joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2014

Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov 2014 boli v poradí 8. majstrovstvá sveta juniorov do 20 rokov a 4. majstrovstvá sveta juniorov do 18 a 16 rokov v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa v Bratislave, na Slovensku v dňoch od 24.29. júna 2014, za účasti 8 tímov do 20 rokov, 6 tímov do 18 rokov a 6 tímov do 16 rokov. Jediným nováčikom bolo družstvo Poľska. Šampionát bol druhýkrát spoločným podujatím všetkých juniorských vekových kategórií. Slovensko bolo organizátorom juniorského svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo turnaje v rokoch 2004, v Martine a 2008 (kategória U16 a U18), vo Zvolene. Zápasy sa hrali v dvoch halách Zimného štadióna Vladimíra Dzurillu.

Vo všetkých troch kategóriách zvíťazili slovenské družstvá. Hokejbalisti USA získali pri svojej prvej účasti v kategórii do 18 rokov bronzové medaily.

Štadión

Účastníci 

U20

U18

U16

Výsledky

Kategória do 20 rokov (U20)

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Kategória do 18 rokov (U18)

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Kategória do 16 rokov (U16)

Zákaldná skupina

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Individuálne štatistiky

Konečné poradie 

U20

U18

U16

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MSJ 2014 /
Archívna verzia oficiálnej stránky MSJ 2014
 Oficiálna stránka Medzinárodnej hokejbalovej federácie  
 Majstrovstvá sveta na stránke Slovenskej hokejbalovej únie
 MS 2014 na portáli tophbl.sk

Hokejbal v 2014
Majstrovstvá sveta v hokejbale juniorov
Hokejbal na Slovensku
2014 na Slovensku
Športové podujatia v Bratislave
Predslov

Predslov môže byť:
 predhovor
 úvodné slovo
 Proglas (báseň)

Zdroj 
 predspev. In:
Predspev

Predspev môže byť:
 úvodná časť väčšej básnickej skladby
 pieseň, ktorú ktosi predspevuje
časť básne Slávy dcera, pozri Slávy dcera#Predspev
Proglas (báseň)

Zdroj 
 predspev. In:
Proglas

Proglas môže byť:
 básnická skladba Konštantína Filozofa, pozri Proglas (báseň)
 vydavateľstvo, pozri Proglas (vydavateľstvo)
 hudobná skupina, pozri Proglas (hudobná skupina)

Pozri aj 
 Radio Proglas
 Revue Proglas
Cyprus Securities and Exchange Commission

Cyprus Securities and Exchange Commission, akronym CySEC (; v preklade Cyperská komisia pre reguláciu predaja cenných papierov) je finančný regulačný úrad Cyperskej republiky.

História 
Organizácia bola založená na základe Zákona o zriadení a úlohách Komisie pre reguláciu predaja cenných papierov z roku 2001. Od roku 2004, kedy Cyprus vstúpil do Európskej únie, sa komisia stala súčasťou právneho rámca Smernice o trhoch s finančnými nástrojmi (MiFID).

Úlohy a kompetencie 
Medzi hlavné úlohy a kompetencie komisie patrí:
 udeľovanie prevádzkových licencií spoločnostiam poskytujúcim investičné služby a obchodníkom s cennými papiermi, príp. pozastavenie a zrušenie platnosti týchto licencií,
 dohľad nad operáciami a transakciami vykonávanými na Cyperskej burze cenných papierov (príp. inými burzami cenných papierov na Cypre), na burze kótovanými spoločnosťami, správcovskými spoločnosťami podielových fondov, licencovanými spoločnosťami poskytujúcimi investičné služby a licencovanými obchodníkmi s cennými papiermi,
 inšpekcia subjektov uvedených v predchádzajúcom bode,
 vydávanie smerníc a uznesení týkajúcich sa regulácie trhu s cennými papiermi,
 uvaľovanie správnych a disciplinárnych sankcií stanovených zákonom,
 zastavenie činnosti, ktorá je v rozpore so zákonmi o obchodovaní cenných papierov a podanie žiadosti na príslušný súd vo veci vydania príkazu na zabavenie, zmrazenie alebo zaistenie aktív zainteresovaných v takejto činnosti.

Organizačná štruktúra 
Komisiu tvorí osem oddelení (právne oddelenie, administratívno-personálne oddelenie atď.) a samostatné oddelenie vnútorného auditu. Riadiacim orgánom je päťčlennou rada pozostávajúca z predsedu, podpredsedu (obaja trvalý pracovný pomer) a troch členov. Zasadania sa tiež účastní zástupca guvernéra Centrálnej banky Cypru, avšak neoplýva hlasovacím právom. Členov rady menujú ministri, na návrh ministra financií, na päťročné funkčné obdobie s možnosťou jednej opätovnej kandidatúry. Od 15. septembra 2011 je predsedníčkou rady Demetra Kalogerou a podpredsedom Andreas Andreou (od 28. septembra 2011). Od roku 2011 sú členmi rady Evripides Polykarpou, Christos Vakis, Andreas Christodoulou a zástupkyňou guvernéra centrálnej banky Elena Gregoriadou.

Referencie

Literatúra

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky 
 Oficiálne stránky 

Ekonomika na Cypre
Česko-slovenská hokejová liga 1945/1946

Sezóna 1945/1946 bola 3. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom Štátna liga. Súťaž mala 12 účastníkov. Majstrom sa stalo družstvo LTC Praha. Vypadli SK Prostějov a ŠK Banská Bystrica. Nahradili ich SK Horácká Slavia Třebíč a SK Libeň.

Poradie

Skupina A 

 Zápas LTC Praha – AC Stadion České Budějovice neodohrali.

Skupina B 

 Zápas VŠ Bratislava – SK Prostějov neodohrali.

