joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
I Mjong-bak

I Mjong-bak (po kórejsky: I Mjong-bak - 이명박/李明博) (* 9. december 1941, Osaka, Japonsko) kórejsky ekonóm, politik a v rokoch 2008 - 2013 desiaty prezident Kórejskej republiky, ktorý bol zvolený v prezidentských voľbách konaných 19. decembra 2007. (V juhokórejskej terminológii označovaný ako 17. prezident, pretože ďalšia kadencia starého prezidenta sa počíta ako keby to bol nový prezident). Do úradu nastúpil 25. februára 2008. Vo funkcii nahradil No Mu-hjona.

Stručný životopis 
I Mjong-bak sa narodil svojim rodičom v čase japonskej okupáci Kórey (1905-1945) v Japonsku, kam sa rodičia presťahovali kvôli chudobe doma. Narodil sa ako tretí syn (4 synovia a 3 dcéry). Hneď po oslobodení (15. augusta 1945) sa spolu s celou rodinou vrátil späť do Kórey, kde sa usadili v meste Phohang. 

Z dôvodu nedostatku peňazí nemohol pokračovať v štúdiu na strednej škole. Až v rámci štipendií udeľovaných premiérom Kórejskej republiky mohol začať študovať na strednej škole a po jeho skončení sa dostal na Univerzitu Korjo. Po dvoch rokoch štúdií narukoval do armády (v Južnej Kórey je univerzitný študent po druhom ročníku povinný narukovať do armády).

Keď 3. júna 1964 prezident Pak Čong-hi vyhlásil stanné právo, I Mjong-bak sa zapojil do študentských protestov, za čo bol zadržaný a neskôr odsúdený na 5-ročný trest odňatia slobody. Vo väzení strávil 6 mesiacov, po čom bol následne prepustený. V roku 1965 nastúpil do novozaloženej firmy Hyundai Construction. Už po dvoch rokoch začal postupovať a vo svojich 29 rokoch (r. 1970) sa stal členom dozornej rady firmy. Po 10 rokoch pôsobenia vo firme sa ako 35-ročný stal generálnym riaditeľom firmy a v roku 1988 predsedom predstavenstva. Počas jeho pôsobenia sa firma Hyundai Constructions stala najväčšou stavebnou firmou v Južnej Kórei a jednou z najväčších na svete. V tom čase firma postavila aj most Penang v Thajsku, ktorý bol 3. najdlhším mostom sveta.

Začiatkom 90. rokov vstúpil do politiky a od roku 1992 do roku 1998 bol poslancom parlamentu Kukhwe. V rokoch 2002 až 2006 bol 32. primátorom hlavného mesta Soul.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Profil na Biography.com

Prezidenti Kórejskej republiky
Osobnosti z Osaky
Amatol

Amatol je triviálny názov pre skupinu trhavín, pozostávajúcich zo zmesí dusičnanu amónneho a tritolu v rôznych pomeroch. Jedná sa o vysoko výkonné trhaviny, používaly sa na vojenské účely predovšetkým počas dlhotrvajúcich vojenských konfliktov, keď priemyselné produkčné kapacity tritolu (produkcia tritolu je relatívne materiálovo a energeticky náročná) nedosahovali vysokú spotrebu ozbrojenými silami (dusičnan amónny sa dá Haber-Boschovou metódu jednoducho vyrábať v neobmedzených množstvách zo vzduchu, vody a elektrickej energie). Počas 2. svetovej vojny často používaný ako trhacia náplň leteckých bômb, delostreleckých granátov, protiponorkových náloží a námorných mín. Býva nahradzovaný inými trhavinami ako Hexolity, Torpexy a Tritonaly.

Obsah dusičnanu amónneho v amatoloch sa pohybuje od 40 po 80 % v závislosti od dostupnosti tritolu a účelu použitia. Sila a brizancia so vzrastajúcim podielom dusičnanu amónneho klesá, zároveň stúpa citlivosť trhaviny na mechanické a teplné impulzy. Amatol 80/20 (obsahujúci 80 % dusičnanu amónneho a 20 % tritolu) pri výbuchu produkuje biely dym. Aj pri takto nízkom obsahu tritolu je pomerne účinnou trhavinou. Amatol 50/50 (50 % dusičnanu amónneho a 50 % tritolu)  produkuje pri detonácii tmavý dym. Nevýhodou amatolov je ich hygroskopia.  Z amatolov boli počas 1. svetovej vojny prímesou hliníku vyvinuté Amonaly, počas 2. svetovej vojny prímesami hexogénu resp. pentritu Amatexy, ktoré vykazujú v porovnaní s amatolmi zvýšenú brizanciu. 

Bol vynájdený počas 1. svetovej vojny, používal sa aj cez druhú svetovú a studenú vojnu ako aj v súčasnosti.

Zdroj 
 Department, Navy (1947). U.S. Explosive Ordnance. Washington, D.C.: Bureau of Ordnance. pp. 580. [Dostupné online http://www.hnsa.org/doc/ordnance/index.htm]

Výbušniny
RTorrent

rTorrent je textový ncurses BitTorrent klient napísaný v C++ založený na knižniciach libTorrent pre UNIX (toto nie je knižnica libtorrent vyvíjaná Arvidom Norbergom) so zameraním na vysoký výkon a dobrý kód. Knižnica sa líši od iných implementácii tým, že prenáša dáta priamo medzi súborovými stránkami namapovanými na pamäť pomocou funkcie mmap a sieťovou vrstvou. Na vysokorýchlostných linkách je údajne schopný poskytovať dáta omnoho rýchlejšie ako oficiálny klient.

Balíčky rTorrentu sú dostupné pre mnohé distribúcie Linuxu a Unixov a je ho možné skompilovať na takmer každom operačnom systéme kompatibilnom s POSIXovým štandardom, ako je napríklad FreeBSD.

rTorrent využíva ncurses a vhodne sa kombinuje screen alebo dtach. Podporuje ukladanie relácií a umožňuje používateľom pridávať a odstraňovať torrenty. Takisto podporuje čiastkové šťahovanie torrentov obsahujúcich viacero súborov. Vo verzii 0.7.0 bolo doplnené šifrovanie protokolu BitTorrent. PEX (Výmena peerov) a DHT boli implementované nedávno.

rTorrent možno tiež ovládať prostredníctvom XML-RPC cez SCGI.

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka rTorrentu
 rTorrent pre Darwin/Os X
 nTorrent - Grafické rozhranie pre rTorrent
 rtGui - PHP/Webový interfejs pre rTorrent využívajúce XML-RPC

Slobodný softvér
Fleš (predbežná správa)

Fleš je najkratší druh správy, typický pre prácu spravodajskej agentúry. Ide o predbežnú, telegrafickú správu o udalosti o ktorej redakcia nemá dostatok relevantných informácií. Flešová správa by mala mať rozsah najviac 30 slov.

Pozri aj 

Spravodajstvo

Novinárstvo
Seebeckov jav

Seebeckov jav (alebo tiež termoelektrický jav) je priamou premenou rozdielu teplôt na elektrické napätie. Peltierov jav a Seebeckov jav sú vlastne opaky seba navzájom. Medzi súvisiace javy patrí Thomsonov jav a ohrev Jouleovým teplom. Peltier-Seebeckov jav, a Thomsonov jav sú vratné, ohrev jouleovým teplom nemôže být vratným procesom podľa zákonov termodynamiky.

