joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Petr Korda

Petr Korda (* 23. január 1968) je bývalý český profesionálny tenista. Preslávil sa najmä svojim víťazstvom na Australian Open v roku 1998, keď vo finále deklasoval Marcela Ríosa 6:2, 6:2, 6:2. Toto víťazstvo mu vynieslo aj jeho najlepšie umiestnenie v rebríčku ATP za celú kariéru - 2. miesto. Druhým úspechom bol postup do finále French Open v roku 1992.

Škvrnou na kariére tohto tenistu je jej zakončenie - krátko po víťazstve na Australian Open 1998 bol počas turnaja vo Wimbledone pozitívne testovaný na zakázanú látku nandrolon a po ročnom zákaze činnosti sa už do profesionálneho tenisu nevrátil.

Finálové účasti na turnajoch ATP (51)

Dvojhra - výhry (10)

Dvojhra - prehry (17)

Štvorhra - výhry (10)

Štvorhra - prehry (14)

Externé odkazy  

Narodenia v 1968
Českí tenisti
Víťazi Australian Open
Víťazi Hopmanovho pohára
Kadima

Kadima (hebr. קדימה; dosl. Vpred) je izraelská politická strana. Po voľbách 28. marca 2006 je najsilnejšou politickou stranou v krajine, keď získala 29 zo 120 kresiel v Knesete. 

Stranu založil bývalý izraelský premiér Ariel Šaron 21. novembera 2005 po vystúpení z pravicového Likudu; Kadima samotná sa skôr považuje za stranu politického stredu. Po Arielovi Šaronovi sa predsedom strany stal Ehud Olmert. Ten po sérii korupčných škandálov 30. júla 2008 ohlásil, že sa nebude uchádzať o miesto predsedu strany v septembrových primárkach a po zvolení nového predsedu odstúpi aj z funkcie izraelského premiéra. Vo voľbách, ktoré sa uskutočnili 17. septembra 2008 zvíťazila ministerka zahraničných vecí Cipi Livniová. Medzi ďalší významných politikov strany patrí napr. Livniovej protikandidát na post predsedu strany Šaul Mofaz a prezident Šimon Peres.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky

Politické strany v Izraeli
Radotín

Radotín je historické mesto, mestská štvrť a katastrálne územie s rozlohou , ktoré ako jediné tvorí pražskú mestskú časť Praha 16. Mestská časť vznikla 24. novembra 1990 a do 31. decembra 2001 sa nazývala Praha-Radotín. 1. januára 2002 došlo k jej premenovaniu na dnešný názov Praha 16. Radotín sa rozkladá na ľavom brehu Berounky, na juhozápade mesta.V rokoch 1967-1974 bol Radotín mestom.Radotín leží na železničnej trati 171 Praha-Plzeň-Cheb, najrýchlejšie spojenie s centrom Prahy preto predstavuje vlaková linka S7 - Praha hl.n. - Beroun.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálny web mestskej časti Praha 16
 Noviny Prahy 16

 
Pražské štvrte
 
Správne obvody Prahy
St John's Wood

St John's Wood je jednou z londýnskych štvrtí obvodu City of Westminster, nachádzajúca sa neďaleko Regent’s Parku. St John's Wood je vzdialený približne dva a pol míle na severozápad od Trafalgarského námestia.

Dejiny 
Kedysi bol St John's Wood súčasťou Great Middlesex Forest, neskôr sa stal majetkom Rádu rytierov Svätého Jána z Jeruzalema (angl.: Knights of St John of Jerusalem).

Rozvoj oblasti začal až na začiatku 19. storočia. St John's Wood bol jedným z predmestí Londýna, kde sa výnimočne uprednostnila výstavba s nižšou hustotou obyvateľstva. V tom čase sa totiž v Londýne preferovala výstavba terasových domov s vyššou hustotou obyvateľstva. Napriek tomu, že časom bola časť víl zbúraná a prestavaná na obytné domy, St John's Wood patrí stále medzi žiadané obytné štvrte. 

Medzi známych obyvateľov St John's Wood okrem iného patrí britská supermodelka Kate Moss.

Miesta záujmu 
St John's Wood sa nachádza kriketové ihrisko Lord's, sídlo Marylebone Cricket Club a neoficiálna mekka britského kriketu. Okrem iného sa tu nachádza aj Abbey Road známa najmä vďaka najmä nahrávacím štúdiám, v ktorých nahrala skupina The Beatles všetky svoje albumy vrátane albumu Abbey Road. Jeho obal zachytáva skupinu na prechode prechodcov, ktorý sa nachádza priamo pred štúdiom.

Dopravné spojenie 
Najbližšie stanice londýnskeho metra:
 St. John's Wood (Jubilee Line) 
 Maida Vale (Bakerloo Line) 
 Baker Street (Bakerloo, Circle, Metropolitan, Hammersmith & City a Jubilee Line)
Najbližšie železničné stanice:
 Marylebone

Externé odkazy 
 SteetMap.co.uk; Mapa St John's Wood a najbližšieho okolia

Časti Londýna
City of Westminster
Radola Gajda

Generál Radola Gajda, rodným menom Rudolf Geidl (* 14. február 1892 Kotor – † 15. apríl 1948 Praha) bol český dôstojník, jeden z hlavných veliteľov česko-slovenských légií v Rusku (koncom roka 1918 už velil celej prvej česko-slovenskej divízii a bojoval aj na strane ruských bielogvardejcov, 1918–1919 zastával významný post v armáde admirála Kolčaka). Generálom sa stal už ako 26-ročný.

Bol považovaný za jedného z najschopnejších českých veliteľov v Rusku. Po návrate z tejto krajiny (1920) úspešne vyštudoval francúzsku Vysokú vojnovú školu, medzi rokmi 1922-1924 velil divízii v Košiciach, 1. decembra 1924 sa stal členom hlavného štábu čs. armády, 20. marca 1926 sa stal jeho náčelníkom. Po intrige z kruhov Hradu bol z armády vyštvaný a stal sa vodcom Národní obce fašistickej, hnutia organizovaného podľa vzoru talianskeho fašizmu. 

V tridsiatych rokoch bol považovaný za neformálnu hlavu českého fašizmu. V roku 1933 bol odsúdený na pol roka ťažkého väzenia kvôli údajnému podieľaniu sa na pokuse fašistov o puč 21. a 22. januára 1933. V období Mníchovskej krízy sa angažoval v prospech obrany ČSR, v čase druhej republiky bol funkcionárom pravicovej Strany národnej jednoty. Počas nacistickej okupácie sa po dohode s Rudolfom Beranom z politiky stiahol.

Podporoval odboj financovaním českých dôstojníkov, ktorí v roku 1939 utekali do Poľska, či krytím odbojových aktivít svojho syna. V roku 1947 bol v procese (ktorý dnes vzbudzuje prinajmenšom pochybnosti) odsúdený na dva roky väzenia, čo bol skoro presne čas, ktorý už strávil vo väzbe. Vo väzobnej väznici bol kruto týraný, prakticky prišiel o zrak.