O titul 
 LTC Praha – I. ČLTK Praha 3:1

Kvalifikácia o postup

Najlepší strelci 
 Vladimír Kobranov (I. ČLTK Praha) – 10 gólov
 Oldřich Kučera (I. ČLTK Praha) – 9 gólov
 Jaroslav Drobný (I. ČLTK Praha) – 8 gólov
 Vintíř Němec (AC Sparta Praha)- 7 gólov
 Vladimír Zábrodský (LTC Praha) – 7 gólov
 Čeněk Pícha (AC Stadion České Budějovice) – 6 gólov
 Miroslav Sláma (I. ČLTK Praha) – 6 gólov

Káder majstra LTC Praha
 Brankári: Bohumil Modrý • Jindřich Štěpánek 
 Hráči: Josef Trousílek • Oldřich Zábrodský • Vilibald Šťovík • Oldřich Němec • Ladislav Troják • Vladimír Zábrodský • Stanislav Konopásek • Josef Kus • Karel Stibor • Vladislav Müller • Augustin Bubník • Aleš Sysel • Stanislav Bertl
 Tréneri: Jiří Tožička

Externé odkazy 
 Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige
 História československého a českého hokeja
 avlh.sweb.cz

Česko-slovenská hokejová liga
Ľadový hokej v 1945
Ľadový hokej v 1946
Peter Beňuška

Peter Beňuška je slovenský architekt. V rokoch 1990 až 1994 pôsobil ako viceprimátor a hlavný architekt mesta Bratislavy, kandidoval v roku 2002 na primátora Bratislavy.

Peter Beňuška je člen Redakčnej rady ASB. Je zakladateľom a predsedom občianskeho združenia Dom Európy. Navrhol a realizoval viaceré obytné zóny v Alžírsku. Založil Úrad životného prostredia Bratislavy, bol jeho prvým prednostom. Je členom Európskej akadémie v Paríži, expertom programu EÚ URBACT.

Referencie 

Slovenskí architekti
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1994

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1994 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 1994, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 28 európskych družstiev, ktoré súťažili o 11 postupových miest na záverečný turnaj v siedmich kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Prebiehala od 6. februára 1993 do 9. marca 1994. Na finálový turnaj postúpili víťazi skupín a najlepšie družstvo z druhých miest. Ostatné družstvá z druhých miest zohrali navzájom play-off o zvyšné 3 postupové miesta.

Táto kvalifikácia slúžila zároveň aj ako európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 1995.

Priamy postup 
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny:

Kvalifikácia 
Skupina 1

Skupina 2 

Skupina 3 

Skupina 4

Skupina 5 

Skupina 6 

Skupina 7

Play-off 
4.9. marec 1994

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Kvalifikačné skupiny a play-off na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikácia na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 1993
Hádzaná v 1994
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1996

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1996 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 1996, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 29 európskych družstiev, ktoré súťažili o 11 postupových miest na záverečný turnaj v piatich predkvalifikačných a siedmich kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie bolo 5 družstiev: Belgicko, Grécko, Macedónsko, Nemecko a Zväzová republika Juhoslávia. Naopak, na zápasy predkvalifikácie nenastúpili Bosna a Hercegovina a Gruzínsko.

Prebiehala od 25. októbra 1995 do 7. apríla 1996. Na finálový turnaj postúpili 2 najlepšie družstvá z kvalifikačných skupín a najlepšie družstvo z tretích miest.

Priamy postup 
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny:

Predkvalifikácia 
Skupina A

Skupina B 

Skupina C 

Skupina D

Skupina E

Kvalifikácia 
Skupina 1

Skupina 2 

Skupina 3 

Skupina 4

Skupina 5

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Predkvalifikačné a kvalifikačné zápasy na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Predkvalifikačné a kvalifikačné zápasy na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 1995
Hádzaná v 1996
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1998

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 1998 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 1998, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 24 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v troch predkvalifikačných a piatich kvalifikačných skupinách. Na kvalifikáciu nenastúpilo družstvo Azerbajdžanu.

Prebiehala od 24. septembra 1997 do 3. mája 1998. Na finálový turnaj postúpili 2 najlepšie družstvá z kvalifikačných skupín.

Priamy postup 
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz ME 1996:

Predkvalifikácia 
Skupina A

Skupina B 

Pozn: Oba zápasy sa uskutočnili v Bulharsku.

Skupina C

Kvalifikácia 
Skupina 1

Skupina 2 

Skupina 3 

Skupina 4

Skupina 5

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Predkvalifikačné a kvalifikačné zápasy na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Predkvalifikačné a kvalifikačné zápasy na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 1997
Hádzaná v 1998
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2000

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2000 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2000, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 25 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v kvalifikácii a následnom play-off. Jediným nováčikom kvalifikácie bolo Grécko.

Prebiehala od 13. novembra 1999 do 16. apríla 2000. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.

Priamy postup 
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a víťaz ME 1998:

Kvalifikácia 
13.21. november 1999

Play-off 
8.16. apríl 2000

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Kvalifikačné zápasy a play-off na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikácia na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 1999
Hádzaná v 2000
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2002

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2002 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2002, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 23 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v kvalifikácii a následnom play-off. Jediným nováčikom kvalifikácie bola Bosna a Hercegovina.

Prebiehala od 25. novembra 2001 do 9. júna 2002. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.

Priamy postup 
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 5 najlepších družstiev ME 2000:

Kvalifikácia 
25. november2. december 2001

Play-off 
31. máj9. jún 2002

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Kvalifikačné zápasy a play-off na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikácia na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 2001
Hádzaná v 2002
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2004

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2004 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2004, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 24 európskych družstiev, ktoré súťažili o 11 postupových miest na záverečný turnaj v dvoch kvalifikačných skupinách a následnom play-off. 

Prebiehala od 21. novembra 2003 do 6. júna 2004. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.