Tento jav bol po prvýkrát objavený v roku 1821 nemeckým fyzikom Thomasom Seebeckom, ktorý zistil, že existuje elektrické napätie medzi dvoma koncami kovovej tyče, pokiaľ medzi týmito koncamii existuje teplotný rozdiel – gradient ΔT.

Zistil tiež, že kompasová strelka je odklonená ak je umiestnená v uzatvorenej slučke tvorenej z dvoch rôznych kovov s teplotným rozdielom medzi spojmi. Je to z dôvodu rozdielnej odozvy kovov na teplotné rozdiely v prúdovej slučke, ktorá spôsobuje vznik magnetického poľa.

Jav je teda vznik napätia, ktorý nastáva pri teplotných rozdieloch medzi dvoma rozdielnymi kovmi alebo polovodičmi. To spôsobuje nepretržité prúdenie elektrónov, pokiaľ vodiče tvoria uzatvorený obvod. Vzniknuté napätie je rádovo niekoľko mikrovoltov na stupeň Celzia.

V nasledujúcom obvode môže býť merané napätie U nižšie uvedeným vzorcom.

SA a SB sú Seebeckove koeficienty  kovov A a B, T1 a T2 sú teploty spojov. Seebeckove koeficienty sú nelineárne a závisia na teplote vodičov, použitom materiáli a jeho molekulárnej štruktúre. Pokiaľ sú Seebeckove koeficienty v danom rozsahu teplôt približne konštantné, môže byť vyššie uvedená rovnica linearizovaná.

Využitie 
Jav sa využíva pre priamu výrobu elektrickej energie z tepla, čiže tam kde máme k dispozícii zdroj tepla, resp. teplotný spád. V praxi sa efekt častejšie využíva pre nepriame meranie teploty, kde sa článok použije ako teplotný snímač (senzor) a merané napätie je ekvivalentné rozdielu teplôt povrchov článku.

Pozri aj 
 Peltierov jav
 Thomsonov jav
 Joulovo teplo

Externé odkazy 

 Seebeckov jav, Seebeckove koeficienty, termočlánok: O
 Termoelektrické javy: O
 Meranie teploty, termoelektrické teplomery: O
 Seebeckov termoelektrický efekt: O

Elektrotechnika
Termodynamika
Fyzikálne javy
The Swan Bride

The Swan Bride je slovenská rocková skupina. Pochádza zo Žiliny. Zoskupenie vznikalo dlhší čas z iných formácií. Skupina je charakteristická hudobným štýlom príznačným pre dnešnú britskú scénu spolu s kombinovaním rôznych prvkov ako je aj hudba klasická, španielske rytmy a podobne. Ovplyvnení boli viacerými muzikantmi a žánrami: Bright Eyes, Tom Waits, Muse, punk, new wave, hororové filmy.

Členovia skupiny 
 Matej Rafa - spev
 Rasťo Tupý - basová gitara
 Matej Kačaljak - gitara
 Michal Michálek - bicie

Diskografia 
 Monsters In Your Drawers EP (2007)
 2 (2010)
 Swan Bride (2012)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka skupiny
 
Swan Bride, The
Hudobné skupiny z 2006
Bradáč (pes)

Bradáč je nemecké plemeno psa. Názov plemena pochádza od charakteristického ochlpenia v oblasti ňucháča. Miniatúrne plemená bradáčov boli vyšľachtené krížením štandardných rás bradáčov s opičím pinčom a pudlom. Psy tohto plemena sa rozdeľujú do troch základných skupín:

malý  bradáč:  sučky 43-48 cm, psy 45-50 cm v kohútiku
stredný bradáč :sučky 49-54 cm, psy 51-56 cm
Veľký bradáč sučky 55-61 cm, psy 56-63 cm  
priemerná dĺžka života Bradáča dosahuje 11-13 rokov 
jeho váha môže dosahovať od 30-42 kg
má silnú podlhovastú hlavu 
ešte nedávno bolo chvost možné kupírovať teraz je to už nemožné

Iné projekty 
 

Plemená psov z Nemecka
Jovsianska hrabina

Jovsianska hrabina je národná prírodná rezervácia, nachádza sa na úpätí Vihorlatských vrchov, na rozhraní pahorkatiny a roviny pri obci Jovsa, v nadmorskej výške 162 Zaberá plochu  a je súčasťou chráneného územia CHKO Vihorlat.

NPR je vyhlásená na ochranu prirodzených lesných spoločenstiev s výskytom chránených druhov rastlín, najmä bledule jarnej (Leucojum vernum L.). Je to dubovo-hrabový les na južných svahoch sopečného pohoria. NPR je zriadená na vedecké a osvetovo-výchovné účely.

Okrajom rezervácie preteká potok Myslina. Územie je známe výskytom bledule jarnej karpatskej (Leucojum vernum ssp. carpaticum). Bleduľa sa vyskytuje aj v priľahlých lúčnych spoločenstvách, ktoré sú aspoň čiastočne ovplyvňované vodným režimom potoka. V tejto NPR má najvhodnejšie ekologické podmienky na východnom Slovensku a je tu jej najpočetnejšia populácia.

Porast okolo potoka tvoria jelša lepkavá (Alnus glutinosa), hrab obyčajný (Carpinus betulus), lieska obyčajná (Corylus avellana), slivka trnková (Prunus spinosa), topoľ osikový (Populus tremula), hlohy (Crataegus spp.), vŕba rakyta (Salix caprea).

Referencie

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Jovsianska hrabina, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Chránené územia Chránenej krajinnej oblasti Vihorlat
Národné prírodné rezervácie v Košickom kraji
Chránené územia v okrese Michalovce
Jovsa
Demänovská dolina

Demänovská dolina je najznámejšia dolina Nízkych Tatier,  dlhá. V strednej časti doliny bola v roku 1929 vyhlásená národná prírodná rezervácia, ktorej územie je dnes súčasťou NAPANTu.

Prírodné podmienky 
Na konci sa dolina rozdeľuje na dve ľadovcové doliny: Repiskú a Širokú, ktoré obopínajú vo svojom strede bočný hrebeň Ostredku. V závere doliny sa nachádza Vrbické pleso. V doline sa nachádza prepojený komplex Demänovských jaskýň, ktoré vznikli krasovatením triasových vápencov. Medzi najvýznamnejšie jaskyne patrí Okno, Demänovská jaskyňa Mieru, Demänovská ľadová jaskyňa, Demänovská jaskyňa Slobody, ľadová Dračia jaskyňa, Beníková jaskyňa a Dvere ale i ďalšie.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Doliny Nízkych Tatier
Liptov
Národné prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Liptovský Mikuláš
Chránené územia Národného parku Nízke Tatry
Pekelník (Malá Fatra)

Pekelník () je vrch Malej Fatry. Nachádza sa v Krivánskej časti pohoria na jej hlavnom hrebeni, približne  severne od Turian. Z vrcholu je ďaleký výhľad.

Poloha 
Nachádza sa v severnej časti pohoria, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej najatraktívnejšej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územie mesta Turany a obce Terchová. Najbližšími vrcholmi v hlavnom hrebeni je východne ležiaci Veľký Kriváň () a na západe sedlom Bublen () oddelené Koniarky (). Severne susedí vrch Kraviarske ().