Galéria

Referencie

Externé odkazy 
 Životopis na životopisy online. 
 Kto bol kto
 Radola Gajda

Česko-slovenskí politici
České vojenské osobnosti
Česko-slovenskí generáli
Príslušníci česko-slovenských légií
České osobnosti prvej svetovej vojny
Osobnosti ruskej občianskej vojny
Obete komunistického režimu v Česko-Slovensku
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Nositelia Československého vojnového kríža 1914 – 1918
Egg Nebula

Egg Nebula (CRL 2688, doslova Hmlovina Vajíčko) je planetárna hmlovina vzdialená približne 3 tisíc svetelných rokov od Zeme. Jej objav ohlásili v januári 1996 Raghvendra Sahai a John Trauger z JPL, NASA. Fotografovali ju v červenej a infračervenej oblasti kamerou WFPC2 pomocou Hubbleovho teleskopu. (Obrázok je v nepravých farbách.) Hmota hmloviny bola zistená až do vzdialenosti 0,6 svetelného roku a rozpína sa rýchlosťou 20km/s. Svetelné oblúky na snímkoch svedčia o zmenách pri odhadzovaní hmoty z centrálnej hviezdy v 100 až 500-ročných intervaloch. Cez oblúky možno zreteľne vidieť výtrysky hmoty v tvare X a hustý prachový kokón okolo hviezdy. Mechanizmus formovania výtryskov a prachovej obálky doposiaľ nie je známy, preto je objekt predmetom intenzívneho výskumu. Ide o pochopenie spôsobu, akým umierajúce hviezdy hlavnej postupnosti vylučujú do okolia uhlík a dusík - prvky nevyhnutné pre život.

Externé odkazy 
  Hmloviny reflexné a temné - Aldebaran.cz
  Uhlíkové hviezdy, vesmírni filantropi - Astropis, 2002
  Pohľad do srdca vajcovej hmloviny - snímka z HST, rok 1997

Planetárne hmloviny
Súhvezdie Labuť
Bratislavský mier (1805)

Bratislavský mier bola zmluva, ktorá bola podpísaná po bitke pri Slavkove v Bratislave 26. decembra 1805 v Primaciálnom paláci medzi Francúzskym cisárstvom a rakúskou monarchiou. Mier ukončil tretiu koaličnú vojnu, ktorá bola súčasťou Napoleonskych vojen.

Rokovaní o mieri sa nezúčastnili samotní panovníci, ale iba diplomati. Rakúsko zastupoval knieža Johann-Joseph Lichtenstein, Francúzsko Charles-Maurice de Talleyrand-Périgord. O deň neskôr zmluvu ratifikoval Napoleon v Schönbrunne. Ako nátlak na Rakúšanov sa používala ešte nepodpísaná mierová zmluva s Pruskom.

Rakúsko sa vzdalo v prospech Francúzska alebo jeho spojencov svojich území:
 Benátsko, Istria, Dalmácia, Kotor (získalo ich napoleonské Talianske kráľovstvo)
 Augsburg (získalo Bavorsko)
 Tirolsko a Vorarlbersko (obe získalo Bavorsko)
 Breisgau (získalo Badensko)
 zvyšné Predné Rakúsko (získalo ho Bádensko a Württembersko)

Ďalej súhlasilo, že bavorské a württemberské kurfirstvo budú povýšené na kráľovstvá a bádenské markgrófstvo na veľkokniežatstvo. Okrem toho musel cisár František I. uznať Napoleona za cisára a vopred dať súhlas na vznik spolku, ktorý sa neskôr nazýval Rýnsky spolok.

Francúzsko sa vzdalo Soľnohradského arcibiskupstva (od roku 1803 kurfirstvo) a Berchtesgadenu.

Tento mier nepriamo spôsobil zánik rímskonemeckej ríše, lebo ním funkcia rímskonemeckého cisára fakticky stratila význam.

Väčšina územných presunov podľa Bratislavského mieru bola zrušená v rámci viedenského kongresu 1815, no Salzbursko zostalo dodnes súčasťou Rakúska.

Vďaka tomuto mieru existuje v Paríži pomerne významná Rue de Presbourg (Bratislavská ulica).

Externé odkazy 
 Text po nemecky (Friedenstraktat zwischen Sr. Majestät dem Kaiser der Franzosen, König von Italien und Sr. Majestät dem Kaiser von Oesterreich) (documentarchiv.de)

Dejiny Bratislavy
Mierové zmluvy
 
Mier (1805)
Reduta (Bratislava)

Reduta je neoslohová budova na rohoch ulíc Mostová, Palackého a Medená v Bratislave medzi Hviezdoslavovým námestím a Námestím Ľudovíta Štúra.

Budova bola postavená v rokoch 19131919 na mieste starej mestskej sýpky, ktorá sa koncom 19. storočia prestala používať. Projekt zhotovili budapeštianski architekti Dezider Jakab a Marcel Komor, ktorí predtým zvíťazili v súťaži vypísanej mestskou radou v roku 1906. Kvôli vojne sa stavala pomerne dlho, niektoré dekoračné práce boli vykonané až v roku 1919. Svojho času bola miestom zábav, estrád, umeleckých vystúpení a rôznych zhromaždení obyvateľov Bratislavy. Sídlili tu aj rôzne spolky, napríklad spolok Schlarafia a veľa rokov tu bolo aj kino Reduta. Budova patrila mestu, po druhej svetovej vojne bola znárodnená a pridelená Slovenskej filharmónii, ktorá tam sídli aj v súčasnosti.

Budova svojou hmotou uzatvára stavebný blok. Dlhšou stranou je orientovaná do užšej Mostovej ulice a kratšou stranou, ktorá je výrazovo bohatšie stvárnená smerom k budove Slovenského národného divadla. Priečelie natočené smerom k Námestiu Ľudovíta Štúra svojou polohou taktiež dovolilo bohatšiemu architektonickému členeniu. Bratislavská reduta je monumentálna reprezentačná budova so slávnostnými sieňami, koncertnou a divadelnou sálou s hlavným vstupom z Mostovej ulice, ktorý vedie k monumentálnemu schodisku a priestranným reprezentačným vstupným priestorom.

Svojou bohatou ornamentikou bola budova prirovnávaná k drážďanskému Zwingru. Na tejto historizujúcej eklektickej budove môžeme nájsť inšpiráciu klasicizujúceho baroka, rokoka v ornamentálnej výzdobe a secesie napríklad v pôdorysnom tvare a v organických zvlnených šambránach na dvorovej fasáde, pripomínajúcich lechnerovskú architektúru.

Na fasáde aj v interiéri sú bohato dekorované štukové florálno-figurálne ornamenty. Fasáda je členená stĺpovým a pilastrovým rádom, odstupňovanými rizalitmi. Strecha je zdobená vežičkami a štítmi. Stavba je prekrytá zložitou manzardovou strechou.

Budova má štyri nadzemné podlažia a jedno podzemné podlažie, kde  boli plánované reštaurácia, kaviareň a cukráreň. V dispozícii je budova dosť zložitá, nachádzajú sa tu veľká spoločenská sála, malá sála, obslužné priestory administratívy a zázemia. Boli tu plánované aj priestory pre hudobnú školu, spolkové organizácie a byty. Vnútorné a suterénne priestory boli viackrát rekonštruované. 

Na stavbe sa použili najmodernejšie konštrukčné technológie na exponované časti, a to železobetónový strop veľkej sály a konštrukcie  balkónov, lóží a galérií od firmy Pittel & Brausewetter.

