Georg Philipp Telemann

Georg Philipp Telemann (* 14. marec 1681, Magdeburg, Nemecko – † 25. jún 1767 Hamburg) bol nemecký barokový hudobný skladateľ.

Životopis

Detstvo 
Narodil sa v Magdeburgu. V roku 1685 mu zomrel otec a o deti sa starala matka. V 10 rokoch sa prejavil jeho talent a ako dvanásťročný napísal svoju prvú operu. Matka nebrala jeho talent vážne a nebola ním nadšená, preto ho dala do inej školy. Riaditeľ školy v ňom rozpoznal talent a počas štúdii na Gymnasium Andreanum sa učil hrať na zobcovú flautu, organ, husle, violu da gambu (gambu), flautu, hoboj, šalmaj, tubu a pozaunu (trombón).

Štúdiá 
V roku 1701 vstúpil Telemann na Univerzitu v Lipsku s cieľom študovať právo. Jeho talent ešte dlho nebol známy, ale bol poverený písať skladby pre dva najväčšie kostoly v Lipsku. Neskôr založil 4 členné Collegium musicum, ktoré sa venovalo interpretácii jeho hudby. V nasledujúcom roku bol menovaný za riaditeľa operného domu v Lipsku a speváka v jednom lipskom chráme. Pretože jeho rastúci vplyv prekážal staršiemu skladateľovi Johannovi Kuhnauovi, jeho kariéra bola ohrozená. Telemann využíval k svojim operným produkciám rad študentov, čo obmedzovalo jeho spoluprácu s Kuhnauom,ktorý ho preto nazval T „operným muzikantom“. Dokonca po odchode Telemanna nemohol Kuhnau získať umelcov.

Skladateľská činnosť 
Telemann odišiel z Lipska roku 1705, aby mohol robiť dvorného kapelníka na dvore grófa Erdmanna II. v Sorau. Tu sa zoznámil s francúzskym štýlom Lullyho a Campriho a počas nasledujúcich 16 rokov zložil niekoľko ouvertur a suit. Invázia Švédov do Nemecka donútila grófa opustiť hrad. Potom v roku 1707 Telemann navštívil Paríž a potom bol menovaný za vedúceho spevákov na dvore v Eisenachu, kde sa stretol s Johannom Sebastianom Bachom.I cez obdivuhodný výkon Telemannovo najplodnejšie obdobie nastalo v roku 1721, keď sa stal hudobným šéfom v piatich najväčších kostoloch v Hamburgu, a v tejto funkcii zostal až do svojej smrti. Tam Telemann písal kantáty pre každú nedeľnú bohoslužbu, okrem toho komponoval inú duchovnú hudbu pre zvláštne príležitosti, pričom vyučoval spev a hudobnú teóriu a dirigoval týždenné a dvojtýždňové produkcie vokálno-inštrumentálnych zoskupení. Telemann tiež riadil po niekoľko rokov miestny operný dom, ktorý doviedol k finančnému úpadku.

Keď sa v Lipsku uvoľnilo Kauhnauovo miesto, požiadal oň aj Telemann. Medzi šiestimi kandidátmi bol favoritom  mestskej rady. Telemann pozíciu odmietol, pretože ponuku mal iba  k zaisteniu platového rastu v Hamburgu. Po Telemannovom odmietnutí dostal túto prácu Christoph Gaupner, ten ju však tiež odmietol, aby pripravil cestu pre J. S. Bacha. Telemann tiež rozšíril svoju Hamburskú mzdu niekoľkými menšími miestami na iných dvoroch a publikovaním svojej hudby.Okolo roku 1740 Telemann vo svojej skladateľskej činnosti poľavuje a začína vkladať viac energie do teoretickej práce. Túto dobu si tiež píše s niekoľkými mladšími skladateľmi, ako napr. František Benda, ale aj C. P. E. Bachom. Po smrti svojho prvorodeného syna Andreasa roku 1755 prevzal starostlivosť o svojho vnuka Georga Michaela Telemanna a začal tohto budúceho skladateľa vzdelávať. Rad jeho duchovných oratórií je datovaný do tohto obdobia. V neskorších rokoch sa Telemannovi zhoršuje zrak, čo viedlo okolo roku 1762 k zníženiu jeho pracovnej aktivity, ale ako skladateľ pôsobil do dňa svojej smrti 25. júna  1767.

Telemannov štýl ovplyvnila francúzska a talianska hudba. V jeho hudbe je počuť ešte vplyvy baroka, ale aj rokoka. Bol považovaný za jedného z najväčších hudobníkov svojej doby, ale po jeho smrti bolo jeho dielo zabudnuté a až postupne sa dostávalo do povedomia ľudí  terajšej doby.

Dielo (výber)

Opery 
 Cajus Caligula (1704)
 Pimpinone (1725)
 Orfeus (1726)
Opery sú zoradené podľa roku skomponovania.

Kantáty 
 Der Schulmeister – Kantor
 Der Tod Jesu – Smrť Ježišova
 Die Tageszeiten – Obdobia dňa
 Der Tag des Gerichts – Osudný deň (Súdny deň)
 Deine Toten werden  leben TWV1:23

Koncerty 
 Koncert G dur pre violu a sláčikový orchester
 Koncert G dur pre 2 violy a sláčikový orchester

Nemeckí hudobní skladatelia
Barokoví hudobní skladatelia
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Osobnosti z Magdeburgu