Opis 
Skalnato-hôľnatý vrch v strednej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Fatry je šiestym najvyšším v celom pohorí. Hlavný hrebeň z východného smeru vedie priamo z dominantného Veľkého Kriváňa (), oddeleného plytkým sedlom a cez sedlo Bublen () pokračuje západným smerom na Malý Kriváň (). Poloha v najatraktívnejšej časti pohoria ho radí medzi turisticky obľúbené a hojne navštevované vrchy, čomu napomáha i jednoduchý prístup lanovkou z Vrátnej do neďalekého Snilovského sedla. Celá oblasť je súčasťou Národného parku Malá Fatra. Severné svahy odvodňujú prítoky Varínky, južné svahy odvádzajú vodu potokom Studenec priamo do Váhu.

Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu

Výhľady 
Skalnato-trávnatý vrchol je bez vyššej vegetácie, preto umožňuje ďaleký výhľad na široké okolie. Východný horizont sčasti zakrýva mohutný Veľký Kriváň, juhozápadný zasa Malý Kriváň. Napriek tomu ponúka Pekelník výhľad na mnohé vrchy Krivánskej Fatry, no zaujímavosťou je, že celá Lúčanská Fatra je zatienená práve juhozápadným susedom. Výborne viditeľné sú však pohoria Vtáčnik, Kremnické vrchy, Veľká Fatra a západná časť Nízkych Tatier. Severnému a západnému horizontu pri vhodných podmienkach dominujú Beskydy; Oravské, Kysucké a Moravsko-sliezske, ktoré dopĺňajú bližšie a nižšie Súľovské vrchy, Javorníky a Kysucká vrchovina.

Prístup 
 po  červenej značke hlavným hrebeňom:
 z Malého Kriváňa cez sedlo Bublen
 zo Snilovského sedla 
 po  modrej značke z Vrátnej (Starý dvor) cez Kraviarske a cez sedlo Bublen
 po  zelenej trase:
 z Belej (Bránica) cez Koniarky a sedlo Bublen
 zo Šútova cez Snilovské sedlo

Referencie

Pozri aj 
 Krivánska Fatra
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Malej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Žilina
Vrchy v okrese Martin
Tribún ľudu

Tribún ľudu bol plebejský úradník v starovekom Ríme, ktorý chránil záujmy plebejcov.

Po vzniku rímskej republiky v roku 509 pred Kr. ovládali politický život v Ríme predovšetkým patricijovia. Široké ľudové vrstvy (plebejci) nemali prístup k politickým orgánom. V roku 494 pred Kr. sa plebejci, ktorí predstavovali väčšinu v rímskom štáte a tvorili hlavnú silu v rímskom vojsku, vysťahovali na Svätú horu a odmietali bojovať, pokiaľ im patriciovia nepovolili zriadiť si samostatný úrad tribúnov ľudu. Tento úrad mohli zastávať len občania z plebejských rodín. Tribúnov ľudu volili na plebejskom sneme (contio plebis). Údaje o počtoch tribúnov sa líšia (volili ich dvoch, piatich alebo desiatich).

Tribúni ľudu chránili záujmy plebejcov voči patricijským úradníkom, preto mali právo veta (z lat. veto = zakazujem). Mohli zrušiť alebo zastaviť rozhodnutie ktoréhokoľvek rímskeho úradníka alebo inej inštitúcie (napr. aj voľby, uznesenia iných snemov), pokiaľ poškodzovali alebo ohrozovali záujmy plebejcov. Dom tribúna ľudu mal právo azylu, takže ktokoľvek sa mohol uchýliť do jeho domu a nemohol byť trestne stíhaný. Preto musel byť dom plebejských tribúnov otvorený 24 hodín denne. Plebejskí tribúni sa nesmeli vzdialiť z Ríma na viac ako 24 hodín. Tribúni ľudu boli osobne nedotknuteľní (lat. sacrosancti), takže ktokoľvek zabil tribúna ľudu, musel byť potretsaný smrťou (prepadol pomste podsvetných bohov).

Tribúni ľudu zvolávali a riadili plebejské snemy, navrhovali zákony, mali právo zúčastňovať sa na zasadnutiach senátu.

Úrad tribúnov ľudu mal od počiatku veľký význam v politickom živote Ríma. Najznámejšími tribúnmi ľudu v dejinách boli bratia Gracchovci (Tiberius v r. 133, Gaius v r. 123 a 122 pred Kr.), ktorí sa snažili riešiť ťažké problémy rímskych občanov – bezzemkov. L. Cornelius Sulla svojim zmenami v rímskej ústave značne obmedzil moc tribúnov ľudu, stratili právo veta, nesmeli sa zúčastňovať zasadnutí senátu – museli len čakať na jeho rozhodnutie, ktoré potom oznámili plebejcom. Po Sullovej smrti bolo postavenie tribúnov ľudu opäť obnovené. Tento úrad sa stal v poslednom období existencie rímskej republiky taký významný, že mnohí patriciovia sa dali adoptovať do plebejských rodín, aby mohli zastávať tribunát (transitio ad plebem – prechod k ľudu). Najznámejším bol Publius Clodius Pulcher.

Pri formovaní rímskeho cisárstva sa úrad tribúnov ľudu stal jedným z hlavných úradov, ktorí si dávali udeľovať rímski cisári (mal im zabezpečiť osobnú nedotknuteľnosť, mohli zvolávať ľudové zhromaždenia a presadzovať na nich zákony) každoročne a podľa toho je možné datovať mnohé udalosti.

Staroveký Rím
Gaizka Mendieta

Gaizka Mendieta Zabala (* 27. marec 1974, Bilbao) je španielsky futbalový hráč baskického pôvodu. Je stredopoliarom, ktorý v súčasnosti hrá za anglický klub Middlesbrough v FA Premier League. Hral v 38 zápasoch, v ktorých strelil 10 gólov za Španielske národné futbalové mužstvo. Reprezentoval Španielsko na Olympijských hrách v roku 1996, Eure 2000 a na Majstrovstvách sveta 2002.

Externé odkazy 
 Profil na stránke Middlesbroguh 
 Gaizka Mendieta 

Španielski futbalisti
Hráči Valencia CF
Hráči SS Lazio
Hráči Serie A
Hráči FC Barcelona
Hráči Middlesbrough FC
Hráči FA Premier League
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2002
Španielske osobnosti baskického pôvodu
Osobnosti z Bilbaa
Stan Laurel

Stan Laurel (narodený ako Arthur Stanley Jefferson; * 16. jún 1890, Ulverston, Spojené kráľovstvo – † 23. február 1965, Santa Monica, Kalifornia, USA), bol anglický komik, herec, scenárista a režisér. 

Je známy hlavne ako jeden z dvojice Laurel a Hardy, ktorých kariéra začínala v dobe nemých filmov na začiatku 20. storočia a skončila po 2. svetovej vojne.

V roku 1961 dostal Oscara za celoživotné dielo.

Pozri aj 
Oliver Hardy

Externé odkazy 
Stan Laurel na csfd.cz
Stan Laurel na imdb.com

Anglickí filmoví herci
Komici
Držitelia Oscara za celoživotné dielo
Osobnosti na britských poštových známkach
Natrix

Natrix, po slovensky užovka, je rod z čeľade užovkovité. Patrí medzi najrozšírenejšie hady v Európe.

Opis 
Majú veľkosť strednú až veľkú ( – ), hlavu zreteľne oddelenú od trupu, pokrytú veľkými symetrickými šupinami. Obľubujú vodnaté a podmáčané miesta. Ich hlavnou potravou sú obojživelníky – mloky a žaby, ryby, niekedy lovia aj drobné cicavce a vtáky. Užovky natrix kladú vajíčka, často na spoločné miesta. Vedia dobre plávať, pri plávaní držia hlavu nad vodou. Farba je hnedá až sivá, s nepravidelnými škvrnkami. Sú veľmi prispôsobivé, neútočné.