Literatúra 
 Dulla, M. Moravčíková, H.: Architektúra Slovenska v 20. storočí. vyd. Slovart, spol. s. r. o. Bratislava, 2002 
 Krivošová, J. Lukáčová, E.: Premeny súčasnej architektúry Slovenska. vyd. Alfa. Bratislava, 1990
 BRATISLAVA. In: 
 Borutová, D.: Architektúra & Urbanizmus 32, 1998, č.3/4, s. 84-85

Iné projekty 

Budovy v Bratislave
Koncertné budovy a siene
Hronec (prítok Hrona)

Hronec je potok na Horehroní, na území okresu Brezno a Revúca. Je to najvýznamnejší prítok horného toku Hrona, v úseku od prameňa po sútok s Rohoznou. Má dĺžku 11,5 km a je tokom III. rádu. 

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Fabova hoľa, na východnom svahu Fabovej hole (1 438,8 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 270 m n. m. Najprv tečie na východ Fabovou dolinou, postupne sa stáča na severovýchod, sprava priberá prítok spod sedla Burda (1 006 m n. m.) a následne viaceré ľavostranné prítoky - zo severovýchodného svahu Fabovej hole, tri zo svahov Malej Smrekovice (1 374,9 m n. m.). Potom priberá pravostrannú Dudlavku (vytvára bralnatú dolinu), oblúkom sa stáča na sever a preteká dolinou Hronec. Zľava priberá prítok zo severovýchodného svahu Malej Smrekovice, sprava z Doliny za Nehovým, zľava spod Slatvinského (1 213,0 m n. m.), sprava z Krištáľovej a opäť zľava z Hlbokej doliny. Následne vstupuje do Horehronského podolia, do podcelku Heľpianske podolie, z pravej strany priberá prítok z doliny Hronček a oblúkom preteká časťou obce Závadka nad Hronom. Na jej území sa v nadmorskej výške približne 613 m n. m. vlieva do Hrona.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v Horehronskom podolí
Vodné toky v okrese Brezno
Malý Zelený potok

Malý Zelený potok je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 5,9 km a je tokom III. rádu. 

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Fabova hoľa, na juhozápadnom svahu Kráľľovskej hory (1 130,6 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 080 m n. m. Najprv tečie severozápadným smerom, zľava priberá prítok zo severovýchodného svahu Ďurovej (1 228,0 m n. m.) a na krátkom úseku pokračuje smerom na sever. Oblúkom sa potom stáča na severozápad. Na dolnom toku sa opäť ohýba na sever, vteká do Horehronského podolia, do podcelku Heľpianske podolie a južne od obce Bacúch ústi v nadmorskej výške okolo 556 m n. m. do Hrona.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v Horehronskom podolí
Vodné toky v okrese Brezno
Niké (stávková kancelária)

Niké je stávková kancelária, ktorá bola založená dňa 29. januára 1991. Venuje sa najmä tipovaniu. Dnes má už na Slovensku vyše 1000 pobočiek. Riaditeľom spoločnosti je Doc. Ing. Otto Berger CsC., ktorý je rodákom z Bošian. Niké vydáva svoje noviny každý utorok za 0,50 €.

Dňa 20. februára 2006 spustila spoločnosť možnosť tipovať cez internet.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Niké

Stávkové spoločnosti na Slovensku
Hazardné hry
Staronovgorodský dialekt

Staronovgorodský dialekt alebo staronovgorodčina je termín zavedený Andrejom Anatolievičovom Zalizňakom (Андрей Анатольевич Зализняк) na vysvetlenie prekvapivo odlišných jazykovedných čŕt východoslovanských správ písaných na brezovej kôre z 11. – 15. storočia, vykopaných v Novgorode a okolí od polovice 20. storočia (doteraz ich bolo objavených okolo 1000).

Jazykovedné znaky 
Krátke texty na brezovej kôre, ktoré sú písané vo zvláštnom slovanskom nárečí, sú skoro úplne pozbavené cirkevných vplyvov a majú niekoľko znakov neznámych v iných slovanských jazykoch, napríklad:

 Nominatív singuláru podstatných mien končí na –e (namiesto -ъ v slovanských jazykoch), napr. `brate` namiesto brat (v modernej ruštine).
 Druhá palatalizácia, charakteristická pre ostatné slovanské jazyky (ale trochu zastretá druhotným vývinom vo východoslovanských jazykoch), zdá sa, neprebehla, takže datív singuláru praslovanského *rěk-a (rieka) - *rěk-ě sa nezmenil na rěcě, ale zostal rěkě, taktiež *kьrky (kostol) zostalo kьrky, naproti ruskému cerkov.
 Praslovanské *kv, *gv bolo zachované (ako v západoslovanských jazykoch) namiesto zmeny na cv, zv pred samohláskami, napr. květ (farba – naproti tomu v súčasnej ruštine cvet) alebo gvězda (hviezda – naproti ruskému zvezda).
 Tretia palatalizácia /x/ sa neuskutočnila, čo je rozpoznateľné v základe vьx- (vše-), pričom v ruštine sa zmenil na vs-.

Ďalšia literatúra 
 

Ruština
Atómový polomer

Atómový polomer je vzdialenosť od atómového jadra k najkrajnejšiemu stabilnému elektrónovému orbitálu v atóme, ktorý je v rovnováhe. Meria sa v pikometroch alebo v angströmoch. 

Periodická tabuľka elektronegativity používa Paulingovu stupnicu

Pozri aj: Periodická tabuľka

Pozri aj 

 Protónové číslo
 Atómová hmotnosť
 Kovalentná väzba
 Van der Waalsov polomer
 Iónový polomer
 Kovalentný polomer
 Sterická zábrana

Atóm
Fyzika častíc
Kvalita (šach)

Kvalita je v šachu rozdiel medzi hodnotou veže a ľahkej figúry. Hráč, ktorý vymenil svoju ľahkú figúru za súperovu vežu, získal kvalitu. Naopak súper kvalitu stratil alebo obetoval. Obeť kvality sa v šachovej praxi vyskytuje pomerne často. V mnohých pozíciach je totiž strelec alebo jazdec silnejší ako veža. Jedným z prvých veľmajstrov, ktorý často využíval obeť kvality ako taktickú zbraň, bol niekdajší majster sveta Tigran Petrosian (Arménsko, ZSSR).

V minulosti sa často považoval strelec za o niečo silnejšiu figúru ako jazdec a rozdiel medzi nimi sa označoval ako "malá kvalita". Dnes sa to však už nepoužíva, pretože šachová teória v tejto oblasti značne pokročila.

Externé odkazy 
 Kvalita na Sach.7x.cz 

Šach
Gera

Gera je nemecké mesto na východe spolkovej krajiny Durínsko ležiace na rieke Weiße Elster. Má asi 100 000 obyvateľov a rozlohu . Počtom obyvateľov je najmenším nemeckým veľkomestom.

