Ľudmila Podjavorinská

Ľudmila Podjavorinská (vl. menom Ľudmila Riznerová, pseudonymy Božena, Damascena, Ľ. Šeršelínová, Ľ. Špirifangulínová, Ľudka, Ľudmila, Ľudmila Ružodolská, Ľudmila Veselohorská, Ľ. Vrzalovská, M. Ružodolský, Milko Ružodolský, Nechtík, Nevädza, Podjavorinský, Sojka, Teta Ľudmila a i.) (* 26. apríl 1872, Horné Bzince, teraz Bzince pod Javorinou – † 2. marec 1951, Nové Mesto nad Váhom) bola slovenská prozaička a poetka, autorka lyricko-epických i epických básní.

Životopis 
Narodila sa v učiteľskej rodine Karola Rudolfa Riznera a jeho manželky Márie rodenej Klimáčekovej. V roku 1910 sa rodina presťahovala do Nového Mesta nad Váhom. Vzdelanie získala v Bzinciach. Jej prvé literárne ambície podporovali strýko Ľudovít Rizner a miestny evanjelický farár a spisovateľ Ján Pravoslav Leška. Neskôr pracovala krátko ako úradníčka Červeného kríža, ako nevydatá pomáhala otcovi v škole, no väčšinu života žila len zo skromných príjmov za literárnu prácu v periodikách.

Tvorba 
Svoje prvé práce uverejňovala v peštianskych Slovenských novinách a časopise Vlasť a svet v rokoch 1887 – 1888. Na Slovensku jej prvé diela vychádzali od roku 1892 v Národných novinách a Slovenských pohľadoch, neskôr spolupracovala s detskými časopismi Zornička a Dětský máj. Začínala vydávaním básní, no už čoskoro sa rozhodla venovať i próze. Vo svojich dielach zobrazovala trpké osudy obyčajných ľudí, no tiež hlboko nazrela do ľudských duší. Vo svojich dielach z vidieckeho a malomestského prostredia opísala s kritickým nadhľadom každodenné rodinné starosti. I keď v začiatkoch literárnej kariéry využívala často komickosť postáv i situačnú komiku, neskôr vyostrila konflikty, či už sociálne alebo etické, čím sa jej diela stali hlbšími, vážnejšími a postavy tragickejšími. Svojou tvorbou sa od začiatku radí do obdobia realizmu, kde sa približuje kvalitou takým autorom, ako sú Svetozár Hurban Vajanský, Martin Kukučín alebo Jozef Gregor Tajovský. Vo svete slovenskej literatúry sa však zapísala najmä ako zakladateľka modernej slovenskej literatúry pre mladších.

Dielo

Tvorba pre dospelých 
 1892 – Kmotrovia figliari
 1892 – Za neistými túžbami, humoreska
 1893 – Sokovia, humoreska
 1893 – Protivy
 1894 – Rôznymi cestami
 1895 – Dozvuky
 1895 – Z vesny života, zbierka lyrických veršov
 1896 – „Ideál“
 1896 – Pozde
 1897 – Za šťastím
 1897 – Ondráš
 1898 – Z domova
 1899 – Fako Ďura Kotúlku, humoreska
 1899 – Pod svietňom , 

 1900 – Postupne
 1903 – Po bále, veršovaná novela (Slovenské pohľady)
 1905 – Na bále, veršovaná novela (Slovenské pohľady)
 1905 – V otroctve, novela
 1906 – Blud, novela
 1906 – Kde sa vzal
 1909 – Dvaja bratia a Nešťastie pôvodcom šťastia
 1910 – Žena, novela
 1914 – Otrok
 1915 – Prelud, veršovaná novela (Slovenské pohľady)
 1930 – Balady, poézia
 1937 – Mária z Magdali, poézia
 1942 – Piesne samoty, poézia
 1946 – Balady a povesti, poézia
 1951 – Smrť, balada

Tvorba pre deti 
 1908 – Slovenská chalúpka, báseň
 1909 – Oráč, báseň
 1909 – Sadaj, slnko, sadaj, báseň
 1921 – Kytka veršov pre slovenské dietky, zbierka veršov pre deti
 1930 – Zajko Bojko, veršovaná rozprávka
 1930 – Veršíky pre maličkých
 1930 – Medový hrniec
 1931 – Čarovné skielka, knižka rozprávok a poviedok
 1932 – Baránok boží
 1939 – Škovránok
 1942 – Zvonky
 1943 – Čin-čin, veršovaná rozprávka
 1947 – Klásky

Ocenenie 
 Roku 1947 titul Národný umelec

Ďalší život diela 
Jedna z balád Podjavorinskej bola zhudobnená ako kantáta. Dielo českej skladateľky Vítězslavy Kaprálovej má názov Ilena, op. 15, pre sóla, zbor, recitátora a orchester.

Referencie

Iné projekty 

Slovenskí spisovatelia
Slovenskí prozaici
Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Slovenskí básnici
Slovenskí prekladatelia
Ženy v slovenskej literatúre
Ženy v poézii
Pseudonymy
Česko-slovenskí národní umelci
Osobnosti na česko-slovenských poštových známkach
Osobnosti z Bziniec pod Javorinou