)
 Začiatky rádioastronómie
 Hvezdáreň v Leiden

Zdroj 

Holandskí astronómovia
Držitelia Gold Medal of the Royal Astronomical Society
Členovia Ruskej akadémie vied
Návratová sonda

Návratová sonda je typ kozmickej sondy, ktorej cieľom je po splnení svojich úloh (zvyčajne odber vzorkov z vesmírneho telesa) návrat na Zem. 

Návratové sondy zvyčajne spadajú pod rôzne typy iných sond (mesačné sondy, planetárne sondy, kometárne sondy, atď.) a podľa toho je prispôsobená aj ich konštrukcia a vybavenie. Pri všetkých z nich je ale nevyhnutnou súčasťou aj zariadenie, ktoré zabezpečí ich bezpečný návrat na Zem. Tým je zväčša návratové puzdro s tepelným štítom, ktoré zároveň často obsahuje aj padák a vybavenie, ktoré pomôže nájsť sondu po pristátí.

Zoznam návratových sond

Realizované projekty 
 Luna 16 – prvá úspešná návratová sonda, v roku 1970 doniesla z povrchu Mesiaca 101 gramov horniny
 Luna 20 – v roku 1972 doniesla z povrchu Mesiaca 55 gramov horniny
 Luna 24 – rok 1976, 170 gramov horniny z povrchu Mesiaca
 Genesis – určená pre zber častíc slnečného vetra z libračného bodu L1, úspešná len čiastočne, v roku 2004 pri pristátí sa jej neotvoril padák a návratové puzdro sa rozbilo, napriek tomu sa však podarilo zachrániť malú časť vzoriek
 Stardust – v roku 2006 doniesla viac ako milión zväčša mikroskopických častíc prachu z kométy Wild 2
 Hayabusa – v roku 2010 doniesla mikroskopické vzorky horniny z planétky Itokawa

Neúspešné a nezrealizované projekty 
 v rámci programu Luna bolo plánovaných viacero ďalších misii návratových sond (pozri zoznam mesačných sond), boli však neúspešné pre haváriu pri štarte či pristátí na Mesiaci
 sovietsky Mars 79 (Mars 5M) mal štartovať v roku 1979 a doniesť prvé vzorky z Marsu, rozpracovaný projekt bol však zrušený v roku 1977
 ruský Fobos-Grunt mal doniesť prvé vzorky z Marsovho mesiaca Fobos, pre poruchu však neopustil obežnú dráhu Zeme a neskôr zanikol v atmosfére

Plánované projekty 
 japonská Hayabusa 2 určená pre odber vzoriek z planétky 1999 JU3, štart plánovaný na rok 2014
 americký OSIRIS-REx pre odber vzoriek z planétky 1999 RQ36, štart plánovaný v roku 2016
 čínska Chang'e 5 pre odber vzoriek z Mesiaca, štart plánovaný na rok 2017
 ruský Luna-Grunt, odber vzoriek z Mesiaca, štart predbežne plánovaný na rok 2021
 pravdepodobne medzinárodná misia Mars Sample Return pre odber vzoriek z Marsu, štart plánovaný najskôr po roku 2024

Externé odkazy 

 Stardust Homepage
 Genesis Mission Homepage

Kozmické sondy
Prieskum vesmíru
Majstrovstvá sveta vo flag futbale 2012

Majstrovstvá sveta vo flag futbale 2012 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta mužov a žien vo flag futbale, bezkontaktnej formy amerického futbalu 5 na 5, ktoré organizuje Medzinárodná federácia amerického futbalu (IFAF). Konali sa v Göteborgu, vo Švédsku od 16.19. augusta 2012, za účasti 16 mužských a 12 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli tímy Panamy, Brazílie, Nórska a Kuvajtu. Všetky zápasy sa hrali göteborskom športovom komplexe Heden. Rakúšania získali svoj tretí a Mexičanky svoj štvrtý titul.

Účastníci 
Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Skupina A

Skupina B

Nadstavbové skupiny a play off

Skupina o 13.16. miesto

Skupina o 5.8. miesto

Skupina o 9.12. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

FINÁLE

Ženy

Skupina A

Skupina B

Nadstavbové skupiny a play off

Skupina o 9.12. miesto

Skupina o 5.8. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

FINÁLE

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2012

Zdroje 
 MS 2012 na oficiálnej stránke IBAF 
 MS 2012 na stránke flagfootball.at 

Americký futbal v 2012
Majstrovstvá sveta vo flag futbale
Športové podujatia vo Švédsku
Šport v Göteborgu
2012 vo Švédsku
Richard Ettinghausen

Richard Ettinghausen (* 5. február 1906, Frankfurt nad Mohanom – † 2. apríl 1979, Princeton, New Jersey) bol nemecký historik umenia so špecializáciou na islamské umenie.

Životopis 
V roku 1931 promoval na frankfurtskej univerzite a potom pracoval pre berlínske islamské múzeum. Ako Žid emigroval v roku 1934 cez Spojené kráľovstvo do Spojených štátov, kde sa stal profesorom na University of Michigan v Ann Arbor (1938-1944). V období 1944 až 1966 bol kurátorom Freer Gallery of Art vo Washingtone. Od roku 1966 bol profesorom islamského umenia na Institute of Fine Arts (New York University), od roku 1969 vedúci islamského oddelenia Metropolitného múzea. V roku 1975 sa stal členom Pour le Mérite.

