joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eusébio

Eusébio da Silva Ferreira, (* 25. január 1942, Mozambik − † 5. január 2014), známy ako  Eusébio, bol bývalý portugalský futbalový útočník mozambického pôvodu. Zomrel vo veku 71 rokov na zlyhanie srdca. 

Bol súčasťou portugalskej reprezentácie na Majstrovstvách sveta 1966. Stal sa najlepším strelcom turnaja a s reprezentáciou získal bronzovú medailu. V roku 1965 získal ocenenie Zlatá lopta pre najlepšieho európskeho futbalistu roka. Pätnásť rokov odohral za klub SL Benfica, kde sa stal legendou a najlepším strelcom v histórií klubu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Eusébio - Černý panter 

Mozambickí futbalisti
Portugalskí futbalisti
Hráči SL Benfica Lisabon
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1966
Držitelia Zlatej lopty
Hymna FC Barcelona

Hymnou FC Barcelona je Cant del Barça (katalánsky), resp. Canto del Barça (španielsky). Po prvýkrát sa hrala 27.novembra 1974, pred zápasom, ktorý ukončil oslavy 75. výročia založenia klubu. Zaspieval ju zbor 3 600 spevákov pod dirigentskou taktovkou Oriola Martorella. Slová k nej napísal Josep Maria Espinàs spolu s Jaume Picasom a hudbu skomponoval Manuel Valls.

Verzie 
Toto nie je jediná hymna, ktorú klub v priebehu rokov používala. Prvá hymna klubu je z 18. februára 1923, slová k nej zložil Rafael Folch i Capdevila a hudbu Enric Morera. Po prvýkrát sa spievala na štadióne Les Corts zborom Orfeóna Gracienca, ako súčasť vzdania úcty prezidentovi a zakladateľovi klubu Joanovi Gamperovi. Jej slová opisovali vzťah medzi športom a katalánskym národom.

Pri príležitosti 50. výročia založenia klubu napísal Esteve Calzada slová pre novú hymnu, ku ktorej hudbu zložil Joan Dotras. Bola nazvaná Barcelona, sempre amunt!. Navzdory vtedajšej politickej situácii bola napísaná v katalánčine. 

V roku 1957 pri príležitosti slávnostného otvorenia Camp Nou, napísal Josep Badia tretiu hymnu Himne a l’Estadi. Vtedy sa po prvýkrát objavil v slovách hymny výraz Barça. Táto hymna bola skomponovaná Adolfom Cabané. 

Hymna z roku 1974 bola natoľko úspešná, že na predchádzajúce sa veľmi rýchlo zabudlo. Je súčasťou klubovej tradície a ani po viac ako 30 rokoch používania tejto hymny si nikto nevie predstaviť, že by ju mala nahradiť iná. 

Ďalšia hymna bola napísaná k storočnici založenia klubu, s názvom Cant del Centenari a po prvýkrát sa hrala 22. septembra 1998. Slová k nej napísal Ramon Solsona a hudbu zložil Antoni Ros Marbà. Od začiatku bolo jasné, že táto hymna sa použije len v kontexte osláv storočnice klubu.

Text súčasnej hymny 
Znenie súčasnej hymny Cant del Barça (po katalánsky):

Tot el camp
és un clam
som la gent blaugrana
Tant se val d'on venim
Si del sud o del nord
ara estem d'acord
estem d'acord
una baera ens agermana.
blaugrana al vent
un crit valent
tenim un nom
el sap tothom

BARÇA, BARÇA, BARÇA.

Jugadors
Seguidors
tots units fem força
són molts anys plens d'afanys
són molts gols que hem cridat
i s'ha demostrat
s'ha demostrat
que mai ningú no ens podrà tòrcer
blaugrana al vent
un crit valent
tenim un nom
el sap tothom

BARÇA, BARÇA, BARÇA.

Preklad 
Celý štadión
nahlas spieva
sme fanúšikovia modro-granátových
Nezáleží na tom odkiaľ kričíme
či je to z juhu alebo severu
Všetci sme v zhode, všetci sme v zhode,
jedna zástava spája naše bratstvo.
Modro-granátová veje vo vetre,
jeden silný pokrik,
nosíme meno, ktoré každý pozná:
Barca, Barca, Baaarca!

Hráči, fanúšikovia,
v jednote je sila.
Tvrdo sme pracovali celé roky,
strelili sme mnoho gólov.
A dokázali sme, dokázali sme,
že nás nikto nikdy nezastaví.
Modro-granátová veje vo vetre,
jeden silný pokrik,
nosíme meno, ktoré každý pozná:
Barca, Barca, Baaarca!

Referencie 

Futbalové hymny
FC Barcelona
Venera-12

Venera-12 (rusky: Венера-12) bola sovietska planetárna sonda, ktorá v rámci programe Venera skúmala planétu Venušu. Let sa uskutočnil v roku 1978. Sonda zložená z orbitálnej časti a pristávacieho puzdra sa úspešne dostala na obežnú dráhu Venuše a pristávacie puzdro s vedeckými prístrojmi pristálo na povrchu planéty. Podľa COSPAR bola sonda katalogizovaná ako 1978-086A.

Konštrukcia 
Sonda bola rovnaká, ako jej o týždeň skôr vypustená dvojička Venera 11. Hmotnosť sondy bola asi 4 700 kg okrem paliva, z toho pristávacie puzdro (tiež pristávací modul) . Jej súčasťou bola francúzska aparatúra Sigma 2MS k snímaniu zábleskov gama žiarenia.
 
Puzdro bolo vybavené padákovým systémom, ktorý obsahoval výťažný a brzdiaci padák. Ďalej tu bol hmotový spektrometer, plynový chromatograf Sigma, aparatúra Groza a rada ďalších prístrojov.

Priebeh misie 
Po rannom štarte 14. septembra 1978 z kozmodrómu Bajkonur sa dostala vďaka rakete Proton-K/D-1 na parkovaciu dráhu okolo Zeme a odtiaľ na dráhu k Venuši. V priebehu letu boli vykonané dve letové korekcie 21. septembra a 14. decembra 1978. Krátko po druhej korekcii bolo začaté podchladzovanie pristávacieho puzdra a 19. decembra došlo k jeho odpojeniu od sondy. Dráha sondy bola upravená tak, aby umožnila prenos vysielania z puzdra na 69 miliónov km vzdialenú planétu Zem a potom sa dostala na dráhu okolo Slnka. Prevádzala aj naďalej vedecké merania.

Puzdro na Venuši 
Puzdro vstúpilo 21. decembra 1978 do horných vrstiev atmosféry planéty rýchlosťou /s a bola pribrzdené pri preťažení 170 G na /s. Prenos meraní parametrov atmosféry začal zhruba vo výške . Brzdiaci padák účinkoval asi 550 s, potom bol vo výške  oddelený a jeho rolu zastal kovový prstenec. Puzdro dopadlo na nepríliš osvetlenú stranu Venuše (3000 luxov) zhruba  od miesta dopadu takmer súčasnej misie Venery 11.

V extrémnych podmienkach (teplota 460 stupňov, tlak 8,92 MPa) vydržala pracovať nečakane dlho – 110 minút. Nevytvorila žiandu snímku povrchu, ale prístroj Groza zaregistroval sériu bleskov.

Zdroj

Externé odkazy 
 http://www.lib.cas.cz/space.40/1978/086A.HTM
 http://www.ian.cz/detart_fr.php?id=1563
 http://www.astro.pef.zcu.cz/planety/venuse/

Program Venera
Kozmonautika v 1978
Rameno Orióna

Rameno Orióna je aj označenie hviezdy Bellatrix, ktorá tvorí rameno lovca Orióna v obrazci súhvezdia Orión, pozri Bellatrix

Rameno Orióna (iné názvy: Miestne rameno, Ostroha Orióna, Miestna ostroha, Oblasť Labute, rameno Orióna-Labute, rameno Labute; angl. Orion arm, Local arm, Orion spur, Local spur, Cygnus region, Orion-Cygnus arm, Cygnus arm) je malé špirálové rameno Galaxie, v ktorom sa nachádza slnečná sústava. 

