joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta v canoe pole 1998

Majstrovstvá sveta v canoe pole 1998 boli v poradí 3. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v meste Aveiro, v Portugalsku od 15.20. septembra 1998, za účasti 20 mužských a 11 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské tímy Namíbie, USA, Švajčiarska, Poľska a Španielska a ženské tímy Portugalska, Južnej Afriky, Brazílie a USA. Víťazmi sa v oboch kategóriách stali Austrálčania.

Muži

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

1 Taiwan bol po základnej skupine diskvalifikovaný.

Finále

Ženy

Základné skupiny 

Skupina E

Skupina F

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF 
 Výsledky MS a ME v canoe pole

Zdroj 
 MS 1998 na stránke ICF 

Šport v 1998
Majstrovstvá sveta v canoe pole
Canoe polo
1998 v Portugalsku
Majstrovstvá sveta v canoe pole 2000

Majstrovstvá sveta v canoe pole 2000 boli v poradí 4. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v São Paulo, v Brazílii od 6.10. júla 2000, za účasti 17 mužských a 10 ženských tímov. Nováčikom turnaja bol iba mužský tím Argentíny. Víťazmi sa stali po prvýkrát Briti aj Nemky.

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF 
 Výsledky MS a ME v canoe pole

Zdroj 
 MS 2000 na stránke ICF 

Šport v 2000
Majstrovstvá sveta v canoe pole
Canoe polo
2000 v Brazílii
Majstrovstvá sveta v canoe pole 2002

Majstrovstvá sveta v canoe pole 2002 boli v poradí 5. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Essene, v Nemecku od 11.15. septembra 2002, za účasti dovtedy rekordných 27 mužských a 19 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské tímy Dánska, Česka, Švédska, Lotyšska a Iránu a ženské tímy Talianska, Holandska, Španielska, Maďarska, Poľska, Fínska, Švédska, Dánska a Taiwanu. Ďalšími tímami, ktorí sa pôvodne mali predstaviť na MS boli aj Litovci a Brazílčanky. Víťazmi sa druhýkrát v histórii stali Briti a Nemky.

Spolu so seniormi sa prvýkrát na MS predstavili aj hráči mužov a žien do 21 rokov.

Muži

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Skupina E

Skupina F

Skupina G

Skupina H

Finále

Ženy

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Muži do 21 rokov

Ženy do 21 rokov

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF 
 Výsledky MS a ME v canoe pole 
 Fotky z MS 2002

Zdroj 
 MS 2002 na stránke ICF 

Šport v 2002
Majstrovstvá sveta v canoe pole
Canoe polo
2002 v Nemecku
Šport v Essene (Nemecko)
Majstrovstvá sveta v canoe pole 2004

Majstrovstvá sveta v canoe pole 2004 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Mijoši, v prefektúre Aiči, v Japonsku od 21.25. júla 2004, za účasti dovtedy rekordných 18 mužských a 14 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužský tím Singapuru a ženské tímy Singapuru a Hongkongu. Víťazmi sa stali Holanďania a druhýkrát v histórii Britky.

Turnaj žien do 21 rokov sa z dôvodu nízkeho počtu účastníkov neuskutočnil.

Muži

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Finále

Ženy

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Muži do 21 rokov

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF 
 Výsledky MS a ME v canoe pole

Zdroj 
 MS 2004 na stránke ICF 
 Archívne výsledky ICF 

Šport v 2004
Majstrovstvá sveta v canoe pole
Canoe polo
2004 v Japonsku
Jesse James

Jesse Woodson James (* 5. september 1847, Kearney, Missouri, USA – † 3. apríl 1882 St. Joseph) bol americký zločinec.

Život 
Jesse a jeho brat Franklin (Frank) James boli vzdelaní a pochádzali z prestížnej rodiny farmárov. Ich otec, reverend Robert James, bol baptista, ktorý si vzal Zereldu Colea Jamesovú a v roku 1842 sa odsťahoval z Kentucky do Missouri. V lete 1863 bola ich farma brutálne napadnutá unionistickými vojakmi.

V roku 1874 sa Jesse oženil so svojou dlhoročnou láskou, sesternicou Zereldou Mimmsovou a spolu mali dve deti. Obaja bratia Jamesovci boli známi ako dobrí, rodinne založení muži, ktorí milovali svoje manželky a trávili čas so svojimi deťmi, no naďalej pokračovali v trestnej činnosti.
Dokonca aj po tom, ako ostatní členovia gangu boli zabití a ich priateľ Younger bol poslaný do väzenia na 25 rokov. V roku 1879 bratia Jamesovci plánovali ešte jednu lúpež s Charliem a Bobom Fordom. Guvernér Crittenden z Missouri zozbieral veľkú odmenu. Fordovci sa rozhodli zradou si zarobiť.

Smrť 
Po raňajkách 3. apríla 1882 sa Jesse obrátil utrieť od prachu obraz jeho obľúbeného koňa Skyrocket. Bob vystrelil na Jesseho do zadnej časti hlavy. Jesse bol na mieste mŕtvy, mal 34 rokov. Ľudia v Missouri boli pobúrení metódami použitými pri vražde a považovali ju za zbabelý atentát. Po troch mesiacoch sa Frank vzdal u Crittendena. Porota ho neodsúdila pre slabé dôkazy a tak Frank mohol pokojne žiť.

Literatúra 
Jesse James bol často využívaný ako románová postava. Historicky najpresnejším je román The Assassination of Jesse James by the Coward Robert Ford od Rona Hansena, ktorý sa dočkal rovnomennej filmovej adaptácie v roku 2007.

Odborná literatúra 
 ČERNÍK, Jiří:  Jesse James : "Robin Hood" amerického západu. In: Historická revue, roč. XXIX, 2018, č. 2, s. 66 - 71.

Iné projekty

Zdroj 

Zločinci USA
Divoký západ
Buffalo Bill

William Frederick Cody, prezývaný Buffalo Bill (* 26. február 1846, Le Clair, Iowa – † 10. január 1917, Denver) bol americký dobrodruh a legendárna postava Divokého Západu. Svoju slávu získal hlavne vďaka dobrodružným novelám Edwarda Judsona.

Životopis 
Už vo svojich pätnástich rokoch vstúpil do služieb Pony Expressu. Na koni prevážal poštovné zásielky, z východného pobrežia na západné, cez nebezpečné indiánske územie. Po vypuknutí Občianskej vojny slúžil v armáde Únie ako vojenský prieskumník.