Priamy postup 
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 4 najlepšie družstvá ME 2002:

Kvalifikácia 
Skupina A 
  Gabrovo

Skupina B 
  Syrakúzy

Play-off 
29. máj6. jún 2004

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Predkvalifikačné a kvalifikačné zápasy na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikačné skupiny a play-off na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 2003
Hádzaná v 2004
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2006

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2006 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2006, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej 25 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v dvoch kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Jediným nováčikom kvalifikácie bolo Fínsko.

Prebiehala od 22. novembra 2005 do 4. júna 2006. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.

Priamy postup 
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 5 najlepších družstiev ME 2004:

Kvalifikácia 
Skupina A 
  Mezzocorona

Skupina B 
  Lagos

Play-off 
26. máj4. jún 2006

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Predkvalifikačné a kvalifikačné zápasy na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikačné skupiny a play-off na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 2005
Hádzaná v 2006
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2008

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2008 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2008, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej dovtedy rekordných 27 európskych družstiev, ktoré súťažili o 10 postupových miest na záverečný turnaj v troch kvalifikačných skupinách a následnom play-off. Nováčikmi kvalifikácie boli Čierna Hora, Izrael a Srbsko.

Prebiehala od 27. novembra 2007 do 8. júna 2008. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.

Priamy postup 
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 5 najlepších družstiev ME 2006:

Kvalifikácia 
Skupina A 
  Panevėžys

Skupina B 
  Michalovce

Skupina C 
  Plzeň

Play-off 
31. máj8. jún 2008

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Kvalifikačné skupiny a play-off na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikačné skupiny a play-off na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 2007
Hádzaná v 2008
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Michail Leontievič Miľ

Michail Leontievič Miľ (; * 22. november 1909, Irkutsk – † 31. január 1970, Moskva) bol zakladateľ a hlavný konštruktér sovietskej konštrukčnej kancelárie Miľ (továrenský prefix Mi), celosvetovo preslávenej najmä výrobou vrtuľníkov.

Životopis 
Michail Leontievič Miľ sa narodil v Irkutsku v židovskej rodine strednej triedy. Jeho otec bol zamestnancom Transsibírskej magistrály, matka bola zubárka. Mladý Miľ získal vo veku 12 rokov svoju prvú cenu za model klzáku. V roku 1926 bol prijatý na Sibírsky technologický inštitút v Tomsku (). Tu však nemohol študovať odbor letectvo, a tak prestúpil v roku 1928 na Donský polytechnický inštitút v Novočerkassku, kde sa mohol venovať štúdiu aviatiky. Oženil sa so spolužiačkou P. G. Rudenkovou a mal s ňou štyri dcéry a jedného syna. 

V roku 1929 začal pracovať Nikolaj Iľjič Kamov spoločne s Nikolajom Kirilovičom Skržinským na projekte autogíry s kĺbovým rotorom KASKR-1 (skratka KAmov-SKRžinskij). Medzi členmi tímu KASKR bol v tej dobe aj študent Michail Leontievič Miľ. V roku 1940 bol založený na letisku Podosinki neďaleko železničnej stanice Uchtomskaja Závod č. 290, prvá konštrukčná kancelária v ZSSR špecializovaná na produkciu autogír. Autor myšlienky N. I. Kamov sa stal hlavným konštruktérom a vedúcim mužom, M. L. Miľ bol ustanovený jeho zástupcom. 

Po vypuknutí druhej svetovej vojny bojoval v roku 1941 v Červenej armáde na východnom fronte blízko Jeľni. V roku 1943 bol z bojov stiahnutý a povolaný k leteckému výskumu. Úlohou bolo zlepšiť stabilitu a ovládanie vojenských lietadiel. Dokončil dizertačnú prácu a v roku 1947 prevzal vedenie vrtuľníkového oddelenia v CAGI (Centrálny aerohydrodynamický inštitút), ktoré sa vzápätí transformovalo na Moskovskij vertoľotnyj zavod imeni M. L. Miľa. 

Stroje vyrobené pod Miľovým vedením ustanovili mnoho domácich aj svetových rekordov. Podieľal sa, napríklad na konštrukcii vrtuľníkov Mi-1, Mi-2, Mi-4, Mi-6, Mi-8, Mi-10 a V-12. Poruchovosť posledného menovaného stroja (V-12) mala nepriaznivý vplyv na konštruktérovo zdravie a bola príčinou jeho predčasnej smrti. Michail Leontievič Miľ zomrel v januári 1970 v Moskve a bol pochovaný na cintoríne Judinskoje neďaleko Moskvy.

Galéria

Externé odkazy 
 russianhelicopters.aero

Zdroj 

Sovietski leteckí konštruktéri
Ruskí leteckí konštruktéri
Ruské osobnosti židovského pôvodu
Osobnosti z Irkutska
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2010

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2010 bola kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy žien 2010, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou. Zúčastnilo sa jej dovtedy rekordných 29 európskych družstiev, ktoré súťažili o 14 postupových miest na záverečný turnaj v predkvalifikačnom play-off a následných siedmich kvalifikačných skupinách. Jediným nováčikom kvalifikácie bolo Spojené kráľovstvo. Naopak, Bulharsko sa z kvalifikácie ešte pred jej vyžrebovaním odhlásilo.

Prebiehala od 23. septembra 2009 do 30. mája 2010. Na finálový turnaj postúpili dve najlepšie družstvá z každej skupiny.

Priamy postup 
Priamo postúpili iba družstvá oboch hostiteľských krajín:

Nasadenie do výkonnostných košov 
Nasadenie prebiehalo podľa rebríčku EHF, pozostávajúceho z umiestnení na šampionáte a z kvalifikácie na ME 2006, MS 2007 a ME 2008. Žrebovanie do kvalifikačných skupín sa uskutočnilo 24. mája 2009 vo Viedni.

