joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Adriana Kohútková

Adriana Kohútková (* 6. jún 1966, Bratislava) je slovenská operná speváčka. Študovala spev na Vysokej škole múzických umení v Bratislave u profesorky Hany Štolfovej-Bandovej.

Kariéra 
V roku 1993 sa stala sólistkou opery Slovenského národného divadla v Bratislave, kde stvárnila množstvo rolí svetového repertoáru (Gildu v Rigolettovi, Konstanzu v Únose zo serailu, Donnu Annu v Don Giovannim, Neddu v Komediantoch, Aminu v Belliniho Námesačnej, Violettu v La traviate, Luciu di Lammermoor, Máriu v Dcére pluku, Tatianu v Eugenovi Oneginovi a ďalšie).

So súborom opery Slovenského národného divadla tiež hosťovala v Paríži (Olympia – Hoffmannove poviedky) a v Japonsku (Musetta - Bohéma). Roku 1996 naspievala titulnú postavu vo svetovej premiére CD nahrávky opery E. Chabriera - Gwendoline pod taktovkou Jeana Paula Penina. Pre spoločnosť HNH International nahrala dve Respighiho opery. Za stvárnenie postáv Melisandy (1996), Šemachánskej cárovnej (2002) a Tatiany (2006) jej bola udelená cena Slovenského literárneho fondu. V lete 2002 spievala s veľkým úspechom Konstanzu v Únose zo serailu na opernom festivale v Budapešti. 

V zime roku 2003 sa predstavila ako Mařenka v Predanej neveste v divadle G. Verdiho v Terste, na jeseň v ďalšej produkcii v Zürichu. V októbri 2004 hosťovala so Slovenským národným divadlom v Japonsku ako Violetta (opera La traviata od Giuseppe Verdiho). Potom nasledovali koncerty v Tokiu s Českou filharmóniou (Janáčkova Glagolská omša, Dvořákova Stabat Mater) pod taktovkou Z. Mácala. 

V roku 2005 do jej repertoáru pribudli postavy Armgard v opere Rýnske nymfy Jacquesa Offenbacha, ktorej produkcia sa konala v Ljubljane ako svetová premiéra, Rusalka (7. mája - premiéra v Štátnej opere Praha) a Tatiana v Eugenovi Oneginovi (v legendárnej réžii Petra Konwitschneho). V júli sa predstavila ako Violetta na opernom festivale v Ljubljane pod taktovkou L.Voltoliniho a v októbri na festivale v Salzburgu. V decembri sa Adriana Kohútková po prvý raz predstavila publiku ako operetná speváčka v Lehárovej Veselej vdove (Hana Glawari). 

Adriana Kohútková je stálym hosťom Národního divadla Praha, Štátnej opery v Prahe, spolupracuje s orchestrami: Slovenská filharmónia, Symfonický orchester Slovenského rozhlasu, Orchester Suisse Romande, Symfonický orchester Düsseldorf, Janáčkova filharmónia Ostrava, Bamberskí symfonici, Česká filharmónia, Symfonický orchester hl.mesta Prahy FOK, a dirigentmi ako O. Lenárd, J. Bělohlávek, P. Maag, Z. Mácal, S. Cambrelling, Y. Darlington, O. Dohnányi, R. Weikert, J. Kovatchev, J. Judd, F. Haider, S. Baudo, P. Altrichter, V. Válek, R. Štúr a ďalší.

Iné projekty

Externé odkazy 
 SND.sk
 Hudobné centrum
 Operaslovakia.sk
 Opera +. cz
 Operabase.com

Slovenské operné speváčky
Sopranistky
Členovia Opery Slovenského národného divadla
Osobnosti z Bratislavy
Gabilläma

Gabilläma (iný prepis: Gabillema) je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Etiópii, na priesečníku Afarskej riftovej zóny so severným okrajom etiópskeho riftu. Sopka je tvorená prevažne ryolitovými horninami. Ryolitové lávové domy sa nachádzajú na svahoch sopky a na severnom úpätí sa nachádza rozľahlý (5 × 17 km) lávový prúd bazaltového zloženia, pochádzajúci z trhlinových zón, rozširujúcich sa severne od základne sopky. Nezvetrané lávové prúdy mladšieho veku sa nachádzajú na východnej strane sopky.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Gabillema na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Stratovulkány
Tisícovky
Härtali (erupčná zóna)

Härtali (iný prepis: Hertali) alebo Härtale (iný prepis: Hertale) je trhlinová erupčná zóna, tvorená prevažne bazaltami, nachádzajúca sa na južnom konci roviny Awaš v Etiópii. Údaje o poslednej aktivite nie sú k dispozícii, ale na základe sviežo vyzerajúcich hornín sa ich vek odhaduje na holocén.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanický komplex Hertali na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Li’ado Hajk

Li’ado Hajk je menšie vulkanické pole, ktoré pozostáva približne z tucta maarov, troskových kužeľov a lávových prúdov, nachádzajúce sa na rovineAwaš v Etiópii. Na základe morfológie maarov a troskových kužeľov sa predpokladá pleistocénny vek hornín.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanické pole Liado Hayk na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Maary
Dofän Tärara

Dofän Tärara alebo Dofän (iný prepis: Dofen (Terara), iný (,taliansky?) názov: Dofane), niekedy označovaný aj ako „dymiaca hora“, je súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v severnej časti eitópskeho riftu v Etiópii. Ryolitová sopka je posiata viacerými drobnými troskovými kužeľmi, sústreďujúcimi sa pozdĺž severojužnej zlomovej zóny. Severnejšie umiestnené kužele sú mladšie (na základe morfológie) a pretrvávajúcej aktivite fumarol na južných svahoch sopky).

