joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
KTM-5

KTM-5 (podľa unifikovaného označenia 71-605) je typ sovietskej a ruskej električky, navrhnutej a vyrobenej spoločnosťou UKVZ. 

Ide o električku klasickej koncepcie s vysokou podlahou, dlhej . Jej prvý prototyp sa objavil už v roku 1965 v Čeľabinsku, ale vtedy išlo o vozeň podobajúci sa skôr električke Tatra T3 z vtedajšej ČSSR.

S KTM-5 sa predpokladali veľké plány; malo ísť o električku, ktorá bude masovo rozšírená. K veľkej sériovej výrobe skutočne došlo, z továrne UKVZ v Usť-Katavsku ich vyšlo celkovo 14 991 kusov a spolu s typom Tatra T3 je jeden z najrozšírenejších modelov električiek na svete. Sériovo bol tento model vyrábaný medzi rokmi 1969 a 1992, od roku 1976 je tiež označovaný aj ako model 71-605.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Informácie o električke tohto typu
 Článok o vzniku a vývoji električiek tohto typu, s obrázkami prototypov
 Informácie o KTM-5

Zdroj 

Električky UKVZ
Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1965
Anton Révai

Gróf Anton Révai zo Sklabine a Blatnice (Révay de Szklabina et Blatnicza) (* 6. marec 1718, Turčianska Štiavnička – † 26. december 1783, Močenok) bol uhorský rímskokatolícky duchovný, rožňavský a nitriansky biskup.

Životopis 
Pochádzal z významneho turčianskeho šľachtického rodu Révai. Jeho otcom bol Peter Révai, turčiansky župan, ktorý 17. júna 1723 získal uhorský grófsky titul a matkou bola grófka Kristína Esterházy. Jeho synovcom bol Ján Révai, spišský biskup.

V roku 1737 vstúpil do kňazského seminára v Trnave, kde študoval filozofiu a od roku 1738 teológiu na Pázmaneu vo Viedni. 12. marca 1741 bol vysvätený za kňaza. V tom istom roku sa stal rátótskym prepoštom. V roku 1743 sa stal kanonikom bratislavskej kapituly a v roku 1744 sa stal prepoštom prepozitúry v Novom Meste nad Váhom. Funckiu novomestského prepošta si udržal až do roku 1780. V roku 1752 sa stal členom ostrihomskej metropolitnej kapituly, archidiakonom šaštínskym ako aj voleným titulárnym biskupom korčulským (, ). V roku 1754 bol vymenovaný za pomocného biskupa ostrihomskej arcidiecézy a bol vysvätený Mikulášom Čákim ako biskup titulárneho sídla Milevum v Numídii. 

19. apríla 1776 bol vymenovaný za rožňavského biskupa, diecézu kánonicky prevzal 21. novembra. Bol prvým biskupom novozriadenej diecézy, keďže Ján Galgóczy, ktorý bol vymenovaný 15. januára 1776 umrel v Trnave 6. apríla 1776. Hlavnou úlohou Antona Révaia bolo zorganizovať biskupský úrad a zorganizovať chod novej diecézy. V roku 1778 začal stavať novú budovu gymnázia v Rožňave.

25. júna 1780 bol vymenovaný za biskupa v Nitre, avšak po skoro 500 rokoch to bol prvý nitriansky biskup, ktorý sa nestal zároveň županom Nitrianskej župy.

Zomrel 26. decembra 1783 v Močenku.

Referencie

Externé odkazy 
 Anton Révay (1776 – 1780) na webstránke Biskupstva Rožňava
 genealogy.euweb.cz Anton Révay na rodokmeni rodu Révay

Zdroj 
 
  

Osobnosti z Turčianskej Štiavničky
Anton
Biskupi Rožňavskej diecézy do roku 1918
Biskupi Nitrianskej diecézy do roku 1918
Uhorskí šľachtici
Slovenskí šľachtici
Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov 2007

Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov 2007 boli v poradí 37. Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov, ktoré organizovala Medzinárodná bejzbalová federácia (IBAF). Konali sa v troch taiwanských mestách: Nový Tchaj-pej, Tianmu a Tchaj-čunk, od 6.18. novembra 2007, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Thajska. To nahradilo pôvodne kvalifikovanú Čínu. Taiwan bol organizátorom svetového šampionátu druhýkrát, keď predtým hostil turnaj v roku 2001. Titul po deviatich turnajoch a 23 rokoch kubánskej bejzbalovej nadvlády prerušilo družstvo USA, ktoré vo finále nad Kubou zvíťazilo a získalo svoj tretí titul majstra sveta.

Kvalifikácia

Štadióny

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej bejzbalovej federácie /

Zdroje 
 MS 2007 na stránke baseball-reference.com 
 MS 2007 na stránke wikibaseball 
 MS 2007 na stránke honkbalsite.com 
 MS 2007 na stránke mister-baseball.com 

Bejzbal v 2007
Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov
Bejzbal
Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov 2009

Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov 2011 boli v poradí 38. Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov, ktoré organizovala Medzinárodná bejzbalová federácia (IBAF). Konali sa v ôsmich európskych štátoch: Taliansko, Holandsko, Česko, Chorvátsko, Nemecko, Španielsko a Švédsko, a spolu 24 mestách od 9.27. septembra 2009, za účasti rekordných 22 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Chorvátska. Titul obhájilo družstvo USA, ktoré vo finále zvíťazilo nad Kubou a získalo svoj štvrtý titul majstra sveta. Bronzová Kanada získala svoju prvú medailu na MS.

Organizátori 
Prvými kandidátmi na usporiadanie MS 2009 boli Taliansko a Venezuela. Spočiatku bola organizácia predbežne pridelená Kube. Po tom, čo Taliansko prišlo s návrhom celoeurópskeho šampionátu, Kubánska bejzbalová federácia sa vzdala usporiadateľstva. V apríli 2008 na zasadnutí v Ríme IBAF oznámila organizátorov MS 2009. Špecifikom tohoto šampionátu bolo to, že sa hral prvýkrát vo viac ako jednom štáte. Skladal sa to štyroch kôl, pričom prvé 2 kolá sa hrali v ôsmich rôznych štátoch. Cieľom bolo presvedčiť členov Medzinárodného olympijského výboru, ktorí boli väčšinou z Európy, aby v Kodani v nasledujúcom roku zahlasovali na zasadnutí MOV o zotrvanie bejzbolu ako olympijského športu. Najviac zápasov sa hralo v Taliansku, spolu v 15 mestách, ktoré predtým organizovalo už 3 svetové šampionáty (1978, 1988, 1998); a v Holandsku, spolu v 3 mestách, ktoré predtým dvakrát organizovalo MS (1986, 2005). Ďalších 5 štátoch organizovalo po jednom turnaji prvého kola prvýkrát až na týchto MS. V júli 2009 zmenila IBAF jedno z hostiteľských štátov, keď nahradila Chorvátsko namiesto pôvodne plánovaného Ruska. Na všetky zápasy prišlo 126 799 divákov, z toho na prvé kolo 62 773 (30 zápasov), na druhé kolo 48 801 (56 zápasov) a na 3. kolo spolu s play-off 15 225 divákov (20 zápasov).