Predkvalifikácia 
23.26. september 2009

Kvalifikácia 
Skupina 1 

Skupina 2 

Skupina 3 

Skupina 4 

Skupina 5 

Skupina 6 

Skupina 7

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Kvalifikácia na stránke ehf-euro.com archive.org 
 Predkvalifikácia a kvalifikačné zápasy na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikácia na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 2009
Hádzaná v 2010
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
Metamizol

Metamizol (medzinárodný nechránený názov, systematický názov [(2,3-dihydro-1 ,5-dimetyl-3-oxo-2-fenyl-1H-pyrazol-4-yl) metylamino] metansulfonát sodný) je analgetikum, antipyretikum (látka na zníženie bolesti a znižovanie teploty) a má aj spazmolytický účinok (t. j. proti kŕčom hladkého svalstva).

Vyrába ho a predáva napríklad Zentiva ako súčasť lieku s obchodným názvom Algifen (kde je zmiešaný s pitofenónom a fenpiveriniom), no je vyrábaný a predávaný aj v rámci mnohých iných značiek pod rôznymi menami. ATC kód je N02BB02.

Prvýkrát ho vyrobila firma Hoechst v roku 1920 a už v roku 1922 bol vyrábaný masovo. Jeho dostupnosť klesla v sedemdesiatych rokoch dvadsiateho storočia, kedy sa zistilo, že môže, hoci s malou pravdepodobnosťou, prispieť k vzniku agranulocytózy. V niektorých krajinách bol následne úplne zakázaný (alebo povolený len pre zvieratá), v iných je dostupný len v liekoch na predpis. Niektoré štáty viedli k zákazu opakované výskyty anafylaktických reakcií v súvislosti s jeho užívaním.

Referencie

Zdroj 

Analgetiká
Antipyretiká
Sulfonáty
Laktámy
Klub záhad

Klub záhad je séria kníh pre deti od rakúskeho autora Thomasa Brezinu.

Postavy 
Hlavnými postavami týchto kníh sú 13-ročný Jupiter Katz, syn špecialistu na nadprirodzené javy, duchov a prízraky profesora Erazmusa Katza, Jupiterova sesternica Vicky Schnneiderová (takmer 13 rokov) a Jupiterov bratranec a zároveň Vickyn brat Nick Schneider (11 rokov). Títo traja tvoria Klub záhad, ktorého úlohou je riešiť záhadné javy. Sídlo klubu sa nachádza v bývalej mučiarni hradu Sokolia skala, v ktorom žije Jupiter s otcom.Akokeby šéfom je Jupiter Katz teda Nickov bratranec a Vickyn bratranec.

Formát 
V každej knihe je Superlupa, pomocou ktorej je možné prezerať si zakryté obrázky a texty v knihe. V knihe sú tiež Otázky Klubu záhad, na ktoré majú čitatelia odpovedať a následne si pomocou Superlupy prečítať odpoveď, ktorá je v zakrytom rámčeku pod otázkou. 

Na konci každej knihy po ukončení príbehu je Príloha, v ktorej sú vtipy, neuveriteľné príhody a teória o nadprirodzených javoch, ktoré sa v knihe vyskytovali.

Zoznam kníh 
Séria obsahuje 22 kníh. Knihy v tabuľke sú zoradené podľa číslovania edície vydavateľstvom Fragment.

Zdroje 
 Vydavateľstvo Fragment: Klub záhad

Knižné série
Pohotovostný policajný útvar

Pohotovostný policajný útvar (skratka PPÚ) je zásahová jednotka, ktorá je organizačne súčasťou odboru poriadkovej polície príslušného krajského riaditeľstva Policajného zboru (tzn. celý názov útvaru znie napr. Pohotovostný policajný útvar Odboru poriadkovej polície Krajského riaditeľstva Policajného zboru v Košiciach).

Organizačná štruktúra 
Každý PPÚ pozostáva zo skupiny výcviku, jednotky zvláštnych činností (t. j. činnosť vyjednávačov, ostreľovačov, pyrotechnikov, kynológov, vodičov špeciálnej techniky, činnosť vo výške a nad voľnou hĺbkou) a jednotky policajných akcií.

Územná štruktúra 
PPÚ sa nachádza na každom krajskom riaditeľstve PZ, tzn. v každom krajskom meste:
 PPÚ Bratislava
 PPÚ Trenčín
 PPÚ Trnava
 PPÚ Nitra
 PPÚ Žilina
 PPÚ Banská Bystrica
 PPÚ Prešov
 PPÚ Košice

Výzbroj 
Príslušníci PPÚ používajú samopaly Heckler & Koch MP5, útočné pušky Samopal vzor 58V, brokovnice Benelli M3, ostreľovacie pušky SIG-Sauer SSG 3000, a pištole Glock 17, Čz 75 a SIG Sauer P226.

Zdroje 
 Nariadenie ministra vnútra Slovenskej republiky č. 51/2001 o činnosti pohotovostných policajných útvarov odborov poriadkovej polície krajských riaditeľstiev Policajného zboru a o zmene a doplnení niektorých interných predpisov v znení neskorších predpisov
 Pohotovostné policajné útvary. cit. 2014-07-06. Dostupné na internete: <http://www.specialunits.sk/pohotovstne-policajne-utvary/>
 Augustín, Pavol. Poriadková polícia. Bratislava : Akadémia Policajného zboru, 2013. 115 s. ISBN 9788080545543. (podkapitola 5.5 Pohotovostné policajné útvary)

Policajný zbor
Pacifická netballová séria 2014

Pacifická netballová séria 2014 bola v poradí 6. Pacifická netballová séria v netballe žien, ktorú organizuje Oceánska netballová federácia (ONF). Konala sa v dňoch od 2.7. júna 2014 v obci Nikao, na ostrove Rarotonga, na Cookových ostrovoch, za účasti 4 tímov. Cookove ostrovy bola hostiteľmi pacifickej série druhýkrát, predtým organizovali turnaj v roku 2010 (v meste Avarua, tiež na ostrove Rarotonga). Hračky Fidži získali už svoj piaty titul (piaty v rade), keď vyhrali všetky svoje zápasy.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia Austrálii. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku INF k 1. júlu 2014.