Rozšírenie 
Užovky Natrix obývajú Európu, západnú Áziu a severnú Afriku

Systematika 
Užovka vretenicová (Natrix maura) 
Užovka veľkohlavá (Natrix megalocephala) 
Užovka obojková (Natrix natrix), staršie užovka obyčajná 
Užovka fŕkaná (Natrix tessellata)

niekedy je tu zaradená aj Žihadlovka obrovská (Amphiesma flavifrons), ako Užovka obrovská (Natrix flavifrons)

Iné projekty

Externé odkazy 
Natrix
Natrix
Mattison – Hady ISBN 80-7181-479-2

Užovkovité
Vojensko-priemyselný komplex

Vojensko-priemyselný komplex je prepojenie vojenských síl, zbrojných firiem, politických štruktúr a iných pridružených skupín s mocenskými a komerčnými záujmami. V tejto symbióze zbrojárske firmy zarábajú výrobou zbraní a ich následným predajom vláde a armáde. Pre taký stav sa používa tiež termín war profiteering (doslova profitovanie z vojny).

V súčasnosti býva najčastejšie používaný v súvislosti so situáciou v USA, armádou USA, vojenskému priemyslu a Kongresu. V minulosti označoval hlavne vo vzťahu k tzv. „železnému trojuholníku“ – tiež prepojenosť týchto zložiek v bývalom Sovietskom zväze.

30. roky
Americký generálmajor ovenčený najväčším počtom vyznamenaní svojej doby, Smedley Butler, v roku 1935, po 33 rokoch služby v armáde, počas ktorej sa zúčastnil I. svetovej vojny a tiež množstva vojenských akcií a konfliktov v rôznych krajinách sveta, s horkým rozčarovaním priznal:

60. roky
Termín vojensko – priemyselný komplex bol nič menej prvýkrát použitý americkým prezidentom Dwightem Eisenhowerem, ktorý vo svojom poslednom prejave k národu na konci volebného obdobia 17. januára 1961 varoval:

90. roky
V kanadskom dokumente The Corporation, netočenom tesne pred americkou inváziou do Iraku v marci 2003, jedna z postav, obchodník s komoditami Carlton Brown, povedal:

Sučasnosť
Najčastejším súčasným príkladom spojenia vojensko – priemyselného komplexu sa uvádza americká vojna v Iraku, vedená bývalým ropným magnátom a bývalým prezidentom Spojených štátov amerických George W. Bushom, bývalm ministrom obrany Donaldom Rumsfeldom, neokonzervatívnym expertom na vojenskú činnosť, bývalým viceprezidentom Dickom Cheneym, kontroverzným bývalým riaditeľom priemyslového gigantu Halliburton a ďalšími ľuďmi, pracujúcimi v minulosti pre ropný priemysel.Doležitou súčasťou je aj vplyv médii, ktoré sú dokazateľne častou príčinou šírenia propagandy, vedome či naopak.Bakalárska práca Republikánsky kongresman a kandidat na prezidenta, Ron Paul, povedal v priamom prenose zo snemovne:

Spomínaný býva nedávny prípad Gordona Richarda Englanda, bývalého riaditeľa Lockheed Martin, najväčšej zbrojnej firmy sveta, prvým námestkom ministra vnútra 4. januára 2006.

Referencie

Knihy 
 Joel Andreas: Válečná závislost – Ilustrovaný průvodce militarismem USA, z angličtiny, orig. názov: Addicted to War, nakl. :intu:, Praha 2004, formát A4, 72 str., brožované, ISBN 80-903355-2-7
 War Is a Racket kniha Smedley Butlera z roku 1935

Citácia 
 Eisenhower, Diwight, D.: Projev k národu při odchodu z funkce
 Hartung, William, D.: Eisenhower's Warning: The Military-Industrial Complex Forty Years Later
 Library of Congress: Country studies - Soviet Union
 George Bush: Jmenování G.R. Englanda

Externé odkazy 
 EXCLUSIVE: To Provoke War, Cheney Considered Proposal To Dress Up Navy Seals As Iranians And Shoot At Them
 

Vojenská terminológia
Priemysel
Výrobcovia zbraní
Loutkář

Loutkář ("Bábkar") je český divadelný časopis. Ide o najstarší bábkarský odborný časopis na svete. Vychádza s prestávkou vojnových rokov od roku 1912 dodnes a je tak kronikou česko-slovenského, českého a slovenského bábkového divadla. Obsahuje anglické resumé a vychádza 4x ročne v rozsahu 100 strán. Redakcia sídli v Prahe. V súčasnosti časopis vydáva Sdružení pro vydávání časopisu Loutkář.

Obsah
Loutkář je určený divadelníkom, divákom, profesionálnym bábkarom, ochotníkom a pedagógom. Obsahuje teoretické i historické štúdie, portréty významných osobností a súborov z minulosti a súčasnosti, rozhovory, kritiky, informácie o dianí v divadle, najmä bábkovom a alternatívnom, v Česku, na Slovensku a vo svete.

História
Dnešný Loutkář je nástupnickým časopisom periodík Český loutkář, Loutkář, Loutková scéna a Československý loutkář. Prvý ročník časopisu Český loutkář vyšiel roku 1912 (vychádzal do júna 1913), neskôr od roku 1917 pod názvom Loutkář (do r. 1939), od roku 1939 bol na kratšiu dobu nahradený buletinom Zprávy loutkářského soustředění a od roku 1940 - 1941 a 1945 - 1951 časopisom Loutková scéna. Od roku 1951 vychádza už znovu bez prerušenia ako špecializovaný mesačník Československý loutkář, neskôr po rozdelení ČSFR roku 1993 opäť pod názvom Loutkář. Vo funkcii šéfredaktora sa vystriedalo viacero osobností českého a česko-slovenského bábkového divadla – Jindřich Veselý, Jan Malík, Miloslav Česal, Eva Hanžlíková, Pavel Vašíček a od r. 2000 do júna 2015 Nina Malíková, od júla 2015 Kateřina Lešková Dolenská. Medzi pravidelných prispievateľov patrí aj viacero slovenských publicistov a divadelníkov. Loutkář zohral tiež značnú úlohu v histórii Medzinárodnej bábkarskej organizácie UNIMA, založenej roku 1929 v Prahe, ktorej bol v rokoch 1929-30 tlačovým orgánom. O jej činnosti prináša pravidelné informácie dodnes.

Literatúra 
Dubská, A. Na počátku byl Český loutkář. Loutkář 2/2002. (Z informácií v článku čerpá aj tato stránka)

Externé odkazy
Oficiálne stránky časopisu Loutkář

Referencie 

Bábkové divadlo v Česku
Divadelné časopisy
Časopisy v Česku
Jánska dolina

Jánska dolina je približne 15 kilometrov dlhá dolina na severnej strane Nízkych Tatier. 

Preteká ňou potok Štiavnica, ktorého meno nesie aj horná časť doliny. Celou jej dĺžkou prechádza modro značkovaný chodník z Liptovského Jána až na hlavný nízkotatranský hrebeň ku Chate M. R. Štefánika v Ďumbierskom sedle.

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Národná prírodná rezervácia Jánska dolina, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Doliny Nízkych Tatier
Liptov
Národné prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Liptovský Mikuláš
Chránené územia Národného parku Nízke Tatry
Robert Fischer

Robert James Fischer známy aj pod menom Bobby Fischer (* 9. marec 1943, Chicago, Illinois, USA – † 17. január 2008, Reykjavík, Island) bol americký šachový veľmajster.

