Irina Eduardovna Slucká

Irina Eduardovna Slucká (; ) (* 9. február 1979, Moskva, ZSSR, dnes Rusko) je bývalá ruská krasokorčuliarka. Je dvojnásobnou majsterkou sveta (2002, 2005), dvojnásobnou olympijskou medailistkou (2002 striebro, 2006 bronz), sedemnásobnou majsterkou Európy (1996, 1997, 2000, 2001, 2003, 2005, 2006), štvornásobnou víťazkou finále Grand Prix (2000 – 2002, 2005) a štvornásobnou majsterkou Ruska (2000 – 2002, 2005). Počas svojej kariéry získala celkovo 40 zlatých, 21 strieborných a 18 bronzových medailí.

Osobný život 
Irina Slucká sa narodila v roku 1979 v hlavnom meste Sovietskeho zväzu Moskve ako jediné dieťa v rodine ruskej matky a židovského otca. Jej otec Eduard bol učiteľom na moskovskej strednej škole a matka Natalia stavebnou inžinierkou. V multireligióznej rodine však bola vychovávaná ako ruská pravoslávna kresťanka, čo otvorene dávala najavo aj počas súťaží príveskom v tvare kríža, ktorý nosila na krku.

Slucká bola v detstve často chorá, preto ju ako štvorročnú kvôli zvýšeniu imunity prihlásili na krasokorčuľovanie do detskej skupiny športového klubu „Sokoľniki“.

Slucká sa vydala v auguste 1999 po trojročnej známosti za detského trénera Sergeja Michejeva. V novembri 2007 sa im narodil syn Arťom. V októbri 2010 porodila dcéru Varvaru, druhé dieťa, po ktorom ako jedináčik dlho túžila.

Kariéra 

Slucká začala s krasokorčuľovaním vo veku štyroch rokov na podnet svojej matky. Od šiestich rokov bola jej trénerkou Žanna Fiodorovna Gromovová.

V roku 1996 sa Slucká stala prvou ruskou sólovou krasokorčuliarkou, ktorá získala titul majsterky Európy a dokonca ho v nasledujúcom roku dokázala aj obhájiť. Na Majstrovstvách sveta 1996 získala bronz a o rok neskôr obsadila konečné štvrté miesto.
Na Zimných olympijských hrách 1998 skončila piata. O mesiac neskôr jej už medailová pozícia v konkurencii svetovej špičky neunikla – na Majstrovstvách sveta 1998 získala striebro.

Po úspešných sezónach prišla sezóna 1998 – 1999, v ktorej nevyhrala žiadnu súťaž a vynechala majstrovstvá Európy aj majstrovstvá sveta. Slucká dokonca zvažovala odchod zo súťažného krasokorčuľovania, no nakoniec sa rozhodla pokračovať.

Sluckej sa podaril úspešný comeback na  finálovej súťaži série „Grand Prix 2000“. Skočila sedem čistých trojitých skokov, vrátane dvoch kombinácií trojitých skokov a ako prvá žena skočila v súťaži kombináciu trojitý lutz s trojitým rittbergerom. O necelý mesiac neskôr vyhrala svoj tretí európsky titul. Úspešnú sezónu ukončila ziskom striebornej medaily na Majstrovstvách sveta 2000.

V roku 2001 na majstrovstvách sveta ako prvá žena na svete predviedla kombináciu trojitý salchov s trojitým rittbergerom a dvojitým toeloopom a vyhrala striebornú medailu (napriek tejto čistej kombinácii dopadla na dve nohy pri trojkombinácii trojitý lutz s trojitým rittbergerom a dvojitým toe loopom a mala problémy aj pri ďalších dvoch skokoch).

Slucká vyhrala striebro aj na Zimných olympijských hrách 2002 v americkom meste Salt Lake City a stala sa tak druhou Ruskou v histórii, ktorá získala medailu v kategórii žien. Celá súťaž prebiehala v znamení súboja ruskej majsterky Sluckej s americkou šampiónkou Michelle Kwanovou. Po krátkom programe boli obe pretekárky, ako sa očakávalo, na prvých dvoch miestach (Slucká bola druhá). Slucká by musela vyhrať voľnú jazdu, aby získala celkové víťazstvo. Voľné jazdy však vyhrala Američanka Sarah Hughesová, Slucká skončila druhá a to jej zaistilo striebornú medailu. Kwanová skončila tretia. Proti výsledkom súťaže podali zástupcovia ruskej reprezentácie protest, ten však bol zamietnutý.

O mesiac neskôr Slucká vyhrala Majstrovstvá sveta 2002 v Nagane. Bola prvá vo všetkých častiach súťaže – v kvalifikácii, krátkom programe aj voľnej jazde. Bol to Sluckej prvý titul majsterky sveta.

