joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Organizácia za oslobodenie Palestíny

Organizácia za oslobodenie Palestíny (prekladané aj nevhodne ako Organizácia pre oslobodenie Palestíny; skr. OOP; , , PLO) je politická a polovojenská organizácia založená Ligou arabských štátov v máji 1964 v Jeruzaleme. Organizácia v súčasnosti spája desať palestínskych odbojových skupín, používajúcich väčšinou rozdielnu stratégiu a taktiku k dosiahnutiu spoločného cieľa, ktorým je oslobodenie Palestíny a založenie nezávislého sekulárneho palestínskeho štátu. Od októbra 1974 je považovaná za jediného legitímneho zástupcu palestínskeho ľudu.

Organizácia pôvodne odmietala dvojštátne urovnanie izraelsko-palestínskeho konfliktu a chcela, aby sa palestínsky štát vytvoril na celom území z čias britského mandátu, teda aj na území súčasného Izraela. Spočiatku sa kvôli dosiahnutiu tohto cieľa často uchyľovala k používaniu teroristickej taktiky, na schvaľovaní ktorej sa priamo podieľalo aj vedenie OOP, v r. 1974 sa však organizácia priklonila k mierovému procesu. Na teroristických aktivitách sa ale napriek tomu naďalej podieľali niektoré frakcie OOP, resp. ich paramilitantné krídla.

Prelom vo vzájomných izraelsko-palestínskych vzťahoch nastal 9. októbra 1993, keď predseda OOP Jásir Arafát uznal štát Izrael v úradnom liste adresovanom izraelskému premiérovi Jicchakovi Rabinovi. V reakcii na Arafátov list, Izrael uznal OOP za legitímneho zástupcu palestínskeho ľudu a prestal ju vnímať ako teroristickú organizáciu. OOP sa následne zapojila do budovania palestínskej samosprávy v Pásme Gazy a na Západnom brehu Jordánu.

Už 22.novembra 1974 OSN udelila OOP štatút pozorovateľa a 12. januára 1976 jej Rada bezpečnosti OSN dovolila zúčastňovať sa schôdzok Rady bezpečnosti bez hlasovacích práv.

Prvým predsedom OOP bol Ahmad Šukajrí (1964-1967), po ňom nasledoval Jahjá Hammúda (do r. 1969) a následne ním bol až do r. 2004 Jásir Arafát. Súčasným predsedom je Mahmúd Abbás.

Organizácie tvoriace OOP 
 Fatah
 Ľudový front za oslobodenie Palestíny (PFLP)
 Demokratický front za oslobodenie Palestíny (DFLP)
 Palestínska ľudová strana (PPP)
 Palestínsky oslobodzovací front (PLF)
 Arabský oslobodzovací front (ALF)
 As-Sáika
 Palestínska demokratická únia (FIDA)
 Palestínsky front ľudového boja (PPSF)
 Palestínsky Arab Predné (PAF)
 Ľudový front pre oslobodenie Palestíny - Všeobecné velenie (PFLP-GC) (pred rokom 1984)

Iné projekty

Externé odkazy 
 PLO Negotiations Affairs Department
 Permanent Observer Mission of Palestine to the United Nations

 
Skupiny označené za teroristické
Palestína
Izraelsko-palestínsky konflikt
Partizánske organizácie
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2005/2006

Ročník 2005/2006 bol deviatym ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji. O trofej bojovalo 21 tímov zastupujúcich rovnaký počet krajín. Trval od 23. septembra 2005 do 15. januára 2006.

1. kolo 

Sedem tímov rozdelených do dvoch skupín odohralo svoje zápasy v dňoch 23.-25. septembra 2008.

Skupina A (Bukurešť, Rumunsko) 

Tím Progym Gheorgheni bol pozvaný na turnaj namiesto iného tímu, jeho výsledky sa však do tabuľky nezapočítavali.

Skupina B (Ankara, Turecko)

2. kolo 

Druhé kolo sa hralo v troch skupinách, o postup do tretieho kola sa hralo 14. až 26. októbra 2005.

Skupina C (Elektrenaï, Litva)

Skupina D (Grenoble, Francúzsko)

Skupina E (Minsk, Bielorusko)

3. kolo 

O účasť v maďarskom finále sa bojovalo 18.-20. novembra 2005.

Skupina F (Jesenice, Slovinsko)

Finále (Székesfehérvár, Maďarsko) 

Druhý rok po sebe bol dejiskom finálových bojov maďarský Székesfehérvár. Termín finále bol 13. až 15. január 2006.

Konečná tabuľka 

V ročníku 2005/06 si trofej odniesol ruský tím Lada Togliatti.

Najlepší hráči 
Najlepší hráč: Jan Alston (ZSC Zürich Lions)

Najlepší brankár: Martins Raitums (HC Riga 2000)
Najlepší obranca: Severin Blindenbacher (ZSC Zürich Lions)
Najlepší útočník: Jevgenij Ketov (Lada Togliatti)

Externé odkazy 
 Kontinentálny pohár 2005/06 na stránke hockey365.fr (po francúzsky)

2005/06
Ľadový hokej v 2005
Ľadový hokej v 2006
Ženská štvorhra na BNP Paribas Open 2009

Ženská štvohra na BNP Paribas Open 2009 sa hrala ako súčasť BNP Paribas Open 2009 od 11. do 21. marca 2009.  Titul získali Bieloruska Viktorija Azarenková a Ruska Vera Zvonariovová, ktoré vo finále porazili argentínsko-izraelský pár Gisela Dulková, Šachar Peerová 6-4 3-6 10-5. Pre Azarenkovú to bol tretí a pre Zvonariovovú piaty titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Finále

Horná polovica

Dolná polovica

Externé odkazy
Turnaj na stránkach WTA

BNP Paribas Open 2009
Claudio Licciardello

Claudio Licciardello (* 11. január 1986, Catania, Taliansko) je taliansky atlét, ktorý sa venuje behu na 400 metrov.

Externé odkazy 
  

Talianski bežci na 400 m
Atléti na Letných olympijských hrách 2008
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Štafeta mužov na 4 × 10 km

Štafeta mužov na 4x10 kilometrov na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 6 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci. Súťažilo sa 27. februára 2009. Víťazom sa stala štafeta Nórska v zložení Eldar Rønning, Odd-Bjørn Hjelmeset, Tore Ruud Hofstad a Petter Northug.

Výsledky

Referencie
Výsledky 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009
Izabela Francúzska (1295)

Izabela Francúzska (* cca 1295, Paríž – † 22. august 1358, Castle Rising, Anglicko) bola anglická kráľovná ako manželka Eduarda II.

Životopis 
Izabela sa narodila ako najmladšia dcéra francúzskeho kráľa Filipa IV. Pekného a Jany Navarrskej asi medzi májom a novembrom 1295.
Ešte ako dieťa bola zasnúbená s Eduardom II. Dôvodom bol spor Anglicka a Francúzska o Gaskonsko a nároky na Anjou, Normandiu a Akvitánsko.

Genealógia

Iné projekty

Zdroj 

Kapetovci
Narodenia v 1295
Úmrtia 22. augusta
Úmrtia v 1358
Kráľovské manželky Anglicka
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2006/2007

Ročník 2006/2007 bol desiatym ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji. O trofej bojovalo 19 tímov z 19 krajín. Trval od 22. septembra 2006 do 7. januára 2007.

1. kolo 

Len päť tímov sa umiestnilo v tabuľkách dvoch skupín prvého kola. Hralo sa 22.-24. septembra 2006.

Skupina A (Bukurešť, Rumunsko) 

Tím Progym Gheorgheni nahradil pôvodne prihlásené arménske mužstvo Uratu HC, ktoré sa nemohlo zúčastniť kvôli ochoreniu viacerých hráčov. Jeho výsledky sa však do tabuľky nezapočítavali.