Partnerské mestá

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka mesta Gera 

Mestá v Durínsku
Železník (rozlišovacia stránka)

Železník môže byť:

 obec na Slovensku v okrese Svidník, pozri Železník
 osada na Slovensku v okrese Revúca, patriaca pod obce Sirk a Turčok, pozri Železník (Sirk, Turčok)
 vrch v Slovenskom rudohorí () v Železníckom predhorí, pozri Železník ()
 vrch v Považskom Inovci (), pozri Železník (vrch v Považskom Inovci)
 rod rastlín, pozri železník (rod)
 český jazdecký kôň, pozri Železník (kôň) 
 priezvisko, pozri Železník (priezvisko), napr.:
 Lukáš Železník (* 1990), český futbalista

Pozri aj 
 Železnik
 Železníky
Beňuška

Beňuška môže označovať:

 potok na Horehroní, pozri Beňuška (potok)
 vrch v Nízkych Tatrách, pozri Beňuška (vrch v Nízkych Tatrách)
 priezvisko, pozri Beňuška (priezvisko), napr.:
 Jozef Beňuška, slovenský fyzik
 Norbert Beňuška (* 1939), slovenský poľnohospodársky odborník
 Peter Beňuška, slovenský architekt
 Ľubica Beňušková, slovenská fyzička
 Petra Beňušková, slovenská hádzanárka
 Zuzana Beňušková (* 1960), slovenská etnologička

Pozri aj 
 Beňuš
Slnečná konštanta

Slnečná konštanta je tok slnečnej energie prechádzajúci plochou , kolmou na smer lúčov, za 1 s v strednej vzdialenosti Zeme od Slnka. Napriek názvu však táto hodnota nie je konštantná a mení sa v závislosti od slnečnej aktivity. Jej zmeny nemajú vplyv na momentálne počasie, ale ovplyvňujú dlhodobé zmeny podnebia.

Jej hodnota je . Z pozemských pozorovaní bola slnečná konštanta určená s nepresnosťou 2 % vzhľadom na nestabilitu atmosférických podmienok i vzhľadom na to, že atmosféra neprepúšťa slnečné žiarenie v celom rozsahu spektra. Pri novších pozorovaniach (pomocou družíc), ktoré umožňujú sledovať až 99,9 % spektrálneho rozsahu, sa zistili malé zmeny hodnoty slnečnej konštanty v závislosti od slnečnej aktivity, a to o 0,1 %, čo predstavuje zmenu efektívnej teploty Slnka o 10 K. V skutočnosti pojem slnečná konštanta zahŕňa celé spektrum slnečného žiarenia a teda s veľkou presnosťou môže byť zmeraná len mimo zemskej atmosféry.

Množstvo energie dopadajúcej na Zem 

Celkové množstvo žiarenia prijímaného Zemou zo Slnka je určené zemským prierezom (π R2), ale ako planéta rotuje, je táto energia distribuovaná na celý zemský povrch (4 π R2). Z toho dôvodu je priemerná hodnota množstva slnečného žiarenia (tzv. insolacia – oslnenie) rovná jednej štvrtine slnečnej konštanty – okolo 342 W/m². Konkrétne množstvo slnečnej energie dopadajúce v danom mieste a čase na povrch je tiež ovplyvnené stavom atmosféry a zemepisnou šírkou. Množstvo slnečnej konštanty sa periodicky mení aj preto, že Zem obieha okolo Slnka po elipse. Presné merania tiež ukazujú, že slnečná konštanta nepatrne kolísa aj s množstvom slnečných škvŕn, jej dlhodobé zmeny veľkosti približne jedného promile spôsobuje jedenásťročný slnečný cyklus. Zo slnečnej konštanty možno vypočítať slnečnú žiarivosť.

História merania 

V roku 1884 sa Samuel Pierpont Langley pokúsil odhadnúť veľkosť slnečnej konštanty na hore Mount Whitney v Sierra Nevade, pokúsil sa taktiež eliminovať vplyv absorpcie energie atmosférou (odčítaním hodnôt v rôznych častiach dňa). Bohužiaľ dospel k nesprávnej hodnote 2 903 W/m2, možno kvôli matematickej chybe. Medzi rokmi 1902 a 1957, merania vykonávané Charlesom Greeley Abbotom a ďalšími z rôznych miest vo vysokých nadmorských výškach určili hodnotu medzi 1 322 a 1 465 W/m2. Abbott poukázal na to, že jedna z Langleyho korekcií bola chybne použitá.

Slnečné konštanty planét 

Keďže slnečná konštanta klesá so vzrastajúcou vzdialenosťou od Slnka, je iná pre každú planétu slnečnej sústavy.

Slnko
Fotovoltika
Miroslav Stoch

Miroslav Stoch (* 19. október 1989, Nitra) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za český klub Slovan Liberec. Hráva ako krídelník. 

Na prvý zápas v Premier League v drese Chelsea FC nastúpil 30. novembra 2008 v domácom zápase proti Arsenalu Londýn (1:2). V 81. minúte vystriedal Deca. 
V júli roku 2009 odišiel do FC Twente na ročné hosťovanie. Nasledoval jeho prestup do Fenerbachce, kde sa ale postupne dostal mimo základnej zostavy. V rámci hosťovania teda postupne nastupoval v kluboch PAOK Solúň, Al Ain a Bursaspor.

Reprezentácia 
V reprezentácii odohral svoj prvý zápas na turnaji na Cypre proti Ukrajine, keď v 69. minúte striedal Branislava Obžeru. Prvýkrát dostal príležitosť v základnej zostave v zápase kvalifikácie na MS 2010 proti San Marínu, v 40. minúte strelil svoj prvý reprezentačný gól.

Po návrate z prvého kvalifikačného zápasu o postup na Majstrovstvá sveta 2014 v Litve porušil po príchode na Slovensko spolu s ďalšími troma spoluhráčmi večierku.

Reprezentačné zápasy 

(Stav k: 14. augustu 2009)

Úspechy 
Víťaz Ceny Petra Dubovského v roku 2009 

Víťaz Ceny Petra Dubovského v roku 2010 

Víťaz Ceny Ferenca Puskása v roku 2012

Klub 
Chelsea F.C.
 Víťaz FA poháru sezóna 2008-09 
FC Twente
 Majster holandskej ligy 2009-2010

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.miroslavstoch.sk

Slovenskí futbalisti
Futbaloví útočníci
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Hráči FC Nitra
Hráči Chelsea FC
Hráči FC Twente
Hráči Fenerbahçe SK
Hráči Bursaspor
Hráči SK Slavia Praha
Hráči Zagłębie Lubin
Osobnosti z Nitry
Camden (londýnsky obvod)

Camden, oficiálne London Borough of Camden (Londýnska mestská časť Borough) je mestská časť, ktorá má štatút obce. Nachádza sa vo Vnútornom Londýne. Je londýnsky mestský obvod (London borough), ktorý sa nachádza na sever od City of London a City of Westminster; na západe susedí s obvodom Brent, na severe s obvodmi Barnet a Haringey a na východe s Islington. Nachádza sa na sever od rieky Temže. Tvorí súčasť Vnútorného Londýna.

Mestský obvod vznikol v roku 1965 zlúčením bývalých metropolitných oblastí: Metropolitan Borough of Hampstead, Metropolitan Borough of Holborn a Metropolitan Borough of St Pancras do jedného celku pod názvom „Royal Borough of Camden“.