Slávnym sa stal ešte v mladom veku, keď vďaka svojim šachovým schopnostiam vyhral vo veku 14 rokov vyhral americké majstrovstvá. V roku 1972 sa stal prvým americkým šachistom, ktorý získal titul svetového šampióna. Po víťazstve nad Borisom Vasilievičom Spasským získal vtedy rekordný predinflačný rating 2785. Roku 1975 odmietol obhájiť tento titul po tom, ako FIDE nesúhlasila s jeho podmienkami, takže ho bez boja získal Anatolij Jevgenievič Karpov.

Napriek vážnym psychickým ťažkostiam, predčasnému dôchodku, antisemitizmu (kvôli dlhej rivalite s Samuelom Hermanom Reshevským), sektárstvu a pod., bol Robert Fischer geniálny šachista a zaslúžil sa o nebývalý rozvoj a popularitu šachu na Západe.

Referencie

Iné projekty 

Šachisti USA
Šachoví veľmajstri
Medzinárodní veľmajstri
Majstri sveta v šachu
Šachisti židovského pôvodu
Osobnosti USA poľského pôvodu
Osobnosti USA židovského pôvodu
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Osobnosti zo Chicaga
Jorge Anaya

Jorge Isaac Anaya (* 20. september 1926, Bahía Blanca, Argentína – † 9. január 2008, Buenos Aires, Argentína) bol vrchný veliteľ argentínskeho námorníctva počas vojenskej junty, ktorá trvala v rokoch 1976 až 1983.

Dosiahol hodnosť kontradmirála a bol jedným z tých, ktorí presadzovali obsadenie Falklandských ostrovov, čo viedlo k ozbrojenému stretu s Veľkou Britániou. Počas konfliktu schválil operáciu Algeciras - neúspešný pokus o sabotáž britských vojnových plavidiel v Gibraltáre.

Externé odkazy 
 "La Corte, contra un pedido de Graffigna y Lami Dozo" Clarín, 13 April 2006
 Obituary

Zdroj 

Argentínske vojenské osobnosti
Reinhold Bilgeri

Reinhold Bilgeri (* 26. marec 1950, Hohenems, Rakúsko) je rakúsky spevák a literát. Patrí k najúspešnejším predstaviteľom takzvaného Austropopu.

Diskografia

Albumy 
 Owie lacht (s Michaelem Köhlmeierem) (1973) 
 Same (1982)
 Songs of Love (1987)
 Forever in Love (1990)
 Lonely Fighter (1991)
 A Man and a Woman (1993)
 oho (2001)
 Best Of Bilgeri (2005)
 Jazzz it (2006)

Single

Próza 
 Der Atem des Himmels. Geschichte einer Liebe, román, 2005

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Oficiálna stránka

Rakúski speváci
Environmentalistika

Environmentalistika je náuka o životnom prostredí. Využíva poznatky vedného odboru ekológie, skúma pôsobenie človeka na ekosystémy, zaoberá sa prevenciou znečisťovania životného prostredia, nápravou vzniknutých škôd a prevenciou nežiaducich zásahov.

Environmentalistika zahrňuje taktiež ochranu prírody, monitoring zložiek životného prostredia, využívania prírodných zdrojov, hospodárenia s energiami, starostlivosť o zdravie ľudskej populácie a pod.

Environmentalistika je teda náuka o životnom prostredí človeka, alebo technológia životného prostredia.
Marek Vadas

Marek Vadas (27. máj 1971, Košice) je slovenský spisovateľ. Za svoju knihu Liečiteľ dostal v roku 2007 Cenu Anasoft litera.

Dielo 
 Malý román (1994)
 Univerzita (spoluautor Eman Erdélyi, 1996)
 Diabol pod čapicou (spoluautor Eman Erdélyi, 2002)
 Prečo sa smrtka smeje (2003)
 Rozprávky z čiernej Afriky (2004) Cena Bibiany za najlepšiu detskú knihu
 zbierka poviedok Liečiteľ (2006) udelená Cena Anasoft litera
 Zlá štvrť (2018) nominovaná na Cena Anasoft litera
 Na útěku

Referencie 

Osobnosti z Košíc
Slovenskí spisovatelia
Laureáti Anasoft litera
One Half

OneHalf, nazývaný tiež Košický mor, Košická hrozba, Slovak Bomber, Explosion II alebo FreeLove je počítačový vírus zo Slovenska z roku 1994, ktorého počiatky sa datujú do roku 1992.

Išlo o veľmi úspešne šíriaci sa vírus, ktorý bol polymorfný (každý jeho „potomok“ sa odlišoval od svojho „rodiča“), hybridný (napadal boot sektory aj spustiteľné súbory COM a EXE) a dokázal využiť tzv. technológiu stealth (maskovanie pred antivírusovými programami).

Pri každej aktivácii (spustení počítača) zašifroval malú časť pevného disku, zašifrovaný obsah sa po dobu aktivity vírusu javil ako normálny. Vírus robil "driver resp. FAT" ku zašifrovanej oblasti. Po jeho odstránení sa zašifrované údaje stali nečitateľnými a tým boli stratené. V okamihu zašifrovania polovice dát zobrazil hlášku a ukončil sa (čím zlikvidoval zálohované údaje).

Dis is one half.
Press any key to continue…

Vírus používal symetrické šifrovanie a kľúč ukladal v partition table, takže teoreticky bolo možné zašifrované dáta dodatočne rozšifrovať. Ďalšou metódou bolo premiestnenie dát počas aktivity vírusu a až potom jeho následné odstránenie. V dobe svojho rozmachu (malé rozšírenie internetu a s tým spojenými rýchlymi aktualizáciami antivírusového softvéru) sa vírus úspešne prevalil Slovenskom a svetom a jeho zneškodnenie trvalo takmer pol roka.

V roku 2012 bol zverejnený úplný zdrojový kód vírusu, presnejšie varianty 3577, prostredníctvom služby GitHub.

Poznámka k vzniku vírusu
Dodnes (2007) v internetových diskusiách sa na tento vírus spomína, že vírus pochádza z dielne nemenovanej košickej firmy vyrábajúcej antivírusový softvér, ktorá ho použila ako súčasť svojej reklamnej kampane. Súčasťou kampane boli prezentácie vírusu a antivírusového softvéru v TV, rozhlase a tlači. Tieto fakty neboli nikdy oficiálne dokázané.

Externé odkazy 
 Viry.cz, One_Half.3544: www.viry.cz
 Katalog vírusov, Onehalf: phoenix.inf.upol.cz
 Eset, One_Half: www.eset.com
 Virus Bulletin, One_Half: www.csie.ntu.edu.tw
 F-Secure Virus Descriptions, One_Half: www.f-secure.com

Počítačové vírusy
Tera

Tera je predpona vyjadrujúca násobok 1 000 000 000 000, 1012, bilión. Patrí do sústavy SI.

V informatike predpona tera, v spojení terabajt TB, alebo správnejšie tebibajt TiB, vyjadruje násobok 240=1 099 511 627 776 bajtov. Pochádza z gréckeho slova τέρας, ktoré znamená monštruózny.