Skupina B (Belehrad, Srbsko) 

Tímy KHL Medveščak Záhreb a Červená hviezda Belehrad nenastúpili na turnaj s predpísaným minimálnym počtom hráčov na súpiske a boli diskvalifikované. Ich zápasy sa nepočítali do tabuľky skupiny.

2. kolo 

V druhom kole sa bojovalo v troch skupinách. Zápasy sa hrali od 13. do 15. októbra 2006.

Skupina C (Rouen, Francúzsko)

Skupina D (Krakov, Poľsko)

Skupina E (Elektrenaï, Litva)

3. kolo 

17. až 19. novembra 2006 bojovala štvorica tímov o postup do finále pohára.

Skupina F (Minsk, Bielorusko)

Finále (Stoličný Belehrad, Maďarsko) 

Finálový turnaj Kontinentálneho pohára sa do tretice konal v Stoličnom Belehrade. Termín bol 5. - 7. január 2007.

Konečná tabuľka 

Desiaty ročník Kontinentálneho pohára priniesol víťazstvo pre bieloruský tím Junosť Minsk.

Najlepší hráči 
Najužitočnejší hráč: Konstantin Gorovikov (Avangard Omsk)

Najlepší brankár: Pasi Häkkinen (Ilves Tampere)
Najlepší obranca: Vladimír Kopat (Junosť Minsk)
Najlepší útočník: Artem Čubarov (Avangard Omsk)

Najlepší junior: Pasi Tuominen (Ilves Tampere)

Externé odkazy 
 Kontinentálny pohár 2006/07 na stránke hockey365.fr (po francúzsky)

2006/07
Ľadový hokej v 2006
Ľadový hokej v 2007
Cenzúra (hudobná skupina)

Cenzúra je punková kapela, ktorá vznikla 6. júna 2000 v Bratislave. 

Kapelu zakladajú vtedajší spolužiaci Roman (spev, gitara), Neupi (basgitara, spev) a Andrej (bicie). Neskôr sa pripája Filip (gitara), ktorý však po nahratí prvého dema Cenzúra (2001, D.I.Y.) od kapely odchádza. Ďalšími posilami sa stali Diviak (gitara) a Zelo (akordeón, ústna harmonika, klávesy). Kapela nahráva druhé demo a to živú nahrávku Naživo z Domu Kultúry Lúky (2002, D.I.Y.).

Prvé oficiálne CD vychádza kapele až v roku 2003 pod názvom Dajte mi pokoj! (2003, D.I.Y.). Cenzúra rozbieha koncertovanie v Česku aj v mnohých mestách na Slovensku. Pieseň „Kolotoč“ je umiestnená na kompilácii Czech & Slovak Streetkids II, ktorá vychádza pod hlavičkou vydavateľstva Rabiát records. Neskôr od kapely odchádza gitarista Diviak. Pieseň „Dajte mi pokoj!“ je umiestnená na kompilácii Punk rock made in Slovakia vol. 4. V marci vychádza DVD kompilácia Brutal scene vol. 1, kde má kapela umiestnenú skladbu „Oi! Song“.
Vo februári a marci 2006 skupina Cenzúra nahrala druhý album: Rebel bez príčiny (2006, Brutal records). V tom istom roku sa ku kapela pripája druhý gitarista Dawyt.
V roku 2007 je viacero skladieb umiestnených na rôznych slovenských a zahraničných výberoch. V októbri 2008 vychádza MCD Odpoveď na seba (2008, D.I.Y.).

Zostava
 Neupi – basová gitara
 Andrej – bicie
 Pišta – spev
 Zelo – akordeón, klávesy
 Dawyt – gitara
 Mato - altsaxofón, spev

Diskografia 
 2001 – Cenzura (demo)
 2002 – Naživo z DK Lúky (demo)
 2003 – Dajte mi pokoj!
 2006 – Rebel bez príčiny
 2008 – Odpoveď na seba
 2012 - Vráť čas

Externé odkazy 
 www.myspace.com/cenzura
 www.bandzone.cz/cenzura

Slovenské punkrockové hudobné skupiny
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009 – Individuálne preteky mužov na veľkom mostíku

Individuálne preteky mužov na veľkom mostíku na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 bola jedna z 3 mužských disciplín na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2009 v Liberci v disciplíne skokov na lyžiach. Súťažilo sa 27. februára 2009 a víťazom sa stal Švajčiar Andreas Küttel. Druhé finálové kolo bolo pre husté sneženie zrušené a výsledky prvého kola boli vyhlasené ako konečné.

Výsledky

Poznámky
 V kvalifikácii - nepostúpil do hlavnej súťaže

Referencie
Výsledky 
  

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2009
Masatoši Nakajama

Masatoši Nakajama (* 13. apríl 1913, Jamaguči – † 15. apríl 1987, Tokio) bol japonský majster bojového umenia karate. Je jednou z osobností, vďaka ktorej toto umenie získalo svoju súčasnú podobu. Inicioval vytvorenie pravidiel pre volný zápas a právom mu prináleží označenie „autor športového karate“.

Karatisti
Osobnosti z prefektúry Jamaguči
Don Matteo

Don Matteo je taliansky televízny seriál. Seriál produkuje Lux Vide a Rai Fiction. V Taliansku ho vysiela televízna stanica Rai Uno a na Slovensku ho v premiére vysielali TV Markíza a STV. Dej seriálu sa odohráva v meste Gubbio, do ktoreho prichádza kňaz Don Matteo, ktorý popri svojej kňazskej službe pomáha aj miestnym Carabinierom riešiť kriminálne prípady.

Obsadenie seriálu

Hlavné postavy 
 Don Matteo Bondini - Terence Hill  (séria 1 - 13)
 Don Massimo Sartori - Raoul Bova (séria 13 - súčasnosť)
 Domáca, Natalina Diotallevi - Nathalie Guetta (séria 1 - súčasnosť)
 Kostolník Filippo "Pippo" Gimignani Zarfati - Francesco Scali (séria 1 - súčasnosť)
 Seržant Maresciallo Antonio "Nino" Cecchini - Nino Frassica (séria 1 - súčasnosť)
 Brigádny generál Piero Ghisoni - Pietro Pulcini (séria 1 - 3, 5 - súčasnosť)
 Kapitán Flavio Anceschi - Flavio Insinna (séria 1 - 5)
 Kapitán Giulio Tommasi - Simone Montedoro (séria 6 - 10)
 Kapitán Anna Olivieri - Maria Chiara Giannetta (séria 11 - súčasnosť)

Vedľajšie postavy 

 Babička Elide - Evelina Gori (séria 1 - 3)
 Manželka seržanta Cecchiniho Caterina Cecchini - Caterina Sylos Labini (séria 2 - 11)
 Staršia dcéra seržanta Cecchiniho Patrizia Cecchini - Pamela Saino (séria 2 - 8)
 Mladšia dcéra seržanta Cecchiniho Assuntina Cecchini - Giada Arena (séria 2 - 8)
 - Silvana Bosi (séria 8)
 - Giusy Buscemi (séria 9)
 - Simona Di Bella (séria 10 - 11)
 Starostka a manželka kpt. Anceschiho Laura Respighi - Milena Miconi (séria 4 - 5)
 Dieťa na fare Nerino - Claudio Ricci (séria 1 - 4)
 Dieťa na fare Camilla - Sara Santostasi (séria 4)
 Dieťa na fare Tommaso - Steven Manetto (séria 5)
 Dieťa na fare Agostino - Andrea Pittorino (séria 7 - 8)
 Dieťa na fare Federico Limoni - Mattia Teruzzi (séria 13 - súčasnosť)
 Carabinier Severino - Giuseppe Sulfaro (séria 6 - 10)
 Amanda - Ilaria Spada (séria 6 - 7)
 Sestra Mária - Astra Lanz (séria 6 - 12)
 Biskup - Gastone Moschin (séria 1 - 2)
 Biskup - Renato Carpentieri (séria 3)
 Biskup - Vanni Materassi (séria 4)
 Biskup - Philippe Leroy (séria 6 - 7)
 Biskup - Giancarlo Magalli (séria 13 - súčasnosť)
 Starosta Marco Nardi - Maurizio Lastrico (séria 11 - súčasnosť)
 Dcéra plukovníka Anceschiho a starostky Laury Respighiovej Valentina Anceschi - Emma Valenti (séria 13 - súčasnosť)

Epizódy

Miesta natáčania 
Hlavným dejiskom série od prvej do ôsmej sezóny bolo Gubbio.