Kvalifikácia

Výsledky

1. kolo

Skupina A 
 Praha

Skupina B 
 Barcelona

Skupina C 
 Sundyberg

Skupina D 
 Záhreb

Skupina E 
 Regensburg

2. kolo

Skupina F 
 Amsterdam, Haarlem, Rotterdam

Skupina G 
 Bologna, Florencia, Godo, Macerata, Parma, Piacenza, Reggio Emilia, Turín, Verona, Vicenza,  Serravalle

3. kolo 
 Florencia, Grosseto, Chieti, Messina, Nettuno

Skupina 1

Skupina 2

Play-off

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
* Oficiálna stránka Medzinárodnej bejzbalovej federácie /

Zdroje 
 MS 2009 na stránke baseball-reference.com 
 MS 2009 na štatistickej stránke Európskej bejzbalovej konfederácie 
 MS 2009 na stránke wikibaseball 
 MS 2009 na stránke honkbalsite.com 
 MS 2009 na stránke mister-baseball.com 

Bejzbal v 2009
Majstrovstvá sveta v bejzbale mužov
Bejzbal
Bejzbal
Bejzbal
Bejzbal
Bejzbal
Bejzbal
Bejzbal
Bejzbal
2009 v Česku
2009 v Holandsku
2009 v Chorvátsku
2009 v Nemecku
2009 v San Maríne
2009 v Španielsku
2009 vo Švédsku
2009 v Taliansku
KTM-8

KTM-8 (podľa unifikovaného označenia 71-608) je typ sovietskej a ruskej električky, navrhnutej a vyrobenej spoločnosťou UKVZ. Ich prvé exempláre sa objavili v roku 1988; išlo o nástupcu veľmi rozšíreného typu KTM-5. Tento typ však sa už masovej výroby nedočkal, vzhľadom na rozpad Sovietskeho zväzu a následnej ekonomickej kríze. Napriek tomu sa električiek KTM-8 vyrobilo viac ako 1500 ks.

Ide o električkový vozeň vychádzajúci z klasickej koncepcie svojho predchodcu. Je dlhý  a má vysokú podlahu. Prázdny váži necelých 20 ton. Električky vyrábané v niekoľkých modifikáciách. Výroba vo verzii KTM-8 síce bola ukončená v roku 1994, verzia KTM-8M sa však vyrábala do roku 2007.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Článok o KTM-8M
 Článok KTM-8: Medzi minulým a budúcím

Zdroj 

Električky UKVZ
Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1988
Interkontinentálny pohár v bejzbale

Interkontinentálny pohár v bejzbale bolo medzinárodné podujatie národných družstiev v bejzbale, ktoré organizovala Medzinárodná bejzbalová federácia (IBAF). Jeho história siaha do roku 1973, kedy sa v Taliansku uskutočnil prvý turnaj. Do roku 1999 sa organizovalo podujatie s 2-ročnou periodicitou, po roku 2002 sa prešlo na 4-ročný interval. Prebiehalo iba v mužskej kategórii. S rastúcou popularitou podujatia World Baseball Classic sa IBAF rozhodla po roku 2010 túto súťaž už viac neorganizovať. Posledný turnaj sa uskutočnil v roku 2010 v Taiwane. Interkontinentálnemu poháru, rovnako ako ostatným bejzbalovým podujatiam, dominovalo družstvo , ktoré vyhralo 11 zo 17 turnajov.

Prvé dva turnaje organizovala už neexistujúca Federacion Internacional Beisbol Amateur (FEMBA), ako alternatíva k International Baseball AssociationAINBA (terajšia IBAF). Tieto dve medzinárodné organizácie sa v roku 1975 zlúčili, ale podujatie sa neprestalo organizovať a neskôr slúžilo ako testovacie podujatie pred majstrovstvami sveta. Na rozdiel od majstrovstiev sveta, kde sa družstvá museli kvalifikovať, na interkontinentálny pohár boli jednotlivé družstvá pozývané. Aj preto sa na nich niekedy objavili družstvá, ktoré by sa za normálnych okolností na vrcholné bejzbalové podujatie nedostali (napr.  v roku 2010).

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v bejzbale
 World Baseball Classic

Iné projekty

Externé odkazy 
 Interkontinentálny pohár na oficiálnej stránke IBAF 
 Interkontinentálny pohár na stránke honkbalsite.com 
 Interkontinentálny pohár na stránke baseball-reference.com 
 Interkontinentálny pohár na stránke wikibaseball 
 Interkontinentálny pohár na stránke mister-baseball.com 

Bejzbalové súťaže
Henryk Muszyński

Henryk Muszyński [Henryk Mušyňský] (* 20. marec 1933, Kościerzyna) je arcibiskup metropolita gnieznianský, poľský prímas; kustód ostatkov svätého Vojtecha v Gniezne.

Narodil sa 20. marca 1933 v Kościerzyne v Pomoransku považuje sa za Kašuba a „lokálneho vlastenca“. S materskou Chełmińskou diecézou bol zviazaný do roku 1987.

Životopis 
Absolvoval Katolícku univerzitu v Lubline a tiež Pápežskú univerzitu Gregoriana. Kňazské svätenie prijal 28. apríla 1957. V roku 1967 obhájil doktorát z teológie na Štúdium Biblicum Franciscanum v Jeruzaleme a v roku 1973 doktorát z biblistiky v Ríme. V roku 1986 dostal profesúru vo Varšave. 25. apríla 2008 získal doktorát honoris causa na Univerzite Kazimíra Veľkého v Bydgoszczi.

Je považovaný za jedného z najlepších poľských cirkevných expertov k otázkam Európskej únie. Henryk Muszyński je spoluautorom (spolu s Danutou Hübner a Tadeuszom Pieronkiem) brožúry „10. ťažkých otázok o Európe a Poľsku“, ktorú v roku 2002 mal povinne obdržať každý poľský prepošt.

19. decembra 2009 bol menovaný pápežom Benediktom XVI. za prímasa Poľska a vystriedal na tomto mieste kardinála Józefa Glempa. V zhode s pápežským privilégiom z roku 1749 si môže obliecť červenú reverendu, aj keď nie je kardinálom.

Názory 
Henryk Muszyński patrí medzi liberálnejších poľských cirkevných hierarchov. Propaguje toleranciu voči nekresťanským náboženstvám a rešpektovanie odlišných kultúr. Je zástancom reforiem druhého vatikánskeho koncilu (19621965). Avšak názory Henryka Muszyńského k hlavným otázkam súčasnej občianskej debaty v Poľsku sú vnímané ako radikálne. Patria medzi nich spochybňovanie rozhodnutia Európskeho súdu pre ľudské práva, alebo nepriateľské výpovede na adresu homosexuálov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálny web poľského prímasa 
 Životopis na stránkach mesta Kościerzyna 
 Životopis na stránkach arcidiecézy gnieznenskej

Zdroj 

Arcibiskupi Gnieznenskej arcidiecézy
Poľské osobnosti kašubského pôvodu
Eva Olmerová

Eva Olmerová (* 21. január 1934, Praha – † 10. august 1993, Praha) bola česká popová a džezová speváčka, osobitá šansoniérka, často prirovnávaná k speváčke Bessie Smith.