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Zdroje 
 Pacifická séria 2014 na oficiálnej stránke MS 2015 
 Pacifická séria 2014 na stránke netballscoop.com 

Netball v 2014
Pacifická netballová séria
Netball
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2014

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2014 boli v poradí 12. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL). Konali sa v Denveri, v americkom štáte Colorado od 10.19. júla 2014, za účasti 38 tímov. Na turnaji sa predstavilo rekordných 38 tímov a nováčikmi turnaja boli družstvá Belgicka, Číny, Izraela, Kolumbie, Kostariky, Ruska, Thajska, Turecka a Ugandy. Všetky zápasy sa hrali v areáli štadióna Dick’s Sporting Goods Park, ktorého hlavný štadión má kapacitu 18 000 divákov. Komplex obsahuje ďalších 24 ihrísk, z ktorých sa použilo 8 hracích plôch. Svoj tretí titul získali reprezentanti Kanady, ktorí vo finále zvíťazili nad domácimi Spojenými štátmi. Bronzové družstvo Irokézov získalo svoju prvú medailu na MS.

Spojeným štátom bola organizácia majstrovstiev sveta udelená v máji 2010. Od jesene v roku 2008 začala Americká lakrosová asociácia hľadať organizátorské mesto. Z desiatich uchádzačov vybrala 3 finálové mestá, z ktorých neskôr zvíťazil Denver. USA bolo organizátorom dvoch prechádzajúcich turnajov MS, v rokoch 1982 a 1998, vždy v Baltimore.

Účastníci

Štadión

Výsledky

Základné skupiny

Modrá divízia (Top divízia)

Zelená divízia

Sivá divízia

Oranžová divízia

Fialová divízia

Červená divízia

Tyrkysová divízia

Biela divízia

Žltá divízia

Medzi play-off

Stretnutia o 31.38. miesto

Stretnutia o 35.38. miesto

Stretnutia o 31.34. miesto

Stretnutia o 23.30. miesto

Stretnutia o 27.30. miesto

Stretnutia o 23.26. miesto

Stretnutia o 15.22. miesto

Stretnutia o 19.22. miesto

Stretnutia o 15.18. miesto

Stretnutia o 1.14. miesto

Stretnutia o 11.14. miesto

Stretnutia o 1.10. miesto

Play-off

Stretnutie o 37. miesto

Stretnutia o 33.36. miesto

Stretnutie o 35. miesto

Stretnutie o 33. miesto

Stretnutia o 25.32. miesto

Stretnutia o 29.32. miesto

Stretnutie o 31. miesto

Stretnutie o 29. miesto

Stretnutia o 25.28. miesto

Stretnutie o 27. miesto

Stretnutie o 25. miesto

Stretnutia o 17.24. miesto

Stretnutia o 21.24. miesto

Stretnutie o 23. miesto

Stretnutie o 21. miesto

Stretnutia o 17.20. miesto

Stretnutie o 19. miesto

Stretnutie o 17. miesto

Stretnutia o 9.16. miesto

Stretnutia o 13.16. miesto

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutia o 5.12. miesto

Stretnutia o 9.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2014  
 MS 2014 na oficiálnej stránke FIL 
 Oficiálna stránka Americkej lakrosovej asociácie 

Šport v 2014
Muži
Lakros
Šport v Denveri
Majstrovstvá Európy C kategórie v bejzbale 2014

Majstrovstvá Európy C kategórie v bejzbale 2014 boli 1. Majstrovstvá Európy C kategórie v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v Ľubľani, v Slovinsku od 29. júla2. augusta 2014, za účasti 8 tímov. ME C kategórie boli kvalifikačným podujatím na Majstrovstvá Európy B kategórie 2014. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

CEB od roku 2013 opätovne vytvorila systém výkonnostných kategórií, keď sa k nemu vrátila po 9 rokoch. Družstvá boli rozdelené podľa výsledkov na ME a rebríčku európskych družstiev zostaveného za posledných 10 rokov.

Účastníci 

 Číslo udáva umiestnenie v aktuálnom rebríčku IBAF k aprílu 2014.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

2. fáza

Skupina o 5.8. miesto

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 ME C 2013 na štatistickej stránke CEB 
 Oficiálna stránka Slovinského bejzbalového a softbalového zväzu 
 Oficiálna stránka CEB 

Bejzbal v 2014
C kategória
Bejzbal
2014 v Slovinsku
Šport v Ľubľane
Majstrovstvá Južnej Ázie v hádzanej mužov 2014

Majstrovstvá Južnej Ázie v hádzanej mužov 2014 boli v poradí 3. Majstrovstvá Južnej Ázie v hádzanej mužov, ktoré rozhodlo o držiteľovi titulu najlepšieho hádzanárskeho družstva Južnej Ázie a ktoré organizuje Juhoázijská hádzanárska federácia (SAHF). Konali sa v meste Noida, v Uttarpradéši, v Indii od 23.26. marca 2014, za účasti 5 tímov. India bola hostiteľom juhoázijského šampionátu druhýkrát, keď predtým organizovala turnaj v roku 1996, v Džajpure. Všetky zápasy by sa odohrali v školskej športovej hale Genesis Global School. Tretíkrát získala titul domáca India, ktorá vo finále zvíťazila nad Pakistanom.

O samotnom turnaji a organizátorovi sa rozhodlo na zasadnutí SAHF v Katare
v októbri 2013.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá na stránke Indickej hádzanárskej federácie 

Hádzaná v 2014
Muži
Hádzaná
2014 v Indii
Ázijský pohár v basketbale 2014

Ázijský pohár v basketbale 2014 bol v poradí 5. Ázijský pohár v basketbale mužov, ktorý organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konal sa vo Wu-chane, v Číne v dňoch od 11.19. júla 2014, za účasti 9 tímov. Nováčikmi turnaja boli Indonézia a Singapur. Pôvodne sa mal na turnaji objaviť aj zástupca Strednej ÁzieUzbekistan, ktorý na poslednú chvíľu odstúpil a absentoval aj zástupca Perzkého zálivu, ktorého nahradili Filipíny. Všetky zápasy sa hrali v aréne Wuhan Gymnasium s kapacitou 13 000 divákov. Víťazstvo obhájilo družstvo Iránu, ktoré vo finále zvíťazilo nad Taiwanom.