Od deviatej sezóny sa séria presťahovala do Spoleta.

Externé odkazy 
 Raifiction.rai.it
 Oficiálne stránky Terence Hilla - terencehill.com
 Imdb.com
 Dabingforum.sk

Talianske kriminálne televízne seriály
Televízne seriály z roku 2000
Krav maga

Krav maga (hebr. קרב מגע, dosl. boj zblízka) je bojový systém, ktorý predstavuje oficiálnu zostavu techník vypracovaných pre sebaobranu a boj zblízka Izraelských obranných síl, izraelskej polície a ďalších izraelských bezpečnostných zložiek. Krav maga bola zaradená do učebných osnov izraelských stredných škôl, ich techniky sú predvádzané a nacvičované vo výchovných a náučných inštitúciach riadených izraelským ministerstvom školstva.

Zakladateľom Krav magy bol Imrich (Imi) Lichtenfeld. Lichtenfeld sa narodil 26. mája 1910 v Budapešti a detstvo a dospievanie prežil v Bratislave.
Krav Maga je pomerne mladé bojové umenie a nemá takú dlhoročnú tradíciu ako napríklad Karate či Aikido alebo Kung Fu. Ale i napriek tomu je to veľmi efektívny a kompaktný spôsob reálnej sebaobrany. Imi v Krav Mage zostavil súbor techník z viacerých bojových umení ( Karate,Judo, Box...) a zjednodušil ich tak aby sa  dali použiť v akejkoľvek situácii a boli postačujúce na  rýchlu a účinnú sebaobranu a elimináciu protivníka. Krav Maga sa  vyznačuje hlavne údermi, kopmi, obrane proti nožu, palnej zbrani a ďalšie. Techniky sú prispôsobené tak aby boli jednoduché a dali sa  naučiť  v krátkom časovom úseku.
V dnešnej dobe Krav Maga prežíva svoj rozkvet, z Izraela sa veľmi rýchlo začala šíriť do okolitého sveta. Pôvodne bola zostavená pre izraelské ozbrojené zložky no po určitej dobe sa začala  objavovať aj na verejnosti. Od čias Imiho Lichtenfelda už uplynulo viac času a  jeho žiaci  začali Krav Magu dopĺňať a ďalej  šíriť. Najznámejší predstavitelia  dnešnej doby v Krav Maga sú napríklad Roy Elghanayan, Itay Gil, Eyal Yanilov, Denis Hanover.

Iné projekty

Externé odkazy 
IKMF IKMF - International Krav Maga Federation lead by Master Avi Moyal 
Israeli Krav Maga Association (IKMA) founded in 1978 by Krav Maga founder Imi Lichtenfeld.
Israeli Krav Maga Free Web Guide - The Complete Internet Guide for Israeli Krav Maga.

Bojové umenia
Provins

Provins je francúzske mesto v departemente Seine-et-Marne, región Île-de-France, ktoré má necelých dvanásťtisíc obyvateľov.

Je známe najmä svojou pevnosťou postavenou v stredoveku. Mesto je dobre zachované, vďaka čomu bolo v roku 2001 zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Vývoj počtu obyvateľov

Pamiatky 
 veža Cézar, stavba z 12. storočia
 kostol Saint Ayoul
 kostol Saint-Thibault
 kostol Sainte-Croix
 evanjelický kostol Saint-Quiriace, najstaršie časti z 12. storočia
 Múzeum Provins a okolia, exponáty od obdobia stredoveku až do obdobia romantizmu

Osobnosti mesta 
 Marie Jules César Savigny (* 1777 – † 1851), francúzsky zoológ a botanik
 André François-Poncet (* 1887 – † 1978), politik
 Alain Peyrefitte (* 1925 – † 1999), starosta mesta v období 1965 až 1997 a člen Francúzskej akadémie

Partnerské mestá 
  Bendorf, Nemecko
  Pingyao, Čína

Iné projekty

Externé odkazy 
 Zbierka fotografií mesta
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Mestá v Île-de-France
Obce v departemente Seine-et-Marne
Lokality Svetového dedičstva vo Francúzsku
Jaroslav Svatoň

Mgr. Jaroslav Svatoň (* 10. máj 1933, Třešť, Česko) je významný slovenský arachnológ českého pôvodu. Predseda arachnologickej sekcie Slovenskej entomologickej spoločnosti pri SAV.

Biografia 
Mgr. Jaroslav Svatoň sa narodil 10. mája v roku 1933 v meste Třešť v Česku, v okrese Jihlava. Jeho rodina sa v roku 1938 presťahovala najskôr do Prešova a potom v roku 1943 do Vrútok, kde jeho otec pracoval ako rušňovodič. Po ukončení Vyššej pedagogickej fakulty učí na školách v okolí Zvolena a Martina. V rokoch 1961 až 1963 pracoval na Krajskom pamiatkovom stredisku v Banskej Bystrici. Potom 25 rokov pracoval ako zoológ Turčianskeho múzea A. Kmeťa v Martine, odkiaľ v roku 1988 zo zdravotných dôvodov predčasne odchádza do dôchodku.

Arachnologické aktivity 
Zaujímal sa o viaceré zoologické disciplíny, ale od roku 1970 sa venuje cielene arachnológii. Ako žiak univerzitného profesora Františka Millera sa postupne vypracoval za popredného slovenského odborníka v tomto odbore. V roku 1974 zakladá Arachnologickú sekciu SES pri SAV. Vedie a vychováva mladých adeptov o výskum pavúkov. Jeho publikačná činnosť je obdivuhodná a ako húževnatý terénny pracovník prešiel takmer celým Slovenskom. Svatoňove arachnologické výskumy sa dotýkajú aj mnohých CHÚ Slovenska: Súľovské skaly, Rozsutec a Malej Fatry. Prieskum pavúkov robil aj v iných oblastiach Slovenska: Gaderská dolina, Blatnická dolina, Čierny kameň vo Veľkej Fatre, Vysoké a Nízke Tatry, Východné Karpaty, Muránska planina, Slovenský kras, Urpín, Sedlisko pri Hlohovci, Čičovské mŕtve rameno. Študoval aj faunu pavúkov Šumavy, Krkonôš a Orlických hôr i materiál z Mongolska, Indie a z Himalájí. 

Pre arachnofaunu Slovenska zistil niekoľko nových druhov. Jeho meno nesie taxón z čeľade 
Lycosidae - Paradosa svatoni, ktorého autorom je ruský entomológ Marusík z Magadamu. 

Slovenskí arachnológovia
Arachnológovia
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2007/2008

Ročník 2007/2008 bol jedenástym ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji. O trofej bojovalo 17 tímov zo 17 krajín. Trval od 14. septembra 2007 do 6. januára 2008.

1. kolo 

V prvom kole sa hrali zápasy len jednej skupiny, postupovali prvé dva celky.