Po vojne sa v roku 1867 nechal najať ako zásobovateľ a za 500 dolárov mesačne dodával bizónie mäso pre robotníkov pracujúcich na stavbe kansaskej pacifickej dráhy. Vďaka tejto práci získal svoju prezývku a stal sa jedným zo symbolov vyhubenia bizónov. Podľa niektorých zdrojov ich počas šiestich mesiacov postrieľal 4 280 kusov.

Roku 1869 si ho ako jeden zo symbolov Divokého západu vybral Edward Judson, nazývaný „Buntline“ a spísal cez 200 románov s Buffalo Billom v titulnej úlohe (tzv. bufalobilky). Okrem toho sa Bill stal aj hrdinom niekoľkých divadelných hier. O jednej z nich, Zvedovi prérie, napísal New York Herald: „… Dielo tak hlúpe a tak zle zahrané, že je až zaujímavé…“.

Krátko pracoval ako šerif a jazdec Wild West Show, než natrvalo zakotvil ako riaditeľ veľkej jazdeckej šou. Prešiel s ňou celé Spojené štáty a neskôr aj Európu. Vďaka tejto šou sa ešte viacej rozšírila jeho sláva a on sa stal už počas života legendou. V neskoršom veku už ani nedokázal rozlišovať medzi tým, čo je v jeho živote fakt a čo fikcia. Preto je nutné k jeho vlastným životopisom pristupovať s rezervou.

Buffalo Bill zomrel na chorobu obličiek.

Referencie

Iné projekty

Zdroj
 

Osobnosti USA
Osobnosti na poštových známkach USA
Divoký západ
Slobodomurári USA
Osobnosti z Iowy
Majstrovstvá sveta v canoe pole 2006

Majstrovstvá sveta v canoe pole 2006 boli v poradí 7. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Amsterdame, v Holandsku od 9.13. augusta 2006, za účasti 23 mužských a 20 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli ženské tímy Belgicka, Česka a Iránu. Pôvodne sa mal turnaja zúčastniť aj mužský tím Hongkongu. Víťazmi sa stali Francúzi a tretíkrát v histórii Nemky.

Na podujatí bolo udelených 186 kariet, z toho bolo 151 zelených, 34 žltých a 1 červená.

Muži

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Finále

Ženy

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Muži do 21 rokov

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF 
 Výsledky MS a ME v canoe pole

Zdroj 
 MS 2006 na stránke ICF 

Šport v 2006
Majstrovstvá sveta v canoe pole
Canoe polo
2006 v Holandsku
Športové podujatia v Amsterdame
Majstrovstvá sveta v canoe pole 2008

Majstrovstvá sveta v canoe pole 2008 boli v poradí 8. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Edmontone, v Kanade od 24.27. júla 2008, za účasti 20 mužských a 17 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužský a ženský tím Ruska. Víťazmi sa stali druhýkrát v histórii Holanďania a tretíkrát Britky.

Prvých 5 tímov a Taiwan z oboch kategórií sa kvalifikovalo na Svetové hry 2009, ktoré sa konali v taiwanskom Kao-siungu.

Muži

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Finále

Ženy

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Muži do 21 rokov

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF 
 Výsledky MS a ME v canoe pole

Zdroj 
 MS 2008 na stránke ICF 

Šport v 2008
Majstrovstvá sveta v canoe pole
2008 v Kanade
Športové podujatia v Edmontone
Majstrovstvá sveta v canoe pole 2010

Majstrovstvá sveta v canoe pole 2010 boli v poradí 9. majstrovstvá sveta v canoe pole, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Miláne, v Taliansku od 1.5. septembra 2010, za účasti 22 mužských a 18 ženských tímov. Víťazmi sa stali druhýkrát v histórii Francúzi a štvrtýkrát Britky.

Po 8 rokoch sa konal popri turnaji mužov do 21 rokov aj turnaj žien rovnakej vekovej kategórie. Zvíťazili v nich Nemci a Francúzky.

Muži

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina C

Skupina B

Skupina D

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Muži do 21 rokov

Ženy do 21 rokov

Externé odkazy 
 Canoe polo na oficiálnej stránke ICF

Zdroj 
 MS 2010 na stránke ICF 

Šport v 2010
Majstrovstvá sveta v canoe pole
Canoe polo
2010 v Taliansku
Šport v Miláne
Bodrum

Bodrum (najneskôr od 17. stor.; staršie aj: Budrum, Bodrun, Budru, Boudroum, Bodroun, Boudrou;  v staroveku  Halikarnassos alebo Halikarnássos [starogréckym písmom  Άλικαρνασσός - Halikarnassos/iný prepis Halikarnássos], po slovensky pre starovek aj Halikarnas; po novogrécky Αλικαρνασσός - Alikarnassos) je kúpeľné a turistické mesto v Turecku na pobreží mora (v Keramickej zátoke) oproti ostrovu Kos, v provincii Muğla. Leží v historickom regióne Kária. V roku 2000 malo 32 227 obyvateľov. V meste stojí hrad (dnes múzeum), ktorý postavili johaniti začiatkom 15. storočia. Mesto je rodiskom Herodota a Dionysia Halikarnaského.

Dejiny 
Halikarnas, grécke prístavné mesto, postavili okolo roku 1000 pred Kr. Dóri ako obchodnú kolóniu, neskôr tu mali silný vplyv Ióni. 386 pred Kr. Halikarnas pripadol Perzii. Perzský satrapa kárskeho pôvodu Mausólos tu vybudoval viacero monumentálnych stavieb, vrátane jedného zo 7 divov sveta – Mausóleion. Po dobytí mesta Alexandrom Veľkým v roku 334 pred Kr. mesto nemalo väčší význam, v 12. storočí ho silno poškodilo zemetrasenie. Začiatkom 15. stor. tu križiacki rytieri Johaniti postavil významný hrad, pravdepodobne zo stavebného materiálu pochádzajúceho zo starovekého Halikarnasu, konkrétne z Mausóleia. Hrad nazvali Petronium. V 16. stor. osmanský sultán Suleyman dobyl mesto, ktoré ovládali Johaniti na Rodose. V tureckom období sa skomolením latinského názvu hradu Petronium (Hrad svätého Petra) vytvoril názov Bodrum/Budrum a pod. Hrad bol sto rokov významnou pevnosťou.

Počas osmanského obdobia bol Bodrum menším prístavom, pričom tu, ako aj v ostatných mestách západnej Malej Ázie žili Gréci. V roku 1923 počas Grécko-tureckej výmeny obyvateľov sa miestni Gréci vysťahovali do Grécka, hlavne na Krétu, kde založili mesto Nea Alikarnassos(Nový Halikarnas). Do Bodrumu prišlo grécke moslimské obyvateľstvo z Kréty, ktoré rozprávalo len po grécky, teda grécky jazyk je v Bodrume rozšírený aj dnes.