Patrí do neho komplex mladých hviezd v súhvezdí Orión, podľa ktorého dostalo pomenovanie. Slnečná sústava je situovaná na jeho vnútornom (k jadru Galaxie bližšom) okraji. Má šírku približne 3 500 ly a dĺžku 10 000 ly.

Na oblohe sa vinie zo súhvezdia Labute až do súhvezdia Kormy. Jeho súčasťou je množstvo asociácií v súhvezdí Labute, asociácia okolo hviezdy alfa Persei, Hyády, Plejády, Hmlovina Orión a množstvo ďalších blízkych hviezdokôp, hmlovín a jednotlivých hviezd (napríklad hviezdokopa Jasličky, hmlovina Helix, hmlovina Činka, Gumova hmlovina, komplex ró Ophiuchi). Z hviezdnych asociácií do neho patrí rozsiahla asociácia Orion OB1, Lacerta OB1, Canis Major OB1 a Camelopardalis OB1.

Messierove objekty 
Rameno Orióna obsahuje niekoľko Messierových objektov:

 Motýlia hviezdokopa (M6)
 Hviezdokopa Škorpióní chvost (M7)
 Hviezdokopa M23
 Hviezdokopa M25
 Hmlovina Činka (M27)
 Hviezdokopa M29
 Hviezdokopa M34
 Hviezdokopa M35
 Hviezdokopa M39
 WNC4 (M40)
 Hviezdokopa M41
 Hmlovina Orión (M42)
 De Mairanova hmlovina
 Hviezdokopa Jasličky (M44)
 Plejády (M45)
 Hviezdokopa M46
 Hviezdokopa M47
 Hviezdokopa M48
 Hviezdokopa M50
 Prstencová hmlovina (M57)
 Hviezdokopa M67
 Hviezdokopa M73
 Hmlovina Malá činka (M76)
 Hmlovina M78
 Hviezdokopa M93
 Sovia hmlovina (M97)

Interaktívne mapy

Pozri aj 
 Gouldov pás
 Zoznam Messierových objektov
 Zoznam najbližších hviezd

Externé odkazy 

 
 Messierove objekty v Mliečnej dráhe (SEDS) 
 A 3D mapa galaxie Mliečna dráha 
 Astronomický slovníček

 
Galaxia Mliečna cesta
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 – Vytrvalostné preteky mužov na 20 km

Vytrvalostné preteky mužov na 20 kilometrov bola jedna z 5 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Súťažilo sa v Phjongčhangu, 17. februára. Preteky sa začali o 6:15 SEČ. Tretie víťazstvo na týchto Majstrovstvách sveta zaznamenal Nór Ole Einar Bjørndalen. Druhý skončil Nemec Christoph Stephan a o na treťom mieste skončil nečakane Chorvát Jakov Fak.

Najlepší zo Slovákov skončil Miroslav Matiaško na 35. mieste so stratou 3:33,3 minúty na víťaza.

Výsledky

Referencie 
 Výsledky 
 Výsledky 

Muži, Vytrvalostné preteky na 20 kilometrov
Zámok Langeais

Zámok Langeais stojí v meste Langeais na pravom brehu Loiry vo Francúzsku. Pôvodne to bola pevnosť postavená v 10. storočí grófom Fulko Nerra z Anjou. Z pôvodnej pevnosti dnes ešte stoji donjon, jeden z prvých postavených z kameňa. Počas storočnej vojny padol hrad do rúk Angličanov a v roku 1428 bol, až na donjon, zničený.

Nový zámok vznikol v roku 1465 na ochranu kráľovského majetku. Staviteľom bol Jean Bourré, člen Tajnej rady Ľudovíta XI., na príkaz kráľa. 

Veľkou udalosťou na zámku bola prepychová svadba Karola VIII. a Anny Bretónskej v roku 1491, ktorá mala vplyv na dejiny Francúzska i Európy, pretože vďaka nej pripadlo Bretónsko Francúzsku a nie Habsburgovcom.
Dnešným návštevníkom zámku ju pripomína animácia vo Veľkom sále.

Zámok leží v strede mesta a očarí prichádzajúcich tromi silnými okrúhlymi vežami a padacím mostom. Zámocká záhrada bola zrekonštruovaná podľa miniatúr z 15. storočia.

Iné projekty

Zdroj 

Langeais, zámok
Gotické stavby vo Francúzsku
Historické pamiatky vo Francúzsku
Stavby v departemente Indre-et-Loire
Chad McQueen

Chad McQueen (* 28. december 1960, Los Angeles, Kalifornia, USA), syn hereckého páru Steve McQueen a Neile Adams, je americký akčný herec, filmový producent a automobilový pretekár.

Najvýraznejším filmovým počinom Chada – žiaka Chucka Norrisa – bol film Misia spravodlivosti 1 kde hral v titulnej úlohe s rovnako slávnou akčnou herečkou svojej doby Cynthiou Rothrock a Davidom Carradinom. Neskoršie filmy mu už nepriniesli výraznejší úspech.

Filmografia 
 2000: Cena mlčania
 1997: Stopa masového vraha
 1997: Súboj na oblohe
 1996: Red Line
 1996: Squanderers
 1995: Number One Fan
 1994: Bullet II
 1994: Indecent Behavior II
 1994: Jimmy Hollywood
 1994: Posedlost noci
 1994: Sexual Malice
 1994: Záchranná služba 
 1993: Death Ring 
 1993: Pekelná zóna
 1993: Policajt z New Yorku 
 1992: Where the Red Fern Grows: Part 2 
 1991: Misia spravodlivosti 1
 1987: Nočný zásah
 1986: Karate Kid II
 1985: Fever Pitch
 1984: Hadley's Rebellion
 1984: Karate Kid I
 1978: Skateboard / Skateboard: The Movie

Externé odkazy 
 Chad McQueen na ČSFD 
 Chad McQueen na IMDb (EN)

Zdroj 

Filmoví herci USA
Osobnosti z Los Angeles
Halvard Hanevold

Halvard Hanevold (* 3. december 1969, Asker, Nórsko† 3. september 2019, tamže) bol nórsky biatlonista. 

Bol držiteľom troch zlatých olympijských medailí. Prvú získal počas olympiády v Nagane 1998 vo vytrvalostných pretekoch na 20 km. Okrem toho bol v roku 2002 v Salt Lake City a v roku 2010 vo Vancouveri členom zlatej nórskej štafety.  
Na majstrovstvách sveta získal 5 zlatých, 7 strieborných a 4 bronzové medaily.

V posledných rokoch bol expertom na biatlon pre nórsku televíziu NRK.

Zostali po ňom manželka a dve deti.

Výsledky na OH a MS

Olympijské hry

Referencie

Externé odkazy 
 Halvard Hanevold na biathlonworld.com

Nórski biatlonisti
Majstri sveta v biatlone
Olympijskí víťazi v biatlone
Nórski olympijskí víťazi
Nórski strieborní olympijskí medailisti
Nórski bronzoví olympijskí medailisti
Bacary Sagna

Bacary Sagna (vyslovuje sa Bakary Saňa) (* 14. február 1983, Sens, Francúzsko) je francúzsky futbalový obranca senegalského pôvodu, ktorý pôsobí v klube Manchester City a reprezentuje Francúzsko. Jeho bratranec Ibrahima Sonko hrá tiež v Premier League za Stoke City.

Auxerre 
Bacary je odchovancom mládežníckej akadémie AJ Auxerre, kde prešiel všetkými vekovými kategóriami až v roku 2004 prvýkrát nastúpil za seniorský tím.  V roku 2005 vyhral Francúzsky Pohár a v sezóne 2006/07 bol zvolený do Tímu roka v Ligue 1 ako najlepší pravý obranca súťaže. Za Auxerre odohral aj 17 zápasov v Pohári UEFA.