Choroba a návrat 
Slucká sa rozhodla vynechať Majstrovstvá sveta 2003 kvôli vážnemu ochoreniu svojej matky, ktoré si vyžadovalo transplantáciu obličiek. Prvá transplantácia bola neúspešná, preto bolo nevyhnutné vykonať ďalšiu. Zatiaľ čo matkin zdravotný stav sa začal pomaly zlepšovať, Sluckej zdravotný stav sa prudko zhoršil, trápila ju únava a opuchy nôh. Absolvovala mnoho lekárskych vyšetrení v niekoľkých nemocniciach kvôli správnej diagnostike jej ochorenia. Lekári jej odporučili opustiť chladné prostredie zimných štadiónov, čo však odmietla. V roku 2004 napriek zdravotným problémom skončila na majstrovstvách sveta deviata.

Sluckej ochorenie bolo nakoniec diagnostikované ako zápal ciev (vasculitis). V roku 2005 sa Slucká po dlhom pobyte v nemocnici vrátila ku krasokorčuľovaniu. Vyhrala Majstrovstvá Európy 2005, čím vyrovnala rekord v počte európskych titulov (šesť titulov dovtedy získali Katarina Wittová a Sonja Henieová). Na Majstrovstvách sveta 2005 bola prvá po krátkom programe aj vo voľnej jazde a získala zlatú medailu. V interview povedala:

19. januára 2006 Slucká vyhrala majstrovstvá Európy siedmykrát, čím vytvorila nový rekord v počte víťazstiev na európskom šampionáte v kategórii žien.

Na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne bola Slucká jednou z favoritiek na zisk zlatej medaily. V priebežnom poradí bola na druhom mieste po krátkom programe za Američankou Sashou Cohenovou. Vo voľnej jazde spadla pri trojitom rittbergeri a skončila na bronzovej priečke za Japonkou Šizukou Arakawovou (zlato) a Američankou Sashou Cohenovou (striebro). Nasledujúci mesiac sa Slucká nezúčastnila majstrovstiev sveta.

V novembri 2006 Slucká oznámila ukončenie svojej súťažnej krasokorčuliarskej kariéry. 10. apríla 2007 oznámila svoj úmysel vrátiť sa do Ruska zo Spojených štátov a že sa nezúčastní tour „Champions on Ice 2007“, pretože čaká s manželom Sergejom dieťa. Slucká uviedla, že sa už nemôže dočkať materstva a neplánuje sa vrátiť k súťažnému krasokorčuľovaniu. „Nevidím žiadny cieľ,“ povedala. „Neviem, prečo by som sa mala vrátiť, veď mám takmer všetky tituly, ktoré sa dajú získať.“

Pokrasokorčuliarska kariéra 
Po pôrode odštartovala Slucká svoju kariéru v šoubiznise. Moderovala krasokorčuliarske reality šou na ruskej televíznej stanici Pervyj kanal: „Zviozdy na ľdu“ (; „Hviezdy na ľade“) a „Lednikovyj period“ (; „Doba ľadová“). V prvej šou bol jej spolumoderátorom Jevgenij Pľuščenko, v druhej herec Marat Bašarov.

V roku 2008 účinkovala v ruskom televíznom seriáli z krasokorčuliarskeho prostredia „Žarkij ľod“ (; „Horúci ľad“). V ruskej verzii talianskej muzikálovej šou na ľade "Winx on Ice" stvárnila hlavnú úlohu. V novembri 2008 Slucká účinkovala v šou "Skate from the Heart". V roku 2009 Sluckú uviedli do Medzinárodnej židovskej športovej siene slávy.

V roku 2011 vystupovala v šou olympijskej šampiónky Kim Ju-na „All That Skate Summer“. V októbri 2012 sa zúčastnila prvého ročníka súťaže „Medal Winner's Open“ pre olympijských a svetových medailistov. V ženskej súťaži získala tretie miesto.

Po ohlásení kandidatúry ruského mesta Soči na organizovanie Zimných olympijských hier 2014 sa Slucká stala jednou z oficiálnych ambasadoriek.

Zaujímavosti 
 vymyslela Biellmannovej piruetu s výmenou nôh
 je prvá ruská krasokorčuliarka, ktorá vyhrala titul majsterky Európy (1996)
 je prvou ženou, ktorá skočila kombináciu trojitý lutz s trojitým rittbergerom v súťaži (Finále Grand Prix 2000)
 je prvou ženou, ktorá skočila kombináciu trojitý salchov s trojitým rittbergerom a dvojitým toeloopom (MS 2001)
 je prvou ruskou sólovou krasokorčuliarkou, ktorá vyhrala striebornú medailu na Zimných olympijských hrách (ZOH 2002 v Salt Lake City)
 je prvou (a jedinou) ženou, ktorá vyhrala sedemkrát Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní

Programy

Prehľad výsledkov

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Údaje o Slutskej na oficiálnej stránke ISU 
 Oficiálne stránky Iriny Sluckej

Zdroj 

Ruskí krasokorčuliari
Majstri Európy v krasokorčuľovaní
Držitelia Radu Priateľstva
Osobnosti z Moskvy