Židia v Japonsku

Židia v Japonsku sú minoritná etnonáboženská skupina, majúca takmer 2000 členov (0,0016 % z celkového počtu obyvateľov). Prví z nich sa v Japonsku usadili v 16. storočí vo veľmi malom množstve – kvôli zahraničnej politike sakoku (, krajina v reťaziach, tzn. zamknutá krajina).

Dejiny

19. storočie 
Vo veku zámorských objavov Japonsko, dovtedy celkom neznámu krajinu, postupne objavovali portugalskí a holandskí obchodníci. Prvá zmienka o židovskom usadlíkovi však pochádza až z roku 1853, kedy skupina Židov vytvorila shtetl (židovské mestečko) v Jokohame s počtom asi 50 rodín z rôznych kútov sveta. Tu tiež vznikla prvá synagóga v Japonsku. Po veľkom zemetrasení v Kantó sa v roku 1923 mnohí presťahovali do Kóbe.

V 80. rokoch 19. storočia bola založená ďalšia židovská komunita v Nagasaki. Jej populácia bola dvakrát väčšia ako tá v Jokohame. V rokoch 1900 až 1960 bola židovská komunita v Kóbe jednou z najväčších v Japonsku a jej pestrá demografia zahrňovala Židov z Blízkeho východu (Irak, Sýria), ale tiež zo strednej a východnej Európy (Nemecko, Poľsko, Rumunsko).

Počas tohto obdobia sa rozrastala Tokijská komunita (dnes v Japonsku najväčšia), kam prúdili Židia predovšetkým zo Spojených štátov amerických a Západnej Európy.

20. storočie

Plán Fugu  
Bol to práve plán Fugu, ktorý cez svoju antisemitskú podstatu zachránil nespočetné životy Židov počas 2. svetovej vojny. Podľa Protokolov sionských mudrcov, antisemitského pamfletu z ktorého tento plán vyšiel, „Židia ovládajú celý svet“. Kým kresťania sa snažili tento problém vyriešiť zlikvidovaním všetkých Židov, Japonci sa snažili zvelebiť a využiť „magické schopnosti Sionu“ pre dobro Japonska.

Plán je pomenovaný podľa nebezpečnej ryby Fugu, ktorá je v prípade nesprávneho spracovania smrteľná kvôli tetradotoxínu obsiahnutom v jej pečeni a koži.

Japonské cisárstvo a Židia 
Aj keď Japonské cisárstvo skoro začalo spolupracovať s nacistickým Nemeckom, premiér, minister zahraničných vecí, minister cisárskeho námorníctva a ďalší vydali dekrét proti vyhosteniu Židov z Japonska.

Antisemitizmus v Japonsku 

Antisemitizmus v Japonsku je pomerne malý, hoci zdokumentovaný fenomén. Nespočetné množstvo rasistických tabu zakorenených v západnom svete a klasický element antisemitizmu však v japonskej mentalite chýba, keďže najväčšie náboženské zastúpenie v Japonsku má kombinácia šintoizmu s budhizmom. Stereotypy (aj západné stereotypy) sú v japonskej populárnej kultúre často terčom satiry.

Podľa Davida Kranzlera zásadný rozdiel medzi európskym a japonským antisemitizmom je predovšetkým v tom, že európsky nadväzuje na kresťanskú a/alebo kresťansky-ovplyvnenú predstavu prirovnávajúcu Žida k Satanovi či Antikristovi, zatiaľčo Japonci túto predstavu nepoznajú."

Protokoly sionských mudrcov, dnes už známe ako klasický antisemitský podvrh, ovplyvnili isté kruhy japonskej akadémie a vojenstvo. To malo za následok vznik plánu Fugu, ktorého cieľom bolo zachrániť európskych Židov pred holokaustom a dopraviť ich cez Šanghajské geto do Japonského cisárstva. Medzi ľuďmi, ktorí pomáhali s presunom, bol napríklad Chiune Sugihara, japonský konzul v Litve, ktorý udelil viac ako 5000 víz do Japonska Židom, ktorým hrozila smrť.

V priebehu vojny bola japonská vláda tlačená nemeckými nacistami k uplatneniu antisemitských zásad a ku koncu vojny k zabitiu obyvateľov šanghajského geta, napriek tomu japonská vláda tieto opakované snahy odkladala, až ich nakoniec celkom odmietla.

Rabíni

Tokijská židovská obec 
 r. Herman Dicker, 1960–1963, ortodoxný
 r. Marvin Tokayer, 1968–1976, konzervatívny
 r. Jonathan Z. Maltzman, 1980–1983, konzervatívny
 r. Michael Schudrich, 1983–1989, konzervatívny
 r. Moshe Silberschein, 1989–1992, konzervatívny
 r. Jim Lebeau, 1993–1997, konzervatívny
 r. Carnie Shalom Rose, 1998–1999, konzervatívny
 r. Elliot Marmon, 1999–2002, konzervatívny
 r. Henri Noach, 2002–2008, konzervatívny
 r. Rachel Smookler, reformný
 r. Antonio Di Gesù, 2009–súčasnosť, konzervatívny

Zoznam japonských Židov

Veľvyslanci 
 Eli Kohen

Ostatní 
 James Rosenberg
 Alfred Birnbaum
 Dan Calichman
 Lopo Sarmento de Carvalho
 Julie Dreyfus
 Peter Drucker, 
 Rachel Elior
 Ofer Feldman, 
 Péter Frankl, matematik
 Marty Friedman, 
 Ayako Fujitani, (konvertita)
 Szymon Goldberg
 David G. Goodman
 Karl Taro Greenfeld
 Manfred Gurlitt
 Suiren Higashino, fotografka, modelka (izraelská matka)
 Shifra Horn
 Chaim Janowski
 Max Janowski
 Charles L. Kadis
 Kanji Ishizumi, konvert
 Rena "Rusty" Kanokogi, née Glickman

 Abraham Kaufman
 Michael Kogan, zakladateľ Taito Corporation
 Fumiko Kometani, autor, umelec (konvertita)
 Setsuzo Kotsuji, profesor Hebreistiky (konvertita)
 Leonid Kreutzer, pianista
 Yaacov Liberman
 Henryk Lipszyc
 Leza Lowitz, americký japanológ
 Alan Merrill
 Sulamith Messerer
 Emmanuel Metter
 Albert Mosse
 John Nathan
 Emil Orlík
 Klaus Pringsheim
 Ludwig Riess
 Joseph Rosenstock, dirigent NHK Symphony Orchestra
 Jay Rubin
 Arie Selinger
 Ben-Ami Shillony, izraelský japanológ
 Kurt Singer
 Leo Sirota
 Dave Spector
 Christopher W(ładysław Antoni). Szpilman
 Zerach Warhaftig
 Vladimir Ashkenazy, „čiastočný“ Žid (patriarchálny)
 Peter Barakan, „čiastočný“ Žid (patriarchálny)
 Bernard Jean Bettelheim
 Hideo Levy, „čiastočný“ Žid (patriarchálny)
 Steven Seagal, „čiastočný“ Žid (patriarchálny)

Referencie

Pozri aj 
 Plán Fugu
 Teória spoločného pôvodu Japoncov a Židov

Externé odkazy 
 Židia a Japonci: Kultúrne znaky a spoločné hodnoty 
 Public Broadcasting System: Desať stratených kmeňov Izraela - Japonsko 
 The Jews of Kobe 

Etniká, národy a národnosti v Japonsku
Náboženstvo v Japonsku
Japonsko
Japonsko