Literatúra 
 Bodream, Jean-Pierre Thiollet, Anagramme Ed., 2010.ISBN 978 2 35035 279 4

Referencie

Iné projekty

Zdroje 

 Bodrum a Halikarnas in: Encyclopaedia Beliana
 Nea Alikarnassos-história

Mestá v Turecku
Archeologické lokality v Turecku
Prístavné mestá v Turecku
Prístavné mestá Egejského mora
Kinčeš

Kinčeš je miestna časť obce Dvorianky, nachádzajúcej sa v okrese Trebišov v Košickom kraji na Slovensku. Leží ca  západne od intravilánu Dvorianok. Miestnou časťou prechádza cesta III. triedy 3737 a v blízkosti jej západného okraja prechádza Železničná trať č. 192. V minulosti sa tu nachádzal majer, neskôr plemenársky podnik s dvoma bytovými domami pre jeho zamestnancov. Dnes je sídlom spoločnosti AGRO-S, s. r. o. zaoberajúcej sa rastlinnou a živočíšnou výrobou a s tým súvisiacou podnikateľskou činnosťou.

Dejiny 
Peter, syn Petuna alebo Petena (uvádza sa aj ako syn Petra zvaný Petune) vlastnil na prelome 13. a 14. storočia hradné panstvo pozostávajúce z mestečka Sečovce a okolitých dedín Albínov, Kinčeš, Dvorianky, Hriadky, Višňov, Filovo, Kravany, Stankovce, Parchovany, Sečovská Polianka, Cabov, Bačkov, Dargov, Trnávka a Zbehňov.

V 30. rokoch 20. storočia patril majer Kinčeš k jedným z hospodárskych dvorov na periférii chotára Sečoviec. Neskôr tu bol zriadený štátny plemenársky ústav.

Pozri aj 
 Dvorianky

Referencie 

Dvorianky
Miestne časti na Slovensku
Hričovská skalná ihla

Hričovská skalná ihla je chránená prírodná pamiatka, nachádzajúca sa v katastrálnom území obce Hričovské Podhradie. 

Je to skalný objekt ihlovitého tvaru (skalná ihla) s výškou asi  na rozhraní Súľovských vrchov a Považského podolia. Skalná ihla je denudačným zvyškom pôvodne väčšieho brala, ktoré sa vplyvom mechanického pleistocénneho i chemického zvetrávania rozpadlo. Je morfologickou zaujímavosťou.

V dolnej časti sa nachádza malé skalné okno – je to jediná skalná ihla na Slovensku s uškom. Skala je zarastená v kríkoch a prístup k nej nie je značený.

Od roku 1965 je vyhlásená za prírodnú pamiatku s výmerou .

Referencie 

Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Skalné útvary na Slovensku
Chránené územia v okrese Žilina
Hričovské Podhradie
Súľovské vrchy
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1995

Majstrovstvá Európy v bejzbale 1995 boli v poradí 24. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v Haarleme, v Holandsku od 7.16. júla 1995, za účasti 10 tímov. Nováčikmi turnaja boli tímy Ukrajiny a Slovinska. Holandsko hostilo ME po siedmykrát, naposledy v roku 1985. 15-krát v histórii zvíťazilo Holandsko, z toho šiestykrát ako organizátor. Tretie Belgicko získalo medailu po 10 rokoch.

Pretože sa počet účastníkov na ME zvýšil z 8 na 10, z predchádzajúcich ME nevypadlo žiadne družstvo. Z tohtoročných ME nevypadol takisto žiadny tím, pretože počet účastníkov na ME 1997 sa zvýšil z 10 na 12.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina o 5.10. miesto

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej bejzbalovej konfederácie

Zdroj 
 ME 1995 na home.wanadoo.nl 

Bejzbal v 1995
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Bejzbal
Hričovské rífy

Hričovské rífy sú chránenou prírodnou pamiatkou, nachádzajúcou sa v katastrálnom území obce Hričovské Podhradie. 

Lokalita predstavuje krajinársky významný geologický povrchový útvar s hodnotnými paleontologickými nálezmi – litothamnií, dierkavcov, koralov a pod. Leží na rozhrani Súľovských vrchov a Považského podolia.

Geologicky sú Hričovské rífy veľké bloky (olistolity) rífových vápencov spodného paleogénu, ktoré ležia v mladších pieskovcoch hričovskopodhradského súvrstvia.

Od roku 1990 je vyhlásená za prírodnú pamiatku s výmerou .

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Paleontologické lokality na Slovensku
Skalné útvary na Slovensku
Chránené územia v okrese Žilina
Hričovské Podhradie
Súľovské vrchy
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1997

Majstrovstvá Európy v bejzbale 1997 boli v poradí 25. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v Paríži, vo Francúzsku od 30. augusta7. septembra 1997, prvýkrát za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Česka. Francúzsko hostilo ME druhýkrát, predtým to bolo v roku 1989. Ôsmykrát v histórii zvíťazilo Taliansko, tretie Španielsko získalo medailu po 6 rokoch.

Po opätovnom rozšírení súťaže prvýkrát vypadávali do B kategórie ME až 2 tímy.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina o 9.12. miesto

Play off

Štvrťfinále

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka CEB

Zdroj 
 ME 1997 na home.wanadoo.nl 

Bejzbal v 1997
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Športové podujatia v Paríži
1997 vo Francúzsku
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1999

Majstrovstvá Európy v bejzbale 1999 boli v poradí 26. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v troch talianskych mestách: Bologna, Parma a Rimini od 23. júla1. augusta 1999, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Chorvátska. Taliansko hostilo ME siedmykrát, naposledy v roku 1991. 16-krát v histórii zvíťazilo Holandsko, tretie Francúzsko získalo svoju prvú medailu v histórii.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina o 9.12. miesto

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka CEB 
 ME 1999 na home.wanadoo.nl 
 ME 1999 na home.planet.nl 

Bejzbal v 1999
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Bejzbal
Lenskije stolby

Lenskije stolby (doslova Lenské stĺpy, jakutsky Өлүөнэ очуостара) je geologický útvar a súčasne i prírodný park v ruskom Jakutsku. Nachádza sa na brehu rieky Leny, 104 kilometrov od mesta Pokrovska. 