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Dofän na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Stratovulkány
Tisícovky
Bäru

Bäru (iný prepis: Beru) je menšie vulkanické pole, ktoré je tvorené lávovými prúdmi prevažne bazaltového zloženia, a ktoré sa nachádza v hlavnom riftovom systéme v centrálnej Etiópii, medzi vulkánmi Fäntale a Koni. Vzhľad hornín poukazuje na relatívne mladý vek hornín, ale bližšie údaje o sopečnej aktivite (či už v minulosti, alebo súčasnej) nie sú známe.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanické pole Beru na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Ebulioskopia

Ebulioskopia je fyzikálne chemická metóda, ktorou sa určuje molárnu hmotnosť rozpustenej látky podľa nameraného zvýšenia teploty varu (resp. teploty kondenzácie). Pri rozpustení látky v roztoku dôjde k zvýšeniu teploty varu roztoku oproti čistému rozpúšťadlu a podľa tejto zmeny je možné určiť molárnu hmotnosť. Podobnou metódou, ktorá namiesto zmeny bodu varu využíva bod tuhnutia, je kryoskopia.

Princíp 
Podobne ako u kryoskopie, zmena teploty tuhnutia či teploty varu roztoku patrí medzi koligatívne vlastnosti roztokov. Táto zmena prebieha bez ohľadu na povahu rozpustenej látky (napr. jej veľkosti či náboja). Táto zmena súvisí so zmenou chemického potenciálu a takisto s parciálnym tlakom pár nad rozpúšťadlom. Keďže je tlak pár rozpúšťadla nad roztokom nižší oproti tlaku pár nad čistým rozpúšťadlom, je roztok potrebné zohnať na vyššiu teplotu. Zníženie tlaku pár rozpúšťadla (parciálneho tlaku) nad roztokom popisuje Raoultov zákon.

Pre výpočet molárnej hmotnosti rozpustenej látky potom platí vzťah

kde M je molárna hmotnosť, Ee je ebulioskopická konštanta, g je hmotnosť rozpustenej látky, ΔTe je zvýšenie teploty varu a g0 je hmotnosť rozpúšťadla. Ebulioskopická konštanta udáva teoretické zvýšenie teploty varu, ak by roztok mal molalitu rovnú 1. Pre vodu je Ee = 0,513 K. Táto konštanta má len teoretickú hodnotu, pretože platí len pre roztoky, pre ktoré platí Raoultov zákon, ktorý neplatí pre roztoky s vysokou koncentráciou.

Meranie 
Samotné meranie ebulioskopie prebieha v zariadeniach zvaných ebulioskopy, na meranie teploty sa využíva napríklad Beckmannov teplomer.

Referencie 

Fyzikálna chémia

de:Siedepunkt#Siedepunkterhöhung
Pomáda

Pomáda je populárny muzikál od Jima Jacobsa a Warrena Caseyho. Veľmi úspešná bola sfilmovaná verzia nakrútená v roku 1978 s učinkujúcimi Johnom Travoltom a Oliviou Newton-Johnovou.

Muzikál je založený na téme stredoškolským skupín z 50. rokov 20. storočia a obsahuje aj postavy "tvrdých chlapov" z robotníckej triedy – greaserov, z čoho pochádza aj názov muzikálu v angličtine (Grease) Muzikál sa odohráva na fiktívnej škole Rydell High v Chicagu. Niektoré zo sociálnych tém použitých v muzikáli sú „tínedžerské tehotenstvo“ a „násilie gangov“; tiež narába s témami ako láska, priateľstvo, rebelantstvo a skúmanie sexuálnej stránky počas dospievania a tiež v istej miere triedne konflikty.

Piesne 

1. dejstvo:

1) Alma Mater – Miss Lynch, Patty a Eugene

2) Alma Mater Parody – Pink Ladies a Burger Palace Boys

3) Summer Nights – Sandy a Danny, Pink Ladies a Burger Palace Boys

4) Those Magic Changes – Doody, Burger Palace Boys a Pink Ladies

5) Freddy, My Love – Marty a Pink Ladies

6) Greased Lightnin – Kenickie a Burger Palace Boys

7) Mooning – Roger a Jan

8) Look at Me, I'm Sandra Dee – Rizzo

9) Since I Don't Have You – Sandy

10) We Go Together – Pink Ladies a Burger Palace Boys2. dejstvo:'''

1) Shakin' at the High School Hop – Všetci

2) It's Raining on Prom Night – Sandy a rádiový hlas zo zákulisia

3) Shakin' at the High School Hop (Reprise) – Všetci

4) Born to Hand-Jive – Johnny Casino so skupinou

5) Beauty School Dropout – Teen Angel, Frenchie a chór

6) Alone at a Drive-In Movie – Danny a Burger Palace Boys

7) Rock 'N' Roll Party Queen – Roger a Doody

8) There Are Worse Things I Could Do – Rizzo

9) Look at Me, I'm Sandra Dee (Reprise) – Sandy

10) All Choked Up – Sandy a Danny, Pink Ladies a Burger Palace Boys

11) We Go Together (Reprise) – Všetci

 Pozri aj 
 Grease'', the film version
 Broadway theatre and West End theatre
 Youth culture

Externé odkazy 
 Grease Audition Advice & Show Information from MusicalTheatreAudition.com
 "Grease" the West End production home page
 "Grease" at Internet Broadway Database
 Grease Production Photos at Theatre Cedar Rapids

Muzikály USA
K’onä Isatä Gämora

K’onä Isatä Gämora (iný prepis: K’one Isate Gemora) alebo K’onä (iný prepis: K’one) je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z viacerých kaldier (celkovo z ôsmich), troskových kužeľov a lávových prúdov, nachádzajúceho sa v Etiópii, asi 30 juhozápadne od sopky Fäntale. Najväčšia je kaldera Gariboldi s rozmermi 5 × 7,5 km, jej východné steny sú prerušené menšou kalderou. Dno kaldery a jej steny sú rozrušené trhlinami, usporiadanými paralelne v severojužnej línii.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanický komplex Kone na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Kaldery
Bosät-Bäriča

Bosät-Bäriča (taliansky názov Boseti) je názov stratovulkanického komplexu, pozostávajúceho z dvoch vulkánov Bosät Tärara (iný prepis: Boset Terara, po taliansky Boseti-Gudda) a Bäriča Tärara (iný prepis: Beriča Terara, po taliansky Boseti-Bariccia), ktorých erupčná činnosť je vzájomne ovplyvňovaná. Komplex sa nachádza v centrálnej Etiópii, približne 100 km juhovýchodne od hlavného mesta Addis Abeba.