Iné predpony:

Externé odkazy 
 Astronomické jednotky dĺžky
 Merné jednotky

Predpony sústavy SI

he:תחיליות במערכת היחידות הבינלאומית#טרה
Óscar Arnulfo Romero

Svätý Óscar Arnulfo Romero y Galdámez (* 15. august 1917 – † 24. marec 1980) bol salvádorský rímskokatolícky duchovný a štvrtým arcibiskupom v San Salvadore. Bol známym odporcom násilia. Jeho zavraždenie vystupňovalo tlak na mierové ukončenie dlhoročných nepokojov v Salvádore.

Biografia 
 
Narodil sa 15. augusta 1917 v Ciudad Barrios v Salvádore. 4. apríla 1942 bol v Ríme vysvätený za kňaza. 25. apríla 1970 bol bl. pápežom Pavlom VI. vymenovaný za pomocného biskupa Sansalvadorskej arcidiecézy a 21. júna 1970 prijal biskupské svätenie z rúk Girolama Prigioneho, apoštolského nuncia v Salvádore, spolusvätiteľmi boli Luis Chávez, arcibiskup sansalvadorský a Arturo Rivera, pomocný biskup sansalvadorský. 15. októbra 1974 bol preložený do diecézy v Santiago de María, kde pôsobil ako sídelný biskup. 3. februára 1977 ho pápež Pavol VI. menoval za arcibiskupa sansalvadorského, 22. februára 1977 sa ujal funkcie. Funkciu zastával až do smrti 24. marca 1980, keď ho zastrelili na objednávku vlády členovia pravicovej eskadry smrti vedenej Robertom D’Aubuissonom počas slúženia omše v sansalvadorskej nemocnici Božej Prozreteľnosti. Jeho pohreb 30. marca 1980 sa zmenil na politickú demonštráciu. O jeho hrdinskej mučeníckej smrti bol nakrútený film pod názvom Romero.

Proces kanonizácie 
V roku 1997 sv. pápež Ján Pavol II. odštartoval beatifikačný proces, čím arcibiskup Romero získal titul Služobník Boží. 3. februára 2015 bol oficiálne pápežom Františkom vyhlásený za mučeníka a 23. mája 2015 bol blahorečený v San Salvadore kardinálom Angelom Amatom, ktorého poveril pápež František.

Pápež František 6. marca 2018 podpísal dekrét o svätorečení Óscara Romera. Slávnostný obrad kanonizácie vykonal pápež František počas slávnostnej svätej omše v nedeľu 14. októbra 2018 na Námestí sv. Petra vo Vatikáne.

Referencie

Iné projekty

Zdroje 
 CHENEY, David M.. Archbishop Bl. Oscar Arnulfo Romero y Galdamez † [online]. catholic-hierarchy.org, [cit. 2015-07-25]. Dostupné online. 

Salvádorskí rímskokatolícki biskupi
Obete atentátov
Salvádorskí katolícki blahoslavení
Blahorečení pápežom Františkom
Cuauhtémoc Blanco

Cuauhtémoc Blanco Bravo (* 17. január 1973) je  mexický futbalový útočník, ktorý v súčasnosti hrá za tím Lobos de la BUAP v druhej najvyššej mexickej súťaži Liga de Ascenso.

Blanco sú spolu s Ronaldinhom historicky najlepší strelci Poháru konfederácii FIFA, obaja dali po 9 gólov. Ďalej je druhý najlepší strelec Mexickej futbalovej reprezentácie a klubu v ktorom debutoval Club América. Taktiež je druhý najlepší Mexický strelec v turnajoch ako Majstrovstvá sveta vo futbale a Pohár osloboditeľov.

Úspechy a ocenenia

Klub

Club América
 Liga majstrov CONCACAF: 2006
 Mexická Primera División: 2005
 Campeón de Campeones: 2005

Dorados
 Copa MX: 2012 (68. ročník Mexického pohára)

Irapuato
 Liga de Ascenso: 2011 (Víťaz druhej ligy)

Medzinárodné

Mexiko
 Pohár konfederácií FIFA:1999
 CONCACAF Gold Cup: 1996, 1998

Individuálne
 Pohár konfederácií FIFA – Zlatá kopačka: 1999
 Pohár konfederácií FIFA – Strieborná lopta: 1999
 Mexický futbalista roka: 2001 – 2002
 Futbalista roka Mexickej Primera División: 1997.1998, 2004 – 2005, 2005 – 2006, 2006 – 2007 
 Najlepší strelec Mexickej Primera División: Invierno 1998
 Najlepšia jedenástka roka MLS: 2008
 Zápas hviezd MLS: 2008
 Gól roka MLS: 2007

Osobnosti z Mexika (mesto)
Mexickí futbalisti
Hráči Club América
Hráči Chicago Fire
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1998
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2002
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Lucie Vondráčková

PhDr. Lucie Plekancová Vondráčková, rod. Vondráčková, (* 8. marec 1980, Praha) je česká speváčka, divadelná a filmová herečka.

Život 
Pochádza z umeleckej  rodiny, jej otec Jiří Vondráček je známy muzikant a skladateľ, matka Hana Sorrosová je textárka a teta Helena Vondráčková je speváčka.

Prvýkrát hrala vo filme režiséra Ludvíka Ráža Území bílých králů. Zlomovým rokom jej hereckej kariéry bol rok 1992, kedy dostala úlohu dcéry Libušy Šafránkovej v Národnom divadle v hre Saténový střevíček.

Vyštudovala hudobno-dramatický odbor na pražskom konzervatóriu a štúdium kulturológie na Filozofickej fakulte UK ukončila diplomovou prácou „Tradice české pohádky v československé kinematografii“ (Mgr., 2005). Titul doktor filozofie získala za obhajobu práce „Pohádky v československé kinematografii“ (PhDr., 2006).

Dňa 17. júna 2011 sa v kaplnke sv. Kláry v Troji v areáli Botanickej záhrady vydala za hokejistu Tomáša Plekanca a zmenila svoje priezvisko na Lucie Plekancová Vondráčková. 4. decembra 2011 sa im v kanadskom Montreali narodil syn Matyáš. 23. júna 2015 sa páru narodil druhý syn Adam. 6. augusta 2018 manželia Plekancovci oznámili rozchod po 7. rokoch manželstva a v septembri 2019 sa v Kanade rozviedli.

Filmografia 
 1997 Nejasná správa o konci sveta
 2004 Post Coitum
 2004 Snowboarďáci
 2007 Kvaska
 2008 Bathory
 2009 Panelák
 2013 Babovřesky

Divadlo 
 2003 Excalibur (muzikál)

Diskografia

Štúdiové albumy 
 1993 Marmeláda 
 1994 Rok 2060 
 1995 Atlantida 
 1996 Malá mořská víla 
 2000 Manon 
 2003 Mayday 
 2005 Průvodce usoužených puberťáků láskou - e-kniha + 2 piesne, 21.9.2005
 2005 Boomerang 28.11.2005, Tommü records
 2008 Fénix (2 CD)
 2010 Dárek

Kompilácie 
 1998 Best of English version 
 2007 Pelmel 1993 - 2007

Single 
 Manon
 2007 Dance !

Video 
 1994 Marmeláda - VHS
 1998 Video 1997 ... 1993 
 2006 Kliperang 
 2011 2 DVD Lucie Vondráčková (videoklipy 1993-2011)

Médiá 
 1996 Lucka a její cesty

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka
 
  (Kinobox.cz)
 
 

České popové speváčky
České dabingové herečky
České divadelné herečky
České filmové herečky
České herečky divadelných muzikálov
Držitelia Týtý
Osobnosti z Prahy
Centrum Bottova

Centrum Bottova bolo obchodné centrum v bratislavskej mestskej časti Staré Mesto v lokalite Zóna Chalupkova.