Dielo (výber) 
 Islamische Kunst, 1959
 Arabische Malerei, 1962
 Die Türkei und ihre Kunstschätze, 1966

Externé odkazy 
 Richard Ettinghausen na Dictionary of Art Historians
 Richard Ettinghausen na Encyclopædia Iranica

Zdroj 
 

Nemeckí historici umenia
Historici umenia USA
Osobnosti z Frankfurtu nad Mohanom
Držitelia Radu Pour le Mérite
Johannes Nollé

Johannes Nollé (* 22. október 1953, Aachen, Nemecko) je nemecký historik, epigrafik a numizmatik.

Životopis 
V rokoch 1973 až 1978 študoval históriu, germanistiku, pedagogiku a politológiu na RWTH Aachen. V roku 1978 zložil štátnu skúšku pre učiteľstvo na stredných školách. 

V období 1976 až 1981 pokračoval v štúdiu na kolínskej univerzite, kde v roku 1981 promoval s pracou na tému Nundinas instituere et habere. Epigraphische Zeugnisse zur Einrichtung und Gestaltung von ländlichen Märkten in Afrika und in der Provinz Asia. V Kolíne spolupracoval od roku 1979 do 1982 na projekte "Inschriften griechischer Städte aus Kleinasien" pod vedením Reinholda Merkelbacha, ktorý skúmal nápisy z mesta Efez. V období 1982 až 1985 bol kurátorom zbierky papyrusov kolínskej univerzity. V tom čase podnikol niekoľko expedícii do Turecka. 

V roku 1985 sa stal vedeckým referentom komisie pre históriu a epigrafiku Nemeckého archeologického inštitútu v Mníchove. V roku 1991 habilitoval a začal vyučovať na mníchovskej univerzite.

Jeho vedecká práca je zameraná na dejiny Malej Ázie od doby Chetitov do raného stredoveku, ekonomické a náboženské dejiny rímskeho cisárstva a najmä na numizmatiku a epigrafiku.

Dielo (výber) 
 Nundinas instituere et habere. Epigraphische Zeugnisse zur Einrichtung und Gestaltung von ländlichen Märkten in Afrika und in der Provinz Asia, Olms, Hildesheim 1982 (Subsidia epigraphica, 9) ISBN 3-487-07259-9 (dizertácia)
 Die Inschriften von Ephesos. díl 8, 2: Verzeichnis der Eigennamen, Habelt, Bonn 1984 (Inschriften griechischer Städte aus Kleinasien, sv. 17, 4) ISBN 3-7749-2116-4
 Die Inschriften von Selge, Habelt, Bonn 1991 (Inschriften griechischer Städte aus Kleinasien, Bd. 37) ISBN 3-7749-2416-3
 Die Abwehr der wilden Schweine. Schwarzwildjagden im antiken Lykien, Biering & Brinkmann, Mnichov 2001. ISBN 3-930609-31-2
 spoluautor Hertha Schwarz: Mit den Augen der Götter. Flugbilder des antiken und byzantinischen Griechenlandes. Verlag Philipp von Zabern, Mainz 2006, ISBN 978-3-8053-3379-5.
 Kleinasiatische Losorakel. Astragal- und Alphabetchresmologien der hochkaiserzeitlichen Orakelrenaissance, Vestigia Bd. 57, C. H. Beck, Mnichov 2007, ISBN 978-3-406-56210-5

Literatúra  
 Portrét v Nürnberger Blätter zur Archäologie sv. 13 (1996/97), S. 182.

Externé odkazy 
 Nollé na DAI
 Nollé na ag.geschichte.uni-muenchen.de

Zdroj 
 

Nemeckí historici
Nemeckí univerzitní profesori
Osobnosti z Aachenu
Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov 2012

Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov 2012 boli 18. majstrovstvá Európy vo faustbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 17.19. augusta 2012 v Schweinfurte, v Nemecku, za účasti 6 tímov. V Nemecku sa konali mužské ME po šiestykrát. Všetky zápasy sa hrali na dvoch hracích plochách štadióna Willy-Sachs-Stadion. Švajčiari sa druhýkrát vo svojej histórii stali víťazom európskeho podujatia mužov. Domáce Nemecko, tak ako na minulých ME, skončilo na treťom mieste.

Štadión

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play off

Semifinále

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2012 

Faustbal v 2012
Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov
Faustbal
Schweinfurt
2012 v Nemecku
Acetylchlorid

Acetylchlorid (iný názov chlorid kyseliny octovej, chemický vzorec CH3COCl) je bezfarebná kvapalina s ostrým zápachom. Je horľavá, s teplotou varu len 52 °C; pri kontakte s vodou prudko reaguje.

Výroba 
 reakcia kyseliny octovej s chlórom (katalyzátor fosfor):

Použitie 
Acetylchlorid sa využíva ako acetylačné činidlo v chemickom priemysle.

Zdroj 
 

Organické zlúčeniny
Acylhalogenidy
Organochloridy
Pussy Riot

Pussy Riot je ruská ženská punková skupina založená v Moskve v roku 2011. V priebehu jej histórie sa v kapele vystriedalo asi 11 členiek. Skupina sa stala mediálne známa predovšetkým neautorizovanými provokatívnymi vystúpeniami, ktoré boli po sfilmovaní spravidla uverejňované na internete. Najznámejší z nich sa odohral v roku 2012 v moskovskom Chráme Krista Spasiteľa.