Životopis 

Narodila sa v predvojnových rokoch v pražskej meštianskej rodine. V šiestich rokoch začala chodiť na hodiny klavíra. Keď mala štrnásť rokov, jej rodičia sa rozviedli a ona, bez toho aby sa jej niekto pýtal, zostala s otcom a jeho novou ženou. Z domova sa potom stal, ako sama hovorila, nedomov. Väčšinu času potom trávila so svojimi kamarátmi. Jej prospech sa rýchlo zhoršoval. Postupne začala chodiť do pražských podnikov, kde sa hral džez, a skúšala sa uplatniť ako speváčka. Prvýkrát verejne vystúpila v 16 rokoch.

Od svojich sedemnástich mala Eva Olmerová problémy s políciou, jednak kvôli svojmu dedkovi, ktorý bol spolupracovníkom Edvarda Beneša vo Spojenom kráľovstve, a čiastočne aj kvôli svojmu strýkovi, ktorý slúžil u britského Kráľovského letectva.

Diskografia 
 Jazz Feelin''', Supraphon (1968 LP, 2001 CD)
 Eva Olmerová & The Traditional Jazz Studio, Supraphon (1974 LP)
 Zahraj i pro mne, Panton (1980 LP), Supraphon (2005 CD)
 Vítr rváč, Panton (1983 LP), Supraphon (2005 CD)
 Čekej tiše, Supraphon (1983 LP)
 Dvojčata, Supraphon (1987 LP)
 Svíčka a stín, Panton (1992 LP)
 Přiznání, Panton (1993 CD)
 Stop Time, Supraphon (1993 CD)
 Největší hity, Sony Music/Bonton (2001 CD)
 Blues samotářky, Supraphon (2004 CD)
 Recitál '66, FR centrum (2005 CD)
 Já hledám štěstí (2014 3CD)

 Literatúra 
 KARAS, Jiří: Vzlety a pády Evy Olmerové, R 3, Praha, 1993, ISBN 80-85364-38-7.
 KŘÍŽENECKÝ, Jaroslav: Eva Olmerová'', nakl. XYZ, Praha 2007, ISBN 978-80-7388-034-7.

Externé odkazy 
 Stránky o Eve Olmerovej
 Článok Jiřího Černého (vyžaduje prihlásenie)
 Článok Aidy Brumovskej (priateľka a textárka Evy Olmerovej) pre Instinkt archive.org

Zdroj 

České popové speváčky
České džezové speváčky
České šansoniérky
Osobnosti z Prahy
Majstrovstvá Ázie v netballe 2014

Majstrovstvá Ázie v netballe 2014 boli v poradí 9. Majstrovstvá Ázie v netballe žien, ktoré organizuje Ázijská netballová federácia (INF Asia). Konali sa od 7.14. septembra 2014 v Singapure, za účasti 10 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Mjanmarska a Vietnamu. Singapur bol organizátorom ázijského šampionátu tretíkrát, predtým hostil turnaj v rokoch 1997 a 2005. Všetky zápasy sa hrali v novopostavenej aréneSingapore OCBC Arena. Titul obhájilo domáce družstvo Singapuru, ktoré vo finále zvíťazilo nad Srí Lankou.

Singapur získal právo hostiť tento turnaj v auguste 2012 po tom, čo Pakistan stiahol svoju kandidatúru.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Austrálii. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

Účastníci 

1 Umiestnenie vo svetovom rebríčku IFNA k augustu 2014.

Aréna

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Ázie 2014 na stránke Singapurskej netballovej federácie 
 Oficiálna stránka Ázijskej netbalovej federácie 

Netball v 2014
Majstrovstvá Ázie v netballe
Netball
Panamerické majstrovstvá v bejzbale

Panamerické majstrovstvá v bejzbale alebo aj Americký pohár v bejzbale je panamerické podujatie národných družstiev v bejzbale, ktoré organizuje Panamerická bejzbalová konfederácia (COPABE). Jeho história siaha do roku 1987, kedy sa vo Venezuele uskutočnil prvý turnaj. V mužskej kategórii prebiehalo s 2-ročnou periodicitou. Posledný turnaj mužov sa uskutočnil v roku 2010 v Portoriku. V roku 2009 sa uskutočnil prvý turnaj v ženskej kategórii. 

Panamerické majstrovstvá slúžia ako kvalifikácia na rôzne vrcholné bejzbalové podujatia: Panamerické hry (roky 2002, 2006 a 2010), Majstrovstvá sveta (1993, 1998, 2000, 2004, 2006, 2008 a 2010) či olympijské hry (1995, 2003 a 2006).

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Referencie

Pozri aj 
 Bejzbal na Panamerických hrách
 Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Panamerickej bejzbalovej federácie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá na stránke wikibaseball 
 Panamerické majstrovstvá na stránke baseballdecuba.com 
 Panamerické majstrovstvá na stránke COPABE
Svetlana Ficová

Prof. JUDr. Svetlana Ficová, CSc., rod. Svobodová (* 6. september 1964, Žilina, ČSSR, dnes Slovensko) je slovenská advokátka, univerzitná profesorka v odbore občianskeho práva a bývalá podnikateľka.

Život 
Narodila sa 6. septembra 1964 v Žiline, v rodine JUDr. Jaromíra Svobodu, ktorý sa v roku 1988 stal podpredsedom Najvyššieho súdu ČSSR. V rokoch 19821986 absolvovala štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde získala titul doktor práv. Na uvedenej fakulte získala v roku 1997 hodnosť kandidáta vied v odbore občianske právo a v roku 2000 vedecko-pedagogickú hodnosť docent v odbore občianske právo. V novembri 2016 bola vymenovaná za profesora.

Od 1. februára 1997 do 30. júna 2005 podnikala v rámci živnosti, od 12. augusta 2003 do 13. apríla 2007 bola predsedníčkou dozornej rady spoločnosti R.F. Development, a.s. (od 22. októbra 2008 názov ELWING Slovakia, a. s.) a od 9. novembra 2004 do 21. septembra 2007 bola spoločníčkou RHK REAL s.r.o.

V súčasnosti pôsobí ako profesorka na Katedre občianskeho práva Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, zároveň má vlastnú advokátsku kanceláriu so všeobecnou praxou v Bratislave. Taktiež bola od roku 2012 členkou komisie pri Ministerstve spravodlivosti SR, ktorá prípravovala novelu Občianskeho súdneho poriadku.

9. novembra 2016 ju prezident Andrej Kiska vymenoval za profesorku v odbore občianske právo.