Tvoria ho vertikálne skalné stĺpy tiahnúce sa niekoľko kilometrov pozdĺž brehu rieky Leny. Výška stĺpov dosahuje až 100 metrov. V roku 2012 bol prírodný park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 Park „Lenskije stolby“ doplní zoznam svetového dedičstva UNESCO
 Sibírsky fenomén - Lenskije stolby

Zdroj 
 

Lokality Svetového dedičstva v Rusku
Geomorfologické útvary
Chránené územia v Rusku
Prírodné parky
Geografia Jakutska
Mojžiš

Mojžiš môže byť:

 biblická postava, pozri Mojžiš (Biblia)
 mužské meno, pozri Mojžiš (prvé meno)
 kresťanský mních a mučeník, púštny otec, pozri Mojžiš Etiópsky
 arménsky svätec a historik, pozri Movses Chorenaci
 arménsky historik, pozri Movses Daschuranci
 uhorský svätec, jeden z prvých slovenských svätcov, pozri Mojsej Uhrín
 priezvisko, pozri Mojžiš (priezvisko), napr.:
 Andrej Mojžiš (* 1925), slovenský herec
 František Mojžiš, slovenský podnikateľ
 Ján Mojžiš, bývalý šéf Národného bezpečnostného úradu
 Martin Mojžiš, slovenský fyzik a pedagóg
 Miloslav Mojžiš, viacero osôb
 Ondrej Mojžiš (1903 – 1953), slovenský verejný činiteľ, protifašistický bojovník
 Vladimír Mojžiš (* 1944), slovenský futbalista, reprezentant Česko-Slovenska
 Dagmar Mojžišová (* 1961), rod. Rúfusová, slovenská herečka
 Zuzana Mojžišová (* 1974), slovenská speváčka a rozhlasová redaktorka

Pozri aj 
 Operácia Mojžiš
 Mojžíš
 Mojsej
 Moses
 Moše
 Mose
Majstrovstvá Európy v bejzbale 2005

Majstrovstvá Európy v bejzbale 2005 boli v poradí 29. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v štyroch českých mestách: Praha, Blansko, Choceň a Olomouc od 7.17. júla 2005, za účasti 12 tímov. 19-krát v histórii zvíťazilo Holandsko.  

Belgicko sa prvýkrát nepredstavilo na ME od roku 1977, teda spolu 14 šampionátov, pretože sa nekvalifikovalo z ME B kategórie. B kategória Majstrovstiev Európy bola ukončená a nahradená kvalifikáciou na ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Nadstavbové skupiny

Skupina o 16. miesto

Skupina o 7.12. miesto

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka CEB 
 ME 2005 na baseball-reference.com 
 ME 2005 na home.xsall.nl 

Bejzbal v 2005
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Bejzbal
Majstrovstvá Európy v bejzbale 2007

Majstrovstvá Európy v bejzbale 2007 boli v poradí 30. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v troch španielskych mestách: Barcelona, Viladecans a Sant Boi od 7.16. septembra 2007, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Rakúska. Španielsko hostilo ME šiestykrát, naposledy v roku 1987. 20-krát v histórii zvíťazilo Holandsko. Druhé Spojené kráľovstvo získalo svoju druhú medailu, prvú získalo ešte v roku 1967. Tretie Španielsko získalo bronz tretíkrát po sebe. 

Víťaz sa kvalifikoval na Letné olympijské hry 2008. Ďalší dvaja medailisti sa kvalifikovali na olympijský kvalifikačný turnaj do Pekingu a prvé 4 tímy aj na MS 2009.

Nováčik z Rakúska sa dostal na ME kvôli diskvalifikácii Grécka. Česko bolo po odohraní turnaja diskvalifikované a umiestnené na posledné miesto.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

2. fáza

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Skupina o 16. miesto 

Play-off zápasy o titul sa nehrali.

Konečné poradie 

Pozn: Prvé 4 tímy sa kvalifikovali na MS 2009.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka CEB 
 ME 2007 na štatistickej stránke CEB 
 ME 2007 na baseball-reference.com 

Bejzbal v 2007
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Bejzbal
Clara Schumannová

Clara Josephine Schumannová rodená Wiecková (* 13. september 1819, Lipsko - † 20. máj 1896, Frankfurt nad Mohanom) bola nemecká hudobníčka, virtuózna klaviristka z obdobia hudobného romantizmu. Bola tiež talentovaná hudobná skladateľka a hudobná pedagogička. Bola považovaná za vynikajúcu klavírnu virtuózku, jej koncertná kariéra trvala skoro 61 rokov a v priebehu tohto obdobia absolvovala veľké množstvo koncertných vystúpení. Jej manželom bol známy hudobný skladateľ Robert Schumann a veľkým osobným priateľom vynikajúci nemecký hudobný skladateľ Johannes Brahms.

So svojim manželom mala celkom osem detí a vo svojej dobe bola podstatne známejšou a slávnejšou umelkyňou ako jej dnes omnoho slávnejší manžel. Vďaka svojej známosti a interpretačnej virtuozite prakticky živila celú svoju početnú rodinu a na svojich koncertoch pomáhala propagovať hudobné dielo svojho manžela.

Zaujímavosti 
 Jej portrét dobre poznajú desiatky miliónov ľudí po celom Nemecku, lebo bol zobrazený na nemeckej stomarkovej bankovke.
 Po Labe sa plaví veľká výletná loď s názvom Clara Schumann, občas zájde aj do Česka.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Clara Schumann - Biografia
 Biographie Clara Schumann
 
 2 Polonézy od Kláry Schumannovej zdarma vo formáte PDF a MIDI

Zdroj 
 

Nemeckí hudobní skladatelia
Nemeckí klaviristi
Osobnosti z Lipska
Osobnosti na bankovkách
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Avengers: Pomstitelia

Avengers: Pomstitelia je americký akčný sci-fi film, natočený roku 2012, ktorý je tretí finančne najnáročnejší film v histórii. Tento film natočila spoločnosť Marvel Studios a bol distribuovaný spoločnosťou Walt Disney, podľa marvelovského komiksu The Avengers. Vo filme hrali hlavnú úlohu superhrdinovia Captain America (Chris Evans), Thor Chris Hemsworth), Iron Man (Robert Downey Jr.), Hulk (Mark Ruffalo), Hawkeye (Jeremy Renner), Black Widow (Scarlett Johanssonová), ktorí bojujú proti Lokimu (Tom Hiddleston), bohovi zla a bratovi Thora, ktorý si prišiel podmaniť ľudstvo a vládnuť mu.

Dej 

Príbeh sa začína v pokusnom laboratóriu, kde vedci našli Tesserakt slúžiaci ako portál do inej dimenzie. Tesserakt vyžaruje životu nebezpečné gama žiarenie, no vedcom sa podarí pomocou neho portál otvoriť. Cez portál sa však na Zem dostane i Loki, ktorý premôže osadenstvo laboratória i privolané posily (jeho žezlo má schopnosť ovládnuť človeka). Lokiho sa snaží premôcť aj šéf špionážnej skupiny S.H.I.E.L.D Nick Fury, no neúspešne. Loki uteká a celé laboratórium sa prepadá do zeme. 