Mestské časti 
 Belsize Park
 Bloomsbury
 Camden Town a Primrose Hill
 Cantelowes
 Fortune Green
 Frognal a Fitzjohns
 Gospel Oak
 Hampstead
 Haverstock
 Highgate
 Holborn a Covent Garden
 Kentish Town
 Kilburn
 Kings Cross
 Regent’s Park
 St Pancras a Somers Town
 Swiss Cottage
 West Hampstead

Zaujímavé miesta 
 východná časľ Regent’s Parku
 Hampstead Heath
 Hampstead Cemetery
 Hatton Garden
 Lincoln's Inn
 Gray's Inn
 Highgate Cemetery
 Camden Market
 časť Covent Garden
 Russell Square
 Bloomsbury Theatre
 Shaftesbury Theatre
 Dominion Theatre
 Foundling Museum
 Dickensův dům
 Freudovo múzeum
 Kenwood House
 Soane Museum
 Keats' House
 Fenton House
 Telecom Tower
 Camden Arts Centre

Londýnske obvody
M4 Sherman

M4 Sherman bol americký stredný tank vyrábaný od roku 1942 vo veľkých sériach. Tanky M4 zohrali významnú rolu počas druhej svetovej vojny, kde bojovali na všetkých frontoch. V niektorých krajinách slúžili jeho modifikácie do 70. rokov.

Vývoj a použitie 

Tanky radu M4 boli tiež prezývané „Sherman“ podľa generála W.T. Shermana. Projekt tanku vznikol z tanku M3 v roku 1941 aj na základe poznatkov z bojov, ktoré sa v tej dobe rozhoreli v Európe. Po prvýkrát boli Shermany použité v bitke pri Al Alameine, kde preň neboli nemecké ani talianske tanky ťažkým súperom. V neskoršom období vojny, hlavne po príchode nových nemeckých tankov Tiger a Panther však svojim protivníkom už nestačil. Spojenci preto Shermany nasadzovali vo veľkých množstvách. O veľkej spotrebe týchto strojov svedčí aj obrovský počet vyrobených kusov, ktorý sa blížil číslu 50 000 (nerátajúc licenčne vyrábané v iných krajinách, rovnako ako vozidlá postavené na jeho podvozku), čo z neho robí jeden z najviac vyrábaných tankov druhej svetovej vojny. Slabinami prvých Shermanov boli hlavne málo účinné kanóny, zlý balistický profil vozidiel, poddimenzované pancierovanie a tiež zážihové motory, benzín ktorý po zásahu tanku väčšinou okamžite explodoval. Aj preto tieto tanky niekedy posmešne nazývali „Ronson“, podľa známych benzínových zapaľovačov. Napriek týmto neduhom, si vojaci na tankoch pochvaľovali najmä ich bezporuchový chod a nenáročnosť na obsluhu, ktorú oceňovali dokonca aj sovietski vojaci na východnom fronte.

Od roku 1943 boli badateľné pokusy konštruktérov odstrániť najväčšie neduhy týchto strojov. Vzniklo veľa vylepšených verzií, napríklad dobre pancierovaný M4A3E2 Jumbo, ktorý však trpel tým že bol až príliš ťažký. Briti upravili M4, tak že doň vložili svoj 17 librový protitankový kanón, táto modifikácia sa do histórie zapísala ako Sherman Firefly. Na konci vojny bola nasadená tiež verzia M4A3E8, ktorá mala celkom nový podvozok, novú vežu T23 a kanón kalibru 76 mm s úsťovou brzdou. Tanky tejto modifikácie sa zúčastnili i bojov v Kórejskej vojne, kde už však Shermany tvorili len podpornú zbraň modernejších tankov M-26 Pershing. Celkovo bolo vyrobených 49 234 tankov M4 všetkých verzií.

Najdlhšiu činnú služby zaznamenali Shermany v Izraeli, kde ich modernizované verzie vybojovali mnoho tankových bitiek ešte i v 70. rokoch.

Iné projekty 

Stredné tanky
Tanky USA
Atómové hodiny

Atómové hodiny alebo molekulové hodiny sú doteraz najpresnejšie hodiny, ktorých základom sú oscilácie molekúl alebo atómov vhodnej látky, napr. plynového amoniaku, na vlnovej dĺžke 1,259 9 cm. Elektromagnetické vlnenie vyžarované týmito osciláciami má malú amplitúdu, preto sa nimi riadi chod silnejšieho, ale menej stáleho zdroja oscilácií, ako je kremenný oscilátor. Atómové hodiny sú zdokonalené kremenné hodiny, kontrolované frekvenciou vhodnej molekulovej alebo atómovej spektrálnej čiary. Tak sa získa kmitanie zachovávajúce si vysokú stálosť kmitočtu. Kmity sa prenášajú na mechanizmus ukazujúci čas a sú veľmi stále. Atómové hodiny zmenia svoj chod o 1 sekundu asi za 1 000 000 rokov, udávajú atómový čas, možno nimi kontrolovať nerovnomernosť rotácie Zeme.

Prvé atómové hodiny vynašiel roku 1946 Willard Libby (USA). Atómové céziové hodiny vynašiel Usaint Bolt v roku 2001.

Iné projekty
Zákryt

Zákryt je úkaz, pri ktorom teleso s väčšími uhlovými rozmermi zakryje pozorovateľovi teleso s menšími uhlovými rozmermi. Alebo keď jedno teleso prejde pred alebo za druhým telesom.

Zákryt Jupiterových mesiacov nastáva, ak daný mesiac na svojej obežnej dráhe okolo Jupitera vstúpi za kotúč Jupitera, zákryt sa končí jeho výstupom spoza tohto kotúča. Podobne nastáva napríklad zákryt hviezdy Mesiacom, planétou alebo asteroidom, zákryt jednej zložky dvojhviezdy druhou zložkou pri zákrytových premenných hviezdach, zákryt rádiového zdroja Mesiacom alebo Slnkom a pod. Zákryt Slnka Mesiacom nazývame zatmenie Slnka. 

Mnohé zákryty sú jedinečnou príležitosťou na výskum daných objektov. Zákryt hviezdy asteroidom umožňuje určiť rozmery asteroidu, zákryt rádiového zdroja Mesiacom uhlové rozmery rádiového zdroja, zákryt rádiového zdroja Slnkom umožňuje určiť vlastnosti rádiového zdroja i slnečnej atmosféry, zákryt hviezdy Jupiterom hrúbku a vlastnosti atmosféry Jupitera a pod. Zo zákrytov Jupiterových mesiacov určil Ole Rømer rýchlosť svetla.

Referencie 

Astronomické úkazy
Pravé Slnko

Pravé Slnko je myslený bod totožný so stredom pozorovaného slnečného kotúča.

Sférická astronómia
Excitácia (zvýšenie energie)

Excitácia alebo (vz)budenie je zvýšenie energie atómu, jadra atómu, molekuly či kryštálu  nad jeho základnú energiu.  Po excitácii je daný systém v tzv. excitovanom stave.

Atóm 
V prípade jednoduchého atómu sa excitácia prejaví ako preskok elektrónu v atóme na vyššiu energetickú hladinu. Pri excitácii musí elektrón získať určitú energiu (excitačná energia) vo forme žiarenia alebo zrážkou s inou časticou.

Excitácia žiarením (fotoexcitácia) nastáva pri absorpcii fotónu elektrónom, ak energia fotónu zodpovedá energii potrebnej na preskok z nižšej energetickej hladiny na vyššiu (viazane viazaný prechod).