Arsenal 
12. júla 2007 Sagna prestúpil do klubu Premier League Arsenal Londýn za nezverejnené odstupné, ale odhadovala sa suma od 6 do 8 miliónov libier. Obliekol dres s číslom 3, ktorý pred ním nosil Ashley Cole a veľký miláčik publika Nigel Winterburn. Sagna debutoval za Arsenal 19. júla 2007 v prípravnom zápase proti tureckému Genclerbirligi (3-0) v tréningovom centre Bad Waltersdorf v Rakúsku. 

Premier League si prvýkrát vyskúšal 21. augusta 2007 v domácom zápase proti Fulhamu (2-1). Sagna je preferovaný ako pravý bek, môže však hrať aj naľavo, na pozícii stopéra a aj ako stredopoliar. Bacary vytlačil z postu pravého obrancu v Arsenale Emmanuela Ebouého, pokiaľ ten zaskakoval na pravom krídle.  

23. marca 2008 strelil svoj prvý gól za The Gunners po hlavičke z rohového kopu v zápase proti Chelsea (1-2). Tento gól mal pre Bacaryho špecifický význam, keďže ho venoval svojmu bratovi, ktorý zomrel mesiac pred tým. Na konci sezóny bol vybraný do Tímu roka 2008 v Premier League zostavovanom Asociáciou Profesionálnych Futbalistov (PFA).

4. júna 2008, Sagna po prvej úspešnej sezóne podpísal nový kontrakt na ďalšie dva roky s možnosťou predĺženia zmluvy až do roku 2014. Sagna skonštatoval: Milujem Arsenal, je to skvelý klub a ďalej povedal: Tréner je veľmi dobrý a v nasledujúcej sezóne budeme bojovať o všetky trofeje.

13. Jún 2014 Sagna prestupuje do Manchester City FC za 24 miliónov libier

Francúzsko 
Sagna hral za francúzsku reprezentáciu do 21 rokov na Európskom šampionáte tejto vekovej kategórie v roku 2006. Celkovo za "dvadsaťjednotku" odohral 28 zápasov bez streleného gólu. Prvýkrát za A tím hral 22. augusta 2007 proti Slovensku v prípravnom zápase (1-0) v Trnave. Tréner Raymond Domenech ho nenominoval na Majstrovstvá Európy vo futbale 2008.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil hráča na arsenal.com
 Štatistiky hráča na soccernet.com

Francúzski národní futbalisti
Francúzski futbalisti
Hráči Arsenal FC
Hráči FA Premier League
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Ženská štvorhra na Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009

Ženská štvohra na Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009 sa hrala ako súčasť Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009 od 16. do 22. februára 2009.  Titul získali Španielky Nuria Llagosterová Vivesová a María José Martínezová Sánchezová, ktoré vo finále porazili argentínsko-taliansky pár Gisela Dulková, Flavia Pennettová 7-5 3-6 10-7. Pre obe tenistky to bol šiesty titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Externé odkazy
Turnaj na stránkach WTA

Copa Sony Ericsson Colsanitas 2009
Kôpky

Kôpky tvoria dlhý hrebeň, ktorý vybieha z Ťažkého štítu. Turistom sú známe z výstupu od Popradského plesa na Rysy, najprv vpravo nad hlavou, potom od Chaty pod Rysmi vidno už len najvyššiu Veľkú Kôpku.

Topografia 
Dve najvyššie vyvýšeniny hrebeňa sú Veľká Kôpka (2354,2 m)  a Malá Kôpka (2343,2) . S Ťažkým štítom sú prepojené hrebeňom Dračích pazúrikov, od nich je Veľká Kôpka oddelená Štrbinou pod Kôpkami. Vo vlastnom hrebeni sa za Veľkou Kôpkou nachádza: Zadná popradská lávka, Zadný popradský zub, Prostredná popradská lávka, Predný popradský zub, Predná popradská lávka a Malá Kôpka. Z nej vybieha na juhozápad bočný hrebeň: Sedem Popradských Mníchov. Na juh k Popradskému plesu pokračuje Popradský hrebeň a v ňom šesť Popradských veží.

Niekoľko zaujímavých výstupov 
 1908 Prvovýstup zo Štrbiny pod Kôpkami O. E. Meyer a G. Zindler, exponované, II, v zostupe. V ten istý deň absolvovali aj hrebeň Popradských veží, II.
 1908 Prvovýstup hrebeňom Siedmich Popradských Mníchov na Malú Kôpku, H. Wirth a J. Franz, II-III.
 1913 Zimný prvovýstup na Veľkú Kôpku Gy. Hefty a Gy. Komarnicki.
 1956 Prvovýstup západnou stenou M. Jílek a M. Varga, V.

Galéria

Referencie 
 F. Kroutil, Vysoké Tatry pro horolezce, 1. diel, Olympia 1977.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Východná stena Kôpok
  Popis a nákres normálky
 Zimný záber

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Zámok Châteaudun

Zámok Châteaudun je zámok vo francúzskom meste Châteaudun v departemente Eure-et-Loir, región Centre-Val de Loire. Bol vybudovaný na strategicky výhodnej pozícií na skale nad údolím Loiry.

Prvé záznamy hovoria o pevnosti zničenej Normanmi, ktorú Theobald I. Podvodník na začiatku 10. storočia opäť obnovil a štyristo rokov patrila mocnému rodu grofov z Blois.

Iné projekty

Zdroj 

Châteaudun, zámok
Románske stavby vo Francúzsku
Stavby v departemente Eure-et-Loir
Jakov Fak

Jakov Fak (* 1. august 1987, Rijeka, Juhoslávia, dnes Chorvátsko) je slovinský biatlonista chorvátskeho pôvodu. Jeho najväčší úspech je 3. miesto z Majstrovstiev sveta 2009 z disciplíny vytrvalostných pretekov na 20 km.

Rodina 
Jeho mama sa volá Jasminka Fak a otec Mario Fak.

Kariéra 
Fak začal s behom na lyžiach. Biatlon začal trénovať v roku 2001. Prvú medailu vyhral na Majstrovstvách sveta juniorov v letnom biatlone v septembri 2008 vo francúzskom meste Heute Marienneu. Bola to prvá medaila pre chorvátsky biatlonový zväz, ktorý existuje od roku 2006, po tom, ako sa odčlenil od chorvátskej lyžiarskej federácie. 

Počas svojej kariéry sa zúčastnil na piatich Majstrovstvách sveta juniorov. Najlepší výsledok dosiahol v Ruhpoldingu 2008, kde skončil v šprinte na 10 km na desiatom mieste. V súčasnosti trénuje so slovinskými biatlonistami a jeho trénerom je Robert Petrović. Je členom klubu Bjelolasica Mrkopalj.

Majstrovstvá sveta 2009 
Na Majstrovstvách sveta 2009 v Phjongčhangu sa 14. februára umiestnil v šprinte mužov na 10 km na 14. mieste. O deň neskôr skončil v stíhacích pretekoch na 25. mieste. 16. februára získal bronzovú medailu vo vytrvalostných pretekoch na 20 km. Bola to prvá medaila pre Chorvátsko z Majstrovstiev sveta v biatlone. Po týchto pretekoch sa vyjadril tréner slovinskej biatlonovej reprezentácie Uroš Velepec, že Jakov Fak je najväčší talent medzi súčasnými biatlonistami. Podľa neho má výbornú streľbu, ale musí sa zlepšiť v lyžiarskej oblasti.

Svetový pohár 
Fak debutoval vo Svetovom pohári 8. decembra 2006 na pretekoch v Hochfilzene. Bežal 10 km šprint. Prvé body získal až 8. decembra 2008 za 38. miesto v Östersunde v šprinte na 10 km. Najlepší výsledok do Majstrovstiev sveta v 2009 dosiahol v Hochflizene, kde skončil v pätnásty vo vytrvalostných pretekoch na 20 km.