Víťaz turnaja sa automaticky kvalifikoval na Majstrovstvá Ázie 2015.

Kvalifikácia 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Ázijského pohára 2014 

Basketbal v 2014
Ázijský pohár v basketbale
Basketbal
Majstrovstvá Karibiku v basketbale 2014

Majstrovstvá Karibiku v basketbale 2014 boli v poradí 22. Majstrovstvá Karibiku v basketbale mužov a žien, ktoré organizuje Karibská basketbalová konfederácia (CBC). Konali sa v meste Road Town, na Britských Panenských ostrovov v dňoch od 1.12. júla 2014, za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Všetky zápasy sa hrali v aréne Multi PurposeSports Complex s kapacitou 3 000 divákov. Tituly získali hráči Bahám a Jamajky. 

Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Centrobasket 2014 mužov a žien, ktoré sa uskutočnili v Mexiku, resp. vo Venezuele. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá z oboch kategórií.

Účastníci 
Muži

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.

Ženy

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Karibiku 2014 
 Majstrovstvá Karibiku 2014 mužov a žien na stránke FIBA Americas /
 Oficiálna stránka Karibskej basketbalovej konfederácie 

Basketbal v 2014
Majstrovstvá Karibiku v basketbale
Basketbal
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2014

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2014 boli v poradí 34. Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v meste San Juan de Ambato, v Ekvádore v dňoch od 14.18. augusta 2014, za účasti 8 tímov. Ekvádor bol organizátorom juhoamerického šampionátu žien piatykrát, predtým hostil turnaj v rokoch 1954, 1970, 2003 a 2008. Titul obhájila Brazília, pre ktorú to bolo už 25. prvenstvo, z toho pätnáste v rade. Vo finále zvíťazila nad Argentínou. Bronzová Venezuela získala medailu po pätnástich rokoch.

Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá Ameriky 2015, ktoré sa uskutočnia v Kanade. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. Rovnako slúžili ako kvalifikácia na basketbalový turnaj Panamerických hier 2015 v Toronte, kde postúpila najlepšia trojica družstiev.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Majstrovstvá J. Ameriky 2014 na oficiálnej stránke FIBA Americas /
 Majstrovstvá Južnej Ameriky na stránke latinbasket.com 

Basketbal v 2014
Ženy
Basketbal
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 2014

Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 2014 boli v poradí 46. Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v meste Isla Margarita, vo Venezuele v dňoch od 14.28. júla 2014, za účasti 8 tímov. Venezuela bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1991 (vo Valencii), 1997 (v Maracaibo) a 2006 (v Caracase). Zápasy by odohrali v aréne Estadio Ciudad de la Asunción s kapacitou 10 000 divákov. Titul po 23 rokoch získali hráči Venezuely, ktorí vo finále zvíťazili nad obhajcom prvenstva spred 2 rokovArgentínou. Pre Venezuelu to bol iba druhý titul v histórii, ten prvý vyhrala rovnako v domácom prostredí.

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ameriky 2015. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. Zároveň slúžili ako kvalifikácia na Panamerické hry 2015 v Toronte, kde postúpila najlepšia trojica družstiev.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.

Aréna

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá J. Ameriky 2014 na oficiálnej stránke FIBA Americas /
 Majstrovstvá Južnej Ameriky na stránke latinbasket.com 

Basketbal v 2014
Muži
Basketbal
Centrobasket mužov 2014

Centrobasket mužov 2014 boli v poradí 24. majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v meste Nayarit, v Mexiku v dňoch od 1.7. augusta 2014, za účasti 10 tímov. Mexiko bolo organizátorom stredoamerického šampionátu mužov siedmykrát, predtým hostilo turnaje v rokoch 1965, 1985, 1991, 2001, 2003 a naposledy v roku 2008. Titul získalo domáce Mexiko, keď vyhralo všetky stretnutia a vo finále zvíťazilo nad Portorikom. Pre Mexiko to bol iba tretie prventstvo na turnaji a získalo ho po 39 rokoch od predchádzajúceho titulu.

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ameriky 2015. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.

Kvalifikácia 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA k septembru 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Centrobasket 2014 na oficiálnej stránke FIBA Americas /
 Centrobasket na stránke latinbasket.com 
 Centrobasket 2014 na archívnej stránke FIBA

Basketbal v 2014
Muži
Basketbal
2014 v Mexiku
Dáša Vokatá

Dáša Vokatá (* 27. január 1954, Karviná) je česká pesničkárka. Detstvo prežila v Ostrave. Po otcovej smrti v roku 1976 sa usadila v Rychnove. Tu stretla svojho neskoršieho manžela Zdeňka Vokatého známeho pod prezývkou „Londýn“. V roku 1980 s rodinou emigrovala do Rakúska, kde striedavo žije dodnes. V 80. rokoch 20. storočia vydala svoj prvý album pomenovaný Láska. Po roku 1989 sa občas vracia do Česka, kde okrem iného často vystupuje na festivale Trutnov Open Air Music Festival. Dvadsať rokov žila s básnikom Ivanom Martinom Jirousom. V roku 2000 vydala eponymné CD. Ďalší album pomenovaný Bojovníci snů nasledoval až po ôsmich rokoch v roku 2008. Pokrstil ho Václav Havel na trutnovskom festivale. Jej zatiaľ posledný album vyšiel na jar 2014 pod názvom Dva divoký koně

Diskografia 
 Láska (1985)
 Dáša Vokatá (2000)
 Bojovníci snů (2008)
 Najdi místo pro radost (2011)
 Dva divoký koně (2014)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Oficiálne stránky - dasavokata.com

České folkové speváčky
České rockové speváčky
Českí folkoví gitaristi
Českí rockoví gitaristi
Českí emigranti a exulanti
Gitaristky
Signatári Charty 77
Osobnosti z Karvinej
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1990

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1990 boli v poradí 6. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodcaInternational Lacrosse Federation (ILF). Konali sa v Perthe, v Austrálii od 7.15. júla 1990, za účasti 5 tímov. Austrália bola organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, keď prvý turnaj hostila v roku 1974, v Melbourne.  Piatykrát (tretíkrát v rade) zvíťazilo družstvo USA.