Skupina A (Miercurea Ciuc, Rumunsko)

2. kolo 

Druhé kolo sa hralo v dňoch 12. - 14. októbra 2007. Tímy v troch skupinách zápasili o možnosť zabojovať o finále.

Skupina B (Aalborg, Dánsko)

Skupina C (Tilburg, Holandsko)

Skupina D (Nowy Targ, Poľsko)

3. kolo 

O postup do finálovej štvorky sa hralo 16. až 18. novembra 2007. Do finále postúpili mužstvá z prvých dvoch miest tabuľky.

Skupina E (Grenoble, Francúzsko)

Finále (Riga, Lotyšsko) 

Lotyšská metropola privítala štvoricu finalistov jedenásteho ročníka Kontinentálneho pohára v prvý víkend roku 2008.

Konečná tabuľka 

Víťazom jedenásteho ročníka Kontinentálneho pohára sa stal ruský tím Ak Bars Kazaň.

Najlepší hráči 

Najlepší brankár: Robert Esche (Ak Bars Kazaň)
Najlepší obranca: Ilia Nikulin (Ak Bars Kazaň)
Najlepší útočník: Tomáš Chlubna (HC Riga 2000)

Externé odkazy 
 Kontinentálny pohár 2007/08 na stránke hockey365.fr (po francúzsky)

2007/08
Ľadový hokej v 2007
Ľadový hokej v 2008
Anna Jane Harrisonová

Anna Jane Harrisonová (* 23. december 1912, Benton City, Missouri, USA – † 8. august 1998, Holyoke, Massachusetts) bola americká organická chemička a profesorka chémie na Mount Holyoke College.

Narodila sa v Benton City v štáte Missouri. Jej rodičia, Albert Harrison a Mary Katherine Jones Harrison boli farmármi. Navštevovala strednú školu v Mexico kde sa začala zaujímať o vedu. V roku 1937 získala Ph.D. titul. Zomrela v Holyoke v Massachusetts vo veku 85 rokov.

Vyučovala chémiu na Sophie Newcomb College kde pôsobila medzi rokmi 1940 až 1945. Počas 2. svetovej vojny pracovala pre National Defense Research Council. V roku 1945 nastúpila do chemického oddelenia na Mount Holyoke College, v 1950 sa stala profesorkou a neskôr pôsobila ako riaditeľka (19601966).

V roku 1978 sa stala prvou prezidentkou Americkej chemickej spoločnosti. Taktiež do roku 1983 pôsobila ako prezident AAAS. V roku 1989 spolupracovala s Edwinom Weaverom na práci „Chemistry: A Search to Understand“.

Externé odkazy 
 Anna Jane Harrison 

Chemici USA
Pedagógovia USA
Ženy v chémii
Osobnosti z Missouri
Steven Hooker

Steven Hooker známy aj pod menom Steve Hooker (* 16. júl 1982, Melbourne, Austrália ) je austrálsky atlét, ktorý sa venuje skoku o žrdi.

Kariéra 
Vo februári 2009 skočil na mítingu v Bostone 606 cm a týmto výkonom sa zaradil na 8. miesto v halových tabuľkách skoku o žrdi mužov. Všetky lepšie výkony patria Sergejovi Bubkovi.

Vrcholové podujatia

Peking 2008 
Na Letných olympijských hrách 2008 získal zlatú medailu v skoku o žrdi výkonom 596 cm, čím o 1 cm zlepšil rekord Američana Timotho Macka z Letných olympijských hier 2004.

Rodina 
Jeho mama reprezentovala Austráliu na Hrách Spoločenstva národov 1978 a získala tam striebornú medailu v atletickej disciplíne skok do diaľky. Jeho otec Bill reprezentoval taktiež Austráliu, ale v behu na 800 m a v štafete na 4x400 metrov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Víťazný skok na výške 596 cm na Letných olympijských hrách 2008 youtube.com

Austrálski žrdkári
Olympijskí víťazi v skoku o žrdi
Osobnosti z Melbourne
Austrálski olympijskí víťazi
Atléti na Letných olympijských hrách 2004
Atléti na Letných olympijských hrách 2008
Atléti na Letných olympijských hrách 2012
Majstri sveta v skoku o žrdi
Osobnosti na austrálskych poštových známkach
Mestský štát

Mestský štát je označenie nezávislého suverénneho správneho územia, štátu, ktorý je svojim rozsahom (počtom obyvateľov a rozlohou) malý ako mesto. Správajú sa ako by boli štát (vlastná organizácia a správa) . Panovník spravoval ríšu a jeho administratíva mestské štáty. Na čele mestského štátu stál kňaz a jeho úradníci, ktorí vedeli písať, vojnových veliteľov na riešenie sporov v štáte.

Medzi mestské štáty v histórii patrili napríklad staroveké Atény, Sparta, Benátky, Amalfi, Janov. Dnes sa medzi mestské štáty počítajú napríklad Vatikán, Monako, Singapur a pod.

Geografia
Otto II. (Svätá rímska ríša)

Oto II.  (955 – 7. december 983, Rím) bol syn Otta I. Veľkého a jeho druhej manželky Adely Burgundskej.

Vláda 
V roku 961 sa stal spoluvládcom Rímskonemeckej ríše, jediným panovníkom potom po smrti svojho otca Otta I. Veľkého v roku 973.

Za otcovho života bol zvolený a v roku 961 korunovaný za rímskonemeckého kráľa a v roku 972 za cisára. V tom istom roku sa oženil z byzantskou princeznou Theophano. V roku 973 došlo k odbojnému hnutiu v Lotrinsku, ktoré podporovali západofranskí Karolovci, aj k vpádu Dánov.

Veľkým nebezpečenstvom pre cisárovu vládu bol jeho spor s vojvodom bavorským Henrichom Škriepnym (951 – 995), vnukom Henricha I. Vtáčnika z rodu Liudolfingerovcov (Otonov). Vojvoda žiadal ponechať v Švábsku svoju sestru ako vojvodkyňu-vdovu, čoskoro však vystúpil proti Otovi II. i so svojimi nárokmi na trón. Podporil ho český knieža Boleslav II. a poľský Mešek I. Nakoniec bol Henrich Škriepny zajatý, Otto potlačil nepokoje v Lotrinsku a prerazil dánske opevnenie Danevirke, kde zriadil šlezvickú marku. Dánskeho kráľa Haralda Modrozubého prinútil k plateniu tribútu.

Oto II. v rokoch 975 a 976 bojoval s Čechmi, ktorí zničili jeden z jeho dvoch zborov pri Plzni (Nemci boli prepadnutí pri kúpaní) a sami vpadli dvakrát do ríše. V roku 976 utiekol Henrich Škriepny zo zajatia a spojil sa s opozičnými silami v ríši, ale o rok neskôr bol porazený a uväznený. Český knieža sa s cisárom nakoniec pomeril.

Oto II. rozdelil ohromné územie spravované bavorskými vojvodami (udelené Korutánsko, Istria, veronská a friaulská marka), v roku 976 udelil rakúsku marku Babenbergovcom. V roku 980 obnovil centrálnu moc v Taliansku. Počas bojov na juhu Talianska bol v júli roku 982 porazený pri Crotone Arabmi, ktorí od roku 976 prenikali zo Sicílie na pevninu. Správy o porážke vyvolali povstanie Veletov a Odobritov, ktoré v roku 983 ukončilo saskú nadvládu medzi Labe a Odrou.

Smrť 
Zomrel nečakane 7. decembra 983 v Ríme, pravdepodobne na predávkovanie aloe, používané ako preháňadlo pri malárii.
Ako jediný stredoveký cisár bol pochovaný v chráme sv. Petra vo Vatikáne.