Zmena občianstva 
V júli 2010 bola v slovinských médiach zverejnená správa, že od sezóny 2010/2011 bude pretekať za Slovinsko . Fak už ako reprezentant Chorvátska dlhodobo trénoval so slovinskými biatlonistami . Napriek tomu sa snažil Chorvátsky olympijský výbor spraviť všetko preto, aby Fak stále reprezentoval Chorvátsko . Dňa 24. novembra 2010 dostal Fak oficiálne slovinský pas, čo mu oficiálne umožnilo reprezentovať Slovinsko . Po prvý raz reprezentoval svoju novú krajinu 2. decembra 2010 v individuálnych pretekoch na 20 km v Östersunde v rámci svetového pohára . V pretekoch obsadil 8. miesto .

Tabuľkový súhrn

Poznámky 
 Na 14. mieste skončil spolu s Michaelom Roeschom.

Referencie 
 Fak: Moj životni san se ispunio već ove godine jutarnji.hr: (17. február 2009)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Jakov Fak na stránke services.biathlonresults.com 
 Jakov Fak brončani youtube.com

Chorvátski biatlonisti
Slovinskí biatlonisti
Chorvátski bronzoví olympijskí medailisti
Slovinskí olympionici
Slovinské osobnosti chorvátskeho pôvodu
Osobnosti z Rijeky
Jozef Kološ

ThDr. Jozef Kološ, pôvodne Klčo (* 1885 – † 1961) bol katolícky kňaz, kazateľ, spisovateľ. Pôsobil v obci Lednické Rovne. V čase jeho pôsobenia v obci postavili kostol svätého Michala , vysvätený bol 5. júna 1927 . Neskôr bol farárom v Horných Lefantovciach. Pri prenasledovaní kňazov sa skrýval pod menom Dr. Rybanský.

Dielo 
 Apologia cirkvi Kristovej v kázňach, 1935
 Fakľový pochod večných právd, 1938
 Čo sa, ľud môj, robí s tebou?, 1940
 Flectamus genua (kázne o Najsvätejšej Sviatosti), 1942
 Cantabo (kázne a spovede), 1944

Referencie

Externé odkazy 
 http://www.fara.sk/lednickerovne/index.php?option=com_content&task=view&id=13&Itemid=27
 fara.sk/lednickerovne

Narodenia v 1885
Úmrtia v 1961
Slovenskí spisovatelia
Kresťanskí spisovatelia
Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Lednické Rovne
Majstrovstvá sveta v biatlone 2009 – Vytrvalostné preteky žien na 15 km

Vytrvalostné preteky žien na 15 kilometrov bola jedna z 5 ženských disciplín na Majstrovstvách sveta v biatlone 2009. Súťažilo sa v Phjongčhangu, 18. februára. Preteky sa začali o 10:15 SEČ. Vyhrala Nemka Kati Wilhelmová, ktorá získala druhú zlatú medailu na týchto Majstrovstvách sveta. Druhá skončila Slovinka Teja Gregorinová so stratou 39,5 sekundy na víťazku. Tretia bola Nórka Tora Bergerová.

Najlepšia zo Sloveniek skončila Anastasia Kuzminová na 29. mieste so stratou 4:10,0 minúty na prvú Kati Wilhelmovú.

Výsledky

Referencie 
 Výsledky 
 Výsledky 

Ženy, Vytrvalostné preteky na 15 kilometrov
Stibor zo Stiboríc

Stibor zo Stiboríc a Beckova alebo Ctibor z Ctiboríc alebo Štibor zo Štiboríc (, ; * 1347? – † 1414) bol uhorský šľachtic poľského pôvodu, od roku 1388 pán beckovského hradu, rytier Dračieho rádu a  vojvoda sedmohradský (13951401 a 14101414).

Stibora pozval do Uhorska Ľudovít I., ktorý bol aj poľským kráľom. Po Ľudovítovej smrti sa v boji o uvoľnený trón postavil na stranu Žigmunda Luxemburského potlačením vzbury vedenej jágerským biskupom Tomášom Ludanickým, dobytím miest aj Nitry v roku 1403.  Kráľ Žigmund ho po získaní trónu bohato odmenil. Stal sa županom bratislavskej župy (13891402), neskôr aj trenčianskej, nitrianskej a banskobystrickej župy. Asi 20 rokov po príchode do Uhorska mu patrila skoro celá západná polovica dnešného Slovenska a sám sa označoval ako „pán celého Považia“.
S menom Stibora sa spája aj najstaršia známa listina písaná v slovakizovanej češtine z územia Slovenska; pochádza z 13. decembra 1422. Stibor v úpise potvrdzuje svoju dlžobu 600 uhorských zlatých pánovi Benešovi Hernikovi z Slupna a jeho manželke Kataríne.

Rodina 
 otec Mościc ze Ściborza (13811405), vojvoda gniewkowský
 brat Andrej
 brat Mikuláš
 manželka Dobrochňa (Dobrohna) Stęszewska (†1422)
 syn Stibor II. zo Stiboríc († 1434), manželka  Katarína (alebo Dorota) Sečéniová, umrel bez mužského potomstva a lénne majetky sa vrátili korune 
 dcéra Katarína Margita, vydala sa za Pavla Bánfiho z Dolnej Lindvy a tak Bánfiovci získali hrad Beckov
 dcéra Rachna alebo Jachma/Jachna (Anna), manželka Ladislava Újlakiho, mačvianskeho bána
 syn(?), jágerský biskup (pravdepodobne len príbuzný)

Referencie

Literatúra 
 
 D. Dvořáková: Rytier a jeho kráľ. Stibor zo Stiboríc a Žigmund Luxemburský. Sonda do života stredovekého šľachtica s osobitým zreteľom na územie Slovenska. Bratislava, Rak 2003. ISBN 80-85501-25 
 hrady.zámky.kaštiele na www.kastiel.org

Úmrtia v 1414
Dejiny Slovenska
Dejiny Uhorska
Slovenskí šľachtici
Uhorskí šľachtici
Ladislav Rybánsky

Ladislav Rybánsky (* 19. december 1984, Šaľa) je slovenský futbalový brankár. V súčasnosti pôsobí v TJ Progres Selice.

Klubová kariéra 
Rybánsky je odchovancom Spartaku Trnava. Klub ho poslal v roku 2006 na hosťovanie do FKM Nové Zámky.
V roku 2010 odišiel do Maďarska, kde pôsobil v kluboch Kecskeméti TE, BFC Siófok a Diósgyőri VTK.
Po vypršaní zmluvy s Diósgyőrom prestúpil v júli 2013 do poľského klubu Podbeskidzie Bielsko-Biała hrajúceho najvyššiu poľskoú súťaž Ekstraklasu, kde podpísal dvojročný kontrakt. V januári 2014 sa však stal po rozviazaní kontraktu voľným hráčom. Za Podbeskidzie odchytal v sezóne 2013/14 v Ekstraklase 12 zápasov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil hráče na transfermarkt.co.uk 
 Profil hráče na 90minut.pl

Zdroj 

Slovenskí futbalisti
Hráči FC Spartak Trnava
Hráči Podbeskidzie Bielsko-Biała
Kolagén

Kolagén je skleroproteín, extracelulárna, vo vode nerozpustná bielkovina, ktorá je základnou stavebnou hmotou podporných tkanív. Tvorí 2530 % všetkých proteínov v tele cicavcov a je zložkou medzibunkovej hmoty v podobe kolagénových vláken. V súčasnosti poznáme najmenej 27 rozdielnych typov kolagénov, označujú sa IXXVII.