Nováčikom turnaja bolo družstvo Irokézov. Tí sa mohli zúčastniť medzinárodných zápasov po dlhých 110 rokoch, kedy im bola zakázaná medzinárodná účasť kvôli obvineniam z profesionalizmu vtedy amatérskeho športu. Zápasy sa hrali na ihrisku Western Australia Cricket Association. V hľadisku boli prvýkrát aj pozorovatelia z Japonska, ktorých tím sa objavil na už nasledujúcom turnaji MS.

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá sveta na stránke Medzinárodnej lakrosovej federácie

Zdroje 
 MS 1990 na stránke Českej lakrosovej federácie 
 MS 1990 na stránke laxbuzz.com 
 História majstrovstiev sveta na oficiálnej stránke MS 2014 

Šport v 1990
Muži
Lakros
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1994

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1994 boli v poradí 7. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodcaInternational Lacrosse Federation (ILF). Konali sa v Manchesteri, v Anglicku od 20.30. júla 1994, za účasti 11 tímov prvýkrát rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Anglicko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, keď prvý turnaj hostilo v roku 1978, v Stockporte. Šiestykrát (štvrtýkrát v rade) zvíťazilo družstvo USA, ktoré vo finále zdolalo Austráliu.

Nováčikmi turnaja bolo družstvo Japonska, ktoré bolo nasadené v elitnej divízii, a družstvá Česka, Nemecka, Škótska, Švédska a Walesu, ktoré boli nasadené do I. divízie. Družstvá I. divízie alebo divízie rozvojových krajín nemohli súťažiť o majstra sveta, pretože sa divízie neprelínali.

Výsledky

Elitná divízia

Základná skupina

Play off

Semifinále

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

I. divízia

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá sveta na stránke Medzinárodnej lakrosovej federácie

Zdroje 
 MS 1994 na stránke Českej lakrosovej federácie 
 MS 1994 na stránke laxbuzz.com 
 História FIL 
 História majstrovstiev sveta na oficiálnej stránke MS 2014 

Šport v 1994
Muži
Lakros
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1998

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 1998 boli v poradí 8. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodcaInternational Lacrosse Federation (ILF). Konali sa v Baltimore, v štáte Maryland, v Spojených štátoch od 11.20. júla 1998, za účasti 11 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Spojené štáty boli organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, keď prvý turnaj hostili v roku 1982, rovnako v Baltimore. Siedmykrát (piatykrát v rade) zvíťazilo družstvo USA, ktoré vo finále zdolalo Kanadu až po predĺžení.

Štadión

Výsledky

Základné skupiny

Modrá divízia (Top divízia)

Červená divízia

Play off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá sveta na stránke Medzinárodnej lakrosovej federácie

Zdroje 
 MS 1998 na stránke activityworkshop.net 
 História FIL 
 História majstrovstiev sveta na oficiálnej stránke MS 2014 

Šport v 1998
Muži
Lakros
Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2002

Majstrovstvá sveta v lakrose mužov 2002 boli v poradí 9. Majstrovstvá sveta v lakrose mužov, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL), resp. jej predchodcaInternational Lacrosse Federation (ILF). Konali sa v Perthe, v Austrálii, od 7.15. júla 2002, za účasti 15 tímov rozdelených do troch výkonnostných divízií. Nováčikmi turnaja boli Hongkong, Írsko, Kórejská republika a Nový Zéland. Pôvodne sa mala turnaja zúčastniť aj Tonga. Zápasy sa hrali v športovom komplexe UWA Sports Park. Austrália bola organizátorom svetového šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1974 (v Melbourne) a 1990 (v Perthe). Ôsmykrát (šiestykrát v rade) zvíťazilo družstvo USA, ktoré vo finále zdolalo Kanadu.

Výsledky

Základné skupiny

Modrá divízia (Top divízia)

Červená divízia

Zelená divízia 

Pozn: Do zápasov o 9. až 12. nepostúpilo víťazné Írsko, ale druhý v poradíKórejská republika, pretože Írsko nebolo toho času členom ILF.

Play off

Stretnutie o 9.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Baráž o semifinále

Stretnutie o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá sveta na stránke Medzinárodnej lakrosovej federácie

Zdroje 
 MS 2002 na stránke activityworkshop.net 
 História FIL 
 História majstrovstiev sveta na oficiálnej stránke MS 2014 

Šport v 2002
Muži
Lakros
Šport v Perthe (Západná Austrália)
Petr Pavel

Arm. gen. Ing. Petr Pavel, M.A. (* 1. november 1961, Planá) je český vojak, generál Armády Českej republiky, bývalý predseda vojenského výboru Organizácie Severoatlantickej zmluvynajvyšší vojenský predstaviteľ NATO medzi rokmi 2015 až 2018, prvý z bývalých krajín Varšavskej zmluvy, a bývalý náčelník Generálneho štábu Armády Českej republikynajvyšší vojenský predstaviteľ Armády Českej republiky medzi rokmi 2012 až 2015.

Vzdelanie 
Po absolvovaní Vojenského gymnázia Jána Žižku z Trocnova v Opave pokračoval štúdiom na Vysokej vojenskej škole pozemného vojska vo Vyškove, ktorú ukončil v roku 1983. Následne sa v rokoch 1988 až 1991 vzdelával na Vojenskej akadémii Antonína Zápotockého v Brne a potom aj na študijných pobytoch na štábnej škole v Camberley, na Kráľovskej akadémii obranných štúdií a na King’s College London, kde vyštudoval Medzinárodné vzťahy.