Osobný život 
Zrejme v roku 1988 sa zosobášila s Robertom Ficom, s ktorým sa zoznámila počas štúdia. V danom roku uskutočnili svadobnú cestu na Maltu, čo Ľubomír Morbacher, historik z Ústavu pamäti národa, komentoval pre denník Pravda nasledovne: „Režim nerád videl, že sa nejakí mladomanželia vyberú na svadobnú cestu do kapitalistického zahraničia, pretože to zakladalo možnosť, že utečú. Ak sa takto niekto dostal, predpokladám, že to bol človek lojálny k režimu a existovali aj pre ten režim na to dôvody, že je lojálny [...] a existovali záruky, že nezostane na Západe.“ Podobne sa vyjadril Miroslav Lehký z Ústavu pro studium totalitních režimů pre denník SME.

Ich syn Michal Fico, ktorý je absolventom súkromného gymnázia Forel International School v Bratislave (súčasný názov: Cambridge International School), v rokoch 2014 - 2018 študuje na Národohospodárskej fakulte Ekonomickej univerzity v Bratislave.

Výberová personálna bibliografia 
Monografie a vysokoškolské učebnice:
 
 
 
  (české vydanie: ISBN 8074180026)
 
  (2. vydanie v roku 2012: ISBN 8074004066)
  (2. vydanie v roku 2013: ISBN 8074005097)

Referencie 

Osobnosti zo Žiliny
Slovenskí právnici
Slovenskí advokáti
Slovenskí univerzitní profesori
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Vyučujúci na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Bejzbal na Panamerických hrách

Bejzbal na Panamerických hrách je bejzbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Panamerických hier a ktorý organizuje Panamerická bejzbalová konfederácia (COPABE) v spolupráci s Panamerickou športovou organizáciou (PASO). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený hneď na prvých Panamerických hrách v roku 1951 v argentínskom Buenos Aires. Bejzbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne a až do roku 2011 vždy iba v mužskej kategórii. Žennský turnaj mal premiéru až na 17. Panamerických hrách v roku 2015 v Toronte. V mužskej kategórii dominuje družstvo , ktoré vyhralo 12 turnajov.

Tento turnaj slúžil od roku 1983 do 1999 tiež ako kvalifikácia panamerických družstiev na bejzbalový turnaj Letných olympijských hier.

Turnaj mužov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na Panamerických hrách 
(do 2019)

Turnaj žien

Zoznam

Referencie

Pozri aj  
 Bejzbal na Stredoamerických a karibských hrách
 Panamerické majstrovstvá v bejzbale

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Panamerickej bejzbalovej konfederácie 
 Oficiálna stránka Panamerickej športovej organizácie /

Zdroje 
 Panamerické hry na stránke wikibaseball 
 Panamerické hry na stránke baseball-reference.com 
 Panamerické hry na oficiálnej stránke COPABE 
 Bejzbalový turnaj Panamerických hier 2015 na stránke the-sports.org
Bejzbal na Ázijských hrách

]
Bejzbal na Ázijských hrách je bejzbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Ázijských hier a ktorý organizuje Ázijská bejzbalová federácia (BFA). Prvýkrát sa bejzbal objavil ako demonštračný šport na 11. ázijských hrách v roku 1990 v Pekingu. Do programu hier bol oficiálny turnaj zaradených až na ďalších hrách v roku 1990 v japonskej Hirošime. Bejzbalový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne a iba v mužskej kategórii. Najviac víťaztiev zaznamenalo družstvo , ktoré vyhralo 5 turnajov.

Turnaje 
Demonštračný šport

Oficiálny šport

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na Ázijských hrách 
(do 2018)

Pozri aj  
 Majstrovstvá Ázie v bejzbale
 Bejzbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Ázijskej bejzbalovej federácie 
 Bejzbal na oficiálnej stránke Ázijského olympijského výboru

Zdroje 
 Ázijské hry na stránke wikibaseball 
 Ázijské hry na stránke baseball-reference.com 
 Bejzbalový turnaj Ázijských hier na stránke the-sports.org
Bejzbal na Afrických hrách

Bejzbal na Afrických hrách bol bejzbalový turnaj, ktorý sa konal v rámci multišportového podujatia Afrických hier a ktorý organizovala Africká bejzbalová a softbalová asociácia (ABSA). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradených na 7. Afrických hrách v roku 1999 v juhoafrickom Johannesburgu. Potom sa bejzbal predstavil už iba na ďalších hrách v roku 2003. Na oboch turnajoch zvíťazilo družstvo . 

Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na bejzbalový turnaj Letných olympijských hier. Víťaz sa nekvalifikoval priamo na LOH, ale svoju účasť si musel vybojovať ešte v play-off s víťazom oceánskych majstrovstiev.

Turnaje

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj  
 Majstrovstvá Afriky v bejzbale

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Africkej bejzbalovej a softbalovej asociácie 
 Oficiálna stránka Afrického olympijského výboru /

Zdroje 
 Africké hry na stránke wikibaseball 
 Africké hry na stránke baseball-reference.com 

Africké hry
Bejzbalové súťaže
Monology

Monology natočil Karel Kryl v pražskom štúdiu Sparta 5. a 6. októbra 1992.

Zoznam piesní 
 „Monology“
 „Od Čadce k Dunaju“ (1991)
 „Smečka“ (1991)
 „Holáryjó“
 „Platýs“
 „Za vozem“
 „Ostrov pokladů“
 „Babylon“
 „Atlantis“
 „Pochyby“
 „Idyla“

Spolupráca 
 Hudobná réžia: Martin Kusák
 Zvuková réžia: Jiří Hesoun
 Typografia: Leo Novotný
 Produkcia: Jana Zimermanová a Alonso Navas

Vydanie 
 1992 - LP, CD, MC (Janez, ČSFR)
 1996 - CD, MC (Bonton Music, ČR)

Externé odkazy 
LP Monology na of. stránkach Karla Kryla

Albumy Karla Kryla
Hudobné albumy z 1992
Majstrovstvá Európy v bejzbale 2014

Majstrovstvá Európy v bejzbale 2014 boli v poradí 33. Majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v piatich českých a nemeckých mestách: Blansko, Brno, Ostrava, Třebíč a Regensburg, od 12.21. septembra 2014, za účasti 12 tímov. Prvýkrát organizovali európsky šampionát dve krajiny. Nemecko predtým samostatne hostilo turnaj štyrikrát, v rokoch 1957, 1969, 2001 a 2010; Česko v roku 2005. Svoj 21. titul získalo , ktoré vo finále zvíťazilo nad obhajcom titulu z .

Rozhodnutie o udelení organizácii ME 2014 Česku padlo na zasadnutí technickej komisie CEB v septembri 2012. Nemecký Regensburg sa pridal až v júli 2013.

Kvalifikácia 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku IBAF v roku 2014.

Štadióny

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A 
Regensburg

Skupina B 
Ostrava

2. fáza

Skupina o 9.12. miesto 
Třebíč

Finálová skupina 
Brno

Play-off

Stretnutie o 7. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 1 ME 2014 /
 Oficiálna stránka 2 ME 2014 
 ME 2014 na štatistickej  stránke CEB 
 ME 2014 na stránke baseball-reference.com 
 ME 2014 na stránke wikibaseball 
 ME 2014 na stránke mister-baseball.com 
 Oficiálna stránka CEB 

Bejzbal v 2014
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Bejzbal
Bejzbal
Dívka havířka / Azbuk

Dívka Havířka / Azbuk (1978) je SP platňa Karla Kryla. Vyšla v Kanade vo významnom exilovom vydavateľstve ’68 Publishers.