V počiatočnom štádiu aktivity komplexu prevažovali erupcie bazaltovo-trachytických láv, po ktorom nasledovali explozívne erupcie ryolitov a neskoršie sformovanie kaldery. Postkalderové štádium aktivity prinieslo produkciu obsidiánových lávových dómov a pridružených lávových prúdov, ktoré úplne deštruovali kalderu. Zvyšky jej stien sa dajú nájsť na severozápadnom svahu sopky Bosät.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkanický komplex Boset-Bericha na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Stratovulkány
Dvojtisícovky
Danka Barteková

Mgr. Danka Barteková (* 19. október 1984, Trenčín) je slovenská reprezentantka v streleckej disciplíne skeet. Je držiteľkou svetového rekordu a bronzovou medailistkou z letných olympijských hier v roku 2012. V júli 2013 sa stala členkou Medzinárodného olympijského výboru. Zúčastnila sa aj letných olympijských hier 2016 v Rio de Janeiro kde bola vlajkonosičkou slovenskej výpravy.

V roku 2009 absolvovala odbor Medzinárodné vzťahy na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.

V auguste 2018 sa po tretí krát stala majsterkou Európy v skeete.

V septembri 2018 na Majstrovstvách sveta získala 4. miesto v skeete a zároveň miestenku na Letné olympijské hry 2020.

Úspechy 
 juniorské
 2. miesto na MS 2001 v Káhire
 2. miesto v družstvách na MS 2002 v Lahti
 1. miesto na ME 2002 v Lonate
 3. miesto na MS 2003 v Nikózii (2. miesto v súťaži družstiev)
 1. miesto na ME 2004 v Nikózii (1. miesto v súťaži družstiev)

 seniorské
 3. miesto na MS 2005 v Lonate (2. miesto v súťaži družstiev so sestrou Lenkou a Andreou Stranovskou)
 3. miesto na MS 2006 v Záhrebe
 1. miesto v súťaži družstiev na ME 2006 v Maribore (so sestrou Lenkou a Andreou Stranovskou)
 2. miesto z Finále Svetového pohára 2006 v Granade
 1. miesto na ME 2008 v Nikózii (1. miesto v súťaži družstiev so sestrou Lenkou a Andreou Stranovskou), 2. svetové rekordy (9. júla 2008) – prvý v základnej časti (74 terčov) spolu s piatimi ďalšími strelkyňami, druhý finálový (99 = 74 + 25) drží sama
 1. miesto na ME 2018 v Leobersdorfe, Rakúsko

Umiestnenia 
 Letné olympijské hry 2008
 8. miesto (67 bodov)skeet (Peking, Čína 2008)
 '''Letné olympijské hry 2012
 3. miesto (90 bodov)skeet Londýn, Anglicko

Medzinárodný olympijský výbor 
Barteková sa 3. júla 2013 oficiálne stala členkou Medzinárodného olympijského výboru za komisiu športovcov. Do funkcie bola zvolená už počas Olympiády v Londýne, ale menovanie sa odložilo kvôli protestom diskvalifikovaných kandidátov. Barteková je najmladšou členkou a zároveň dostala najviac bodov, 75 z 80.

Ocenenia 
2012 – Krištáľové krídlo v kategórii šport za bronzovú medailu v streľbe na skeet na Olympiáde v Londýne a členstvo v Medzinárodnom olympijskom výbore

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Danka Barteková na beijing2008.cn

Zdroj 
 Profil Danky Bartekovej na stránke Medzinárodnej streleckej federácie 

Slovenskí olympionici
Slovenskí športoví strelci
Členovia Medzinárodného olympijského výboru
Slovenskí bronzoví olympijskí medailisti
Športoví strelci na Letných olympijských hrách 2008
Športoví strelci na Letných olympijských hrách 2012
Športoví strelci na Letných olympijských hrách 2016
Športoví strelci na Letných olympijských hrách 2020
Olympijskí vlajkonosiči Slovenska
Vlajkonosiči na Letných olympijských hrách 2016
Absolventi Fakulty politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Držitelia Krištáľového krídla
Osobnosti z Trenčína
Bora-Bericcio

Bora a Bericcio sú talianske názvy dvoch troskových kužeľov, nachádzajúcich sa v centrálnej Etiópii, vo východnej časti etiópskeho riftu. Bora sa po amharsky volá Borra.

Kráter Bory má priemer 1,5 km, kráter Bericcia je menší, ale na jeho južnom svahu sa nachádza väčší - 1,5 km široký kráter. Na východných svahoch komplexu sa nachádza viacero menších pyroklastických kužeľov. Vek oboch kužeľov, ako aj všetkých vulkanických produktov oblasti sa odhaduje na holocén. Neukončenú vulkanickú činnosť dokladajú početné aktívne fumaroly na oboch sopkách.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanický komplex Bora-Bericcio na Global Volcanism Program 

Sopky Etiópie
Troskové kužele
Butadžiri-Silti

Butadžiri-Silti je 80 km dlhé vulkanické pole, nachádzajúce sa na západnom okraji etiópskeho riftu, blízko mesta Däbrä Zäjit v Etiópii. Pole je tvorené viacerými dómami, troskovými kužeľmi, maarmi a lávovými prúdmi. V starších horninách prevládajú ryolity, v mladších bazalty.