Tri z jej členiek (Nadežda Tolokonnikovová, Marija Aľochinová, Jekaterina Samucevičová) boli po koncerte zatknuté ochrankou kostola za chuligánstvo. 17. augusta 2012 boli odsúdené na 2 roky väzenia. Sudkyňa Marina Syrovová ich odsúdila za „výtržnosti motivované náboženskou neznášanlivosťou“. Proti rozsudku sa odsúdené odvolali. Odvolanie bolo plánované na najvyšší a ústavný súd Ruskej federácie ako aj na Európsky súd pre ľudské práva v Štrasburgu. Podľa rozsudku obvinené „vážne urazili presvedčenie veriacich svojim neúctivým trestným činom“. Členky skupiny tvrdia, že pesničkou neútočili na cirkev, ale na ruského prezidenta Vladimira Putina. Vystúpenie sa konalo pred marcovými prezidentskými voľbami a v pesničke prosili Pannu Máriu, aby zbavila Rusko Putina.

Šéfka diplomacie EÚ Catherine Ashtonová označila rozsudok za „hlboko znepokojujúci“ a vyzvala Rusko na jeho zrušenie. Slovenské Ministerstvo zahraničných vecí bolo rozsudkom „zaskočené“, pričom dodáva, že čin skupiny Pussy Riot bol „možno rozporuplný, ale v súlade s nespochybniteľnou slobodou prejavu občanov Ruska“.

Podľa správ z októbra 2012 strávi dvadsaťštyri ročná Marija Aľochinová zvyšok svojho rozsudku v sibírskom Perme, známom svojimi drsnými väzenskými tábormi. O dva roky mladšia Nadežda Tolokonnikovová bola poslaná do Mordovie, ďalšieho populárneho regiónu pre väzňov. Tretia odsúdená členka, Jekaterina Samucevičová, bola prepustená začiatkom októbra. Samucevičovej sa na súde podarilo dokázať, že bola z kostola vykázaná pred koncertom a teda sa nezúčastnila samotnej modlitby. Členky skupiny tiež zdôraznili, že nechceli uraziť veriacich. 

Po 21 mesiacoch odňatia slobody boli Tolokonnikovová a Aľochinová prepustená 23. decembra 2013 po tom, ako Štátna duma schválila amnestiu.

Pohľad ruských občanov: „Väčšina obyvateľstva Ruskej federácie s týmito aktivitami nesympatizuje a osudy umelcov či predstaviteľov opozície sú im, zdá sa, ľahostajné. Na otázku do akej miery ide o prirodzený jav, reakciu na rozčarovanie z nenaplnených predstáv o západnej demokracii či o výsledok zastrašovania a cielenej propagandy, odpovie až budúcnosť.“ a veriacich: „Poskakovanie mladých 'umelkýň' z Pussy Riot (známe sa stali nie vďaka spevu, ale kvôli sexuálnym zvrátenostiam uskutočňovanými na verejnosti) a ich infantilný protestsong tak veriaci väčšinou nepovažujú za vyjadrenie politického názoru, ale za znesvätenie sakrálneho priestoru.“

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne webové stránky skupiny
 Webové stránky za oslobodenie Pussy Riot

Ruské punkrockové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 2011
Majstrovstvá Ázie v netballe

Majstrovstvá Ázie v netballe je najvyššie ázijské podujatie národných družstiev v netballe, ktoré organizuje Ázijská netballová federácia (INF Asia). Jeho dejiny siahajú do roku 1985, kedy sa v Malajzii konali prvé majstrovstvá Ázie žien. Prebiehali so 4-ročnou periodicitou, od roku 2012 sa interval organizovania zmenil na 2 roky. Najúspešnejším družstvom je , ktorá dokázala vyhrať ázijské podujatie 5-krát. V roku 2016 sa prvýkrát organizovali aj majstrovstvá Ázie mužov. 

Turnaj majstrovstiev Ázie zároveň slúži ako kvalifikácia ázijských družstiev na majstrovstvá sveta.

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Ázie žien 
(do 2016)

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Ázijskej netbalovej federácie archive.org

Zdroje 
 Majstrovstvá Ázie v netballe na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Ázie v netballe na stránke the-sports.org
Peter Pollák

Mgr. Peter Pollák, PhD. (* 20. apríl 1973, Levoča) je slovenský politik rómskej národnosti, v súčasnosti poslanec  Európskeho parlamentu. Vo volebnom období 20122016 bol prvýkrát zvolený za poslanca Národnej rady Slovenskej republiky za stranu OĽaNO. Bol tiež prvým poslancom NR SR rómskej národnosti.

Okrem poslanca NR SR pracuje aj na Katedre sociálnej práce (denná forma štúdia) Vysokej školy zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety v Bratislave

Politické pôsobenie 
Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na 8. mieste kandidátky OĽaNO, ziskom 6072 preferenčných hlasov sa umiestnil na mandátovom 14. mieste. V parlamente je overovateľom Výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny a Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti NBÚ. Pôsobí tiež ako člen Stálej delegácie NR SR v Parlamentnom zhromaždení OBSE. Dňa 26. septembra 2012 ho vláda Roberta Fica vymenovala do funkcie splnomocnenca vlády SR pre rómske komunity s účinnosťou od 1. októbra 2012.