"...Bola to jedna z najradostnejších prác, akú som ako redaktor Sixty-Eight Publishers, Corp. zažil. Karel dodal rukopis knihy (Z pod stolu) Sebrané spisy s príslušnými ilustráciami a ja som dostal nápad: kniha zachytávala dve stránky Krylovho talentu: piesňové texty a kresliarsky um. Ľudia ho však poznali predovšetkým ako speváka. Dáme teda dohromady malú platňu, štyridsaťpäťku, pre ktorú Karel vyberie dve pesničky a naspieva ich.

A projekt ma inšpiroval k ešte jednému nápadu. Kryl až doteraz všetko spieval s doprovodom vlastnej gitary a mne, odchovancovi bigbandového swingu, pripadal spevák s gitarou akosi nehotová vec. Takže som si zaumienil, že skúsime, ako bude Kryl znieť s doprovodnou kapelou. A Karel súhlasil.

Hudobných skupín sme mali v Toronte viac: môjmu srdcu najbližšie bol súbor Ed Vokurka and His Swing Strings. Bola to dobrá kapela, Ed Vokurka hral na husle štýlom legendárnych hráčov na ten v jazze vzácny nástroj, ako boli Joe Venuto alebo Stéphane Grappelli, a basista súboru, Stan Zadák, bol kedysi v Prahe medzi "swingármi" veľmi populárny ako "Fatty" Zadák. V Kanade sa vypracoval medzi najlepších hráčov svojho nástroja a nájdete ho v knihách o kanadskom jazze.

Experiment sa podaril, Karel Kryl vybral dve piesne, "Dívku havířku" a "Azbuka" a v štúdiu Slobodnej Európy v Mníchove nahral na plejbek svoj hlas. Ja, a snáď aj čitatelia, sme mali radosť. Kniha sa rýchlo vypredala, a tak sme Kryla požiadali o ďalšiu. Súhlasil - pod jednou podmienkou. Že mu medzitým vydáme jeho vážnu poéziu..."

Zoznam piesní 
 A-strana: „Dívka havířka“
 B-strana: „Azbuk“

Referencie

Externé odkazy 
 SP platňa na of. stránkach Karla Kryla

Albumy Karla Kryla
Hudobné albumy z 1978
Projekt Elliniko

Projekt Elliniko, je plán rozšírenia mesta Atény vybudovaním rozsiahlej novej mestskej štvrti na mieste pobrežnej časti aténskej štvrte Elliniko a tiež na bývalom, uzatvorenom aténskom letisku v tejto štvrti. 

Ide o architektonický megaprojekt s investíciou viac ako 7 biliónov eur  a jedná sa tak o najväčšiu stavebnú investíciu v Európe. Na financovaní sa podieľajú najmä súkromní investori (grécki aj zahraniční), ale je zastúpená aj grécka vláda. Najväčším investorom je grécka spoločnosť Lamda Development. Tento projekt tiež obsahuje vybudovanie 400 hektárového parku, ktorý bude väčší ako mewyorský Central Park (ten má 350 hektárov) a tiež bude najväčším parkom v Európe. Bude tu tiež vybudovaná promenáda a pláže pri mori, obchodné centrá, metro, električková trať, lodný prístav, kultúrne inštitúcie, podmorský park, športové parky (okrem iného aj hokejový štadión). Súčasťou projektu bude aj mrakodrap s názvom Marina Resedential Tower, ktorý bude zároveň prvým mrakodrapom v seizmicky nepokojnom Grécku. 

Vláda a súkromní investori sa výstavbou tohto projektu snažia zlepšiť hospodársku situáciu Grécka a zvýšiť turistický ruch, ako aj rozvoj aténskej ekonomiky. Pri budovaní nového Ellinika sa predpokladá potreba pracovných miest pre 50 000 ľudí, čo výrazne pomôže znížiť vysokú nezamestnanosť.

Externé odkazy 
 Vizualizácia projektu

Zdroje 
 Hellinikon Project - lamda development
 elliniko.gr

Stavby v Aténach
Omezená seuverenita / Jedůfka

Omezená seuverenita / Jedůfka (1986) je SP platňa Karla Kryla. Vyšla v Kanade vo významnom exilovom vydavateľstve ’68 Publishers.

"...Druhú knihu svojich textov Z mého plíživota, dal ilustrovať Ivanovi Steigerovi, ktorý nám úplne na začiatku našich snáh, urobil krásne logo. A Karel súhlasil, že opäť vyberie dve piesne a my sa postaráme o orchestrálny sprievod. Tou dobou bol už v exile Jaroslav Jeroným Neduha, zakladateľ skupiny Extempore, ktorý sa preslávil najmä rockovou operetou "Milá čtyř viselců", ktorú uviedol na V. Pražských jazzových dňoch v Lucerne. Samozrejme sa hlboko znepáčil školdozorcom nad kultúrou a nasledoval Kryla na Západ, do Viedne. V štúdiu Slobodnej Európy v Mníchove natočili, tentokrát spolu, dve piesne, "Omezenou suverenitu" a "Jedůfku".

Aj kniha Z ​​môjho plíživota rýchlo z nášho skladu zmizla...."

Zoznam piesní 
 A-strana: „Omezená seuverenita (Morytát)“
 B-strana: „Jedůfka“

Referencie

Externé odkazy 
SP platňa na of. stránkach Karla Kryla

Albumy Karla Kryla
Hudobné albumy z 1986
Carmina resurrectionis

Carmina resurrectionis (Piesne zmŕtvychvstania) je EP platňa Karla Kryla z roku 1974, ktorú si aj sám financoval. Vyšla v Nemecku na labele Caston.

Vznik albumu 
"Zvukový záznam bol zhotovený na prianie autora prepisom EP platne z roku 1974. Originálny zvukový záznam sa nezachoval." Toľko Bonton k EP platni Karla Kryla... Je len dobré, že Kryl dal prednosť dobovej autenticite pred technickou dokonalosťou.

Karel Kryl a biblické texty 
Kryl sa biblickými textami inšpiroval často (Děkuji, Jidáš, Zapření Petrovo, Žalm 71, Žalm 120).

Zoznam piesní 
 „Jidáš “
 „Zapření Petrovo “
 „Žalm 71.“
 „Děkuji“

Reedície 
1990 - EP Bonton Music, ČSFR
1995 - CD, MC Bonton, Česko

Referencie

Externé odkazy 
 EP platňa na of. stránkach Karla Kryla

Albumy Karla Kryla
Hudobné albumy z 1974
Bejzbal na Ázijských hrách 2014

Bejzbal na Ázijských hrách 2014 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2014. Konal sa v meste Inčchon, v Kórejskej republike od 22.28. septembra 2014, za účasti 8 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje oficiálne od roku 1994 a toto bolo jeho 6. vydanie. Zápasy sa hrali na 2 štadiónoch: Munhak Baseball Stadium a Mokdong Baseball Stadium. Víťazom sa stalo družstvo , ktoré vo finále zvíťazilo nad .