Zoznam vulkanických foriem poľa Butadžiri-Silti 
 Maary
 Ara-Šätan
 Haro Madža

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanické pole Butajiri-Silti na Global Volcanism Program 

Sopky Etiópie
Troskové kužele
Maary
Hočiminovo Mesto

Hočiminovo Mesto (viet. Thành phố Hồ Chí Minh) do roku 1975 Saigon je najväčšie mesto vo Vietname, ktoré má rozlohu 2 095 km² a takmer 9 miliónov obyvateľov.

Charakteristika 
Je to najväčšie mesto vo Vietname, ležiace blízko delty rieky Mekong. Pôvodne to bol malý prístav patriaci Kambodži. V 16. storočí sa tu usadili vietnamskí utečenci, ktorí územie zabrali. Nachádzajú sa tu krásne pagody a nový Palác nezávislosti. Za návštevu stojí aj čínska štvrť Cholon, kde vládne čulý obchodný ruch, a kde sú čínske chrámy, pagody i mešita. Tunajšie Múzeum následkov vojny ukazuje dopady vojny vo Vietname.

Osobnosti mesta 
 Marguerite Durasová - spisovateľka

Iné projekty 

 
Mestá vo Vietname
Prístavné mestá vo Vietname
Prístavné mestá Juhočínskeho mora
Prístavné mestá Tichého oceánu
Bývalé hlavné mestá
Marián Čalfa

Marián Čalfa (* 7. máj 1946, Trebišov) je bývalý slovenský politik, predseda česko-slovenskej vlády národného porozumenia vytvorenej po nežnej revolúcii v decembri 1989.

Marián Čalfa absolvoval v roku 1970 Právnickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Pracoval na Úrade predsedu federálnej vlády v legislatívnom odbore. V roku 1985 sa stal vedúcim tohoto odboru. V apríli 1988 sa stal členom federálnej vlády a zároveň predsedom jej Legislatívnej rady. Počas nežnej revolúcie nahradil 10. decembra 1989 vo funkcii predsedu vlády Ladislava Adamca. Hlavnou úlohou novovytvorenej vlády národného porozumenia bolo pripraviť slobodné voľby. Keďže v ten istý deň rezignoval na svoju funkciu prezident Gustáv Husák, vykonával Čalfa prezidentské právomoci až do zvolenia Václava Havla do funkcie prezidenta 29. decembra 1989. 

Marián Čalfa bol posledný komunistický premiér Česko-Slovenska. 18. januára 1990 vystúpil z KSČ a stal sa členom Verejnosti proti násiliu (VPN). Po prvých slobodných voľbách v júni 1990 sa Marián Čalfa stal opätovne predsedom federálnej vlády, nazvanej aj vládou národnej obete. Pôsobil v tejto funkcii od 27. júna 1990 do 2. júla 1992. V apríli 1991 sa po rozpade VPN stal členom Občianskej demokratickej únie (ODÚ). Po neúspechu strany vo voľbách v roku 1992 odišiel z politiky a začal sa venovať právnickej praxi.

Obe vlády vedené Mariánom Čalfom úspešne zvládli kľúčové reformy potrebné na prechod od totality k slobodnej spoločnosti. Marián Čalfa sa mohol oprieť o podporu všetkých vtedajších relevantných politických osobností vrátane prezidenta Václava Havla a ministra financií Václava Klausa. Počas jeho pôsobenia vo funkcii premiéra bol Marián Čalfa terčom kritiky pre jeho komunistickú minulosť. Bol dokonca považovaný za dôkaz toho, že nežná revolúcia bola neukončená, alebo dokonca „ukradnutá“ komunistickou nomenklatúrou. V súčasnosti sa objavujú názory, že bol „šedou eminenciou“, ktorá veľkou mierou prispela k hladkému priebehu nežnej revolúcie a k zvoleniu Václava Havla za prezidenta. Napriek tomu, že bol komunistom, využil v kritických chvíľach svoje negociačné schopnosti a prispel tak k tomu, že komunisti boli ochotní súhlasiť s kompromismi, ktoré boli oveľa radikálnejšie, ako boli pôvodné predstavy lídrov nežnej revolúcie.

Externé odkazy 
 advokátska kancelária Čalfa, Bartošík a Partneři

Osobnosti z Trebišova
Absolventi Karlovej univerzity
Politici ČSSR
Predsedovia vlády Česko-Slovenska
Politici KSČ
Politici VPN
Politici ODÚ
Osobnosti Nežnej revolúcie
Ekumenická rada cirkví na Slovensku

Ekumenická rada cirkví na Slovensku je naddenominačná organizácia združujúca cirkvi, ktoré majú vieroučný základ v Biblii  a ekumenických vyznaniach. Hlavnými cieľmi je budovanie spolupráce medzi cirkvami, charitatívne aktivity a spoločné akcie určené na propagáciu medzidenominačnej spolupráce. Spoločnou aktivitou je aj Ekumenická spoločnosť pre štúdium siekt. Rada sa venuje aj publikačnej činnosti.

Dejiny 
Ekumenická rada cirkví v Česko-Slovensku bola založená v roku 1955. Od roku 1993 pôsobí samostatne na Slovensku. S cirkvami v Česku naďalej spolupracuje.

Štruktúra a pôsobenie
Najvyšším orgánom je Valné zhromaždenie. O smerovaní rozhoduje Riadiaci výbor. Hlavným predstaviteľom Ekumenickej rady je predseda, ktorým je v súčasnosti Mgr. Ivan Eľko, generálny biskup Evanjelickej cirkvi augsburského vyznania na Slovensku. Podpredsedom je Mgr. RNDr. Ján Szőllős, CSc., podpredseda Rady Bratskej jednoty baptistov v SR. Obaja boli zvolení do funkcie 27. marca 2019. Generálnym tajomníkom je od 2. januára 2008 Mgr. Ladislav Krpala.