Kolagén je dôležitý pri vytváraní štrukturálneho skeletu pre bunky, tkanivá a orgány. Keby nebolo kolagénu, naše telo by sa doslova "rozpadlo". Kolagén totiž dodáva ľudskej pokožke pevnosť, odolnosť a je tiež zodpovedný za jej hladký, mladistvý a zdravý vzhľad. Kolagén to dokáže vďaka tomu, že má jedinečnú štruktúru v podobe troch proteínových reťazcov, ktoré sú stočené do silnej špirály. Jej pevnosť v ťahu je silnejšia ako oceľ a vďaka tejto pevnosti podporuje aj ďalšie tkanivá a orgány a spája tieto štruktúry s kosťami.

Kolagén tvorí až 75 % našej pokožky a jeho dostatok alebo nedostatok viditeľne ovplyvňuje jej vzhľad. V prípade nedostatku kolagénu dochádza k výskytu vrások a vzhľadu starnúcej pleti. Doplnenie alebo obnova kolagénu v tele sa preto stala témou aj pre kozmetický priemysel, ktorý sa snaží rôznymi prípravkami zabezpečiť znovuobnovenie tvorby kolagénu v pokožke.

Syntéza kolagénu prebieha nepretržite počas celého nášho života s cieľom opraviť a nahradiť poškodené kolagénové tkanivo alebo vybudovať nové bunkové štruktúry. Degradácia a recyklácia starého alebo poškodeného kolagénu je zdravý a prirodzený proces, ktorý sa používa na vytváranie bielkovinových fragmentov potrebných na budovanie nových bunkových štruktúr, napríklad v procese hojenia. So zvyšujúcim sa vekom klesá hladina kolagénu v dôsledku poklesu jeho produkcie a zvýšenia degradácie.

Ako je možné podporiť syntézu nového kolagénu?

- Vitamín C preukázateľne zvyšuje tvorbu kolagénu a je nevyhnutný kofaktor pri syntéze kolagénu.

- Ďalším spôsobom podpory syntézy kolagénu je používanie chemických exfoliantov, ako sú alfahydroxykyseliny a polyhydroxykyseliny, ktoré rozbíjajú väzby medzi bunkami rohovej vrstvy a odlupujú odumretú pokožku.

- Ďalším spôsobom podpory syntézy kolagénu je doplnenie peptidov stimulujúcich kolagén.

Typy kolagénov 
V súčasnosti poznáme najmenej 27 rozdielnych typov kolagénov, označujú sa IXXVII.

Najdôležitejší je kolagén typu I, II, III, IV a V.

Najrozšírenejší je typ I, predstavuje 90 % kolagénu v organizmoch. Je prítomný v pokožke, šľachách, kostiach a zuboch.

Typ II sa vyskytuje v chrupavkách.

Typ III je kolagén embryonálneho vývoja, neskôr je nahradený typom I.

Typ IV sa vyskytuje v bazálnej membráne epitelov.

Kolagén typu V je charakteristický pre stenu krvných ciev.

Iné projekty

Externé odkazy

 Podrobný referát o kolagénovh na stránkach fy Hypro
 Collagen structure (PDB)(anglicky)
 12 types of collagen (anglicky)
Kolagén: Štrukturálny proteín kože

Zdroj 
 Ďalšie informácie boli získané z Ja2.sk (link na zdroj sa nachádza v externých odkazoch).

Bielkoviny
Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jarnej časti

Corgoň liga 2008/2009 - zápasy jarnej časti bude 15 kôl, v ktorých sa odohrá 90 ligových zápasov.

Súťažné kolá

19. kolo

20. kolo

21. kolo

22. kolo

23. kolo

24. kolo

25. kolo

26. kolo

27. kolo

28. kolo

29. kolo

30. kolo

31. kolo

32. kolo

33. kolo

Poznámky 
  Zápas sa v pôvodnom termíne dňa 9. mája 2009 o 18:00 nedohral kvôli výtržnostiam fanúšikov a tak bol presunutý na 20. mája 2009 na 14:00. Účasť divákov bola vylúčená.

Referencie

Pozri aj 
 Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jesennej časti
 Corgoň liga 2008/2009

Externé odkazy 
 Corgoň liga 08/09 (futbalsfz.sk)
 Úradná správa (denniksport.sk)
 futbalportal.sk

Zápasy jarnej časti
I. slovenská futbalová liga

I. slovenská futbalová liga môže byť:
 najvyššia ženská futbalová súťaž na Slovensku, pozri I. slovenská futbalová liga žien
 druhá najvyššia mužská futbalová súťaž na Slovensku, pozri I. slovenská futbalová liga mužov
1. slovenská futbalová liga 2008/2009

I. slovenská futbalová liga mužov v sezóne 2008/2009 bol v poradí 16. ročník I. slovenskej futbalovej ligy. Usporadúval, riadil a kontroloval ju Slovenský futbalový zväz. V sezóne 2008/2009 mala súťaž dvanásť účastníkov, vyhral FK Inter Bratislava, ktorý postúpil do Corgoň ligy na sezónu 2009/2010, no keďže sa spojil s klubom FK Senica, tak ju nehral. Vypadli DAC Dunajská Streda "B" a MFK Košice "B", a 1. HFC Humenné sa prihlásilo do II. ligy, keďže klub nestihol podať v stanovenom termíne prihlášku do I. ligy pre nasledujúcu sezónu.

V nasledujúcej sezóne hrali namiesto tímov, ktoré postúpili / zostúpili / neprihlásili sa (DAC Dunajská Streda "B" a MFK Košice "B", 1. HFC Humenné a FK Inter Bratislava), MFK Tatran AOS Liptovský Mikuláš, FK Púchov, MFK Dolný Kubín a FC ViOn Zlaté Moravce.

Účastníci 

 FK Inter Bratislava
 MFK Rimavská Sobota
 FK AS Trenčín

 FO ŽP Šport Podbrezová
 FK Slovan Duslo Šaľa
 MFK Zemplín Michalovce

 FK LAFC Lučenec
 FK Mesto Prievidza
 DAC Dunajská Streda "B"

 1. HFC Humenné
 MFK Ružomberok "B"
 MFK Košice "B"

Tabuľka 
Aktualizované ku koncu sezóny

Referencie

Zdroj 
 Tabuľky a výsledky II. ligy mužov ''www.liga.cz'

Druhá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Futbal v 2008
Futbal v 2009
Dračia hlava

Veľká a Malá Dračia hlava sú najvýraznejšie veže v dlhom Dračom hrebeni vo Vysokých Tatrách. Tento hrebeň nie je priamo prepojený na dominantný masív Vysokej. Je to tzv. nunatak, ktorý kedysi osamelo čnel z ľadovca.

Podľa povesti, mala Dračia hlava vzniknúť pôsobením pani Havrančíkovej, pozri Dračí štít.

Topografia 
Dračí hrebeň je od Vysokej oddelený plochým Dračím sedlom. V hrebeni nasleduje od severu Veľká Dračia hlava (), Štrbina Dračej hlavy, Malá Dračia hlava (), Zlomisková bránka a napokon Zlomisková veža (). JZ stenou spadá do Dračej dolinky, SV stenou do Kotlinky pod Dračím sedlom, všetko odnože doliny Zlomísk.

Niekoľko zaujímavých výstupov 
 1907 Prvovýstup Z. Klemensiewicz, R. Kordys a A. Znamiecki, severným hrebeňom od Dračieho sedla s obchádzaním, II-III.
 1911 J hrebeňom od Zlomiskovej veže, Gy. A R. Komarnicki, miestami III.
 1933 Prvovýstup ľavou časťou JZ steny Malej Dračej hlavy, R. Donath, S. Motyka a Š. Zamkovský, IV.
 1992 Prvovýstup „Relaxačný kút“ na M. D. h., P. Hámor a P. Jackovič, VII.

Galéria

Referencie 
 F. Kroutil, Vysoké Tatry pro horolezce, 1. diel, Olympia 1977.
 A. Marec, Zlato pod Kriváňom, Mladé letá 1991.