Účastníci 

 Číslo udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku IBAF v roku 2014.

Štadióny

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Iné projekty

Zdroje 
 Bejzbalový turnaj na oficiálnej stránke Ázijských hier 2014 /
 Ázijské hry 2014 na oficiálnej stránke Ázijskej bejzbalovej federácie 

Bejzbal v 2014
Bejzbal na Ázijských hrách
Ázijské hry 2014
Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2014

Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2014 boli v poradí 18. Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia inline skater hockey (IISHF). Konali sa od 12.14. septembra 2014 v meste Kaarst, v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, v Nemecku, za účasti 6 tímov. Nemecko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov štvrtýkrát, keď predtým hostilo turnaj v rokoch 1997, 1999 a 2005, z toho v rokoch 1997 a 2005 práve v Kaarste. Titul obhájilo domáce Nemecko, ktoré vo finále zvíťazilo po predĺžení nad Dánskom.

Zápasy sa odohrali v aréne Stadtparkhalle s kapacitou 1 000 divákov, ktorý je domovskou arénou miestneho hokejového klubu Crash Eagles Kaarst. Zápasy o 5. miesto sa hrali na 2 polčasy po 20 minút, všetky ostatné zápasy klasicky na 3 tretiny po 15 minút.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutia o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 ME 2014 na oficiálnej stránke IISHF 
 ME 2014 na oficiálnej stránke IISHF 
 ME 2014 na stránke inlinereferees.org 
 ME 2014 na stránke klubu Crash Eagles Kaarst 

Šport v 2014
Muži
Inline skater hockey
Jacques Tati

Jacques Tati, vlastným menom Jacques Tatischeff, (* 9. október 1907, Le Pecq, Francúzsko - † 5. november 1982, Paríž) bol francúzsky režisér, scenárista, herec a komik.

Životopis 
Bol francúzsko-rusko-holandsko-talianskeho pôvodu. Jeho otec Georges Emmanuel Tatischeff, narodený v roku 1875 v Paríži, bol synom Dimitrie Tatischeffa, ruského ambasádora v Paríži, a Francúzky Rose Anathalie Alinquantovej. Jeho matka Marcelle Claire van Hoffová bola taliansko-holandského pôvodu.

Ako herec začínal v krátkych filmoch, neskôr sa rozhodol okrem hrania aj režírovať. Jeho režisérskym debutom bol krátky film L’école des facteurs v roku 1947, kde vytvoril postavu poštára Françoisa. Táto postava sa objavila aj o dva roky neskôr v Tatiho prvom celovečernom filme Jour de fête. O štyri roky neskôr, v roku 1953, prichádza s ďalším celovečerným filmom Prázdniny pana Hulota (Les vacances de Monsieur Hulot) v ktorom sám stvárňuje hlavnú postavu milého pána Hulota (výsl. [Ilot]), ktorá ho neskôr preslávila po celom svete. V roku 1958 natočil komédiu Mon oncle, ktorá bola nominovaná v kategórii Najlepší zahraničný film na Oscara. Ďalším jeho celovečerným filmom bol Playtime v roku 1967, ktorý ale úspech filmu Mon oncle nedosiahol. V roku 1971 sa objavil v snímke Trafic, ale ani touto snímkou jeho jemný humor neporazil súdobé dynamické komédie. Naposledy si zahral v roku 1974 vo filme Parade.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 
 Jacques Tati na FDb.cz
 Jacques Tati 
 Tatiho životopis 
 Tatiho profil

Zdroj 

Francúzski režiséri
Francúzski scenáristi
Držitelia Čestného Césara
Francúzski herci
Francúzski satirici
Miroslav Lacký

Miroslav Lacký (* 4. september 1943, Ostrava) je bývalý česko-slovenský hokejový brankár.

Športová kariéra 
Lacký sa ako mladý chlapec venoval najprv futbalu. S hokejom začínal na rozdiel od väčšiny špičkových hráčov pomerne neskoro ako šestnásťročný. Počas dorasteneckých rokov sa vyučil za inštalatéra vo VŽKG, kde zároveň hral hokej za Vítkovice. Začínal ako útočník na pravom krídle, ale ešte v dorasteneckom veku ho tréneri preradili na post brankára. Takmer celú klubovú kariéru v najvyššej súťaži strávil v Tesle Pardubice, kde odchytal osem sezón.

Je dvojnásobným účastníkom MS a ME (v Štokholme 1969 a 1970), kde získal bronzové medaily.

Aktívnu športovú kariéru ukončil v tíme Baník ČSA v Karvinej, ktorá sa stala aj miestom jeho bydliska.

Referencie

Zdroj

Externé odkazy 
 http://www.skkarvina.cz/multimedia/clanek/492-dve-zivotni-jubilea
 http://www.hokejbonus.estranky.cz/clanky/hraci/lacky-miroslav.html

Česko-slovenskí hokejisti
Česko-slovenskí hokejoví brankári
Českí hokejisti
Českí hokejoví brankári
Hráči HC Vítkovice
Hráči HC Pardubice
Osobnosti z Ostravy
Papyllon

Papyllon je štvorčlenná hudobná skupina z Prešova založená v roku 2010, kedy vyhrali súťaž mladých talentov prešovský Liverpool. V priebehu roka 2011 vydali svoje demo, ktoré pokrstili v prešovskom klube Pumpa. V roku 2012 vydali dva oficiálne single „Waves“ a „Smiles“. V roku 2015 vydali EP Sink or Swim, ku ktorého úvodnej skladbe „Harmful“ natočili videoklip. Popri tom veľa hrajú doma aj v zahraničí a majú za sebou vystúpenia na festivaloch ako napr. Rock for People alebo Grape.

EP Sink or Swim tvorí päť skladieb – „Harmful“, „Sink or Swim“, „Second Minute Second Second“, „Waves“, a „Marble“. EP sa nahrávalo v prešovskom štúdiu UMPAX pod producentskou taktovkou Martina Migaša. V roku 2017 kapela vydala svoj debutový album s rovnomenným názvom - Papyllon. Hudobne sa kapela posunula s tzv. britského indie rocku ku viac rôznorodejšiemu štýlu, ktorý v sebe mixuje prvky rocku, popu, elektorniky a jazzu. Kapela z tohto albumu vydala zatiaľ dva single "Seventeen, baby" a "Never felt so pure".

Členovia 
 Richard Rác –gitara
 Lukáš Lacko – bicie
 Jakub Pastorák – basa
 Bohuš Hajduch – spev, klávesy, gitara
 Vladimír Pitlík (bývalý člen) - gitara

Diskografia 
 2011 – Demo
 2015 –  Sink or Swim
 2017 - Papyllon (album)
2019 - What About Tonight
2019 - All The Time
2020 - Forever

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Facebook

Zdroj 
 http://refresher.sk/24929-Skupina-Papyllon-rozsiruje-svoje-teritorium-ma-nove-EP-a-klip
 http://www.fullmoonzine.cz/novinky/papyllon-rozsiruje-svoje-teritorium-nove-ep-a-klip
 http://www.skills.at/?m_ar_id=1727

Slovenské alternatívnorockové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 2010
Satanic Warmaster

Satanic Warmaster je fínska black metalová skupina z mesta Lappeenranta v južnom Fínsku. Bola založená v roku 1998 Laurim Penttiläom (prezývka Satanic Tyrant Werwolf). Vo svojich textoch sa zaoberá satanizmom a vojnovými motívmi.