Excitácia nárazom vzniká zrážkou atómu s voľným elektrónom (zriedkavo aj s iónom alebo s iným atómom), pričom atóm odoberie voľnému elektrónu energiu potrebnú na preskok viazaného elektrónu v atómovom obale z nižšej energetickej hladiny na vyššiu. Ak je energia narážajúceho elektrónu vyššia, môže nastať ionizácia, t. j. úplné uvoľnenie sa pôvodne viazaného elektrónu od atómu (viazane voľný prechod). Atóm zotrvá v stave excitácie len veľmi krátko (obyčajne do 10-8 s), jeho vzbudený elektrón sa vráti samovoľne do pôvodného energetického stavu (deexcitácia) a vyžiari pritom získanú energiu E vo forme fotónu vlnovej dĺžky λ = hc/E, kde h je Planckova konštanta a c rýchlosť svetla (emisia žiarenia, spektrálna čiara). Relatívny počet atómov, ktoré sú v podmienkach termodynamickej rovnováhy v excitovanom stave, vyjadruje Boltzmannova rovnica.

Kvantová mechanika
Fyzikálna chémia
Zorné pole (optika)

Zorné pole je časť obrazovej roviny objektívu ohraničená clonou alebo všeobecnejšie časť priestoru, ktorú možno optickým prístrojom zobraziť.

Zorné pole v astronómii 
V astronómii je zorné pole aj špecificky plocha časti oblohy, ktorú vidieť danou optickou sústavou, napríklad ďalekohľadom. Uhlový priemer zorného poľa ďalekohľadu je približne určený priemerom zorného poľa okulára deleného zväčšením ďalekohľadu.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Patient Plus 
  Quadrantanopsia
 Journal of Vision, 11(5):13, 1–82Strasburger, Hans; Rentschler, Ingo; Jüttner, Martin (2011). Peripheral vision and pattern recognition: a review
 Software for visual psychophysics VisionScience.com

Optické prístroje
Astronómia
Objektív

Objektív je optická sústava, základná časť ďalekohľadu alebo fotografickej komory, utvárajúca reálny obraz pozorovaného predmetu. Objektív máva najmä ďalekohľad, mikroskop, fotoaparát a kamera/premietací prístroj.

Objektívom môže byť jednoduchá šošovka alebo sústava šošoviek (refraktor), resp. vyduté zrkadlo (reflektor). Objektív je definovaný priemerom, ohniskovou vzdialenosťou a ich pomerom (svetelnosť objektívu). Podľa odstránenia druhu optickej chyby ide o achromát, aplanát, anastigmat a zložitejšie objektívy.

Objektív v astronómii 
Pri pozorovaní hviezdy ďalekohľadom svetelný tok dopadajúci do oka je oproti pozorovaniu voľným okom toľkonásobne väčší ako pomer plochy objektívu k ploche očnej zrenice (druhá mocnina ich priemerov). Teoretický zisk, pri ktorom sa neberú do úvahy atmosférické vplyvy, je pri  objektíve 10m oproti oku a pri  objektíve až 15m. Požiadavky na typ objektívu sú dané jeho použitím. Napríklad objektívom pre fotografickú komoru sa má dosiahnuť dobré zobrazenie vo veľkom zornom poli, teda tento objektív nesmie mat sférickú aberáciu, komu, astigmatizmus a jeho ohnisková rovina nemusí byť rovná.

Fotografický objektív 
Pozri fotografický objektív

Filmový objektív 
Pozri filmový objektív

Externé odkazy 

Typy a druhy objektívov podľa zamerania
Optika
Cér

Cér () je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Ce a protónové číslo 58. Cér je striebristý kovový prvok patriaci medzi lantanoidy. Používa sa v niektorých zliatinách zo vzácnych zemín.

Zlúčeniny 

Cér má 2 obvyklé oxidačné stavy, +3 a +4. Najčastejšia zlúčenina céru je oxid ceričitý (CeO2), používaný ako „klenotnícka červeň“ a v stenách niektorých samočistiacich pecí.

Výstraha 
Cér ako všetky kovy vzácnych zemín má nízku až strednú toxicitu. Cér je silné redukčné činidlo a spontánne sa vznieti na vzduchu pri teplote 65 až 80 °C. Dymy z cérových ohňov sú toxické. Na hasenie cériových ohňov sa nemá použiť voda, lebo cér s vodou reaguje a produkuje vodíkový plyn.

Výskyt 
V malých množstvách sa vyskytuje v uránových rudách.

Iné projekty 

 
Lantanoidy
Prechodné prvky
Kovy
Redukčné činidlá
Diferenciálna rotácia

Diferenciálna rotácia je rotácia, pri ktorej oblasti rozlične vzdialené od rotačnej osi alebo od rovníka majú rôznu uhlovú rýchlosť. Pozoruje sa napríklad vo vonkajších oblastiach Galaxie. 

Hviezdy, ktoré sú ďalej od stredu Galaxie, majú uhlovú rýchlosť menšiu a pri rotácii Galaxie zaostávajú za hviezdami bližšími k stredu Galaxie. Diferenciálna rotácia sa pozoruje aj na povrchu Slnka a veľkých planét: čím ďalej je určitá vrstva fotosféry od rovníka Slnka, tým má menšiu uhlovú rýchlosť rotácie. Podobný jav sa pozoruje aj v atmosférach Jupitera a Saturna.

Externé odkauźy 
A simulation of the effects of differential rotation on stellar absorption-line profiles by Ansgar Reiners
A. Reiners &  J. H. M. M. Schmitt: On the feasibility of the detection of differential rotation in stellar absorption profiles, Astronomy & Astrophysics 384, 155-162 (2002) - 
explanation of increased angular velocity at equatorial latitude due to overshoot of mass arriving from heated core

Astrofyzika
Shaftesbury Avenue

Shaftesbury Avenue je jednou z významných ulíc londýnskeho West Endu. Nachádza sa v mestskom obvode City of Westminster. Vedie severovýchodným smerom od Piccadilly Circus až po New Oxford Street a High Hoborn, pričom sa križuje s Charing Cross Road na Cambridge Circus.

História a opis ulice 
Ulica je pomenovaná po významnom anglickom politikovi a filantropistovi Anthonym Ashley-Cooperovi, siedmom vojvodovi zo Shaftesbury (1801 – 1885). Ulica bola postavená na konci v 19. storočia v snahe zlepšiť dopravu v Londýne. 

Vo všeobecnosti je považovaná za srdce West Endu a londýnskeho divadla. Nachádza sa tu veľké množstvo divadiel: na severnej strane ulice medzi Piccadilly Circus a Charing Cross Road sa nachádzajú divadlá Lyric, Apollo, Gielgud a Queen's. Divadlo Saville Theatre bolo odkúpené a prestavané spoločnosťou Odeon na kino. Na Cambridge Circus sa nachádza divadlo Palace. Na severovýchodnom konci ulice sa nachádza divadlo Shaftesbury Theatre.