Deti 
Otto II. a Theophanu mali štyri deti:
 Adela (977 – 1040/1044), opátka v Quedlinburgu
 Žofia (978 – 1039), opátka v Gandersheime a Essene
 Matilda (979 – 1024) ∞ gróf Ezzo
 Otto III. (980 – 1002), následník

Iné projekty

Zdroj 

Liudolfovci
Narodenia v 955
Úmrtia v 983
Králi Nemecka
Rímskonemeckí cisári
Margaréta Habsburská (1480 – 1530)

Margaréta Habsburská (* 10. január 1480, Brusel, Belgicko – † 1. december 1530, Mechelen) bola dcéra vtedajšieho arcivojvodu a neskoršieho cisára Maximiliána I. Habsburského a vojvodkyne Márie Burgundskej. 

V rokoch 1507 až január 1515 a od roku 1517 až do svojej smrti v roku 1530 bola miestodržiteľkou habsburského Nizozemska.

Rodokmeň Margaréty Habsburskej

Iné projekty

Zdroj 

Habsburgovci
Zakladatelia kláštorov
Miestodržitelia
Osobnosti z Bruselu
Eleonóra Portugalská

Eleonóra Portugalská (* 18. august 1434, Torres Vedras, Portugalsko – † 3. august 1467, Viedenské Nové Mesto, Rakúsko) bola portugalská infantka, dcéra portugalského kráľa Eduarda I. a Eleonóry Aragónskej.

Keď Eleonóra v roku 1451 dostala ponuku na sobáš s rímskym kráľom Fridrichom III. Habsburským, do Lisabonu sa doniesol pápežov výrok, že chce kráľa v Ríme korunovať za cisára a jeho manželku na cisárovnú.
Takto mohla Eleonóra zaujať najvyššie postavenie medzi ženami v Európe a údajne vyhlásila, že chce Fridricha a nikoho iného! Odmietla tak francúzskeho následníka trónu (budúci Ľudovít XI.). 

16. marca 1452 sa Eleonóra v Ríme stala Fridrichovou manželkou a o tri dni neskôr bola korunovaná za cisárovnú.

Manželstvo však nebolo práve šťastné. Bohatá princezná si vzala chudobného cisára, ktorý by mohol byť jej otcom. Fridrich sa uzatváral do seba a bádal v „tajomstvách života“, kým Eleonóra mala pocit, že cisár by mal reprezentovať a vládnuť. Aj prostredie v Lisabone a na nemeckých hradoch bolo dosť odlišné.

Po manželovom boku bola dokonca zajatá na viedenskom zámku (mocenské spory Fridricha a jeho brata Albrechta VI.) na prelome rokov 1463 - 1464, kedy povzbudzovala svojho manžela a vyjednávala so vzbúrencami.

Cisárovná zomrela v roku 1467 na infekciu tráviaceho traktu, jej manžel sa už neoženil.

Deti 
Z manželstva s Fridrichom sa narodilo päť detí:
 Krištof (* 1455 – † 1456) 
 Maximilián I. (* 22. marec 1459 – † 12. január 1519), rímskonemecký cisár ∞ 
 1/ 1477 vojvodkyňa Mária Burgundská (* 1457 – † 1482)
 2/ 1494 princezná Bianca Mária Sforza z Milána (* 1472 – † 1510) 
 Helena (* 1460 – † 1462) 
 Kunigunda (* 16. marec 1465 – † 6. august 1520) ∞ 1487 vojvoda Albrecht IV. Bavorský 
 Ján (1466 – 1467)

Iné projekty

Zdroj 

Avis
Portugalské princezné
Cisárske manželky
OOP

OOP môže byť:
 objektovo orientované programovanie
 Organizácia za oslobodenie Palestíny
Sociálne podnikanie

Sociálne podnikanie alebo spoločenské podnikanie (angl. social entrepreneurship) je podnikanie, ktorého primárnym cieľom nie je zisk, ale širšie spoločenské poslanie (trvalé riešenie sociálneho problému).

Je to pojem, s ktorým sa v posledných rokoch stretávame čoraz častejšie. Jeho význam sa zvyšuje s postupným uvedomovaním si dôležitosti integrácie znevýhodnených skupín do spoločnosti.

Externé odkazy 
 
 

Sociálna etika
Zámok Nantes

Zámok Nantes, vo Francúzsku známy ako Château des ducs de Bretagne, je rozsiahly a silno opevnený zámok v Nantes, na pravom brehu rieky Loiry, ktorá zásobuje jeho vodnú priekopu vodou.

Od 13. storočia bol rezidenciou bretónskych vojvodov a od 16. storočia francúzskych kráľov v Bretónsku.

V roku 1840 bol zámok ako historický monument zaradený medzi chránené pamiatky.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka zámku 
 Stránka zámku z renovácie v rokoch 2004 až 2006 
 Fotografie zámku
 360°-Panoráma

Zdroj 

Nantes, zámok
Nantes
Vodné hrady a zámky
Stavby v Nantes
Zámok Vincennes

Zámok Vincennes sa nachádza v meste Vincennes na juhovýchodnom okraji Paríža.

Spolu so zámkom Louvre je jedným z najdôležitejších zámkov v dejinách Francúzska. Jeho donjon s výškou 52 metrov je najvyššia opevnená stredoveká budova v Európe.

Poloha 
Stavba sa nachádza v blízkosti hlavného mesta, asi 8 km od Île de la Cité. Na rozdiel od väčšiny hradov sa nenachádza na kopci, ale na rovine. Nie je v blízkosti rieky, len pri malom potoku.

V stredoveku, v čase výstavby, bolo miesto pokryté lesom. Od devätnásteho storočia je oblasť okolo hradu zastavaná. Z pôvodného lesa ostal len lesopark Bois de Vincennes.

Architektúra 

Táto pevnosť bola koncipovaná skôr ako sebestačné opevnené sídlo pre panovníka a sprievod, než ako štandardný hrad. Obdĺžnikový priestor o rozmeroch 330 x 175 metrov bol obohnaný múrom. V hradbách boli tri brány a šesť veží. Donjon pretína jednu stranu hradieb, vnútri opevnenia boli obytné, hospodárske a vojenské budovy a tiež kaplnka. Široká priekopa, opevnená brána a dva padacie mosty zaisťovali bezpečnosť samotného donjonu. Spodná časť slúžila ako sklad. Prvé a druhé poschodie boli vyhradené kráľovským apartmánom. Tri horné poschodia slúžili posádke a služobníctvu.

Názvy veží a brán:
 Tour du Village
 Tour de Paris
 Tour du Réservoir
 Tour du Diable
 Tour des Salves
 Tour de la Surintendance
 Tour de la Reine
 Tour du Bois
 Tour du Roi

Súčasnosť 
Zámok je od roku 1993 zaradený medzi historické pamiatky. Je pod správou Ministerstva kultúry a Ministerstva obrany. Od roku 1988 prebiehala postupná rozsiahla rekonštrukcia celého komplexu. V prípade veľkej povodne v Paríži je zámok alternatívnym sídlom francúzskeho prezidenta.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka zámku
 Oficiálna stránka mesta Vincennes

Zdroj 
 

Vincennes, zámok
Gotické stavby vo Francúzsku
Historické pamiatky vo Francúzsku
Kráľovské sídla vo Francúzsku
Vincennes
Stavby v departemente Val-de-Marne
Hamás

Hamás () alebo po slovensky aj Hamas je palestínska islamistická a polovojenská organizácia, založená v roku 1987. V súčasnosti patrí medzi najvplyvnejšie palestínske politické hnutia a od júna 2007 má pod kontrolou celé Pásmo Gazy.

Názov Hamás znamená jednak "horlivosť", jednak je to skratka z  – Islamské hnutie odporu.