Aktuálna zostava 
 Satanic Tyrant Werwolf – všetko (spev, gitara, basgitara, bicie)

Diskografia

Albumy 
 2001 - Strength and Honour
 2002 - Black Katharsis
 2003 - Opferblut
 2004 - ...Of the Night
 2005 - Carelian Satanist Madness
 2007 - Revelation
 2010 - Nachzehrer
 2010 - Ondskapens Makt / Forgotten Graves
 2011 - Winter's Hunger / Torches
 2012 - In Eternal Fire / Ghost Wolves
 2014 - Fimbulwinter

Splity 
 2003 - Hold On to Your Dreams (singel; split s Krieg)
 2003 - The True Face of Evil (singel; split s The True Frost)
 2004 - March of the Legion Werwolf (EP; split s Akitsa)
 2004 - Satanic Warmaster & Clandestine Blaze (album; split s Clandestine Blaze)
 2006 - A Hymn for the Black Empire (singel; split s Stuthoff)
 2007 - The Chant of the Barbarian Wolves (singel; split s Aryan Blood)
 2007 - Dark Hymns (EP; split s Mütiilation & Drowning the Light)
 2008 - Black Metal Holocaust (singel; split s Evil)
 2008 - Where Eternity Awaits (EP; split s Behexen)
 2009 - Majesty of Wampyric Blood (singel; split s Totenburg)

Iné 
 2000 - Bloody Ritual (demo)
 2000 - Gas Chamber (demo)
 2005 - Black Metal Kommando / Gas Chamber (kompilácia)
 2007 - Black Metal Massacre Live 
 2007 - Werewolf Hate Attack 
 2008 - Revelation ...of the Night (kompilácia)
 2010 - We Are the Worms that Crawl on the Broken Wings of an Angel (kompilácia)

Referencie

Externé odkazy 
 Satanic Warmaster, Encyclopaedia Metallum

Fínske blackmetalové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1998
Elektrický rušeň 182

Elektrický rušeň 182 (predtým E 669.2, továrenské označenie Škoda 59E) je rušeň určený pre nákladnú dopravu na jednosmernej napájacej sústave 3 kV. Tento rad vychádza z rušňov radu 181, oproti ktorým sú urobené len drobné úpravy, napríklad zníženie hmotnosti o 4,2 tony a zmenšenie rázvoru podvozkov.

Prevádzka 
Od septembra 2008 sú všetky rušne tohto radu u ČD Cargo sústredené v SOKV Ostrava, pričom prevádzka tohto radu je výrazne obmedzovaná z dôvodu nepriaznivého vplyvu na koľajový zvršok. Zvyšné rušne slúžia najmä na postrk cez česko-slovenskú hranicu, prípadne v okolí Ostravy, môžu však byť nasadzované aj na iné výkony. Vyradené rušne sú prenajímané poľským, slovenským, ale aj českým dopravcom. Jeden stroj má v prenájme Lokorail, dva mala prenajaté spoločnosť Bratislavská regionálna koľajová spoločnosť, po ukončení nájmu však prešli do prenájmu spoločnosti ODOS. Väčšina strojov je ale upravovaná pre prevádzku v Poľsku pre spoločnosť CTL Logistics.

Na slovensku bol tento rad prevádzkovaný spoločnosťou ZSSK Cargo do roku 2006, kedy boli zvyšné rušne zrušené a predané rôznym záujemcom. Väčšina ich skončila opäť v Poľsku, iba stroj 182.166 získala spoločnosť ODOS. Jedinou výnimkou sa stal rušeň 182.063, ktorý však bol preznačený na 183.044.

Prevádzkované rušne 
 ČD Cargo: 182.038, 134, 168
 ODOS: 182.080, 099, 166
 Lokorail: 182.072

(Rušňe označené kurzívou má daná firma v nájme.)

Historické stroje 
 ČD Cargo: 182.168
 MDC Vrútky: 182.133

Iný projekt

Externé odkazy 
 Rušne radov 182 a 183 v atlase lokomotív
 Rušne radu 182 na stránkach Rail.sk
 Elektrický rušeň E 669.2133 na stránkach Výhrevne Vrútky
 Zoznam lokomotív vlastnených ČD Cargo
 Rušne radu 182 na stránkach venujúcim sa Šesťkolákom

Zdroj 

182
182
Histadrut

Histadrut (: הסתדרות, doslova „Federácia“, celým názvom Všeobecná federácia pracujúcich v zemi Izrael, : ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, ha-Histadrut ha-Klalit šel ha-Ovdim be-Erec Jisrael) je izraelský odborový zväz so sídlom v Tel Avive s počtom 650 tisíc členov. Bol založený v decembri 1920 v Haife ako židovský odborový zväz, ktorého cieľom bolo „zaistiť prácu, družstevné zásobovanie, učňovské školenie a vzdelávanie.“ 

V čase svojho založenia v roku 1920 mal Histadrut približne 4400 členov a o dva roky neskôr 8394 členov, bola to však len polovica židovskej robotníckej triedy v Palestíne. K roku 1927 však už šlo o 25 tisíc členov, čo bolo 75 % všetkých židovských pracujúcich v Palestíne.

Prostredníctvom svojej ekonomickej vetvy Chevrat ha-Ovdim (doslova „Spoločnosť pracujúcich“) Histadrut vlastnil a prevádzkoval množstvo podnikov, vrátane najväčších izraelských priemyslových konglomerátov, ako aj najväčšiu izraelskú banku ha-Poalim. Histadrut poskytoval aj komplexný systém zdravotnej starostlivosti Klalit. V roku 1924 založil mládežnícke hnutie, dnes známe pod názvom ha-Noar ha-oved ve-ha-lomed, ktoré okrem iného pomáhalo zakladať židovské osady.

Histadrut mal významné postavenie aj na mediálnom trhu. Vydával denník Davar (od roku 1925) a pre potreby nových imigrantov i denník Omer (od roku 1950) tlačený vrátane hebrejských znamienok pre samohlásky.

V roku 1934 založilo revizionistické hnutie ako protiváhu centristicky a ľavicovo orientovanej odborovej centrály Histadrut odborový zväz Histadrut ha-ovdim ha-leumit.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne internetové stránky  
 Encyclopædia Britannica – Histadrut

Zdroj 
 

Sionistické organizácie
Odborové organizácie v Izraeli
Fernandel

Fernandel, vlastným menom Fernand Joseph Désiré Contandin, (* 8. máj 1903, Marseille, Francúzsko – † 26. február 1971, Paríž, Francúzsko)  bol francúzsky herec a spevák. 