V rámci ERC pôsobí niekoľko komisií

diakonická - zaoberá sa diakonickou a charitatívnou činnosťou, spoločnými projektmi a výmenou skúseností medzi cirkvami Od 1. decembra 2004 ERC zastrešuje „Dobrovoľnícky program ERCSR - DOBRO“, umožňujúci členom cirkví dobrovoľnú prácu v zahraničí.
ženská - zaoberá sa spoluprácou v duchovnej a sociálnej problematike žien 
mládežnícka - venuje sa práci s mládežou, či už kresťanskou alebo nekresťanskou. Je členom Ecumenical Youth Council in Europe (EYCE).

V roku 2001 sa ERC vedená svojim predsedom biskupom Júliom Filom podielala na príprave zmluvy medzi Slovenskou republikou a registrovanými cirkvami a náboženskými organizáciami. Biskup Filo navrhol spoločný postup cirkví. Prizvnaní boli aj nečlenovia ERC: Ústredný zväz židovských náboženských obcí v Slovenskej republike a Apoštolská cirkev. Zmluva bola uznesením č. 1186 z 19. 12. 2001 schválená Vládou SR.

Členské cirkvi

Členovia
 Evanjelická cirkev augsburského vyznania
 Reformovaná kresťanská cirkev
 Pravoslávna cirkev v českých krajinách a na Slovensku
 Cirkev bratská
 Evanjelická cirkev metodistická
 Cirkev československá husitská
 Bratská jednota baptistov

Pozorovatelia
 Rímskokatolícka cirkev
 Gréckokatolícka cirkev
 Apoštolská cirkev
 Cirkev adventistov siedmeho dňa
 Starokatolícka cirkev na Slovensku

Referencie

Externé odkazy 
 Ekumenická rada cirkví

Kresťanstvo na Slovensku
Štefan Bošnák

Ing. Štefan Bošnák (* 30. október 1947, Malženice) je slovenský komunálny politik, viacnásobne zvolený primátor Trnavy. 

Od roku 1990 je členom Kresťanskodemokratického hnutia. Politicky angažovaný bol aj počas Česko-Slovenska, kde v roku 1992 bol poslancom Federálneho zhromaždenia a to konkrétne v Snemovni národov Federálneho zhromaždenia. Počas prvého primátora Trnavy Imricha Borbélyho, ktorý budoval samosprávu, pôsobil Bošnák ako jeho zástupca. V ďalšom volebnom období sa stal primátorom. Tento post obhájil ešte trikrát. Vo voľbách v roku 2010 už na primátorskú stoličku nekandidoval. Až do novembra 2018 pôsobil ako poslanec mestského zastupiteľstva. V roku 2018 absolvoval posledné stretnutie mestského zastupiteľstva. 

Od roku 2011 je čestným občanom mesta Trnavy za prácu, ktorú vykonával pre mesto.

Vzdelanie 
 1971 – Vysoká škola poľnohospodárska v Nitre – získaný titul Ing.

Kariéra 
 19711978 – Okresná poľnohospodárska správa Trnava
 19781990 – Zástupca riaditeľa pre technické veci v Spoločnom poľnohospodárskom podniku Trnava

Komunálna politika 
 19911994 – zástupca primátora Trnavy
 19941998 – primátor Trnavy
 19982002 – primátor Trnavy
 20022006 – primátor Trnavy
 20062010 – primátor Trnavy
 20072011 - prezident Únie miest Slovenska
 20102014 - poslanec mestského zastupiteľstva za volebný obvod č. 1: Trnava - stred(Staré mesto, Špíglsál) 
 20142018 - poslanec mestského zastupiteľstva za volebný obvod č. 1: Trnava - stred(Staré mesto, Špíglsál)

Politická kariéra 
 1990súčasnosť -  člen Kresťanskodemokratického hnutia
 1992 – poslanec Federálneho zhromaždenia (SN)

Referencie 

Slovenskí komunálni politici
Primátori Trnavy
Poslanci Trnavského samosprávneho kraja
Politici KDH
Osobnosti z Malženíc
Laureáti Pribinovho kríža III. triedy
Absolventi Slovenskej poľnohospodárskej univerzity v Nitre
H16

H16 je bratislavská hip-hopová formácia, ktorá vznikla v lete roku 2003. Názov skupiny vznikol zo základnej školy v Petržalke, ktorá sa pred zrušením v 2004 nachádzala na adrese Hálova 16.

Štýlovo je tvorba H16 ovplyvnená najmä rapom amerického juhu. Skupina natočila 4 albumy a 12 videoklipov. Jeden dvojklip „Idem si svoje/Ide Karta“, druhý natočila pre televíziu v spolupráci s raperom Rytmusom z formácie Kontrafakt pod názvom „Nech vidia“, tretí s motivačným názvom „Zarábaj keš“ a štvrtý „Staré časy“, ktorý bol celý natočený na jeden záber. K tretiemu albumu „Rýmy, hudba a boh“ boli natočené tri videoklipy. Jeden „One Take“ klip na skladbu „Ideme spolu“ a ostatné dva na skladby „Celú noc“ a „Stresujúci blahobyt“, kde sa okrem členov H16 predstavili interpreti ako Elpe alebo Ben Cristovao. V klipe „Stresujúci blahobyt“ si zahrali aj Soňa Skoncová, Tomáš Pokorný alebo Jozef Kamelot.

V apríli 2010 sa členovia H16 objavili v skladbe producenta Mad Skilla „Hrdina je zase v hre“ ku ktorej bol natočený aj videoklip.