Neskôr zavolajú na pomoc agentku Natašu Romanoffovú, ktorú však chytia ruskí agenti. Uniká im a odchádza do indickej Kalkaty, kde sa skrýva Dr. Bruce Banner (Hulk). Pred niekoľkými rokmi sa vedcom podarilo rozmraziť dávno strateného Kapitána Ameriku (vlastným menom Steve Rogers). Nick Fury ho požiada o pomoc. Posledným členom skupiny Avengers je Tony Stark (Iron Man).

Sci-fi filmy USA
Filmy Marvel Cinematic Universe
Filmy z 2012
Majstrovstvá Európy v bejzbale 2010

Majstrovstvá Európy v bejzbale 2010 boli v poradí 31. majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v troch nemeckých mestách: Stuttgart, Heidenheim an der Brenz a Neuenburg nad Rýnom od 23. júla1. augusta 2010, za účasti 12 tímov. Nemecko hostilo ME štvrtýkrát, naposledy v roku 2001. Deviatykrát v histórii zvíťazilo Taliansko, ktoré získalo titul po piatich prvenstvách Holandska v rade. Tretie Nemecko získalo medailu po 35 rokoch.  

Prvé 4 družstvá sa kvalifikovali na Majstrovstvá sveta 2011.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

2. fáza

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Skupina o 16. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2010 /
 Oficiálna stránka CEB

Zdroje 
 ME 2010 na štatistickej stránke CEB 
 ME 2010 na baseball-reference.com 
 ME 2010 na stránke Českej bejzbalovej federácie 

Bejzbal v 2010
Majstrovstvá Európy v bejzbale
Bejzbal
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Preteky mužov na 15 km klasicky s intervalovým štartom

Preteky mužov na 15 km klasicky s intervalovým štartom na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle boli jedny zo 6 mužských disciplín. Súťažilo sa 20. februára 2011 a víťazom sa stal Fín Matti Heikkinen.

Výsledky

Externé odkazy 
 Výsledky pretekov na oficiálnej stránke FIS 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Preteky mužov na 15 kilometrov klasicky s intervalovým štartom – kvalifikácia

Kvalifikácia pretekov mužov na 15 km klasicky s intervalovým štartom na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle sa uskutočnila 23. februára 2011 a do hlavných pretekov si zabezpečilo postup najlepších 10 pretekárov. Kvalifikácia však bola o 5 km kratšia ako hlavné preteky, čiže sa súťažilo na 10 km klasicky.

Výsledky

Externé odkazy 

http://www.fis-ski.com/uk/604/610.html?sector=CC&raceid=17529

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Polarografia

Polarografia je elektrochemická analytická metóda, ktorá slúži na určovanie prítomnosti (kvality) a koncentrácie (kvantity) redukovateľných alebo oxidovateľných neznámych látok v roztoku. Princíp spočíva vo vyhodnocovaní závislosti elektrického prúdu na napätí na dvojici elektród ponorených do roztoku, v ktorom prebieha elektrolýza. Závislosti majú tvar vĺn, ktorých poloha charakterizuje jednotlivé druhy látok. Z veľkosti nárastu prúdu je možné stanoviť koncentráciu látky.
Za jej objav dostal Čech Jaroslav Heyrovský v roku 1959 Nobelovu cenu za chémiu.

Ako pracovná elektróda slúži ortuťová kvapkajúca elektróda. Na povrchu kvapky ortuti sa vytvorí elektrická dvojvrstva. Pri zvyšovaní potenciálu medzi anódou a katódou dôjde k vylúčeniu príslušných iónov na katóde a tým k nárastu prúdu. Prúd je obmedzený množstvom iónov v roztoku. Hneď ako sa množstvo vylučujúcich sa iónov rovná počtu prichádzajúcich iónov z roztoku, prúd prestane rásť. Hodnota stredu nárastu polarizačnej krivky je pre danú látku charakteristická. Do roztoku sa pridáva základný (indiferentný) elektrolyt, napríklad kyselina, aby sa zvýšila jeho vodivosť. Ďalej sa pridáva povrchovo aktívna látka – typicky želatína, ktorej úlohou je zabrániť vzniku maxima na začiatku polarografickej vlny. Dôležité je aj prebublávanie vzorky v polarografickej nádobke inertným plynom kvôli odstráneniu kyslíka, ktorý vytvára na polarograme pretiahnuté vlny a znehodnocuje záznam.

Prístroj založený na polarografickej metóde sa nazýva polarograf. Jeho tri základné časti tvoria zdroj, zapisovač a ovládač ortuťovej kvapkajúcej elektródy.

Iné projekty

Literatúra 
 Jaroslav Heyrovský & Jindřich Forejt: Oscilografická polarografie - Polarografie střídavým proudem, její theorie a použití. Praha: SNTL, 1953.

Externé odkazy 

 Polarografia
 Fotografie troch typov polarografov z výstavy v Karolíne

Zdroj 

 
Elektrochémia
Inštrumentálna analytická chémia
Metódy kvalitatívnej analýzy
Metódy kvantitatívnej analýzy
České vynálezy
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2002

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2002 boli v poradí 45. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa vo Florencii, v Taliansku od 6.13. júl 2002, za účasti 9 tímov. Vo Taliansku sa konali mužské ME po 8-krát, naposledy v roku 1996. 
Španielsko sa po 11-krát stalo víťazom turnaja.

Systém bodovania zápasov sa po minulých ME čiastočne zmenil; víťazstvo už bolo za 3 body.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Nadstavbová skupina o 5.9. miesto

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskeho výboru hokeja na kolieskových korčuliach

Zdroj 
 ME 2002 na stránke rink-hockey.net 

Hokej na kolieskových korčuliach v 2002
Muži
Hokej na kolieskových korčuliach
Narodnaja

Narodnaja () je najvyšší vrch v pohorí Ural, nachádzajúci sa v Chantyjsko-mansijskom autonómnom okruhu. So svojou výškou 1 895 metrov je Narodnaja najvyšším vrchom európskeho Ruska za predpokladu, že Kaukaz sa považuje za ázijské pohorie.