Hamás bol založený na začiatku Prvej intifády v r. 1987 šejkom Ahmadom Jásínom, Abdom Azízom ar-Rantísím a Mohammadom Tahom z palestínskeho krídla egyptskej islamistickej organizácie Moslimské bratstvo. Spočiatku bol rodiaci sa Hamás podporovaný aj Izraelom, ktorý tak chcel s jeho pomocou oslabiť sekulárne nacionalistické OOP na čele s hnutím Fatah. V priebehu 90. rokov Hamás získal výraznú podporu obyvateľstva, pretože sa zameriaval na podporu sociálnych, zdravotných a vzdelávacích programov a mnohí Palestínčania ho začali vnímať ako pozitívnejšiu alternatívu k vládnucemu Fatahu, ktorý bol stále viac vnímaný ako skorumpovaný a nedostatočne brániaci palestínske národné záujmy. V januári 2006 v palestínskych parlamentných voľbách Hamás vyhral nad Fatahom, pričom získal 76 zo 132 kresiel v komore parlamentu. Rivalita medzi oboma hnutiami vyvrcholila násilnými stretmi v Pásme Gazy v júni 2007, po ktorých boli zvolení úradníci Hamásu vyhnaní zo Západného brehu Jordánu a ich pozície boli nahradené rivalmi z Fatahu a naopak, Hamás prebral úplnú kontrolu úradných inštitúcií v Pásme Gazy.

Hamás dlhodobo odmietal dvojštátne riešenie izraelsko-palestínskeho konfliktu a požadoval vytvorenie islamského palestínskeho štátu na celom území historickej Palestíny. Až v r. 2008 vedenie Hamásu vyhlásilo, že by bolo ochotné prijať palestínsky štát v hraniciach z r. 1967 a ponúklo Izraelu dlhodobé prímerie. 

Hamás už počas prvej intifády uskutočňoval násilné útoky, ktoré ale neboli zamerané proti civilistom, ale len proti izraelským bezpečnostným a vojenským silám. Od apríla 1993 do januára 2005 však polovojenské krídlo Hamásu, nazývané Brigády Izz ad-Din al-Qassam, založené v r. 1992, uskutočnilo proti izraelským civilným cieľom množstvo samovražedných teroristických útokov, ktoré si vyžiadali stovky mŕtvych a zranených. Pri najväčšom z nich z 27. marca 2002 v meste Netanja zahynulo 30 ľudí. V súčasnosti už síce Hamás samovražedné útoky neuskutočňuje, stále však sporadicky útočí na vojenské ciele a jeho členovia odpaľujú z Pásma Gazy na územie Izraela podomácky vyrobené rakety Qassám. Tie síce len málokedy spôsobovali úmrtia či škody na majetku, podľa Izraela sa však stali hlavným dôvodom pre rozsiahle bombardovanie a inváziu do Pásma Gazy z prelomu rokov 2008 a 2009. Odborníci však za touto vojensko akciou vidia predovšetkým snahu oslabiť Hamás a zbaviť ho moci v Pásme Gazy.

Hamás je za teroristickú organizáciu považovaný Kanadou, Európskou úniou, Izraelom, Japonskom a Spojenými štátmi, zatiaľ čo Austrália a Spojené kráľovstvo považujú za teroristické len jej paramilitantné krídlo Brigády Izz ad-Din al-Qassam.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 "The Palestinian Information Center"

Politické strany na Palestínskych autonómnych územiach
Skupiny označené za teroristické
Izraelsko-palestínsky konflikt
Partizánske organizácie
Komunistická strana Číny

Komunistická strana Číny (; ; skratka: 中共) je čínska politická strana. Bola založená roku 1921 v Šanghaji revolucionármi Čchen Tu-siou a Li Ta-čao. Od roku 1949, keď jej ozbrojené sily zvíťazili v občianskej vojne nad Nacionalistami, má rozhodujúcu úlohu pri riadení komunistickej Čínskej ľudovej republiky. Od roku 2012 je jej predsedom Si Ťin-pching. Počtom členov, ktorý presahuje 73 miliónov 360 tisíc, je Komunistická strana Číny najväčšia politická strana na svete.

Vedenie strany 
Stav po XIX. zjazde strany v októbri 2022:

 Generálny tajomník Ústredného výboru Komunistickej strany Číny:
 Si Ťin-pching

 Členovia stáleho výboru politbyra ÚV KS Číny:
 Si Ťin-pching
 Li Čchiang
 Cchaj Čchi
 Ting Süe-siang
 Wang Chu-ning
 Čao Le-ťi
 Li Si

 Členovia politbyra ÚV KS Číny:
 Si Ťin-pching
 Li Čchiang
 Cchaj Čchi
 Ting Süe-siang
 Wang Chu-ning
 Čao Le-ťi
 Li Si
 Ma Sing-žuej
 Wang I
 Jin Li
 Š' Tchaj-feng
 Liou Kuo-čung
 Li Kan-ťie
 Li Šu-lej
 Li Chung-čung
 Che Wej-tung
 Che Li-feng
 Čang Jou-sia
 Čang Kuo-čching
 Čchen Wen-čching
 Čchen Ťi-ning
 Čchen Min-er
 Jen Ťia-ťün
 Chuang Kchun-ming

 Tajomníci sekretariátu ÚV KS Číny:
 Wang Chu-ning
 Ting Süe-siang
 Jang Siao-tu
 Čchen Si
 Kuo Šeng-kchun
 Jou Čchüan
 Chuang Kchun-ming

 Ústredná vojenská komisia KS Číny:
 Predseda:
 Si Ťin-pching
 Podpredsedovia:
 Sü Čchi-liang
 Čang Jou-sia
 Členovia komisie:
 Wej Feng-che
 Li Cuo-čcheng
 Miao Chua
 Čang Šeng-min

 Ústredná disciplinárna komisia KS Číny:
 Tajomník komisie:
 Čao Le-ťi
 Podtajomníci:
 Jang Siao-tu
 Liou Ťin-kuo
 Li Šu-lej
 Čang Šeng-min
 Jang Siao-čchao
 Sü Ling-i
 Siao Pchej
 Čchen Siao-ťiang

Referencie

Pozri aj 
 Mao Ce-tung
 Čao C'-jang

Iné projekty

Zdroj

Externé odkazy 
 oficiálna stránka (čínsky)
 Spravodaj strany 
 Stránky Ľudového denníku – novin vydávaných Komunistickou stranou Číny  

 
Politické strany v Číne
Komunizmus
Komunistické strany
10207 Comeniana

(10207) Comeniana je planétka, ktorú objavili Leonard Kornoš a Peter Kolény v skorých ranných hodinách dňa 16. augusta 1997 na Astronomickom a geofyzikálnom observatóriu Modra-Piesky. Je pomenovaná po Univerzite Komenského v Bratislave.

Objav a pomenovanie 
Planétka sa v čase objavu nachádzala v západnej časti súhvezdia Baran (Aries), asi 2,1° juhovýchodne od jasnej hviezdy  Ari (+2,6 mag), mala zdanlivú vizuálnu jasnosť +17,5 mag a bola prvou planétkou objavenou v druhej polovici augusta 1997. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1997 QA, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka z Modry pozorovaná aj v ďalších 19 nociach a celkovo bolo zmeraných 53 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 25. februára 1998. V nasledujúcej opozícii bola planétka pozorovaná počas 4 nocí v období medzi 9. februárom a 8. marcom 1999, pričom bolo získaných ďalších 8 pozícií. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 33908 vydanom dňa 2. marca 1999.

Planétka je pomenovaná po Univerzite Komenského (latinsky Universitas Comeniana) v Bratislave, ako poprednej inštitúcii vysokoškolského vzdelávania na Slovensku. Univerzita bola založená v roku 1919 a jedným z jej prvých inštitútov bol Astronomický ústav založený v roku 1943. Súčasťou univerzity je aj observatórium, na ktorom bola táto planétka objavená. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 36129 vydanom dňa 28. septembra 1999 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha 
Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 361 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 3,75 roku (1369 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 180 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 6,5 km.