Referencie

Externé odkazy 
 Webová stránka Petra Polláka
 Stránka na webe OĽaNO
 Parlamentný profil

Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Politici OĽaNO
Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Slovenskí europoslanci (2019 – 2024)
Splnomocnenci vlády Slovenskej republiky pre rómske komunity
Absolventi Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Absolventi Katolíckej univerzity v Ružomberku
Vyučujúci na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety v Bratislave
Osobnosti z Levoče
Anglo-Hellenic League

Anglo-Hellenic League je organizácia podporujúca a propagujúca anglo-grécke vzťahy a porozumenie. Bola založená v roku 1913 v Londýne. Od roku 1990 vydáva každé dva roky Anglo-Hellenic Review.

Je členom spoločnosti Hellenic Centre, v ktorej budove od 90. rokov sídli. Sesterská liga bola založená v Aténach.

Od roku 1986 udeľuje liga Runcimanovu cenu za knihy v angličtine o Grécku a helenizme.

Referencie

Externé odkazy 
Anglo-Hellenic League
Liga na http://www.aim25.ac.uk

Organizácie v Spojenom kráľovstve
Majstrovstvá Ázie v netballe 2012

Majstrovstvá Ázie v netballe 2012 boli 8. majstrovstvá Ázie v netballe žien, ktoré organizuje Ázijská netballová federácia (ANF). Konali sa od 25.31. augusta 2012 v Colombo, na Srí Lanke, za účasti 10 tímov. Nováčikmi turnaja boli Japonsko a Brunej. Všetky zápasy sa hrali v jedinej aréneSugathadasa Indoor Stadium. Titul neobhajil domáci tím Srí Lanky, ale zvíťazil Singapur, pre ktorého to bol druhý titul.

Účastníci 

1 Umiestnenie vo svetovom rebríčku IFNA k 21. júlu 2012

Výsledky

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Ázie 2012 
 Oficiálna stránka ANF 

Netball v 2012
Majstrovstvá Ázie v netballe
Športové podujatia na Srí Lanke
Acetylkoenzým A

Acetylkoenzým A (skr. acetyl-CoA, často i ako CH3CO~SCoA) je derivát kyseliny octovej, v ktorom sa acetylový zvyšok viaže na koenzým A. Acetylová skupina je viazaná tioesterovou väzbou na  -SH koenzýmu. Táto väzba sa označuje i ako makroergická, teda energeticky veľmi bohatá, pretože hydrolýzy tejto väzby má vysokú hodnotu Gibbsovej voľnej energie (okolo -31 kJ/mol). Vďaka tejto väzbe ide o jednu z kľúčových molekúl v energetickom metabolizme bunky (napríklad Krebsovom cykle).

Referencie 

Látková premena
Nukleotidy
Citrátový cyklus
Glykolýza
Tioestery koenzýmu A
Tomáš Ondrej

Tomáš "Srnka" Ondrej (* 30. október 1987, Rožňava, Česko-Slovensko) je slovenský automobilový pretekár v rely a pretekoch automobilov do vrchu. Motoršportu sa začal venovať v roku 1996. Najprv jazdil na motokárach, kde po troch sezónach dosiahol titul majstra Slovenska a neskôr bol aj viacnásobným vicemajstrom.

Rely sa začal venovať v roku 2006. V roku 2007 získal 2. miesto v triede N1. V roku 2008 zvíťazil na Majstrovstvách Slovenska v rely v skupine F s vozidlom Mitsubishi Lancer Evolution VI. Momentálne jazdí za svoj tím Srnka Motorsport v triede 11.

Referencie

Externé odkazy
 Oficiálna webstránka Srnka Motorsport

Narodenia v 1987
Žijúci ľudia
Osobnosti z Rožňavy
Slovenskí jazdci rely
Red Faction

Red Faction je počítačová hra z roku 2001 vyvinutá firmou Volition Inc. a zároveň predstavuje prvý diel série hier s podobným názvom, ktoré boli vyvinuté neskôr (Red Faction II, Red Faction: Guerilla a Red Faction: Armageddon).

Red Faction je klasickou 3D strieľačkou z pohľadu prvej osoby. Rozdiel oproti iným, podobným hrám je v tom, že hra používa Geo-Mod Engine, ktorý umožňuje ničiť aj samotné prostredie (múry, budovy, skaly) v hre, čo jej dodáva nový rozmer.

Príbeh
Dej hry sa odohráva vo fiktívnej budúcnosti v roku 2070 na Marse. Nerastné suroviny na Zemi sa míňajú a ľudstvo v záujme prežitia musí ťažiť suroviny aj mimo Zeme. Ťažbu na Marse riadi banská spoločnosť Ultor Corporation, ktorá zle zaobchádza s baníkmi a keď sa v komplexoch začne šíriť neznáme ochorenie nazvané jednoducho "The Plague", tak v baniach vypukne vzbura, ktoré vedie k povstaniu baníkov proti bezpečnostným zložkám spoločnosti Ultor. Hlavnou postavou je baník menom Parker, ktorý pôvodne prišiel na Mars začať nový život, ale chtiac nechtiac bol vtiahnutý do vzbury a stal sa jednou z hlavných postáv povstania. Parker postupne na základe príkazov vedenia hnutia Red Faction plní úlohy, ktoré majú viesť k porážke spoločnosti Ultor.