Externé odkazy
 Článok o vrchu 
 А. О. Кеmmerich. Pripolárny Ural. Funkcie reliéfu 

Vrchy v Rusku
Tisícovky v Rusku
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2008

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2008 boli v poradí 48. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa v Oviede, v Španielsku od 21.26. júla 2008, za účasti 8 tímov. Španielsko hostilo mužské ME siedmykrát, naposledy v roku 1987, takisto v Oviede. Španielsko sa po 14-krát (piatykrát za sebou) stalo víťazom turnaja.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Štvrťfinále

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskeho výboru hokeja na kolieskových korčuliach

Zdroj 
 ME 2008 na stránke rink-hockey.net 

Hokej na kolieskových korčuliach v 2008
Muži
Hokej na kolieskových korčuliach
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2010

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2010 boli v poradí 49. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa vo Wuppertale, v Nemecku od 5.11. septembra 2010, za účasti 8 tímov. Nemecko hostilo mužské ME piatykrát, naposledy v roku 1992, takisto vo Wuppertal. Španielsko sa po 15-krát (šiestykrát za sebou) stalo víťazom turnaja. Tretie Francúzsko získalo medailu po dlhých 78 rokoch; Taliansko sa zase nedostalo medzi najlepšie 4 tímy po dlhých 41 rokoch.

Aréna

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskeho výboru hokeja na kolieskových korčuliach

Zdroje 
 Oficiálna stránka ME 2010 
 ME 2010 na stránke hoqueipatins.cat (po katalánsky)

Hokej na kolieskových korčuliach v 2010
Muži
Hokej na kolieskových korčuliach
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2006

Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov 2006 boli v poradí 47. majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach mužov, ktoré organizuje Európska konfederácia kolieskového korčuľovania (CERS), resp. jej výbor pre hokej na kolieskových korčuliachCERH. Konali sa v Monze, v Taliansku od 16.22. júla 2006, za účasti 9 tímov. Andorra  sa vrátila na ME po 12 rokoch. Španielsko sa po 13-krát (štvrtýkrát za sebou) stalo víťazom turnaja. Druhé Švajčiarsko získalo medailu po 56 rokoch, striebro dokonca po 69 rokoch. Štvrté Talianske zase nezískalo žiadnu medailu po 25 rokoch.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Play off

Štvrťfinále

Skupina o 5.9. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskeho výboru hokeja na kolieskových korčuliach

Zdroj 
 ME 2006 na stránke rink-hockey.net 

Hokej na kolieskových korčuliach v 2006
Muži
Hokej na kolieskových korčuliach
Chrám Krista Spasiteľa (Užhorod)

Chrám Krista Spasiteľa ( alebo ) je hlavným katedrálnym chrámom Ukrajinskej pravoslávnej cirkvi (patriarchát Moskva) v ukrajinskom meste Užhorod (Zakarpatská oblasť).

Dejiny 
Chrám bol postavený v roku 2000. Pravoslávni veriaci v Užhorode až do roku 1991 slúžili liturgiu v gréckokatolíckej katedrále, ktorú pravoslávna cirkev získala po násilnom zrušení gréckokatolíckej cirkvi po pripojení Podkarpatskej Rusi k Sovietskemu zväzu v roku 1945.

Architektúra 
Chrám je vybudovaný v typicky staroruskom architektonickom slohu a pripomína ruské pravoslávne chrámy Kyjevskej Rusi. Svojím vzhľadom symbolizuje spätosť s ruskou kultúrou a pravoslávnou cirkvou. Nachádza sa na Námestí sv. Cyrila a Metoda. Je vysoký 60 metrov a zmestí sa doň 5000 veriacich.

Externé odkazy 
 REGNUM: СБУ обыскала храм Христа Спасителя в Ужгороде в поисках русинского сепаратизма
 Русская линия: Духовный лидер русин Димитрий Сидор стал почетным членом СПБ

Katedrály na Ukrajine
Pravoslávne chrámy na Ukrajine
Stavby v Užhorode
Architektúra z 2000
Denník komornej

Denník komornej (orig. )  je román od francúzskeho spisovateľa Octava Mirbeaua. Napísal ju v roku 1900.

Filmové spracovania 
 1946: Diary of a Chambermaid; réžia Jean Renoir
 1964: Le Journal d’une femme de chambre; réžia Luis Buñuel

Externé odkazy 
 Octave Mirbeau,  Le Journal d'une femme de chambre (fr.).
 Pierre Michel, Predslov (fr.).

Iné projekty 

Knihy z 1900
Francúzske romány
Sfilmované knihy
Kostol svätého Juraja (Užhorod)

Kostol svätého Juraja je rímskokatolícky kostol v centre Zakarpatskej oblasti na Ukrajine.

Dejiny 
Tento rímskokatolícky chrám bol postavený na mieste staršieho kostola. Užhorod bol až do začiatku 20. storočia obývaný veľkým množstvom rímskych katolíkov maďarskej národnosti. Aj keď v období reformácie sa časť Maďarov priklonila k reformovanej (kalvínskej) cirkvi, veľká časť Maďarov zostala v rímskokatolíckej cirkvi. Rímski katolíci v Užhorode sú prevažne maďarskej národnosti. Kostol bol postavený v rokoch 1762 až 1766 a na jeho stavbu sa využili materiály z hradného kostola. Niekoľkokrát bol renovovaný (1830, 1881, naposledy 2000 až 2001).

Architektúra 
Chrám je vybudovaný v štýle neskorého baroka. Veľmi cenným je oltár s obrazom od známeho maďarského maliara Józsefa Lukácsa Kvakkera. Okrem množstva krásnych obrazov a sôch sa tu nachádzajú aj veľmi cenné a vzácne monštrancie. V rokoch 2000 až 2001 bol obnovený pomník Panne Márii, ktorý tu stál až do nastolenia komunistického totalitného režimu.

Externé odkazy 
Kostol na www.uzhgorod.ws 

Rímskokatolícke kostoly na Ukrajine
Stavby v Užhorode
Užhorod
Anton Hám

Anton Hám (* 20. apríl 1899, Kremnica, Slovensko – † 23. november 1965, Kremnica, Slovensko) bol významný slovenský rytec a medailér.

Život 
Ako syn minciara sa pripravoval na rytecké povolanie. Pretože bol talentovaný, stal sa žiakom dvojročnej umelecko-priemyslovej školy v Budapešti. V roku 1919 sa vrátil domov a pracoval ako rytec v mincovni v Kremnici. Na odporúčanie Otakara Španiela študoval v medailérskej špeciálke na Akadémií výtvarných umení v Prahe. Napriek tomu, že patril k najlepším žiakom profesora Otakara Španiela, musel predčasne prerušiť štúdia a v roku 1925 prevziať vedúcu funkciu ryteckého oddelenia v Štátnej mincovni po zosnulom medailérovi J. Čejkovi. Tu potom pôsobil plných 46 rokov. V roku 1937, na študijnej ceste v Paríži, sa oboznámil s redukčnými strojmi Janviere a pantografmi, ktoré potom zaviedol aj v mincovni.