Pozri aj 
 Zoznam planétok 10001-10250

Externé odkazy 

 Dráha planétky (10207) Comeniana v Slnečnej sústave (interaktívny 3D applet, Java)
 Astronomické a geofyzikálne observatórium v Modre

Planétky 10001 – 10250
Planétky hlavného pásma
Planétky s menami vzťahujúcimi sa k Slovensku
Planétky objavené na Slovensku
Astronomické objekty objavené v roku 1997
11118 Modra

(11118) Modra je planétka, ktorú objavili Adrián Galád a Dušan Kalmančok večer dňa 9. augusta 1996 na Astronomickom a geofyzikálnom observatóriu Modra-Piesky. Je pomenovaná po observatóriu Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave.

Objav a pomenovanie 
Planétka sa v čase objavu nachádzala v juhovýchodnej časti súhvezdia Rýb (Pisces), asi 4,1° západne od hviezdy  Psc (+4,3 mag), mala zdanlivú vizuálnu jasnosť +18,3 mag a bola 10. planétkou objavenou v prvej polovici augusta 1996. Svedčí o tom aj jej predbežné označenie 1996 PK, ktoré dostala krátko po objave. V objavovej opozícii bola planétka z Modry pozorovaná aj v ďalších 12 nociach a celkovo bolo zmeraných 29 pozícií, neskôr zaslaných do MPC. Naposledy bola planétka pozorovaná večer 3. decembra 1996. V nasledujúcej opozícii bolo získaných 31 pozícií počas 14 nocí v období medzi 7. januárom a 23. aprílom 1998. V roku 1999 bola planétka pozorovaná v 4 nociach medzi 24. júnom a 2. septembrom, pričom v tomto období bolo zmeraných ďalších 8 pozícií. Očíslovanie planétky bolo zverejnené v cirkulári MPC č. 35242 vydanom dňa 28. júla 1999.

Planétka je pomenovaná po observatóriu Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave, na ktorom bola objavená. Observatórium sa nachádza v blízkosti historického mesta Modra, asi 30 km severovýchodne od Bratislavy, a zhodou okolností má kódové označenie „118“. Meno planétky sa stalo oficiálnym po zverejnení v cirkulári MPC č. 36130 vydanom dňa 28. septembra 1999 Medzinárodnou astronomickou úniou.

Dráha 
Planétka obieha okolo Slnka v strednej vzdialenosti 346 mil. km po takmer kruhovej dráhe s dobou obehu 3,52 roku (1285 dní). K Zemi sa približuje na minimálnu vzdialenosť 167 mil. kilometrov a jej veľkosť je odhadovaná na 5 km.

Pozri aj 
 Zoznam planétok 11001-11250

Externé odkazy 

 Dráha planétky (11118) Modra v Slnečnej sústave (interaktívny 3D applet, Java)
 Astronomické a geofyzikálne observatórium Univerzity Komenského,Modra

Planétky 11001 – 11250
Planétky hlavného pásma
Planétky s menami vzťahujúcimi sa k Slovensku
Planétky objavené na Slovensku
Astronomické objekty objavené v roku 1996
Svätá zem

Svätá zem (; ; ; ) je jeden z expresívnych názvov Izraela ako krajiny, do ktorej vstúpili Židia po štyridsaťročnom putovaní púšťou. Oblasť má veľký náboženský význam pre tri svetové monoteistické náboženstvá (judaizmus, kresťanstvo a islam), pretože v tejto oblasti sa stali udalosti posvätné pre všetky tieto náboženstvá.

V židovskej tradícii hrá veľkú úlohu aj ďalší názov – zasľúbená zem. Tá bola podľa biblickej tradície darovaná Bohom potomkom starozákonného patriarchu Abraháma.

Po desiatej egyptskej rane boli Židia zázračne oslobodení z faraónovho područia. Hospodin Izraelitov viedol do zasľúbenej zeme. V čase, keď Mojžiš vystúpil na vrch Sinaj, kde dostal od Boha desatoro prikázaní, urobili Izraeliti zlaté teľa a dopustili sa tak modlárstva. Za tento ťažký hriech ich Boh odsúdil k štyridsaťročnému putovaniu púšťou. Na konci putovania zomrel Mojžiš vo veku 120 rokov. Jeho nástupca Jozue doviedol Izraelitov do zasľúbenej zeme. 
Vstup do zasľúbenej zeme nastal prekročením rieky Jordán. Výmer svätej zeme je podľa Joz 1,4 Od pustiny Libanonu k veľkej rieke Eufratu, celá zem Heitov k veľkému moru k západu slnka.

Referencie

Pozri aj 
 Izrael
 Judaizmus
 Kresťanstvo
 Islam
 Levanta

Iné projekty

Zdroj 

Kresťanstvo
Judaizmus
Islam
Historické územia
Honorius III.

Honorius III. (vlastným menom Cencio Savelli * 1148, Rím - † 18. marec 1227, Rím) bol pápež od 18. júla 1216 až do svojej smrti v roku 1227.

Jeho hlavným cieľom bolo zorganizovať križiacku výpravu naplánovanú na tzv. Lateránskom koncile. To sa mu však nepodarilo kvôli neochote cisára Fridricha II. Hohenstaufského.

Honorius III. dal vyzdobiť mozaikami apsidu chrámu sv. Pavla v Ríme.

Iné projekty

Zdroj 

Narodenia v 12. storočí
Úmrtia v 1227
Camerlengovia
Križiacka výprava proti albigéncom
Manažment krajiny

Manažment krajiny (iné názvy: vrátane krajinného plánovania (ktoré sa do manažmentu krajiny niekedy nezahŕňa): tvorba krajiny, starostlivosť o krajinu; nesprávne: obhospodarovanie krajiny; angl. landscape management) je (tu: podľa Európskeho dohovoru o krajine) činnosť, ktorá má z hľadiska perspektívy trvalo udržateľného rozvoja zabezpečiť pravidelnú starostlivosť o krajinu s cieľom usmerňovať a zosúladiť zmeny, ktoré sú spôsobené sociálnymi, hospodárskymi a environmentálnymi procesmi.

Pozri aj 
integrovaný manažment krajiny
priestorový manažment (land management)

Externé odkazy 

Ekológia
Kalmar

Kalmar môže byť:
 mesto vo Švédsku, pozri Kalmar (mesto)
 provincia vo Švédsku, pozri Kalmar (provincia)
 futbalový klub vo Švédsku, pozri Kalmar FF
priezvisko:
Carlos Kalmar (* 1958), rakúsko-uruguajský dirigent
Fritz Kalmar (1911–2008), rakúsky spisovateľ

Kalmár môže byť priezvisko:
Jenő Kalmár (1908–1990), maďarský futbalista
Eugen Kalmár (1873–1937), maďarský cestovateľ

Kalmar alebo staršie kalmár je aj slovenské rodové meno rodov Alloteuthis a Loligo a staršie aj rodu chytľan (Architeuthis)

Pozri aj 
 Kalmary
Frida Hansdotterová

Frida Hansdotterová (* 13. december 1985, Västerås, Švédsko) je bývalá švédska zjazdová lyžiarka. Špecializovala sa najmä na točivé disciplíny a špeciálne na slalom.

Svetový pohár výsledky

Sezónne tituly
 1 titul – (1 slalom)

Sezónne umiestnenia

Poradie k dátumu 18 Mar 2017

Stupne víťazov na pretekoch
 4 víťazstva – (4 SL) 
 25 pódium – (24 SL, 1 PSL)

Majstrovstvá Sveta výsledky

Olympijské výsledky

Referencie

Externé odkazy

FIS-ski.com – Frida Hansdotterová – Svetový Pohár sezónne umiestnenia
Ski-db.com – výsledky – Frida Hansdotterová
Rossignol.com – Frida Hansdotterová – alpské lyžovanie – Švédsko

Švédski alpskí lyžiari
Osobnosti z Västerås
Wismar

Wismar je bývalé hanzové mesto, dnes dôležitý prístav a mestský okres v severnom Nemecku. 

