Olympiastadion (Mníchov)

Olympiastadion alebo Olympijsky štadión v Mníchove, Nemecko je situovaný v ťažisku Olympijského komplexu, 4 km severne od centra mesta. Bol postavený pri príležitosti konania 20. letných olympijských hier v roku 1972. S pôvodnou kapacitou 80 000 divákov sa stal tiež dejiskom Majstrovstiev sveta vo futbale v roku 1974 a finále Majstrovstiev Európy v roku 1988. V súčasnosti je štadión stále používaný s kapacitou 69 250 divákov.

Architektúra

Vznik 
Návrh štadiónu ako aj celého komplexu je od nemeckej dvojice, architekta Güntera Behnischa a konštruktéra a statika Freia Otta. Projekt štyridsaťpäťročného Behnischa sa stal symbolom transformačných procesov Západného Nemecka v 60. rokoch 20. storočia, čo okrem predsedu poroty Egona Eiermanna podporili aj viacerí vplyvní politici.

Dizajn 
Projekt bol na svoju dobu nadčasový a čoskoro bol spájaný nielen s Mníchovom ale s celým Západným Nemeckom. Koncept veľkých stanových strešných konštrukcií pozostávajúci z plexiskla a oceľových lán prekrýval nielen hľadisko štadióna ale prechádzal ponad susediace objekty a prístupové komunikácie. Bolo to prvýkrát čo sa podobná konštrukcia zrealizovala v takom veľkom rozsahu, aj keď v menšom rozsahu ju použil v roku 1967 Rolf Gutbrod na výstave Expo '67 V Montreale. Autorstvo sa však nedá odoprieť práve Freiovi Ottovi, ktorého stanové konštrukcie boli v tej dobe konštruktérskych výkonov v architektúre pýchou Nemecka.

Idea 
Okrem hlavnej myšlienky, ktorá narážala na komplikovanú politickú aj spoločenskú situáciu, zorganizovať „The Happy Games“ (Šťastné hry) sa komplex mal niesť aj v duchu „Olympijských hier v prírodnom prostredí, s krátkymi väzbami. Festival múz a športu“. Vzhľadom k rozsahu projektu si Behnisch prizval aj záhradného architekta Güntera Grizmeka a grafického dizajnéra Otta Aichera, čím dosiahol výsledok, ktorý vychádza zo skutočnej tímovej práce. Myšlienka samotného zastrešenia bolo imitovať Alpy a tiež ako reakcia na 11. letné Olympijské hry z roku 1936, ktoré sa konali v nacistickom Berlíne. Veľké transparentné stanové konštrukcie symbolizovali nové, demokratické a optimistické Nemecko.

Konštrukcia a výstavba 
Lokalita na okraji Mníchova ponúkala veľký potenciál. Pôvodná skládka stavebného odpadu, ktorý sem bol navezený zo zničeného povojnového Mníchova, bola zmenená na zelené kopce. Tiež pôvodný Nymphenburský kanál bol prehĺbený a rozšírený do podoby menšieho jazera. Celý komplex spája oceľovo-perspexová strecha nad ktorú vystupuje 290 m vysoká televízna veža. Samotnú strešnú konštrukciu tvorí 410 km oceľových lán. Sieť vypĺňajú 7 centimetrov hrubé dosky z plexiskla, ktoré chránia divákov pred dažďom a vetrom, pričom nemenia spektrum prenikajúcich slnečných lúčov. To umožnilo aj farebnej televízii dosiahnuť obraz s vyvážením svetla a tieňa. Strešná konštrukcia okrem toho že vyvolávala pochybnosti, mala tiež problémy s technickou a finančnou stránkou, keďže prekročila plánovaný rozpočet 15 mil. DM až trinásťnásobne.

Ďalšie využitie štadiónu 
Po Olympijských hrách sa štadión stal pôsobiskom futbalového klubu FC Bayern Mníchov a od 90. rokov aj TSV 1860 Mníchov, ktoré sa v roku 2005 presunuli do štadiónu Allianz Arena.

31. decembra 2006 sa konala súťaž v behu na lyžiach. Pri tejto príležitosti bol na štadióne, pomocou teplého vzduchu a ľadu, vytvorený povrch s rovnakými vlastnosťami ako v Alpách.

23. júna – 24. júna 2007 bol dejiskom 27. Európskeho atletického pohára. 

Okrem športového využitia slúži štadión aj na usporiadanie otvorených koncertov, ktoré tu mal už Michael Jackson, AC/DC, Bon Jovi, Robbie Williams, Metallica a The Rolling Stones. Tiež sa objavil vo filme Rollerball a videoklipe Guns N’ Roses.

Galéria

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Olympijského komplexu v Mníchove
 Olympic Park CityPanorama
 Google Maps satelitný pohľad

Zdroj 

 archiweb.cz: Olympijský komplex 
 worldstadiums.com: Olympiastadion München 

Olympijské štadióny
Futbalové štadióny v Nemecku
Stavby v Mníchove
Architektúra z 1972
Šport v Mníchove