Dielo 
Vytvoril niekoľko druhov medailí a odznakov, uplatnil sa pri zhotovovaní nových puncových značiek na zlato a striebro. Úspešne viedol výskum lisovania za studena nielen medailových a mincových razidiel, ale aj na lisovanie hlbokých nástrojov na umelé hmoty a tieto spôsoby zaviedol do výroby po oslobodení Česko-Slovenska po druhej svetovej vojne. Bol tiež odborným posudzovateľom falzifikátov mincí.

Po druhej svetovej vojne bol považovaný za špičkového výskumno-vývojového pracovníka a konštruktéra špecializujúceho sa na automatizáciu raziacej techniky, a to predovšetkým technológiou studenej razby. Táto technológia dovolila vyrobiť medailu o priemere , ktorá predstavovala najväčšiu svetovú medailu. Výročná správa Kremnickej mincovne (2011) uvádza, že v roku 1948 mincovňa bola uznaná na svetovej prehliadke výrobcov medailí (FIDEM) v Paríži za  medailu o priemere , ktorá zostala neprekonaná až do začiatku 21. storočia.

Anton Hám zhotovil 1 000 kusov číslovaných razidiel pre česko-slovenské dukáty (1923). Boli to tzv. svätováclavské dukáty, ktoré sa používali ako oficiálne obchodné platidlo v ČSR. Bol autorom a spoluautorom niekoľkých návrhov mincí. Svoje všestranné znalosti mincového umenia dokázal pri vyhotovení mincových razidiel pre plynulú automatickú razbu mincí.

Z diela 
 5 halier 1942
 10 halier 1939, 42
 20 halier Cu 1940 – 42
 20 halier Al 1942 – 43
 50 halier Cu 1940 – 41
 50 halier Al 1943 – 44
 1 koruna slovenská 1940 – 42, 44, 45
 5 koruna 1939
 20 koruna pamätná (1. výročie voľby prezidenta Slovenského štátu)
 50 koruna pamätná (5. výročie Slovenského štátu)

Iné projekty

Zdroj 
 Vápenka Ivan:"Tvůrci československých platidel", Česká numismatická společnost, pobočka Hradec Králové, 1980
 Mincovňa Kremnica: "Výročná správa/Annual Report 2011", s.13.

Externé odkazy 
 Medailér a rytec Anton Hám a mincovňa v Kremnici / Author of medals and engraver Anton Hám and the mint of Kremnica, Numismatické listy  63 (1): 22 – 29, Národní muzeum v Praze, 2008 
 Cuhaj George S., Michael Thomas: "2012 Standard Catalog of World Coins", Krause Publications FW Media, USA, p. 1935

Slovenskí rytci
Medailéri
Osobnosti z Kremnice
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v bejzbale 2007

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v bejzbale 2007 bola kontinentálna kvalifikácia v bejzbale mužov, ktorú organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB), a ktorej sa zúčastnilo 16 európskych štátov. Novým tímom, ktorý súťažil o ME, bolo Turecko. Bojovalo sa o 2 miestenky na záverečný turnaj v 2 skupinách kvalifikácie. Tá prebiehala od 25. júla do 5. augusta 2006.

Nakoniec postúpili 3 tímy (tretím tímom bolo Rakúsko), pretože Grécko bolo po ME 2005 diskvalifikované.

Priamy postup 
Priamo postúpila hostiteľská krajina a 8 najlepšie umiestnených tímov z ME 2005:
  Španielsko
  Holandsko
  Taliansko
  Nemecko
  Česko
  Francúzsko
  Spojené kráľovstvo
  Švédsko
  Ukrajina

Nasadenie do skupín

Výsledky

1. skupina 
 Balašicha-Planernaja

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

2. skupina 
 Antverpy-Hoboken

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka CEB 
 Kvalifikácia na štatistickej stránke CEB 

Bejzbal v 2006
Kvalifikácia
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Skiatlon mužov

Preteky mužov v disciplíne 30 km skiatlon na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle sa uskutočnili 27. februára 2011. Na štart sa postavilo 83 pretekárov z 31 krajín a víťazom sa stal Nór Petter Northug.

Výsledky

Externé odkazy 
 Výsledky pretekov na oficiálnej stránke FIS 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Acta Martyrum

Acta Martyrum (doslova "záznamy o mučeníkoch" alebo "skutky mučeníkov") alebo Aktá mučeníkov sú v užšom zmysle oficiálne záznamy (protokoly) súdnych zapisovateľov o procesoch so starokresťanskými mučeníkmi, v širšom všetky správy či príbehy o procesoch s týmito mučeníkmi, rozsudkoch a ich popravách, ktoré sú sčasti založené na výpovediach očitých svedkov a protokoloch zo súdov.

Delia sa na tri podskupiny:
 acta – protokoly zo súdneho konania
 passiones/martyria – kresťanský autor rozpráva príbeh o posledných dňoch mučeníka
 legendy – obsahujú viacero ľudových predstáv, jadro však býva pravdivé

Referencie

Zdroje

Externé odkazy 
Acta Martyrum v Slovníku vedeckého ateizmu
Acta Martyrum v Ottovom slovníku naučném

Dejiny kresťanstva
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Štafeta mužov na 4x10 kilometrov

Preteky mužských štafiet na 4x10 km sa uskutočnili na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle 4. mareca 2011. V konkurencii 17 štafiet sa víťazmi stalo nórske kvarteto Martin Johnsrud Sundby, Eldar Rønning, Tord Asle Gjerdalen a Petter Northug, ktoré zvíťazilo len o 1,3 sekundy pred švédskou štafetou. Bronzovú medailu si zabezpečili nemci.

Výsledky

Externé odkazy 
Výsledky pretekov na oficiálnej stránke FIS 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Traja mušketieri (rozlišovacia stránka)

Traja mušketieri môže byť:

 román Alexandra Dumasa, pozri Traja mušketieri
 film z roku 1993, pozri Traja mušketieri (film z roku 1993)
 film z roku 1973, pozri Traja mušketieri (film z roku 1973)
 film z roku 2011, pozri Traja mušketieri (film z roku 2011)
 ...

Pozri aj 
 Muž so železnou maskou
 český muzikál, pozri Tři mušketýři
Nancy Pelosiová

Nancy Pelosiová (; * 26. marec 1940, Baltimore, Maryland, USA) je americká demokratická politička, od roku 1987 členka Snemovne reprezentantov Kongresu USA a od roku 2019 predsedníčka snemovne reprezentantov Kongresu
ako prvý znovuzvolený predseda od roku 1955. 