Externé odkazy 
 www.volition-inc.com – oficiálna stránka spoločnosti Volition 

Počítačové hry z 2001
First-person shooter
Počítačové hry
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji

Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji je vrcholné panamerické podujatie národných družstiev v halovej forme pozemného hokeja, ktoré riadi Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Jeho história siaha do roku 2002, kedy sa v Spojených štátoch konali prvé panamerické halové majstrovstvá, spoločné podujatie mužov i žien. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. V mužskej kategórii získala najviac prvenstiev , v ženskej je to  spolu s  a .

Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia panamerických družstiev na halové majstrovstvá sveta.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti mužských družstiev na panamerických majstrovstvách 
(do 2021)

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti ženských družstiev na panamerických majstrovstvách 
(do 2021)

Referencie

Pozri aj 
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Panamerickej federácie pozemného hokeja /

Zdroj 
 Panamerické halové majstrovstvá na stránke Panamerickej federácie pozemného hokeja /
Piesky

Piesky sú bývalá banícka osada, patriaca pod obec Špania Dolina v banskobystrickom okrese. Prvá zmienka o obci pochádza z roku 1263, vtedy bola označená ako Mons Pyrosus. Rozmach osady súvisel s rozmachom medených baní v okolí Banskej Bystrici v stredoveku, v oblasti sa už ťažilo aj v staršej dobe bronzovej. Piesky zanikli v roku 1953 a takmer všetky budovy boli asanované. Okrem pozostatkov banských diel dnes osadu pripomína už iba kaplnka, jeden dom a cintorín v strmom svahu. 

Piesky so Španiou Dolinou spája dvojkilometrová banská štôlňa, ktorou by v budúcnosti mohol premávať banský vláčik pre turistov. Možný je aj projekt Banskobystrického geomontánneho parku či centra environmentálnej výchovy.

Referencie 

Zaniknuté obce na Slovensku
Špania Dolina
KHL Medveščak

KHL Medveščak je profesionálny chorvátsky hokejový tím zo Záhrebu. Klub pôsobil v Chorvátskej a zároveň aj v Rakúskej lige. V sezónach 2013/14 až 2016/17 bol účastníkom KHL. V sezóne 2017/18 sa vrátil do rakúskej EBEL ligy

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu 

 
Chorvátske hokejové kluby
Organizácie založené v 1991
Šport v Záhrebe
MOL Liga

MOL Liga je medzinárodná hokejová liga, v ktorej hrajú kluby z Maďarska (4), Rumunska (2) a Slovenska (1). Vznikla v roku 2008. Od sezóny 2012/2013 pôsobia v MOL lige okrem maďarských a rumunských celkov aj slovenské Nové Zámky -  http://www.hcnovezamky.eu/.

Účastníci (2012/13)

Sezóny 

 
Ľadový hokej v Maďarsku
Ľadový hokej v Rumunsku
Hokejové ligy s medzinárodnou účasťou
Ľadový hokej na Slovensku
Lemur kata

Lemur kata (iné názvy: lemur katta, kata/katta; lat. Lemur catta) je druh z rodu lemur (Lemur) z čeľade lemurovité (Lemuridae). Rod Lemur dnes už zahŕňa len druh lemur kata, ale v minulosti zahŕňal aj druhy dnes patriace do rodov Varecia, Eulemur a ďalších rodov.

Lemur kata je známy druh lemura, predovšetkým pre jeho dlhý, čiernobielo prúžkovaný chvost. V malgaštine je známy ako maky.

Opis 
Lemur kata je pomerne veľký druh lemura. Dĺžka jeho tela je 39 – , chvosta 95 – . Váži 2,2 kg. Má veľmi hustú srsť. Je sfarbená do siva až hneda a na hrudníku, krku a tvári je biela až krémová. Nos je čierny. Lemur kata má reflexnú vrstvu na sietnici oka, čo zlepšuje jeho nočné videnie. Taktiež má vlhký, žľaznatý nos, ktorý má spoločný s ostatnými druhmi lemurov. Koža lemurov kata je čierna až sivá, hladká a na rukách uľahčuje pohyb po zemi. Obe pohlavia majú pachové žľazy nad zápästným kĺbom a vylučujú páchnucu, hnedú, lepkavú látku. Lemur kata má štíhle prsty; palec je oddelený od ostatných prstov na dlani, najdlhší je štvrtý prst. Druhý prst je malý a slúži na čistenie srsti. Má 36 zubov: dva rezáky, jeden očný zub, tri črenové zuby a tri stoličky.

Tento druh obýva listnaté lesy, suché krovinaté územie, horské vlhké lesy a lesy pozdĺž brehov riek vo vyššie položených oblastiach na južnom a juhozápadnom Madagaskare. Lemury kata vytvárajú vlastné skupinky. Počet zvierat v nich sa líši podľa regiónu a dostupnosti potravy. Väčšinou sa pohybuje v rozmedzí 6 – 25 zvierat.

Lemur kata sa živí najmä plodmi a listami zo stromu Tamarindus indica, známeho ako kily. Nepohrdnú však ani kvetmi, rôznymi bylinami, kôrou, miazgou, zhnitým drevom, pavučinou, larvami hmyzu, článkonožcami a malými stavovcami (plazy a vtáky).

Pária sa v polovici apríla, mláďatá sa rodia ako dvojičky v auguste a septembri. Spočiatku sa držia matke na bruchu, neskôr ich bude nosiť na chrbte. Mláďatá ochutnávajú pevnú stravu už v prvom týždni. Od matky sú odstavené v 5. – 6. mesiaci života.