Iné projekty

Externé odkazy 
 O tatranských nunatakoch
 JV stena Malej Dračej hlavy	
 Video z Malej Dračej hlavy

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Veronika Vítková

Veronika Vítková niekde aj nesprávne uvádzaná ako Veronika Vitková (* 9. december 1988, Vrchlabí) je česká biatlonistka a olympijská medailistka 2018. V roku 2020 oznámila ukončenie kariéry a tehotenstvo

Tabuľkový súhrn

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Veronika Vítková na stránke biathlonworld.com 

Českí biatlonisti
Českí strieborní olympijskí medailisti
Českí bronzoví olympijskí medailisti
Osobnosti z Vrchlabí
Zoznam vládcov Švajčiarska

Pozri:
Zoznam členov Švajčiarskej spolkovej rady
Zoznam prezidentov Švajčiarska

Švajčiarsko
Zoznam premiérov Poľska

Toto je zoznam premiérov Poľska.

Premiéri Poľského kráľovstva (1916 – 1918)

Premiéri druhej Poľskej republiky (1918 – 1939) 
Úplný názov funkcie znie prezident/predseda Rady ministrov (Prezes Rady Ministrów), ale v poľštine sa bežne nazýva premiér. Do roku 1922 sa predseda vlády volal prezident ministrov (Prezydent Ministrów).

Premiéri poľskej exilovej vlády (1939 – 1990)

Premiéri ľudovodemokratického Poľska (1944 – 1989)

Premiéri tretej Poľskej republiky (od roku 1989) 

Další volby se v Polsku konajú v roku 2023.

Externé odkazy 
 Stránka poľského prezidenta (po poľsky a po anglicky)

Poľsko
 
Vládcovia Poľska
Emmanuel Eboué

Emmanuel Eboué (* 4. jún 1983, Abidjan) je reprezentačný futbalový obranca Pobrežia Slonoviny, ktorý pôsobí klube Galatasaray.

Začiatky 
Eboué je absolventom futbalovej akadémie Jeana-Marca Guilloua v Abidjane, ktorá spolupracovala s klubom ASEC Abidjan. V septembri 2002 prišiel do KSK Beverenu aj s veľkým počtom ďalších absolventov, keďže belgický pracovný zákon umožňoval hráčom mimo EÚ hrať bez medzinárodných skúseností, čo v iných krajinách nebolo možné.

Arsenal 
Eboué odohral za Beveren tri sezóny a potom prišla možnosť odísť na skúšku na Highbury v rámci spolupráce na výchove talentov medzi Guillouovou akadémiou, Beverenom a Arsenalom. Výsledkom bol podpis štvorročnej zmluvy 1. januára 2005, za odstupné 1,54 milióna libier £.   

Eboué debutoval v drese The Gunners v domácom zápase FA Cupu proti Stoke City (2-1). Vo svojej úvodnej sezóne 2004/05 však nastúpil v Premier League iba na jeden zápas ako striedajúci a zväčša hrával za rezervu. 

V nasledujúce sezóne sa však už naplno presadil do prvého tímu. Zo začiatku nastupoval ako striedajúci hráč, hoci 25. októbra 2005 zaznamenal svoj premiérový zásah za Arsenal v zápase Carling Cupu proti Sunderlandu (3-0). Po návrate z Afrického Pohára Národov v januári 2006, bol okamžite nasadený do zostavy namiesto zraneného kamerunského obrancu Laurena. 

Eboué sa rýchlo adaptoval na tempo a tlak v Premier League a Lige Majstrov. Tréner Arsenalu Arsène Wenger ho dokonca prirovnal k legendárnemu brazílskemu krídelníkovi Garrinchovi po energickom výkone v zápase proti Aston Ville 1. apríla 2006.

Eboué bol súčasťou tímu, ktorý sa v sezóne 2005/06 prebojoval do parížskeho finále Ligy Majstrov. 17. mája 2006 nastúpil na Stade de France v zatiaľ jedinom finále Arsenalu (1-2) v tejto súťaži v základnej zostave.

Od sezóny 2006/07 ho sužovali permanentné zranenia. Najprv vynechal celý mesiac október pre zranenie, ktoré si priniesol s reprezentačného zápasu. Potom sa síce vrátil na niekoľko zápasov 5. novembra proti West Hamu (0-1), problémy s členkom si vyžiadali jeho ďalšiu absenciu v mesiacoch december 2006 a január 2007. 

V máji 2007 podpísal nový dlhoročný kontrakt s Arsenalom.

Od sezóny 2007/08 ho tréner Arsène Wenger presunul na pozíciu pravého stredopoliara, aby vytvoril priestor pre novopodpísaného Bacaryho Sagnu.

Pobrežie Slonoviny 
Eboué zaznamenal svoj prvý štart za "Slonov" v zápase proti Sudánu v septembri 2004. Reprezentoval na Africkom Pohári Národov v roku 2006 keď Pobrežie Slonoviny postúpilo až do finále kde podľahlo domácemu Egyptu.

Na MS 2006 v Nemecku odohral všetky tri zápasy proti Argentíne (1-2), Holandsku (1-2) a Srbsku a Čiernej Hore (3-2).

Referencie

Externé odkazy 
 Profil hráča na arsenal.com
 Štatistiky hráča na soccernet.com

Futbalisti Pobrežia Slonoviny
Hráči Galatasaray SK
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Veľký Kostol

Veľký Kostol je skalná veža lichobežníkového tvaru. Leží v Prostrednom hrebeni poniže Prostredného hrotu.

Topografia 
Od Malého Kostola (2095,4 m)  ho oddeľuje Zadná Bránička, od Chmúrnej veže (2257,9 m) zasa Bránička. Smerom od Bráničky však ešte rozoznávame Kopu a Vežu Veľkého Kostola. Na JZ smerom do Veľkej Studenej doliny spadá elegantnou, asi 65-metrovou stenou.

Pár zaujímavých výstupov 
 1902 Prvovýstup JV hrebeňom s obchádzaním, F. Habesch, II.
 1908 Prvovýstup SZ hrebeňom s obchádzaním (z Bráničky) Gy. Komarnicky, S. Laufer a A. Martin, lámavá skala, II.
 1954 Prvovýstup stredom JZ steny I. Gálfy a J. Poljak, V.

Pár ciest (obťažnosti cca IV) vedie aj SV stenou zo strany Malej Studenej doliny.

Galéria

Referencie 
 F. Kroutil, Vysoké Tatry pro horolezce, 2. diel, Olympia 1977.
 M. Orolin, Strmé cesty k Himalájam, Šport 1980.

Externé odkazy 
 Cesty v JZ stene
 Foto Kostolov na K2 Studio
 Mapa

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Zoznam vodcov Komunistickej strany Sovietskeho zväzu

Toto je zoznam vodcov komunistickej strany, ktorá vládla Sovietskemu zväzu. 

Názov strany znel: 
 1912 - 1918: Ruská sociálnodemokratická robotnícka strana (boľševikov)
 1918 - 1925: Ruská komunistická strana (boľševikov)
 1925 - 1952: Všezväzová komunistická strana (boľševikov)
 1952 - 1991: Komunistická strana Sovietskeho zväzu

Titul vodcu znel:
 1922 - 1934: generálny tajomník (?)
 1934 - 1953: najvyšší tajomník
 1953 - 1966: prvý tajomník
 1966 - 1991: generálny tajomník

Mená vodcov:
 Vladimír Iľjič Lenin (1917 - 1924) 
 Josif Vissarionovič Stalin (1922 - 1953) 
 Georgij Maximilianovič Malenkov (1953) 
 Nikita Sergejevič Chruščov (1953 - 1964) 
 Leonid Iľjič Brežnev (1964 - 1982) 
 Jurij Vladimirovič Andropov (1982 - 1984) 
 Konstantin Ustinovič Černenko (1984 - 1985) 
 Michail Sergejevič Gorbačov (1985 - 1991)

Rusko
Jerzy Janowicz

Jerzy Janowicz (* 13. november 1990) je súčasný poľský profesionálny tenista.