Túto funkciu zastávala už v rokoch 2007 – 2011 po víťazstve Demokratickej strany vo voľbách do Kongresu v roku 2006 ako prvá žena, prvý občan štátu Kalifornia a prvý Italoameričan. 

Je najvyššie postavenou ženou v histórii volených úradov USA. V poradí nástupnictva na úrad amerického prezidenta je z titulu svojej funkcie druhá v poradí, hneď za viceprezidentom.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Členovia Demokratickej strany USA
Predsedovia Snemovne reprezentantov Spojených štátov
Ženy v politike
Osobnosti z Baltimoru
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Preteky mužov na 50 km voľnou technikou s hromadným štartom

Preteky mužov na 50 km voľnou technikou s hromadným štartom na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle boli poslednou disciplínou na programe MS a uskutočnili sa 6. marca 2011. Víťazom sa spomedzi 85 pretekárov stal Nór Petter Northug.

Výsledky

Externé odkazy 
 Výsledky pretekov na oficiálnej stránke FIS 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Chápač

Chápač  alebo chytač (angl. hook, nem. Greifer)  je súčasť šijacích strojov pre viazaný steh. Umožňuje svojim pohybom zachytiť slučku vrchnej nite, rozšíriť ju a takto zväčšenú ňou prevlečie centricky uložené teleso, v ktorom je uložené puzdro s cievkou spodnej nite. 

Niektoré druhy chápačov sú svojou konštrukciou určené skôr na jemnejšie až stredné materiály, iné prešijú takmer všetko. Sila prepichu je daná chápačom, spôsobom sprevodovania a vnútornou konštrukciou šijacieho stroja.

Druhy chápačov

Kývny chápač 
 opisuje polkruh zľava doprava
 uložený vertikálne pod stehovou doskou
 prevažujú pri jednoduchých strojoch na bežné šitie, opravy odevov, prešívanie silnejších materiálov, vhodné pre základné šitie a začiatočníkov
 15 – 20 typov stehov

Výhody:
 menej hlučné než rotačné a horizontálne chápače
 možnosť používania silnejšej nite bez nutnosti nastavenia

Nevýhody:
 neumožňujú šiť vyššou rýchlosťou a používať väčšie množstvo stehov

Horizontálny chápač 

 drop in, nevyžaduje puzdro
 väčšinou rotačný
 jemné až stredné materiály
 cievka a množstvo nite na nej je viditeľné pod priesvitným krytom na stehovej doske
 vhodný pre pokročilejších
 asi 50% šijacích strojov na trhu

Výhody:
 veľká šírka stehov (až  7 mm)
 tichší chod
 takmer bezúdržbová prevádzka
 viditeľné množstvo spodnej nite na cievke

Nevýhody:
 maximálne 8 vrstiev materiálu
 vyžadujú jemné zaobchádzanie

Rotačný chápač vertikálny 
 prevažujú pri priemyselných šijacích strojov

Výhody:
 vysoká rýchlosť

Nevýhody:
 konštrukčne obmedzené na určitý typ stehu

Zdroje 

wiki.sijeme.sk, Chapač

Šijací stroj
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Individuálny šprint mužov

Preteky mužov v individuálnom šprinte na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Oslesa uskutočnili 24. februára 2011. Vo finále do ktorého sa dostalo 6 najlepších šprintérov sa z víťazstva tešil Švéd Marcus Hellner.

Finále

Semifinále 
Postupový kľúč
 Postup do finále si zabezpečili 2 najlepší pretekári z každého semifinále {Q} a ďalší dvaja najrýchlejší s časmi {q}.

Semifinále 1

Semifinále 2

Štvrťfinále 
Postupový kľúč
 Postup do semifinále si zabezpečili 2 najlepší pretekári z každého štvrťfinále {Q} a ďalší dvaja najrýchlejší s časmi {q}.

Štvrťfinále 1

Štvrťfinále 2

Štvrťfinále 3

Štvrťfinále 4

Štvrťfinále 5

Kvalifikácia 
Postupový kľúč
 Postup do štvrťfinále si zabezpečilo 30 najrýchlejších pretekárov z kvalifikácie.

Externé odkazy 
 Výsledky pretekov na oficiálnej stránke FIS 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Actio (rímske právo)

Actio (lat.) je v rímskom práve v širšom zmysle právne konanie (actus). V užšom zmysle je to len súdne konanie, najmä úkon, ktorým niekto začína stíhanie svojho práva na súde. V procese legisakcií (legisakcia je úkon, ktorým bolo v starovekom Ríme pred vyšším úradníkom uzatvárané právne konanie alebo vykonávané súdne konanie) znamenala actio súhrn všetkých slávnych úkonov a vyrieknutých vecí konaných pred súdnym magistrátom, neskôr žalobnú formulu, neskôr - tak ako dodnes - žalobný spis (libellus conventionis). Okrem tohto formálneho významu má actio aj materiálny význam. V materiálnom význame znamená právnu možnosť stíhať určité právo na súde, vymôcť štátom (súdom) konanie, ktoré tomuto právu zodpovedá, t. j. najmä právo na žalobu.

Actio ako žaloba alebo právo na žalobu 
Táto kapitola sa zaoberá dvoma z vyššie uvedených významov: (ob)žaloba a právo na žalobu.

Actio mala, ako už bolo spomenuté, formálny a materiálny význam. Z formálneho hľadiska vyjadrovala procesnú činnosť žalobcu, žalovaného a príslušného vysokého rímskeho úradníka (prétora). Bola výsledkom ich spolusúčinnosti, preto neprichádzalo do úvahy vo veci znovu konať či dokonca vziať žalobu späť. 

Z hmotného hľadiska to bolo subjektívne právo resp. povinnosť vyplývajúce/-ca z vyššie uvedenej činnosti (teda žaloby), a to takým spôsobom, že pre každú typickú skutkovú podstatu existovala actio patriaca k tejto skutkovej podstate. Konkrétna skutková podstata teda nebola podriadená všeobecnej ako v súčasných právnych systémoch, ale zisťovalo sa aká žaloba a či vôbec sa v konkrétnom prípade môže uplatniť. Rímske právo tak predstavovalo sústavu žalôb, na rozdiel od moderného práva ako sústavy nárokov. 

V rímskom práve existovali osobné žaloby (actiones in personam; používané na konkrétnu osobu) a vecné žaloby (actiones in rem; proti komukoľvek, kto porušil cudzie právo k veci).

Zdroje 
 actio in: Ottův slovník naučný
 

Rímske právo