Leží v spolkovej krajine Meklenbursko-Predpomoransko na pobreží Baltského mora asi 45 kilometrov východne od Lübecku a 30 kilometrov severne od Schwerinu. Podľa údajov z roku 2005 má 45 000 obyvateľov, viac ako dvojnásobok počtu z roku 1905.

V roku 2002 bolo centrum mesta spoločne s centrom Stralsundu ako centrami hanzovej ligy pridané organizáciou UNESCO na zoznam svetového kultúrneho dedičstva. V centrách týchto miest sa nachádza veľa významných tehlových budov typických pre túto časť Nemecka a bývalé bohaté hanzové mestá.

História 

Pôvodne tu bola slovanská osada Wyszomir. Wismar je prvýkrát zmieňovaný v roku 1229, kedy dostal  niektoré mestské práva. V rokoch 1257 až 1358 bol sídlom Meklenburských kniežat. V roku 1259 sa s mestami Lübeck a Rostock spojil proti početným útokom baltských pirátov. Pripojením ďalších miest vznikla Hanzová liga. Počas 13. a 14. storočia bol Wismar prosperujúcim hanzovým mestom, kde pôsobilo aj veľa dielní, napríklad na spracovanie vlny. Rozkvet i napriek odlivu obyvateľov trval až do 16. storočia.

Pod švédskou nadvládou 
Po uzavretí Vestfálskeho mieru v roku 1648 pripadlo mesto Švédsku. Od roku 1653 v meste zasadal najvyšší súd švédskych území v Nemecku. V roku 1803 Švédi založili mesto i s panstvom Meklenburgovcom s právom spätného vykúpenia po sto rokoch. V roku 1903 sa Švédsko svojich nárokov vzdalo.

Na prelome 19. storočia bolo vo Wismare veľa dôležitých manufaktúr na spracovanie železa, asfaltu, ale i papierne a výroba strojov. Rozvinutý bol najmä námorný obchod. Dovážalo sa uhlie, drevo a železo. Naopak vyvážalo sa obilie, maslo a olejniny. Prístav bol však dostupný len pre lode s ponorom do 5 metrov a tak s nástupom veľkých parných lodí význam obchodu upadal.

Pamiatky 
V centre mesta sa nachádza najväčšie severonemecké námestie s rozmermi 100-krát 100 metrov, obklopené elegantnými stavbami všetkých sloh (umenie)|slohov. Na severnej strane námestia stojí klasicistická radnica, postavená v rokoch 1817 až 1819. V strede námestia stojí Wassserkunst s prepracovanou kovanou fontánou dovezenou v roku 1602 z Holandska. Ďalšou zaujímavosťou je gotické skladisko z roku 1380 známe ako Alter Schwede.

Osemdesiat metrov vysoká veža chrámu svätej Marie je len zvyškom pôvodnej impozantnej gotickej stavby. Tehlový chrám z 13. storočia bol ťažko poškodený počas druhej svetovej vojny a potom úmyselne zničený východonemeckým komunistickým režimom v roku 1960.

Wismar je dnes tiež dôležitou obchodnou križovatkou s prístavom a veľkou lodenicou pre stavbu veľkých lodí.

Partnerské mestá 
  Aalborg, Dánsko, 1961
  Calais, Francúzsko, 1966
  Halden, Nórsko, 1991
  Kalmar, Švédsko, 2002
  Kemi, Fínsko, 1959
  Lübeck, Nemecko, 1987

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálny web mesta
 Stránky o zničení kostola svätej Márie
 Historické centrá Stralsundu a Wismaru (UNESCO)

Zdroj 

Hanza
Mestá v Meklenbursku-Predpomoransku
Lokality Svetového dedičstva v Nemecku
Prístavné mestá Baltského mora
Prístavné mestá v Nemecku
Jozef Prokeš

RNDr. Jozef Prokeš, CSc. (* 12. jún 1950, Nitra) je slovenský politik.

Je ženatý, má dve deti.

V roku 1973 absolvoval štúdium teoretickej fyziky na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Do politiky vstúpil v roku 1989 počas generálneho štrajku. V roku 1990 sa stal poslancom Slovenskej národnej rady s osobným cieľom presadiť samostatnosť Slovenska. V parlamente pôsobil do roku 2002. V rokoch 1991-1992 bol predsedom Slovenskej národnej strany. Od júna 1992 do novembra 1993 bol podpredsedom SNR. Od 10. novembra 1993 do 15. marca 1994 bol podpredsedom vlády Slovenskej republiky. V rokoch 1998-2002 bol primátorom Nitry. Za primátora svojho rodného mesta kandidoval tiež v roku 2006, kedy skončil s podporou strán ĽS-HZDS, ZSNS, SLNKO, SZ a ASV na druhom mieste s 5 367 hlasmi.

Narodenia v 1950
Slovenskí politici
Podpredsedovia vlády Slovenska
Politici SNS (1990)
Predsedovia slovenských politických strán
Primátori Nitry
Podpredsedovia NR SR
Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Osobnosti z Nitry
Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (1993)
Sebastian Faißt

Sebastian Faißt (* 7. marec 1988, Alpirsbach, Nemecko – † 3. marec 2009, Schaffhausen, Švajčiarsko) bol nemecký hádzanár, ktorý hrával na pozícii pravej spojky. Bol považovaný za talent nemeckej hádzanej.

Smrť 
Zomrel počas priateľského hádzanárskeho zápasu reprezentácii Švajčiarska a Nemecka do 21 rokov. V 14. minúte zápasu skolaboval. V tom okamihu sa za ním rozbehli lekári, ktorí sa mu snažili pomôcť. Faißt sa prebral a povedal, že Nie je to také zlé, len nevidím... Zakrátko sa jeho stav rapídne zhoršil a zomrel. Podľa lekárov mu praskla žilka v hlave, o čom svedčí aj to, že nevidel. V tomto zápase bol kapitánom Nemecka a strelil aj jeho prvý gól.

Kluby 
 Mládežnícke
 19922004  TV Alpirsbach
 20042007  TuS Schutterwald

 Seniorské
 20072008  HSG Konstanz
 20082009  TSV Dormagen

Referencie

Externé odkazy 
 Sebastian Faißt na stránke tsvdormagen.de 

Nemeckí hádzanári
Úmrtia pri športe
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles

Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles, S.A. (skr. CAF) je španielska spoločnosť vyrábajúca koľajové vozidlá, najmä s meniteľným rozchodom osí (umožňujúcim použitie pre jazdu na tratiach 2 odlišných rozchodov koľaje).

CAF vyrobila vozidlá o. i. pre MTR, metro Washington, Port Authority Transit v Pittsburghu (Pensylvánia, USA) a Sacramento Regional Transit (USA). Vo februári 2004 RENFE zadala objednávku na 45 súprav ATPRD s-120 od CAF/Alstom 25 kV ss/ 3kV js, EMU s meniteľným rozchodom pre rýchlosť /h pre medziregionálnu dopravu, s dodávkou v období október 2006 - máj 2009 (580 miliónov €). CAF vyrába tiež vysokorýchlostné vlakové súpravy pre vysokorýchlostnú trať TCDD Istanbul - Ankara, ktorej prvý úsek bol sprevádzkovaný 13. marca 2009.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka v španielčine
 Oficiálna stránka v angličtine

Španielsko
Doprava v Španielsku
Ekonomika v Španielsku