V marci 2010 Majk Spirit založil projekt ESO, ktorý okrem neho tvorí aj producent Grimaso a raper Suvereno zo skupiny 2H+. Tiež sa objavili prvé informácie o jeho sólovom albume s názvom Mladý Rebel. V lete 2010 skupina vypustila ďalší klip na lentú skladbu „Sranda musí byť“ s hosťujúcou speváčkou Sašou Okálovou (Sash). V klipe sa objavila aj tanečnica Melánia Kasenčáková, Johny Mečoch a český raper David Steel.

Zostava skupiny 
 Otis (Branislav Korec, známy aj pod pseudonymami Kardinál Korec, Killa Korec, Kardinál, Otecko alebo Otis) – Rap
 Majk Spirit (Michal Dušička, známy aj pod pseudonymami Dilema, Dušo,Speezy, Koko Šajs alebo Koko Najs) – Rap
 Cigo (Juraj Wertlen, známy aj pod pseudonymom Babo C alebo Malý Princ) – Rap
 Abe (Michal Vanýsek) – Produkcia/DJ
 Grimaso (Michal Mikuš) – Produkcia/DJ

Diskografia

Štúdiové albumy

Mixtapes 
 2009: Antivirus mixtape

EP/Vinyl 
 2004: Jednašeska ftvojom klube

Single 
 2004: „Jednašeska ftvojom klube“
 2006: „Nech Vidia (ft. Rytmus)“
 2006: „Zarábaj keš“
 2008: „Vitaj v meste“

Jednašestka ftvojom klube (2004)

Kvalitný materiál (2006)

Čísla nepustia (2008)

Antivirus (2009)

Sila (2016)

Lockdown music (2021)

Skladby umiestnené v rebríčkoch

Produkované skladby umiestnené v rebríčkoch

Sólové projekty

Mimoalbumové skladby 
(zoznam zahŕňa aj skladby, kde sa členovia H16 predstavili ako hostia)

Klipy

Klipy H16 
 2005: „Idem si svoje/Ide karta“
 2006: „Nech vidia“ (ft. Rytmus)
 2006: „Zarábaj keš“
 2008: „Staré časy“
 2010: „Sranda musí byť“
 2013: „Ideme spolu“
 2013: „Celú noc“
 2013: „Stresujúci blahobyt“

Ostatné klipy

Ocenenia a nominácie

Aurel

Ruka Hore Awards

Referencie

Externé odkazy 
 zdroj, z ktorého čerpal tento článok

 
Slovenské hiphopové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 2003
Corbetti

Corbetti je taliansky názov 15 km širokej kaldery v Etiópii na severozápadnom okraji staršej, 30 × 40 km kaldery (v súčasnosti jazera) Awasa. Jej vek nie je presne určený, takisto ani vek poslednej sopečnej aktivity. V kaldere sa však nachádzajú pomerne mladé vulkanické dómy (Urdži, Čabbi) postkalderového štádia vulkanizmu, ako ja lávové prúdy a aktívne fumaroly.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - kaldera Corbetti na Global Volcanism Program 

Sopky Etiópie
Kaldery
Bilate Šät (vulkanické pole)

Bilate Šät (iný prepis: Bilate Šet) je menšie vulkanické pole nachádzajúce sa v Etiópii, asi 30 km západne od jazera Awasa Hajk. Pole je tvorené niekoľkými maarmi zaliatymi vodou a troskovými kužeľmi. Vek hornín sa odhaduje na pleistocén až holocén. V oblasti sa nachádzajú aktívne fumaroly.

Zoznam vulkanických foriem poľa Bilate Šät 
 Krátery
 Bode Amäda Hajk
 Budamado Hajk
 T'ido Hajk

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanické pole Bilate Šät na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Maary
Suka (príbytok)

Suka (hebr. סוכה, doslova: stánok, pl. סוכות - sukot) je provizórny príbytok, ktorý používajú židia počas sviatku Sukot.

Kto má sedieť v suke?
Podľa prikázania Tóry musia všetci nábožensky plnoletí židovskí muži (tzn. po bar micva) "sedieť", resp. "prebývať" (hebr. lišev) v suke počas 7 dní trvajúceho sviatku. Na ženy a dievčatá sa táto povinnosť nevzťahuje, ale ak chcú v suke jesť alebo späť, môžu. Aškenázski a marockí Židia pred konzumáciou chleba v suke recitujú zvláštne požehnanie (Požehnaný si, Hospodine, Pane celého sveta, že si nás posvätil svojimi príkazmi a prikázal si nám prebývať v suke). V konzervatívnom judaizme sa prikázanie sedieť v suke vzťahuje na nábožensky plnoletých mužov aj ženy.

Suka

Podľa halachy je suka stavba pozostávajúca z 2½, 3, alebo 4 stien so strechou z prírodného materiálu (schach), ktorý nie je prepojený so zemou. Mala by byť aspoň meter vysoká a umiestnená tak, že aspoň časť jej strechy sa nachádza pod holým nebom. Suku možno postaviť na zemi alebo na terase či balkóne. Existujú aj prenosné suky pre veriacich, ktorí majú málo priestoru a pre cestujúcich (aby sa mali kde najesť). 

V praxi môžu byť steny suky z akéhokoľvek materiálu, od dreva cez plátno až po hliník, na streche môžu byť konáre borovice alebo bambus. Steny môžu byť aj súčasťou domu alebo plotu.