Vyšiel zo sveta francúzskej operety a vaudeville, stal sa však aj známym filmovým hercom, k jeho popularite prispela predovšetkým postava Dona Camilla, ktorý v sérii filmov zvádzal v malom talianskom mestečku súboj s komunistickým starostom Peppone. Úspech filmov o svojráznom kňazovi ho katapultoval aj do Hollywoodu, kde jeho najúspešnejším počinom bol film Paris Holiday, kde stál po boku Boba Hope. 

Mieru jeho popularity vo Francúzsku ukázala anketa Najväčší Francúz (obdoba 100 Greatest Britons, ktorá sa vo Francúzsku konala v roku 2005. Fernandel sa umiestnil na 13. mieste (pred Napoleonom Bonapartom, Karolom Veľkým, alebo François Mitterrand, ale aj pred svojimi vo svete slávnejšími kolegami de Funésom, či Gabinom).

Filmografia

Referencie

Externé odkazy

Zdroj 

Francúzski herci
Francúzski komici
Osobnosti z Marseille
KTM-23

KTM-23 (podľa unifikovaného označenia 71 – 623) je typ ruskej električky vyrábanej spoločnosťou UKVZ od roku 2009. V Júli 2015 bolo vyrobených celkom 233 vozňov.

Električka je dlhá  a v strednej časti má nízkopodlažnú časť (40% z celkovej plochy vozidla). Pre cestujúcich slúžia štyri dvere umiestnené na pravej časti vozidla. Vozeň poháňajú štyri asynchrónne motory s výkonom 4x 50 kw.

Prevádzka

Iné projekty

Externé odkazy 
 na stránkach výrobcu
 Fotografie
 NNové električky pre Chabrovsk
 Nové električky pre Perm
 KTM-23 na tramvaj.ru

Zdroj 

Električky UKVZ
Dráhové vozidlá vyrábané od roku 2009
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2006

Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2006 boli v poradí 15. Majstrovstvá sveta v basketbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konali sa v piatich japonských mestách: Hamamacu, Hirošima, Saitama, Sapporo a Sendai, od 19. augusta3. septembra 2006, za účasti 24 tímov. Počet tímov sa oproti minulým turnajom zvýšil o 8 družstiev. Nováčikmi turnaja boli družstvá Kataru a Slovinska. Titul získalo družstvo , ktoré vo finále zvíťazilo nad . Obe družstvá získali svoju prvú medailu na MS.

Turnaj bol zároveň jedným z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 2008, ktoré sa uskutočnili v Pekingu. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.

Pôvodnymi kandidátmi na usporiadanie šampionátu bolo 7 krajín: Austrália, Francúzsko, Portoriko, Rusko, Srbsko a Čierna Hora, Taliansko a Turecko.

Kvalifikácia

Arény

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play-off

Osemfinále

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Iné projakty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2006 ///
 Oficiálna stránka Medzinárodnej basketbalovej federácie

Zdroje 
 MS 2006 na archívnej stránke FIBA 
 MS 2006 na stránke todor66.com 
 MS 2006 na stránke linguasport.com 
 MS 2006 na stránke thebasketballworld.com 
 MS 2006 na stránke NBA 

Basketbal v 2006
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov
Basketbal
2006 v Japonsku
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2010

Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2010 boli v poradí 16. Majstrovstvá sveta v basketbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konali sa v štyroch tureckých mestách: Ankara, Istanbul, Izmir a Kayseri, od 28. augusta12. septembra 2010, za účasti 24 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Iránu, Jordánska, Srbska a Tuniska. Štvrtý titul získali , ktoré vo finále zvíťazili nad domácim . Turecko, rovnako ako bronzová , získali svoju prvú medailu na MS.

Turnaj bol zároveň jedným z kvalifikačných podujatí na Letné olympijské hry 2012, ktoré sa uskutočnili v Londýne. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.

Voľba organizátora 
O usporiadanie MS 2010 sa uchádzali 3 kandidatúry, ktoré predložili riadnu ponuku: Francúzsko, Turecko a spoločná kandidatúra Bosny a Hercegoviny, Chorvátska, Severného Macedónska, Slovinska a Srbska a Čiernej Hory. Svoju kandidatúru najprv oznámili aj Portoriko, Rusko, Taliansko a spoločná kandidatúra Austrálie a Nového Zélandu, ale neskôr svoje ponuky stiahli. V decembri 2004 na zasadnutí FIBA v malajziskom Kuala Lumpur na základe hlasovania bol oznámený víťazTurecko, ktoré zvíťazilo pred Francúzskom a spoločnou kandidatúrov postjuhoslovanských štátov.

Kvalifikácia

Arény

Nasadenie do výkonnostných košov 
FIBA nasadila pred žrebovaním skupín, ktoré sa konalo v decembri 2009, tímy do nasledujúcich výkonnostných košov, v ktorom zohľadnila v 1. koši umiestnenie vo svetovom rebríčku a v ostatných košoch geografické zadelenie a výkonnostné kritéria:

Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2010.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play off

Osemfinále

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Iné projakty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2010 //
 Oficiálna stránka Medzinárodnej basketbalovej federácie

Zdroje 
 MS 2010 na archívnej stránke FIBA 
 MS 2010 na stránke todor66.com 
 MS 2010 na stránke linguasport.com 

Basketbal v 2010
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov
Basketbal
2010 v Turecku
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2007

Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2007 boli v poradí 35. majstrovstvá Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v piatich španielskych mestách: Madrid, Alicante, Granada, Palma de Mallorca a Sevilla, od 3.16. septembra 2007, za účasti 16 tímov. Španielsko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov tretíkrát, keď predtým hostilo turnaj v rokoch 1973 a 1997. Nováčikom turnaja bolo iba samostatné družstvo Srbska; po 56 rokoch sa naň kvalifikovalo Portugalsko. Titul získalo , ktoré vo finále zvíťazilo nad domácim . 

Španielsko bolo vybrané za organizátora tohto turnaja 28. novembra 2004 na zasadnutí FIBA Europe. Ďalšími kandidátmi boli Litva, Lotyšsko a Poľsko.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na basketbalový turnaj LOH 2008, ktorý sa uskutočnil v Pekingu. Kvalifikovali sa naň 2 najlepšie družstvá. Ďalšie 4 družstvá postúpili do znovuobnovenej svetovej olympijskej kvalifikácie.  malo ako víťaz MS 2006 olympijskú účasť už dopredu istú.

Kvalifikácia

Arény

Nasadenie do výkonnostných košov 
FIBA Europe nasadila družstvá pred žrebovaním skupín, ktoré sa konalo 15. januára 2005, do nasledujúcich výkonnostných košov podľa ich výsledkov v predchádzajúcej edícii ME:

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Nadstavbové skupiny

Skupina E

Skupina F

Play-off 
Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále 

Stretnutie o 3. miesto 

Finále

Konečné poradie

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2007

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2007 (archive.org) /

Zdroje 
 ME 2007 na oficiálnej stránke FIBA Europe 
 ME 2007 na stránke todor66.com 
 ME 2007 na archívnej stránke FIBA 
 ME 2007 na stránke linguasport.com 

Basketbal v 2007
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov
Basketbal
2007 v Španielsku