Externé odkazy  

Narodenia v 1990
Poľskí tenisti
Poľskí olympionici
Tenisti na Letných olympijských hrách 2016
Rudolf Jurolek

Rudolf Jurolek (* 3. máj 1956, Zákamenné) je slovenský publicista a básnik.

Básnické zbierky 
 1987 – Posunok 
 1994 – Dobrovoľná samota 
 1996 – Putovanie Jakuba z Rána a jeho druhov 
 1999 – Hierografia 
 2006 – Život je možný
 2009 – Smrekový les
 2013 – Poľné vety
 2021 – Bukolika

Próza 
 2017 – Pán Ó

Iné 
 1993 – autorská kniha Poézia ticha a plnosti (druhá, doplnená verzia r. 1997)

Preklady do cudzích jazykov 
 2008 – Das Leben ist möglich (Wieser Verlag, Klagenfurt 2008 a 2014)
 2019 – Životot e vozmožen (Vostok, Skopje 2019)
 2019 – Tkaenje na neboto (Vostok, Skopje 2019)

Ocenenia 
 2008 – Bank Austria Literaris za zbierku básní Život je možný
 2010 – Cena časopisu Romboid
 2022 – Cena Klubu nezávislých spisovateľov a cena Zlatá vlna 2022 za zbierku básní Bukolika

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Rudolf Jurolek na LIC

Slovenskí básnici
Slovenskí novinári
Osobnosti zo Zákamenného
Kotlový štít

Kotlový štít je uzlový vrchol v mohutnej rázsoche Gerlachu. Pri pohľade zdola, priamo z juhu, často zakrýva alebo zdanlivo prevyšuje najvyšší slovenský vrchol a býva zaň omylom považovaný. Je menej navštevovaný, pri výstupe na Gerlach cez Velickú próbu sa obvykle obchádza traverzom cez Dromedárov chrbát.

Meno dostal podľa Gerlachovského kotla, mohutného bezodtokového vhĺbenia v južnej časti masívu. Nemecká verzia „Kesselspitze“ sa kedysi vzťahovala na celý masív.

Topografia 
V smere k najvyššiemu vrcholu Tatier ho od Gerlachovského zuba delí Štrbina za Kotlovým štítom. Leží v uzlovom bode, kde sa zbiehajú ďalšie dva hrebene, uzatvárajúce zhora Gerlachovský kotol: Dromedárov chrbát a hrebeň Kotlový štít – Lavínová lávka – Čertova veža – tri Čertove zuby - Kvetnicová veža – Kvetnicové hrby. Na západe spadá stenou do Batizovskej, na východe do Velickej doliny.

Niekoľko horolezeckých výstupov 
 1834 Prvý výstup J. Still, Martin Spitzkopf-Urban, J. Gellhof a dvaja lovci kamzíkov, cez Gerlachovský kotol a Štrbinu pod Kotlovým štítom, v rámci prvého výstupu na Gerlach, I. Cesta historického významu, ale nepraktická.
 1934 Prvovýstup (skôr prvozostup) do Gerlachovského kotla J. Gnojek a Ján Sawicki, II -III.
 1947 Prvovýstup (opäť prvozostup) z Lavínovej lávky do kotla, Július Andráši , F. Klus a A. Puškáš, len v zime, II-III.

Galéria

Referencie 
 F. Kroutil, Vysoké Tatry pro horolezce, 2. diel, Olympia Praha 1977.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Zimné foto s nasvietenou Čertovou a Kvetnicovou vežou
 V rámci popisu výstupov a obrázkov Gerlachu
 Mapa

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Vrchy v okrese Poprad
Marija Alexandrovna Kondratievová

Marija Alexandrovna Kondratievová,  (* 17. január 1982) je súčasná ruská profesionálna tenistka.

Externé odkazy  

Narodenia v 1982
Ruskí tenisti
Vedad Ibišević

Vedad Ibišević (* 6. august 1984, Vlasenica, Juhoslávia) je futbalista Bosny a Hercegoviny, ktorý hráva na pozícii útočníka. Momentálne je hráčom nemeckého klubu Hertha BSC.

Reprezentačné góly

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Narodenia v 1984
Bosnianski futbalisti
Hráči VfB Stuttgart
Hráči TSG 1899 Hoffenheim
Hráči Alemannia Aachen
Hráči Paris Saint-Germain FC
Hráči Hertha BSC
Badián (korenie)

Badián (iné názvy: hviezdicový aníz, hviezdový aníz, čínsky aníz) je sušené aromatické súplodie stromu anízovca pravého (Illicium verum). Má tvar hviezdice a vôňou pripomína aníz. Používa sa ako korenie do sladkého pečiva, kompótov, lekváru, prípadne na výrobu badiánovej silice.
Do Európy sa badián dostal z Filipín roku 1588.

Badián je jedno z mála korení čínskej kuchyne, ktoré u nás zdomácnelo. Táto nepravidelná osemcípová hviezda je plodom stále zeleného stromu z čeľade magnóliovitých. Vôňa a chuť sú máličko sladké s výrazným efektom sladkého drievka.  Už v 17. storočí ho používali v ovocných sirupoch a džemoch. Vôňu aj chuť má podobnú anízu, feniklu a sladkému drievku. Typické na použitie tohto korenia sú orientálne pokrmy z bravčového mäsa, kačice a kurčaťa, pokrmy so sójovou omáčkou, opekaná zelenina či sladkokyslé omáčky. Uplatní sa aj v pokrmoch z rýb, pri pečení sladkostí, vareného vína a medovníkov.

Liečivé účinky: žalúdočné kŕče, reumatizmus, kašeľ, plachosť, strach z ľudí.

Referencie

Iné projekty

Koreniny
Martina Sáblíková

Martina Sáblíková (* 27. máj 1987, Nové Město na Moravě) je česká rýchlokorčuliarka.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Martina Sáblíková na stránke skateresults.com 

České rýchlokorčuliarky
Českí olympijskí víťazi
Českí strieborní olympijskí medailisti
Českí bronzoví olympijskí medailisti
Olympijskí víťazi v rýchlokorčuľovaní
Rýchlokorčuliari na Zimných olympijských hrách 2006
Rýchlokorčuliari na Zimných olympijských hrách 2010
Rýchlokorčuliari na Zimných olympijských hrách 2014
Rýchlokorčuliari na Zimných olympijských hrách 2018
Rýchlokorčuliari na Zimných olympijských hrách 2022

Osobnosti z Nového Města na Moravě
Osobnosti na českých poštových známkach
Rýchlokorčuľovanie

Rýchlokorčuľovanie je zimný individuálny olympijský šport, v ktorom sa preteká na čas. Koná sa na oválnych dráhach dlhých 400 metrov s polomerom zatáčky 25 metrov, v kategórii short track len na dráhe dlhej 111,12 metrov s polomerom zatáčok 8 metrov. Dráha má dva pruhy vnútorný a vonkajší na ktorých sa pretekáry striedajú. Rýchlokorčuľovanie sa delí do troch základných kategórii: speed skating, short track a in-line a je združené v Medzinárodnej korčuliarskej únii ISU.

Iné projekty 

 
Olympijské športy
Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války

Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války (19211923, väčšinou skrátené ako Osudy dobrého vojáka Švejka či hovorovo len Švejk) je štvordielny humoristický román českého spisovateľa Jaroslava Haška preložený do 58 jazykov, niekoľkokrát sfilmovaný aj zdramatizovaný. Ide o najvýznamnejšie Haškovo dielo, ktoré je mnohými ľuďmi spájané s kongeniálnymi ilustráciami Josefa Ladu. Smrť Haškovi nedovolila toto dielo dokončiť.

Charakteristika románu 
Jednotlivé diely románu majú tieto názvy:

 V zázemí (1921),
 Na frontě (1922),
 Slavný výprask (1922),
 Pokračování slavného výprasku (1923), už prvé vydanie tohto Haškom nedokončeného dielu vyšlo s pokračovaním Karla Vaňka, ktorý v tom istom roku vydal ešte diel piaty a šiesty.