Chov v ZOO 
Lemur kata je chovaný na Slovensku v ZOO Spišská Nová Ves, ZOO Bratislava a ZOO Košice.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Lemurovité
Ohrozené druhy
Nemzeti dal

Nemzeti dal (slovensky Národná pieseň) známa aj ako Talpra, Magyar! alebo Talpra Magyar! (slovensky Hore sa, Maďar! alebo Hor sa, Maďar!) je názov vlasteneckej básne, ktorú napísal romantický maďarský básnik Sándor Petőfi. Báseň prvýkrát predniesol 15. marca 1848 v Pešti na záver toho, ako vystúpil spolu s maďarskou mládežou a ich revolučným programom, v ktorom v 12 bodoch žiadali slobodu, rovnosť a bratstvo. Báseň sa stala veľmi populárna, Ján Botto na ňu vytvoril ponášku.

Text 
Talpra magyar, hí a haza!
Itt az idő, most vagy soha!
Rabok legyünk, vagy szabadok?
Ez a kérdés, válasszatok! -
A magyarok istenére
Esküszünk,
Esküszünk, hogy rabok tovább
Nem leszünk!

Rabok voltunk mostanáig,
Kárhozottak ősapáink,
Kik szabadon éltek-haltak,
Szolgaföldben nem nyughatnak.
A magyarok istenére
Esküszünk,
Esküszünk, hogy rabok tovább
Nem leszünk!

Sehonnai bitang ember,
Ki most, ha kell, halni nem mer,
Kinek drágább rongy élete,
Mint a haza becsülete.
A magyarok istenére
Esküszünk,
Esküszünk, hogy rabok tovább
Nem leszünk!

Fényesebb a láncnál a kard,
Jobban ékesíti a kart,
És mi mégis láncot hordunk!
Ide veled, régi kardunk!
A magyarok istenére
Esküszünk,
Esküszünk, hogy rabok tovább
Nem leszünk! 

A magyar név megint szép lesz,
Méltó régi nagy hiréhez;
Mit rákentek a századok,
Lemossuk a gyalázatot!
A magyarok istenére
Esküszünk,
Esküszünk, hogy rabok tovább
Nem leszünk!

Hol sírjaink domborulnak,
Unokáink leborulnak,
És áldó imádság mellett
Mondják el szent neveinket.
A magyarok istenére
Esküszünk,
Esküszünk, hogy rabok tovább
Nem leszünk!

Zdroj 
 Zlatý fond Sme

Literatúra v Maďarsku
Max Payne 3

Max Payne 3 je tretí diel multiplatformovej počítačovej hry firmy Rockstar Vancouver. Typovo sa jedná o akčnú hru („strielačku“). Hra bola oficiálne vydaná 15. mája 2012 pre platformy XBOX 360 a PS3 a 1. júna 2012 pre PC. 
Hra má 2 známe DLC: 
 Local Justice - pridáva mapu do hry pre viacerých hráčov, nové zbrane a ďalšie; je dostupný pre všetky 3 platformy
 Crime - v príprave

Dej 

Max Payne 3 sa odohráva v Sao Paule (retrospektívne misie v New Jersey). Max pracuje tentoraz pre rodinu Branco – Rodriga, Fabiannu, Viktora a Marcela. Jeho spolupracovníkom je Raul Passos, neskôr sa stretne aj s inšpektorom Wilsonom Da Silvom.

Postavy
Max Payne – hlavná postava, ktorú preberá hráč.
Raul Passos – Maxov spolupracovník, na začiatku 13-tej kapitoly odletí nevedno kam
Rodrigo Branco – Maxov šéf. V 6-tej kapitole ho na rozkaz Armanda Beckera zabije Bachmayer (U.F.E.)
Fabianna Branco – manželka Rodriga Branca. V 7-mej kapitole ju zabije Serrano
Giovanna – Fabiannina sestra. V 13-tej kapitole odlieta s Passosom
Victor Branco – brat Brancovcov. On dal príkaz Beckerovi, aby nariadil Bachmayerovi zabiť Rodriga. Max mu zabráni v úteku a následne sa v TV objaví oznam, že bol nájdený obesený v cele; nie je jasné či to bola samovražda alebo pomsta za kauzu, kde boli živým ľuďom odoberané orgány.
Marcelo Branco – najmladší brat z rodiny Branco. Na rozkaz Mila Rega ho v 9-tej kapitole upália.
Armando Becker – šéf U.F.E. Na jeho rozkaz Bachmayer zabije Rodriga Branca. V poslednej kapitole mu výbuch odtrhne pravú ruku a buď podľahne zraneniam alebo ho Max zabije (hráč si môže vybrať – ak ho nezabije, získa ocenenie You Push A Man Too Far).
Bachmayer – Beckerova pravá ruka. Zabil Rodriga a na jeho rozkaz Milo Rego podpáli Marcela a bude chcieť aj Giovannu.
Milo Rego – muž, ktorého takmer zabil výbuch (jazvy na tvári), spoluzakladateľ a šéf vojenskej jednotky Crachá Preto. Nechá upáliť Marcela a bude chcieť aj Giovannu; tomu však zabráni Max a zabije ho.
Serrano – zakladateľ a "šéf" pouličného gangu Comando Sombra, ktorý v 9-tej kapitole zanikne keď ho chytia U.F.E. Dovezú ho do Imperial Hotel Palace, kde mu hodlajú odobrať orgány. Podarí sa mu utiecť, zabije Fabiannu a Fischera (doktora, ktorý spolupracuje s U.F.E. pri nelegálnych odberoch orgánov). Jeho osud je neznámy, keďže ho Max (hráč) nechá žiť a Imperial zničí.
doktor Fischer – člen skupiny, ktorá chudobným ľuďom z faviel nelegálne odoberá orgány. Zabije ho Serrano.