Dopravné spojenie 
Najbližšie stanice londýnskeho metra: 
 Piccadilly Circus (Piccadilly a Bakerloo Line)
 Leicester Square (Piccadilly a Northern Line)
 Tottenham Court Road (Central a Northern Line)

Pozri aj 
 Zoznam londýnskych divadiel
 West End (divadlo)

Externé odkazy 
 TourUK; informácie o Shaftesbury Avenue (po anglicky)
 Survey of London; podrobná architektonická história ulice (po anglicky)

Ulice v Londýne
City of Westminster
Nov (fáza Mesiaca)

Nov je prvá fáza Mesiaca, pri ktorej sa Mesiac nachádza medzi Slnkom a Zemou. V tejto fáze nie je Slnkom osvetlená žiadna časť privrátenej strany Mesiaca a osvetlená je len odvrátená strana. To znamená, že počas novu Mesiac zo Zeme vôbec nie je vidieť.

Pozri aj 

 Spln
 Prvá štvrť
 Posledná štvrť

Mesiac
Fázy Mesiaca
Spln

Spln je fáza Mesiaca, kedy je Slnkom osvetlená celá privrátená strana k Zemi.

V splne je Mesiac na opačnej strane od Zeme ako Slnko, čo nastáva v čase, keď má nový Mesiac 14,8 dní. Mesačný disk je tak pre pozorovateľa na Zemi úplne osvetlený.

Spln je jediná fáza Mesiaca, pri ktorej je možné pozorovať zatmenie Mesiaca, avšak pretože rovina obežnej dráhy Mesiaca nie je rovnobežná s ekliptikou, nenastávajú zatmenia Mesiaca pri každom splne.

Pozri aj 

 Prvá štvrť
 Posledná štvrť
 Nov

Mesiac
Fázy Mesiaca
Fáza Mesiaca

Fáza Mesiaca je tvar osvetlenej časti Mesiaca viditeľnej zo Zeme. Mení sa periodicky zmenou polohy Mesiaca pri pohybe okolo Zeme relatívne vzhľadom na Zem a Slnko.

Keď je Mesiac medzi Zemou a Slnkom (t. j. v konjunkcii), strana Mesiaca privrátená k Zemi nie je osvetlená a príslušná fáza Mesiaca sa nazýva nov. (Predtým sa ako nov označoval časový okamih, v ktorom bol úzky kosák pribúdajúceho mesačného disku prvý raz znovu pozorovateľný na západnej súmrakovej oblohe. Z toho sa odvodilo pomenovanie nový mesiac.) V nove sa ekliptikálna dĺžka Mesiaca rovná ekliptikálnej dĺžke Slnka. Vychádza a zapadá na oblohe približne v tom čase ako Slnko. Po 2 až 3 d po nove stáva sa viditeľným kosáčik Mesiaca. Viditeľnosť Mesiaca vo večerných hodinách sa postupne zväčšuje. Západ Mesiaca sa odďaľuje denne asi o 50 min.

Približne týždeň po nove nastáva prvá štvrť (dorastajúci polmesiac). Pri pozorovaní zo severnej pologule Zeme je pravá polovica Mesiaca svetlá, ľavá tmavá (tvorí písmeno D – dorastá), na južnej pologuli Zeme je to opačne.
Mesiac v prvej štvrti je večer pri západe Slnka približne na juhu a zapadá okolo polnoci.

Asi o týždeň neskôr je úplnok (spln). Rozdiel ekliptikálnej dĺžky Mesiaca vzhľadom na Slnko je 180° (t. j. Mesiac je v opozícii). Celá strana Mesiaca obrátená k Zemi je osvetlená a Mesiac sa dá pozorovať celú noc. Vychádza pri západe Slnka približne na východe, kulminuje o polnoci na juhu a zapadá na západe pri východe Slnka. Po splne osvetlená časť Mesiaca postupne ubúda. Jeho východ sa oneskoruje asi o 50 minút za deň.

Pri poslednej štvrti (zmenšujúci sa polmesiac) je na severnej pologuli ľavá strana Mesiaca ešte osvetlená, pravá už tmavá (tvorí písmeno C – cúva). Mesiac vychádza asi o polnoci na východe a pri východe Slnka je na juhu. Dva až tri dni pred ďalším novom možno pozorovať úzky mesačný kosáčik iba krátko pred východom Slnka, pri svitaní. Striedanie všetkých štyroch fáz Mesiaca sa nazýva  časovo zodpovedá synodickému mesiacu.

Mesiac
Tibor Šalát

Prof. RNDr. Tibor Šalát, DrSc. (* 13. máj 1926, Lúčnica nad Žitavou (Vajka nad Žitavou)† 14. máj 2005, Bratislava) bol slovenský matematik. Venoval sa hlavne teórii čísel a reálnej analýze. Je autorom veľkého množstva odborných kníh a vysokoškolských učebníc.

Život 
Tibor Šalát sa narodil v rodine učiteľa v obci Vajka nad Žitavou na západnom Slovensku. Základnú školu vychodil v Zlatých Moravciach a Šuranoch. Neskôr študoval na prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Štúdium dokončil v roku 1950. Počas svojho vysokoškolského štúdia bol silne ovplyvnený osobnosťami českej matematiky, ktoré vtedy v Prahe pôsobili, napr. Eduardom Čechom, Vojtěchom Jarníkom, či Milošom Kösslerom.

Vybrané knižné diela 

 T. Šalát a kol.: Algebra a teoretická aritmetika 2. Alfa, 1986.
 M. Švec, T. Šalát a T. Neubrunn: Matematická analýza funkcií reálnej premennej. Alfa, 1987.
 T. Šalát: Reálne čísla. Alfa, 1982.
 T. Šalát: Metrické priestory. Alfa, 1981.
 T. Šalát: Nekonečné rady. Academia, 1974.
 V. Medek, L. Mišík, T. Šalát: Repetitórium stredoškolskej matematiky. Alfa, 1975.
 T. Šalát a J. Smítal: Teória množín. Alfa, 1986.
 T. Šalát a kol.: Malá encyklopédia matematiky. Alfa, 1967.

Literatúra 
 P. Kostyrko, O. Strauch: Professor Tibor Šalát (1926-2005), Tatra Mt. Math. Publ. 31 (2005), 1-16 
 

Slovenskí matematici
Absolventi Karlovej univerzity
Osobnosti z Lúčnice nad Žitavou
Peter Gabura

Ing. Peter Gabura (* 14. júl 1956, Púchov) je slovenský politik a bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.

Profesionálna kariéra 
 1974 – absolvoval Železničné odborné učilište Bratislava, odbor mechanik motorových vozňov a rušňov
 19741978 – mechanik motorových rušňov, Rušňové depo Bratislava hl.
 19781991 – Komunálny podnik mesta Bratislavy, v zaradení montér výťahov, majster výťahov a nakoniec riaditeľ výťahov 
 1982 – absolvoval Stredné odborné učilište Schiffelova 7 Bratislava, odbor montér zdvíhacích zariadení
 1989 – absolvoval Strednú odbornú školu Schiffelova 7 Bratislava 
 19922006 – TV COM s.r.o. Svätý Jur, generálny riaditeľ
 19932006 – časopis Fakty (od roku 2003 internetový mesačník), vydavateľ a šefredaktor 
 19962006 – Maana a.s. Svätý Jur, predseda predstavenstva, od roku 1999 podpredseda predstavenstva 
 19982006 – Arcadiafinallprojekt s.r.o., konateľ 
 2006 – absolvoval Slovenskú poľnohospodársku univerzitu v Nitre, odbor všeobecné poľnohospodárstvo

Stranícka kariéra 
 19901993 – tajomník Okresného koordinačného centra Kresťanskodemokratického hnutia (KDH)
 19932002 – hlavný pokladník KDH 
 19961997 – člen predsednictva KDH
 19982006 – člen Rady KDH

Politická kariéra 
Peter Gabura kandidoval v parlamentných voľbách v roku 2006 za Kresťanskodemokratické hnutie na nezvoliteľnom 77. mieste kandidačnej listiny. Poslanecký mandát získal zásluhou zisku 8 527 preferenčných hlasov, čo ho vynieslo až na 9. miesto kandidátky. Je členom Výboru NR SR pre pôdohospodárstvo, životné prostredie a ochranu prírody.