Haškovo dielo nie je ľahké žánrovo zaradiť. Zďaleka to nie je len humoristický román. Je to zároveň satira opisujúca veľmi presvedčivo s pomocou všemožných karikatúr, podivných figúrok a neobvyklých situácií žalostné pomery panujúce v rozkladajúcom sa Rakúsku-Uhorsku. K tomu Hašek využíva aj žáner grotesky a frašky, volí jednoduché a zrozumiteľné výrazové prostriedky, píše prehľadne a jazykom obyčajného človeka, všetko smeruje k zosmiešneniu nezmyselného bojovania a starého poriadku. Kompozícia románu potom pripomína pikareskný román, kde je hlavným hrdinom tzv. píkaro (šibal), ktorý zosobňuje ideál ľudovej podnikavosti a chytrosti, prechádza celým radom viac či menej napínavých príhod a snaží sa za každú cenu prežiť.

Hlavný hrdina knihy má sochy a pomníky vo svete v celej rade miest, napríklad v Humennom a Medzilaborciach na Slovensku, v poľskom Przemyśli a Sanoku, v ruskom Petrohrade, Omsku a Bugulme, v ukrajinskom Kyjeve, Ľvove a Donecku. Prvú sochu Švejka v Česku odhalili v roku 2014 v Putimi, kde sa odohrávala časť príbehu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Švejk Central (po anglicky)
 Pomoc a vysvetlivky aneb slovníček Josefa Švejka – svejkmuseum.cz
 Cesta Josefa Švejka – svejkmuseum.cz

Zdroj 
 

České romány
Satirické romány
Knihy z 1921
Knihy z 1923
Romány o vojne
Sfilmované knihy
Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski

Dyskobolia Grodzisk Wielkopolski je poľský futbalový klub z Grodziska.

Počas svojej existencie klub 3-krát získal poľský pohár (2005, 2007 a 2008)

Slávni hráči 
  Peter Babnič
  Sebastian Mila

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky

 
Futbalové kluby založené v 1922
Tehlová gotika

Tehlová gotika je pomenovanie stavebného umeleckého slohu podľa druhu používaného stavebného materiálu - pálenej tehly. 

Tento stavebný sloh je charakteristický pre región severných európskych krajín, kde sa kvôli používaniu pálenej tehly ako stavebného materiálu v čase gotiky zaužívalo pomenovanie Backsteingotik, čiže Tehlová gotika.

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 RDK-Labor: digitized text of Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte (1937), Backsteinbau by Otto Stiehl (chapters I–III) and Hans Wentzel (chapters IV–VI)
 European Brick Gothic Route
 Exhibition Wege zur Backsteingotik 2002–2005
 Permanent exhibition Wege zur Backsteingotik, Wismar

Gotická architektúra
Mono

Mono môže byť:
prvá časť zložených slov s významom:
jeden, jediný, jedno-, sám
v chémii: 
 chemická zlúčenina raz substituovaná (napr. monosacharid)
 chemická zlúčenina vyskytujúca sa v jednoduchom molekulárnom stave (napr. monohydrát)
 monofónny, pozri monofánnosť
 monochromatický, pozri monochromatickosť
v počítačoch:
 Mono (platforma)
 Mono (hra)
rieka v Togu, pozri Mono (Togo)
jazero v Kalifornii, pozri Mono (jazero)
ostrov v Šalamúnových ostrovoch, pozri Mono (ostrov)
sídlo v Kanade, pozri Mono (Kanada)
 county v Kalifornii, pozri Mono (county)
 departement v Benine, pozri Mono (departement)
 hudobná skupina:
 Mono (britská hudobná skupina)
 Mono (japonská hudobná skupina)
Mono (fanzine)
Mono (platforma)

Mono je projekt vedený firmou Novell (predtým Ximian). Jeho cieľom je vytvoriť sadu nástrojov kompatibilných s prostredím .NET, ktoré splňujú štandardy ECMA (Ecma-334 a Ecma-335). K týmto nástrojom patrí i prekladač jazyka C# a Common Language Runtime. Mono môže bežať na počítačoch s operačnými systémami Linux, FreeBSD, UNIX, Mac OS X, Solaris a Microsoft Windows.

Za projektom stojí Miguel de Icaza, ktorý bol zakladateľom spoločnosti Ximian a dnes pôsobí v spoločnosti Novell.

Externé odkazy 
 Mono Project
 GotMono?, Mono community homepage
 Mono Live, LiveCD website

Zdroj

Referencie 

Slobodný softvér
Veľká kopa (vrch vo Vysokých Tatrách)

Veľká kopa je najvyšší vrch v skupine Liptovských kôp. Sú súčasťou Západných Tatier, a nie Vysokých Tatier, hoci v sedle Závory priamo susedia s Vysokými Tatrami.
Celá skupina je prísna rezervácia, vstup je zakázaný. V zime býva značne lavinózna.

Za SNP sa v rozložitom masíve Veľkej kopy zdržiavali partizáni a v horách sa odohrali aj boje s Nemcami. Nedávno boli svahy Liptovských kôp svedkom stretov ochranárov so zástancami ťažby dreva a postrekov proti podkôrnemu hmyzu v rezervácii.

Vrch spomína už Matej Bel pod názvom „Kôprová Veľká.“

Topografia 
Veľká kopa je výrazný uzlový bod, ležiaci takmer v polovici hrebeňa Kôp. V hlavnom hrebeni ho na JZ oddeľuje Turkovo sedlo od od Zadného Holého vrchu a na SV Vyšné Garajovo sedlo od Veľkej Garajovej kopy. Vo Veľkej kope sa rozvetvuje až päť hrebeňov, ešte západný k Brdárovmu priechodu, SZ k Veľkej Licierovej magure a na JV spadá rebro zvané Kudlatý hrebienok. Na sever a západ spadajú svahy a údolia do Tichej doliny, na východ do Kôprovej doliny.

Zimné výstupy 
V oblasti nie sú horolezecké terény, preto sa uvádzajú len zimné, obvykle lyžiarske výstupy.
 1912 J. Grabowski a päť druhov, hrebeňom od Závor na Veľkú Kopu.
 1914 L. Leszko, W. Majewski a W. Skibniewski, úplný prechod od Závor na Podbanské.
 1921 E. Michalewska, M. Świerz a päť druhov, cez Vyšný Licierov závrat.

Galéria

Referencie 
 A. Puškáš, Vysoké Tatry horolezecký sprievodca, monografia, VII. diel, Šport 1981.

Pozri aj 
 Zoznam vrcholov v Západných Tatrách

Iné projekty

Externé odkazy 
 Prechod zakázaného hrebeňa, unikátne fotografie
 Foto na Hiking.sk
 Mapa na Tatry.net

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Vrchy v okrese Poprad
Natália Prekopová

Natália Prekopová (* 31. máj 1989) je bývalá slovenská biatlonistka. Reprezentovala Slovensko na Majstrovstvách sveta 2009 a v štafete aj na ZOH vo Vancouveri 2010.

Tabuľkový súhrn

Iné projekty

Externé odkazy 
 Natália Prekopová na stránke biathlonresults.com 

Slovenskí biatlonisti
Slovenskí olympionici
Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2010
Osobnosti z Ilavy
Ľubomíra Kalinová

Ľubomíra Kalinová (* 11. február 1982) je bývalá slovenská biatlonistka. Reprezentovala Slovensko na zimných olympijských hrách vo Vancouvri 2010 a dvoch majstrovstvách sveta v Antholz-Anterselve 2007 a v Pchjongčchangu 2009.

Tabuľkový súhrn

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ľubomíra Kalinová na stránke biathlonresults.com 
 Profil na stránke befag.sk

Narodenia v 1982
Slovenskí biatlonisti
Slovenskí olympionici
Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2010