Počítačové hry
Majstrovstvá sveta vo vodnom slalome

Majstrovstvá sveta vo vodnom slalome je najvyššie medzinárodné podujatie vo vodnom slalome, ktoré riadi Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Ich história siaha do roku 1949, keď sa vo Švajčiarsku konali prvé majstrovstvá sveta. Od roku 2002 prebiehajú každoročne, výnimkou sú roky, kedy sa konajú Letné olympijské hry. 

Majstrovstvá prebiehajú v 11 disciplínach, 6 individuálnych a 5 tímových (tzv. hliadkach). V rokoch 19551981 sa konali aj disciplíny zmiešaných družstiev v kategórii C2 a C2 hliadok. Kategória C2 mix sa vrátila do programu MS v roku 2017.

Zoznam

Medailová bilancia krajín 
(po MS 2017)

Víťazi

Individuálne disciplíny

Disciplíny hliadok 

 Medaily sa neudeľovali

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy vo vodnom slalome
 Svetový pohár vo vodnom slalome
 Kanoistika na Letných olympijských hrách

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej kanoistickej federácie

Zdroje 
 Výsledky MS vo vodnom slalome na stránke Medzinárodnej kanoistickej federácie 
 Výsledky MS na stránke canoeslalom.net
David Boreanaz

David Patrick Boreanaz (* 16. máj 1969, Buffalo, New York, Spojené štáty) je americký herec, ktorý sa stal známy rolou upíra Angela v televíznom seriáli Buffy, premožiteľka upírov a Angel. V súčasnosti natáča seriál Kosti, kde hrá agenta FBI Seeleyho Bootha.

Život 
Jeho otec Dave Roberts, vl. menom David Thomas Boreanaz, sa stal známy ako moderátor predpovede počasia na stanici WPVI-TV, jeho matka Patti pracovala v cestovnom ruchu. David má slovenské a talianske korene.

Stať sa hercom bolo jeho snom už od detstva. Keď mal šesť rokov videl predstavenie The King and I v hlavnej úlohe s Yulom Brynnerem. Od tej doby šiel za svojim snom. Vyštudoval herectvo v New Yorku, a po skočení štúdia sa presťahoval do Los Angeles. Zo začiatku nemal veľa ponúk, dostával len menšie role napr. v seriáli Ženatý so záväzkami. Najväčšieho úspechu sa dočkal v seriáli Buffy premožiteľka upírov. Po niekoľkých filmoch sa vrátil opäť k seriálu, tentokrát detektívnemu pod názvom Kosti. 

David je druhýkrát ženatý. Jeho prvá žena bola herečka Ingrid Quinnová, s ktorou sa oženil 7. júna 1997, o dva roky neskôr sa rozviedli. Jeho druhá žena je takisto herečka Jaime Bergmanová, ktorú si vzal 24. novembra 2001. 1. mája sa im narodil syn Jaden Rayne.

Filmografia

Seriály  
 Buffy, premožiteľka upírov (1997 – 2003) – Angel/Angelus
 Angel (1999 – 2004) – Angel/Angelus
 Kosti (od 2005) – Seeley Booth

Filmy 
 Best of the Best 2 (1993) - extra role
 Aspen Extreme (1993) - extra role
 Macabre Pair of Shorts (1996) - Vampire's victim
 Valentine (2001) – Adam Carr
 I'm with Lucy/Chodím s Lucy (2002) – Luke
 The Crow: Wicked Prayer (2005) – Luc Crash/Death/Satan
 These Girls/ Ach, ty holky/ Baby, sex a iné zvrhlosti (2006) - Keith Clark
 Mr. Fix It (2006) - Lance Valenteen
 The Hard Easy (2006) - Roger Hargitay
 Suffering Man's Charity (2007) - Sebastian
 Justice League: The New Frontier (2008) - Hal Jordan/Green Lantern (len hlas)
 The Mighty Macs (2009) - Ed Rush
 Officer Down (2012) - detektív Les Scanlon

Externé odkazy 
 
 

Filmoví herci USA
Osobnosti z Buffala
William G. Morgan

William G. Morgan (* 23. január 1870, Lockport, New York, USA – † 27. december 1942, Lockport) bol americký pedagóg a vynálezca volejbalu, pôvodne nazvaného Mintonette. 

Navštevoval strednú školu Northfield Mount Hermon School. Počas štúdia na Springfield College v Massachusetts (1892)sa stretol s  Jamesom Naismithom, vynálezcom basketbalu. Rovnako ako Naismith, aj Morgan sa venoval kariére telesnej výchovy v YMCA (Young Men's Christian Association) kde sa v roku 1896 stal riaditeľom. Ovplyvnený Naismithom a basketbalom, Morgan vynašiel Mintonette ako menej intenzívny tímový šport vhodnejší pre starších členov YMCA, ale stále vyžadujúci množstvo atletických zručností. Oficiálny názov dostala hra v roku 1896 keď Luther Gulick, zakladateľ Ústavu telesnej výchovy v škole YMCA (Springfield College), pozval Morgana ukázať hru svojich študentov. Pri sledovaní hry Dr. Alfred Halstead navrhol zmenu názvu na volejbal podľa zmyslu tejto hry.