Iné projekty

Judaizmus
Čirača

Čirača je prevažne ryolitový stratovulkán, ktorý sa nachádza na severovýchodnom okraji jazera Abaja v západnej Etiópii. Sopka je pravdepodobne staršia ako okolité vulkanické fenomény - mladé, holocénne bazalty, vyprodukované erupciami z trhlín kladery Hobiča, ktorá je vzdialená asi 10 km západne od Čiračy.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Čirača na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Stratovulkány
Tisícovky
Tosa Suča

Tosa Suča je menšie vulkanické pole troskových kužeľov, nachádzajúce sa  v južnej časti etiópskeho riftu v Etiópii, na severnom brehu jazera Čamo Hajk (niektoré kužele sú vlastne ostrovčeky v jazere). Asociované bazaltové lávové prúdy nie sú pokryté vegetáciou, čo indikuje ich pomerne mladý vek.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanické pole Tosa Sucha na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Troskové kužele
Tisícovky
Korath Range

Korath Range je anglický názov vulkanického masívu, tvoreného niekoľkými troskovými kužeľmi, nachádzajúceho sa v južnej Etiópii, blízko hraníc s Južným Sudánom. Počet troskových kužeľov Korath Range je asi 20 a mnohé z nich sú asociované z mlado vyzerajúcimi lávovými prúdmi, prevažne bazanitovo-tefritická. Vek celého komplexu nie je presne stanovený, ale na základe rádiometrického datovania bolo určené časové rozpätie veku hornín (7 900 - 9 500).

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - masív Korath Range na Global Volcanism Program (anglicky)

Sopky Etiópie
Troskové kužele
Wakak

Wakak (iný prepis: Vakak) je názov vulkanického poľa, tvoreného 18 trachyticko-dacitovými lávovými dómami v staršej kaldere, ležiaceho v centrálnej časti Afganistanu. Posledná sopečná činnosť poľa nie je zdokumentovaná, ale odhaduje sa na pleistocén.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – vulkanické pole Vakak na Global Volcanism Program 

Sopky Afganistanu
Lávové dómy
Vyhasnuté sopky
Menora

Tento článok je o sedemramennom svietniku. Deväťramenný židovský svietnik sa nazýva chanukija.
Menora (hebr. מנורה, doslova: svietnik) je sedemramenný svietnik, spolu s Dávidovou hviezdou jeden zo symbolov judaizmu. Patril k výbave tabernákula (hebr. miškan), prenosnej svätyne Izraelitov počas putovania púšťou a neskôr aj Jeruzalemského chrámu. Údajne symbolizuje horiaci ker, z ktorého prehovoril Boh k Mojžišovi. V širšom zmysle sa môže ako menora označovať akýkoľvek druh svietnika, ktorý sa používa v judaizme.

Menoru možno nájsť aj na víťaznom oblúku cisára Tita, znázorňujúcom zničenie Chrámu v roku 70. Dnes je súčasťou štátneho znaku Izraela.

Menora v Tóre 
Podľa Tóry dostal Mojžiš na hore Sinaj od Boha okrem desiatich prikázaní aj príkaz na stavbu svätyne, ktorej súčasťou mal byť svietnik:
 Ďalej vyhotovíš svietnik z čistého zlata; svietnik, ktorého podstavec a ramená budú kované. Z neho budú vychádzať kvetné kalíšky, hlavičky a kvety. Z jeho bokov bude vychádzať šesť ramien: tri ramená svietnika z jedného boku a tri ramená svietnika z druhého boku. Na každom ramene budú tri kvetné kalíšky mandľovníkovej podoby s hlavičkou a kvetom. Tak to bude na všetkých šiestich ramenách, čo vychádzajú zo svietnika. Na samom svietniku budú štyri kvetné kalíšky mandľovníkovej podoby s hlavičkou a kvetom, a to tak, že hlavička bude pod dvoma ramenami, ktoré z neho vychádzajú, potom hlavička pod ďalšími dvoma ramenami a opäť hlavička pod dvoma ramenami. Teda pod šiestimi ramenami, ktoré vychádzajú zo svietnika. Hlavičky a ramená budú z neho vychádzať a všetko bude kované z jedného kusa rýdzeho zlata. Vyhotovíš aj sedem lámp a nasadíš ich na svietnik, aby osvetľovali priestor, čo je pred ním. Aj odštipovače a panvičky, čo k nemu prislúchajú, nech sú z čistého zlata. Spotrebuješ na to hrivnu zlata, vrátane všetkého jeho príslušenstva. A hľaď, aby si to urobil podľa vzoru, ktorý si videl na vrchu.

Pozri aj 
 Chanukija

Externé odkazy 
 Menorah, článok v Jewish Encyclopedia

Judaizmus
Chanukija

Chanukija (iné názvy: chanukia, chanuková menora; hebr. חנוכיה)) je židovský deväťramenný svietnik, ktorý sa zapaľuje počas osemdňového Sviatku svetiel Chanuka.

Chanukija má osem ramien v rovnakej výške a deviate pomocné rameno (nazýva sa šamaš, hebr. שמש, dosl. sluha, pomocník), ktoré je umiestnené vyššie než ostatné a zapaľujú sa od neho ostatné svetlá. Počas Chanuky zapaľuje chanukiju pani domu tak, že každý večer zapáli o jedno svetlo viac, než v predošlý deň, takže až v ôsmy deň sviatku horia všetky svetlá svietnika naraz. Je takisto možné zapáliť v prvý deň všetky svetlá a následne vždy o jedno menej.

Legenda 
Zapaľovanie chanukije pripomína znovuzasvätenie Jeruzalemského chrámu počas Makabejského povstania proti Seleukovcom v rokoch 167–165 p. Kr. Makabejci chceli po dobytí chrámu zapáliť chrámovú menoru a vykonať tak jeden z najdôležitejších chrámových rituálov. Nemali však dosť rituálne čistého olivového oleja, našli len malé množstvo, ktoré by vystačilo iba na jeden deň. Keď naplnili menoru olejom z fľaštičky, stal sa zázrak, olej horel v svietniku celých osem dní. Za ten čas sa podarilo získať dostatok potrebného oleja na doplnenie svietnika. Chanukový zázrak si každý rok Židia pripomínajú zapálením svetiel na chanukiji.