História 
Centrum Bottova postavil v roku 1996 rakúsky investor, krátko pred otvorením centra ale budovu predal. V roku 2005 budovu kúpila izraelská developerská skupina Vara, ktorá v roku 2007 plánovala prestavbu na najprv 106 metrový vežiak, neskôr pri oživení projektu v roku 2010 na 80 metrový vežiak. Projekt sa však z dôvodu finančnej krízy nerealizoval.   

V roku 2013 budovu kúpila spoločnosť HB Reavis Slovakia vrámci "sceľovania územia, potrebného pre výstavbu projektu Twin City." V roku 2014 bolo Centrum Bottova uzatvorené a na istý čas ostala budova opustená. V roku 2016 sa začalo s kompletnou rekonštrukciou budovy, kde okrem výmeny okien a nových inštalácii budova dostala aj novú bielo-šedú fasádu. Medzitým sa do budovy presťahoval predajca elektroniky Alza a 1. októbra 2016 v nej otvorili nový showroom na prvom poschodí a na polovici prízemia. Zvyšná časť prízemia budovy sa neskôr začala rekonštruovať spolu so stavbou nástupíšt na mieste časti bývalej továrne Kablo na Autobusovú stanicu Bottova, ktorú otvorili presne o rok neskôr, teda 1. októbra 2017.

Súčasnosť 
Budova bola z polovice využívaná ako Autobusová stanica Bottova a z druhej polovice ako sídlo predajcu elektroniky Alza. Autobusová stanica v budove sídlila do 30. septembra 2021, kedy bola otvorená nová autobusová stanica Nivy na mieste starej Autobusovej stanice Mlynské Nivy. Následne bude pravdepodobne plánovaná asanácia tejto budovy.

Externé odkazy 
 Článok o plánovanej prestavbe na ASB
 Článok o plánovanej prestavbe na stránke Bratislavských novín

Stavby v Bratislave
Nákupné centrá v Bratislave
SSC Neapol

Società Sportiva Calcio Napoli alebo SSC Neapol je taliansky profesionálny futbalový klub so sídlom v meste Neapol.
Pôvodne bol založený v roku 1904. Klub hrával počas svojej histórie väčšinu sezón na špici talianskeho futbalu. V Serie A hrajú po postupe z druhej ligy od sezóny 2007/08.

Hráči Neapola nosia azurovo-modré dresy a vyhrali Serie A dvakrát a to v sezónach 1986-87 a 1989-90. Tiež vyhrali taliansky pohár Coppa Italia štyrikrát. Na európskej úrovni triumfovali v roku 1989 v Pohári UEFA. Historicky je SSC Neapol deviatym najúspešnejším talianskym klubom a najúspešnejším klubom z Južného Talianska.

Klub mal počas svojej histórie viaceré zmeny názvu, vrátane zlúčenia s klubom Internazionale Napoli. Ich posledná zmena prebehla v roku 2004, kedy klub vyhlásil bankrot, ale bol znovu obnovený investíciou filmovým producentom Aureliom De Laurentiisom, ktorý zmenil názov na Napoli Soccer, historický názov Società Sportiva Calcio Napoli mu dal začiatkom roku 2006.

Klub hrá svoje domáce zápas na štadióne Stadio San Paolo, ktorý má kapacitu 60 240 divákov (pôvodne 78 210).

Slovenský záložník Marek Hamšík bol dlhé roky kapitánom tohto klubu a zaradil sa medzi najväčšie legendy SSC. Marek takisto drží druhý najvyšší rekord v strelených góloch a taktiež ma najviac odohraných zápasov v drese SSC.

Súčasná zostava

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka (portál talianskej, anglickej, španielsky a čínskej verzie)

Talianske futbalové kluby
Neapol
Kluby Serie A
Simple Object Access Protocol

SOAP (celým názvom Simple Object Access Protocol) je protokolom na výmenu správ založených na XML prostredníctvom siete, hlavne pomocou HTTP.

Formát SOAP tvorí základnú vrstvu komunikácie medzi webovými službami a poskytuje prostredie na tvorbu zložitejšej komunikácie.

Existuje niekoľko rôznych druhov šablón komunikácie prostredníctvom protokolov SOAP. Najznámejší z nich je RPC šablóna, kde jeden z účastníkov komunikácie je klient a na druhej strane je server. Server ihneď odpovedá na požiadavky klienta.

SOAP je nástupca XML-RPC, od ktorého si požičiava jeho spôsob prenosu dát a ďalšie vlastnosti. Obálka, hlavička a telo komunikácie je ale pravdepodobne z WDDX.

Pôvodne ho navrhol Dave Winer, Don Box, Bob Atkinson a Mohsen Al-Ghosein v roku 1998 za podpory firmy Microsoft (kde tou dobou Atkinson a Al-Ghosein pracovali). Dnes je SOAP špecifikácia spravovaná XML skupinou tvoriacou internetové protokoly z W3C konzorcia.

Formy prenosu 
HTTP aj SMTP sa dajú použiť ako aplikačná vrstva pre protokol SOAP. Ale HTTP dosiahol omnoho väčšie využitie. Je to predovšetkým preto, že HTTP je prakticky základom pre dnešnú Internetovú infraštruktúru. Vďaka tomu môže SOAP jednoducho prechádzať cez firewall. To je jeho hlavná výhoda oproti iným distribuovaným protokolom, ako je napríklad DCOM, ktoré sú väčšinou firewallom blokované.

XML formát bol zvolený ako štandard na prenos SOAP správ pre jeho rozšírenosť a dostupnosť vývojových nástrojov ponúkaných ako opensource alebo freeware a teda voľne k používaniu.

Zdĺhavá syntax XML má svoje výhody aj nevýhody. Je jednoducho čitateľná pre človeka, ale počítač ju musí zložito parsovať a stojí to dosť procesorového času a operačnej pamäte. Oproti tomu CORBA, GIOP alebo DCOM má zápis správ na komunikáciu ďaleko kratší a binárny, teda pre človeka nečitateľný. Na druhej strane vývoj počítačov ide rýchle dopredu a prestáva to byť na ťarchu. Bola už vytvorená aj binárna forma XML.

Slabé stránky 
Veľký zápis komunikácie.

Príklad 
Príklad správy od klienta, ktorý sa pýta na informácie o produkte na sklade pomocou webovej služby. Klient sa dožaduje informácie o produkte označenom ID 827635:

 <soap:Envelope xmlns:soap="http://schemas.xmlsoap.org/soap/envelope/">
   <soap:Body>
     <getProductDetails xmlns="http://warehouse.example.com/ws">
       <productID>827635</productID>
     </getProductDetails>
   </soap:Body>
 </soap:Envelope>

Tu je odpoveď webovej služby pre klienta.