William G. Morgan zomrel v roku 1942. V roku 1978 bol uvedený do siene slávy Springfield College Athletic a v roku 1985 do Volejbalovej siene slávy. Základná škola v Holyoke William Morgan School nesie jeho meno dodnes.

Externé odkazy 
 Volleyball Hall of Fame 
 Biografia na Volleyball.org 
 Biografia na Springfield College

Pedagógovia USA
Osobnosti z Lockportu (New York)
Centre Georges-Vézina

Centre Georges-Vézina (bývalý názov Colisée de Chicoutimi) je hokejový štadión v kanadskom meste Saguenay v provincii Quebec. Je domovskou arénou tímu Chicoutimi Saguenéens, ktorý hrá v Quebec Major Junior Hockey League. Štadión bol otvorený v roku 1948 a od roku 2002 nesie názov miestneho rodáka, legendy NHL, Georgesa Vézinu. Od sezóny 2007 – 2008 je v interiéri arény nainštalovaná veľkorozmerná obrazovka. V roku 2002 prešiel rozsiahlou rekonštrukciou, ktorej súčasťou bola úprava ľadovej plochy na olympijské rozmery.

Externé odkazy 
 http://www.trouveuneglace.com/arena-hockey/fiche-detail/centre-georges-vezina.html Informácie o štadióne

Zdroj 

Hokejové štadióny v Kanade
Architektúra z 2002
Šport v Quebecu
Stavby v Quebecu
Eden Hazard

Eden Hazard (* 7. január 1991, La Louvière) je belgický futbalový záložník, ktorý hráva za španielské mužstvo Real Madrid a za belgickú reprezentáciu. Je známy hlavne svojou kreativitou, rýchlosťou a technickými vlastnosťami. Mnoho médii, trénerov alebo hráčov ho prirovnáva k hráčom ako sú Lionel Messi, Cristiano Ronaldo či Neymar Jr.

Klubová kariéra 
Eden Hazard je syn belgického futbalistu Thierryho Hazarda, ktorý hrával futbal na poloprofesionálnej úrovni a matky Carine Hazardovej, ktorá hrala na pozícii útočníčky v prvej ženskej futbalovej divízii v Belgicku. Eden Hazard začal svoju kariéru vo svojom rodnom meste v klube Rozal Stade Brainois vo veku štyri roky. Jeden z jeho trénerov v tíme v ňom objavil veľký talent a okomentoval to slovami: „On vie všetko. Nemám ho čo naučiť.“ Vo veku osem rokov prestúpil do klubu AFC Tubize. Počas pôsobenia v Tubize si ho počas jedného turnaja všimol skaut z klubu Lille OSC. Skaut ponúkol jeho rodičom zmluvu na prestup do klubu. Jeho rodičia ponuku prijali s nádejou, že sa toho vo Francúzsku môže naučiť viac ako v Belgicku.

V roku 2012 prestúpil do londýnskej Chelsea za čiastku okolo 30 miliónov libier. V Chelsea sa uchytil prakticky ihneď, vo svojej prvej sezóne zaznamenal 11 gólov v 61 zápasoch. V súčasnosti je Hazard jednou z najväčších hviezd svetového futbalu. V roku 2018 sa o neho zaujímal Real Madrid, no Hazard ostal v Chelsea.

7. júna 2019 bol oficiálne oznámený jeho prestup do Realu Madrid. Hazard podpísal zmluvu do roku 2024.

Štatistiky 
Štatistiky Edena Hazarda v jednotlivých ligových sezónach; aktualizované 7.6.2019

Zdroj 

Belgickí futbalisti
Hráči Lille OSC
Hráči Chelsea FC
Hráči Real Madrid CF
Zoznam trénerov Juventus FC

Do dnešného dňa viedlo Juventus 43 trénerov, 10 z nich boli v tejto funkcii iba dočasne.

Do druhého desaťročia 20. storočia existoval v Taliansku podrobný systém vzdelávania v príprave na majstrovské zápasy. V praxi to znamenalo, že hráči boli zároveň študentmi aj zamestnancami klubu. Hráči Juventusu sa schádzali niekoľkokrát týždenne na štadióne Corso Re Umberto, kde trénovali vždy pod vedením tímového kapitána.  

Prvým trénerom v histórii Juventusu bol Jenő Károly, ktorého si vybral do tejto pozície prezident klubu Edoardo Agnelli v roku 1923 s cieľom inovovať tím v oblasti taktiky a stratégie hry. Károly viedol mužstvo v 70 zápasoch, až do svojej smrti v roku 1926.

Giovanni Trapattoni viedol Juventus trinásť sezón, z toho v desať za sebou idúcich (1976 – 86,  1991 – 94). Desať  sezón strávených na lavičke jedného tímu je talianskych klubovým rekordom. Trénerom tímu  bol v celkovo 596 zápasoch a získal 14 rôznych trofejí, čo je rekord medzi talianskymi trénermi. 

Na začiatku tridsiatych rokov trénoval Juventus Carlo Carcano, ktorý s ním vyhral štyri po sebe idúce ligové tituly (1931 – 1934). 

Súčasný tréner Massimilano Allegri zastáva svoju funkciu od 16. júla 2014.

Futbalové zoznamy
Juventus FC