Súkromný život 
Peter Gabura žije v Svätom Jure. Je ženatý a má 9 detí. Venuje sa aj publicistike. Vydal knihy Sonda do svedomia času I.II.III.

Externé odkazy 
 
 Peter Gabura na stránke KDH
 mesačník Fakty

Narodenia v 1956
Politici KDH
Poslanci NR SR (2006 – 2010)
Anderlová

Anderlová je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Osrblianky, meria 3,5 km a je tokom V. rádu.

Prameň
Preteká Veporskými vrchmi, podcelkom Čierťaž, pramení v oblasti Mojžišovho vrchu, na severnom svahu Jeleňovej (1 174,0 m n. m.), v nadmorskej výške cca 950 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na sever, následne na severovýchod, zľava priberá prítok (703,8 m n. m.) spod Mojžičovho vrchu (1 024,6 m n. m.), z tej istej strany krátky prítok vznikajúci severozápadne od kóty 957 m a sprava priberá prítok zo severozápadného svahu Suchej (1 041,3 m n. m.). Potom tečie prechodne východným smerom popri horárni Anderlová a zľava priberá Mrkvice. Napokon sa stáča na severovýchod a preteká intravilánom obce Osrblie, na území ktorej ústi v nadmorskej výške približne 585 m n. m. do Osrblianky.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Kars

Kars môže byť:
 provincia v Turecku, pozri Kars (provincia)
 mesto v Turecku, pozri Kars (mesto)
 vulkanické pole v Turecku, pozri Kars (sopka)
Opozícia (astronómia)

Opozícia je vzájomná poloha dvoch telies (obyčajne planéty a Slnka) vzhľadom na Zem, pri ktorej sa ekliptikálna dĺžka telies odlišuje o 180° (aspekt).

Keďže Slnko, Mesiac a planéty sú v blízkosti ekliptiky, pri opozícii sa premietajú na opačnú stranu. Pri opozícii sú najlepšie podmienky na pozorovanie.

Astrometria
Skalica

Skalica môže byť:

 mesto na Slovensku, pozri Skalica (mesto)
 okres na Slovensku, pozri Skalica (okres)
 miestna časť Podbrezovej, pozri Skalica (Podbrezová)
 osada Očovej, pozri Skalica (Očová)
 potok na Hornom Pohroní, pozri Skalica (prítok Želobudzského potoka)

Pozri aj 
 HK 36 Skalica
 síran meďnatý – modrá skalica
 síran zinočnatý – biela skalica
 síran železnatý – zelená skalica
 Skalice
Astronavigácia

Astronavigácia je metóda astronomickej navigácie kozmickej lode (sondy), ktorej podstatou je orientácia kozmickej lode na určitú zvolenú hviezdu alebo iný objekt na oblohe (napr. na Slnko). Uskutočňuje sa pomocou malého ďalekohľadu a fotobunky s registráciou odchýlky sledovaného objektu od osi ďalekohľadu.

Navigácia
Kozmonautika
Robert Ettinger

Robert Ettinger, plným menom Robert Chester Wilson Ettinger, (* 4. december 1918, Atlantic City, New Jersey – † 23. júl 2011, Detroit, Michigan) bol jeden zo zakladateľov a priekopníkov transhumanizmu.

Zakladateľ kryonického hnutia  
Inicioval a podnietil vznik kryonického hnutia, ktorého podstatou je kryonická suspenzia čiže zmrazenie človeka a jeho znovuoživenie v čase pokročilejších znalostí. Robert Ch. W. Ettinger pôsobil ako profesor fyziky.

Dielo  
Vydal knihy The Prospect of Immortality  (1964), Man into Superman (1972) a Youniverse (2009). Tieto sa stali základnou literatúrou kryonického hnutia a transhumanizmu. Kniha Roberta Ettingera  The Prospect of Immortality  (1964)  odštartovala myšlienku kryonickej suspenzie.

Filozofia kryoniky  
Robert Ettinger v knihe The Prospect of Immortality (1964) tvrdí, že medicínska technológia sa zdá neustále napredovať a odkedy veda objavila, že chemické aktivity sa úplne zastavia pri dostatočne nízkych teplotách, bude možné zmraziť dnes osobu v tekutom dusíku a uchovať telo až do času, keď technológia bude dostatočne pokročilá, aby mohla opraviť poškodenia zmrazením a navrátiť pôvodnú podobu oživením. Podľa Ettingera kryonika ponúka lístok do budúcnosti.
Ettinger tvrdí, že sa musíme postarať iba o to, aby naše telá boli po smrti uložené vo vhodných mraziacich rakvách, pokiaľ nenastane doba, v ktorej nám veda bude schopná pomôcť. Čokoľvek nás dnes zabíja, či už staroba alebo choroba, a tiež aj keď sú zmrazovacie techniky v dobe našej smrti ešte veľmi primitívne, skôr alebo neskoršie v budúcnosti vyrastú naši priatelia, ktorí nás znovu oživia a uzdravia.

Funkcie v inštitúciach 
Robert C. W. Ettinger vykonával funkcie prezidenta The Cryonics Institute a The Immortalist Society.

Externé odkazy  
 Ettinger, Robert, C. W.: The Prospect of Immortality. Doubleday and Company, Inc., Garden City, NY, 1964, 
 Ettinger, Robert, C. W.: Man into a Superman. ST. Martin´s Press, New York, 1972, 
 

Futurológovia
Transhumanizmus
Osobnosti z New Jersey
Gruzínske štátne astrofyzikálne observatórium

Gruzínske štátne astrofyzikálne observatórium, pôvodne známe ako Abastumanské astrofyzikálne observatórium (orig. Abastumanskaja astrofizičeskaja observatorija alebo Abastumani) je astrofyzikálne observatórium v Gruzínsku pri Abastumani (vrch Kanobili, 200 km západne od Tbilisi, 50 km od hraníc s Tureckom; +42°49,5'; +41°45,3'; 1 650 m). Bolo to prvé vysokohorské astronomické observatórium ZSSR, založené 8. februára 1932. Zaoberá sa výskumom Galaxie s osobitným zreteľom na medzihviezdnu hmotu, mimogalaktickou astronómiou, štúdiom Slnka, premenných hviezd, Mesiaca, planét a astrometriou. Hlavné prístroje: 125 cm reflektor (od roku 1980), 40 cm refraktor (od roku 1978), 70/98/210 cm Maksutovova komora (od roku 1955), 53 cm koronograf (od roku 1975).

Referencie 
Encyklopédia astronómie, Obzor, 1987
Georgian National Astrophysical Observatory
Osservatorio Astronomico di Torino

Astronomické observatóriá v Gruzínsku