 <soap:Envelope xmlns:soap="http://schemas.xmlsoap.org/soap/envelope/">
   <soap:Body>
     <getProductDetailsResponse xmlns="http://warehouse.example.com/ws">
       <getProductDetailsResult>
         <productName>Čokoláda sada 3 chutí</productName>
         <productID>827635</productID>
         <popis>Čokoláda horká, biela a smotanová</popis>
         <cena>98,50</cena>
         <naSklade>áno</naSklade>
       </getProductDetailsResult>
     </getProductDetailsResponse>
   </soap:Body>
 </soap:Envelope>

Zdroje 
 W3Schools SOAP Tutorial (Pozn: Je znovu aktuálna)
 W3C SOAP: Základy
 W3C SOAP: Stavba správ
 W3C SOAP: Dodatky

Internet
Druhá bitka o Atlantik

Druhá bitka o Atlantik bola jednou z najdlhších a najdôležitejších kampaní druhej svetovej vojny. Trvala po celý konflikt a z hľadiska západného frontu a prežitia Spojeného kráľovstva ju možno považovať za rozhodujúce stretnutie. Bitka o Atlantik vrcholila v polovici roku 1940 a pokračovala s rôznou intenzitou do konca roku 1943, kedy boje nemeckých ponoriek so Spojeneckými zásobovacími konvojmi vrcholili.

Bitka o Atlantik začala 3. októbra 1939 keď nemecká ponorka U-100 potopila britský parník SS Athenia. Postupne nemecké ponorky začali operovať ďalej od Anglicka v severnom Atlantiku s podporou diaľkových lietadiel Focke-Wulf Fw 200 Condor. Zlaté obdobie nemeckých ponoriek začalo po vstupe USA do vojny v decembri 1941, keď potopili mnoho lodí pri východnom pobreží Spojených štátov a v Karibskom mori. Jedna ponorka dokonca ostreľovala ústie rieky Mississippi. Z tejto oblasti sa nemecké ponorky stiahli zhruba v júni 1942, ale posledná loď bola pri New Yorku nemeckou ponorkou potopená 8. mája 1945.

Zhruba v apríli a máji 1943 došlo k definitívnemu obratu vo vývoji konfliktu, keď masívne nasadenie stíhačov, hliadkujúcich bombardérov B-24 Liberator a Short Sunderland, sprievodných lietadlových lodí, nových verzií radarov, ASDICu, vrhačov hlbinných náloží a mín (hlavne typu hedgehog) a prístrojov umožňujúcich určiť presnú lokáciu vysielajúcej ponorky (H/F D/F) definitívne zvrátilo pomer sil v prospech Spojencov. Nemecké vylepšenia ponoriek (výkonnejšie ponorky typu XXI a XXIII, protilietadlové ponorky, šnorchel a vylepšené typy torpéd) nedokázali situáciu zvrátiť a stále sa zhoršujúca situácia nakoniec vyústila v niečo, čo už ani nepripomínalo vojnu, ale skôr hon na nemecké ponorky. Veľkú rolu tiež hrala schopnosť Spojencov čítať nemecké správy šifrované prístrojom Enigma.

Námorná časť operácií

Bitka z pohľadu pilotov

Iné projekty 

Bitky druhej svetovej vojny
Námorné bitky
Star Wars: Battle for Naboo

Star Wars: Battle for Naboo je akčná arkádová videohra čerpajúca námet z fiktívneho univerza Hviezdnych vojen určená pre PC a hernú konzolu Nintendo 64. Hra bola vyvinutá firmou Factor 5 a vydaná spoločnosťou LucasArts koncom roka 2000.

Gameplay 
Hráč môže v hre ovládať rozličné vozidlá zo sveta Hviezdnych vojen, z ktorých väčšinu bolo možné vidieť vo filme Skrytá hrozba. Niektoré vozidlá boli vytvorené špeciálne pre hru. Celý priebeh hry je rozdelený na misie, pričom hráč musí prechádzať jednotlivé misie po poradí. 
Po splnení každej misie je hráč ohodnotený podľa svojich zásluh medailami. Hráč môže byť odmenený bronzovou, striebornou, zlatou alebo najvyššie platinovou medailou. Od počtu a typu získaných medailí sa odvíja aj hráčova hodnosť a prístup k bonusovým misiám.
Niektoré z inovácií obsiahnutých v hre, ako napríklad možnosť meniť vozidlá počas misií v hangároch, boli použité v nasledujúcich tituloch Rogue Leader a Rebel Strike zo série Rogue Squadron pre hernú konzolu GameCube.

Misie 
Hra obsahuje celkovo 15 hlavných misií:
 Escape from Theed
 Nemoidian Plunder
 Naboo Bayou
 Smuggler Alliance
 The Hutt's Retreat
 Disruption of Comm 4 
 Glacial Grave
 Andrevea River
 Sanctuary
 Search for Captain Kael
 Borvo the Hutt
 Liberation of Camp 4
 The Queen's Gambit
 Panaka's Diversion
 Battle for Naboo

Bonusový obsah 
Hra tiež obsahuje niekoľko bonusov a odomknuteľných misií.

Bonusové misie 
 Trade Federation Secrets
 Coruscant Encounter
 The Dark Side

Bonusové stroje 
 AAT
 Sith Infiltrator
 Swampspeeder

Pozri aj 
 Nintendo 64

Referencie

Externé odkazy 
 Battle for Naboo na MobyGames 
 Battle for Naboo na starwars.wikia.com 
 Oficiálna stránka vývojárov hry 

Akčné počítačové hry a videohry
Hry s námetom Hviezdnych vojen
Hry pre Nintendo 64
Počítačové hry z 2000
Počítačové hry
Third-person-shooter

sv:Datorspel baserade på Star Wars#Star Wars: Battle for Naboo
Beamer (LaTeX)

Beamer je LaTeXovská trieda na vytváranie prezentačných slajdov. Pracuje s pdflatexom, dvips a LyXom. Meno pochádza z nemeckého slova "Beamer", pseudo-anglicizmu pre video projektor.

Trieda Beamer nie je prvou LaTeXovou triedou pre vytváranie prezentácií a, rovnako ako mnoho jej predchodcov, má špeciálnu syntax pre definovanie 'slajdov' (v Beamer pomenovaných ako 'snímky'). Slajdy sa môžu zobrazovať na obrazovke postupne, odhaľujúc text, ktorý bol predtým neviditeľný alebo zakrytý. Toto je realizované pri výstupe do PDF tak, že po sebe nasledujúce strany si zachovávajú rozloženie, ale pridávajú nové prvky, takže posun na ďalšiu stránku v PDF súbore pôsobí, že na stránke bolo niečo pridané, hoci došlo k prekresleniu celej strany.

Beamer poskytuje možnosť prípravy 'podkladov k prednáške', čo je verzia výstupu vhodná pre tlač, bez dynamických vlastností, takže vytlačená verzia slajdu ukazuje konečnú verziu slajdu, ktorá bude zobrazená pri prezentácii.
"Článková" verzia je tiež dostupná, s výstupom na papier štandardnej veľkosti (ako je A4 alebo letter), názvy snímkov sú použité v titulkoch odstavcov, nie je použité špeciálne rozloženie/farby slajdov, zachováva sa štruktúra. Takáto verzia je vhodná ako poznámky pre prednášajúceho alebo v prípade potreby jednoho zdrojového súboru pre článok a slajdov pre prednášku o tomto článku.

Externé odkazy 
 Recenzia na portáli www.root.cz
 Článok Beamer: LaTeX na prezentace
 Domovská stránka Beameru
 Stránka Beameru na SourceForge
 Tantau, Till (2007) Príručka používateľa - z www.ctan.org
 Úvod do Beamera - Ako pripraviť prezentáciu na www.math-linux.com
 Pekný tutoriál s príkladmi použitia LaTeXovej triedy Beamer
 Recenzia: Štýlové prezentácie
 Ďalší pekný tutoriál
 beamerposter - rozšírenie beameru pre vedecké postery s rozmerom DIN-A0 alebo väčším
 Beamer2Thesis - a beamer extension for presenting a thesis

TeX