Vojenská kariéra 
Po absolutóriu začínal u výsadkového vojská. V roku 1985 vstúpil do Komunistickej strany Česko-Slovenska, ktorej členom zostal až do decembra 1989. V 90. rokoch pracoval v armádnej spravodajskej službe Vojenskom spravodajstve. V januári 1993 sa vyznamenal v mierových misiách UNPROFORu. Jeho jednotka bola vyslaná, aby zachránila odrezaných francúzskych vojakov, ktorí boli vo vojnovej zóne medzi Srbmi a Chorvátmi. Vďaka tejto akcii si Petr Pavel získal rešpekt a uznanie aj vo Francúzsku. V rokoch 2002 – 2007 bol postupne veliteľom špecializovaných síl, zástupcom veliteľa spoločných síl a zástupcom riaditeľa sekcie ministerstva obrany.

Od júla 2011 do júna 2012 bol zástupcom náčelníka generálneho štábu Vlastimila Picka, ktorého 1. júla 2012 vo funkcii vystriedal. Do funkcie bol menovaný prezidentom republiky Václavom Klausom 29.júna 2012.

Zahraničné misie 
 1993/1994: zástupca vojenského pridelenca Česka v Belgicku, 
 1999 – 2002: zástupca na veliteľstve NATO v Brunssume,
 2003: zástupca vo veliteľstve operácie Trvalá sloboda v Tampe, 
 2007 – 2009: zástupca vojenského predstaviteľa Česka pri Európskej únii v Bruseli, 
 2010/2011: zástupca na hlavnom veliteľstve spojeneckých vojsk v Európe, Belgicko

Vojenské hodnosti 
 2002 – brigádny generál
 2010 – generálmajor
 8. mája 2012 – generálporučík
 8. mája 2014 – armádny generál

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Osobnosti z Planej (okres Tachov)
Absolventi Vojenskej akadémie v Brne
Českí generáli
Náčelníci Generálneho štábu Armády Českej republiky
Predsedovia Vojenského výboru Organizácie Severoatlantickej zmluvy
Anatolij Semionovič Levčenko

Anatolij Semionovič Levčenko (; * 21. máj 1941, Krasnokutsk – † 6. august 1988, Moskva) bol sovietsky skúšobný letec a kozmonaut, v rokoch 1977-1988 člen skupiny letcov Letecko-výskumného inštitútu M. M. Gromova pripravujúcich sa ku kozmickým letom v úlohe pilotov raketoplánu Buran. Levčenkova príprava na lety s Buranom vyvrcholila v decembri 1987 týždenným kozmickým letom na vesmírnu stanicu Mir. O osem mesiacov neskôr zomrel.

Život 
Anatolij Levčenko pochádzal z mesta Krasnokutsk, ležiaceho v Charkovskej oblasti, bol ukrajinskej národnosti. Roku 1959 bol prijatý do Kremenčugskej vojenskej vysokej leteckej školy, tá bola toho roku zrušená a Levčenko prevedený do Černigovskej vojenskej vysokej leteckej školy, štúdium dokončil roku 1964. Nasledujúcich šesť rokov slúžil vo vojenskom letectve, najprv pri Lipecku, neskôr v Turkestánskom vojenskom okruhu.

Roku 1971 dokončil školu skúšobných letcov Letecko-výskumného inštitútu M. M. Gromova (LII), potom zostal v inštitúte ako skúšobné letec.

Roku 1977 v LII vznikla "skupina špeciálnej prípravy" do ktorej bolo od 12. júla zaradených šesť letcov inštitútu. Mali prejsť výcvikom kozmonautov a pilotovať vtedy vyvíjaný raketoplán Buran. Od apríla 1979 do decembra 1980 letci v sérii stáží vo Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo hviezdnom mestečku absolvovali všeobecný výcvik kozmonautov. K 10. augustu 1981 bola skupina premenovaná na "oddiel skúšobných kozmonautov" LII a 12. februára 1982 Levčenko po zložení skúšok získal kvalifikáciu "skúšobný kozmonaut" ().

Budúci piloti Buranu mali mať skúsenosti z kozmických letov, v septembri 1982 - máji 1983 sa preto na let na stanici Saľut 7 pripravoval Igor Volk (letel v júli 1984), s Levčenkom v úlohe náhradníka. 

Od roku 1983 sa podieľal na vývoji systému riadenia Buran, ktorý testoval pri letoch upravených TU-154 a MiG-25. Roku 1984 LII zostavil posádky pre prvý let Buranom, Levčenko bol menovaný veliteľom záložnej posádky (s druhým pilotom Alexandrom Šukinom). Paralelne po dohode LII s NPO Energija bol veliteľom posádky Buranu Levčenko-Strekalov. Pri letových skúškach analógu Buranu BTS-02 v rokoch 1986-1987 bol pri štyroch rokoch veliteľom posádky. Po reorganizácii v LII roku 1987 bol vymenovaný za zástupcu náčelníka sektorového komplexu prípravy skúšobných kozmonautov (OKPKI) ministerstva leteckého priemyslu.

Od marca 1987 sa v CPK pripravoval ku kozmickému letu. Do vesmíru odštartoval z Bajkonuru 21. decembra 1987 na palube Sojuzu TM-4. Cieľom Levčenkovho letu bolo overenie jeho pilotných zručností počas a bezprostredne po kozmickom lete. Pri pristátí sa silno udrel do hlavy, v priebehu niekoľkých mesiacov sa u neho rozvinula rakovina mozgu a 6. augusta 1988 zomrel.

Anatolij Levčenko bol ženatý, manželka tiež pracovala v LII, mali jedného syna.

Referencie 

Sovietski kozmonauti
Ukrajinskí kozmonauti
Sovietski letci
Ukrajinskí letci
Nositelia Radu Lenina