Referencie

Pozri aj 
 Chanuka
 Menora

Judaizmus
Big Ben (sopka)

Big Ben je aktívny stratovulkán, pokrývajúci prakticky celý Heardov ostrov, ktorý patrí do austrálskeho teritória Heardovho ostrova a Macdonaldových ostrovov, nachádzajúceho sa v južnej časti Indického oceánu. Vrchol sopky je pokrytý trvalým ľadom a je ukončený kalderou so šírkou 5 km. Sopečný masív je tvorený prevažne bazaltovo-trachytickými horninami.

V súčasnosti aktívny kráter je Mawson Peak nachádzajúci sa v kaldere je s výškou 2 745 m najvyšší vrch Austrálie a ňou spravovaných teritórií. Mawson Peak od začiatku 20. storočia eruptoval približne 10 krát.

Na ostrove sa nachádza aj druhé, v súčasnosti neaktívne vulkanické centrum - Mount Dixon (706 m), ležiaci na polostrove na severovýchodnom konci ostrova, ktorý je spojený s hlavným ostrovom úzkou šijou.

Geológia 
História vulkanického vývoja ostrova má približne milión rokov. Predchádzala mu fáza podmorského vulkanizmu, ktorého pozostatky sa dajú nájsť v drygalského formácii, tvoriacej základňu sopky, čo jú 300 - 350 m hrubé súvrstvia, tvorené prevažne podmorskými vulkanitmi (napr. poduškové lávy), s vekom približne 9 mil. rokov.

Sopka je tvorená, ako už bolo spomenuté vyššie, kalderou a niekoľkými krátermi. Okrem aktívneho centra Mawson Peak, sa na masíve nachádzajú ďalšie sopečné útvary:
 Cape Cartwright
 Corinth Head
 Mount Drygalski
 Macey
 Rogers Head
 Saddle Hill
 Scarlet Hill

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Big Ben na Global Volcanism Program 
 www.heardisland.aq - geologický vývoj ostrova 

Sopky Indického oceánu
Sopky vonkajších teritórií Austrálie
Stratovulkány
Aktívne sopky
Heardov ostrov
Dvojtisícovky v Austrálii
Sidor Artemievič Kovpak

Sidor Artemievič Kovpak (),  (* 7. jún 1887, Koteľva, Poltavská oblasť, Ruská ríša – † 11. december 1967, Kyjev) bol počas druhej svetovej vojny významný veliteľ a organizátor partizánskej vojny na Ukrajine. Dvojnásobný nositeľ titulu Hrdina Sovietskeho zväzu (1942 a 1944).

Život 
Kovpak sa narodil v chudobnej roľníckej rodine v osade Koteľva blízko ukrajinského mesta Poltava.

Prvá svetová vojna a medzivojnové obdobie
Počas prvej svetovej vojny bol mu bol za udatnosť v boji udelený Kríž sv. Juraja samotným cárom Mikulášom II. Po Októbrovej revolúcii sa pridal k boľševikom a bojoval v Červenej armáde istý čas ako partizán proti intervenujúcim nemeckým vojskám, ako aj proti Denikinovým bielogvardejcom v legendárnej 25. jazdeckej divízii Vasilija Čapajeva. Od roku 1919 člen komunistickej strany. Po skončení občianskej vojny bol Sidor Kovpak predsedom oblastného sovietu v meste Putivl v Sumskej oblasti. Počas Stalinových čistiek so šťastím unikol zatknutiu, po tom čo bol dopredu varovaný tamojším veliteľom NKVD, tak že odišiel z mesta a mesiac sa skrýval na samote v lesoch.

Druhá svetová vojna
Čoskoro po začiatku nemeckého vpádu do ZSSR začal od septembra 1941 Sidor Kovpak organizovať partizánske oddiely proti nemeckým okupantom. Jeho oddiely sa spočiatku sústredili v Sumskej a Brjanskej oblasti, ale neskôr sa rozšírili aj hlbšie do nacistami kontrolovanej Kyjevskej, Žitomírskej, Rivnianskej, Gomeľskej, Volyňskej ako aj ďalších oblastí. Tieto jednotky bojovali tiež proti nacionalistickej Ukrajinskej povstaleckej armáde Stepana Banderu. V lete 1943 sa nemeckým oddielom podarilo vypátrať a zlikvidovať Kovpakovho zástupcu Semiona Rudneva, ktorého potom nahradil Piotr Veršigora, po vojne známy svojimi knihami o Kovpakových partizánoch. V roku 1944 partizánske oddiely pod Kovpakovým velením uskutočnili takzvaný Karpatský nájazd, počas ktorého prešli dovedna 10 000 km západnou Ukrajinou a Bieloruskom, pri čom dosiahli rumunské hranice v Karpatoch. Pri týchto bojoch spôsobili nemeckým vojskám ťažké straty a zničili nemecké posádky v 39 obciach a mestách. Kovpakove vojenské kvality a najmä jeho dobre zvládnutá partizánska taktika sa stali v Sovietskom zväze legendárnymi. Ešte počas vojny bol dvakrát vyznamenaný titulom Hrdina Sovietskeho zväzu. Po prvýkrát 18. mája 1942 (medaila č. 708) a druhýkrát 4. januára 1944 za uskutočnenie Karpatského nájazdu (medaila č. 16).

Povojnové obdobie
Po skončení druhej svetovej vojny Sidor Kovpak vykonával funkcie v prezídiu vrchného sovietu Ukrajinskej SSR. Zomrel v Kyjeve 11. decembra 1967, kde je aj pochovaný.

Referencie

Iné projekty 

Sovietske osobnosti druhej svetovej vojny
Sovietske vojenské osobnosti
Ukrajinské vojenské osobnosti
Sovietski organizátori partizánskeho boja
Partizáni
Hrdinovia Sovietskeho zväzu
Kúh-e Bazmán

Kúh-e Bazmán alebo Kúhe Bazmán alebo Bazmán je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnom Iráne, asi 200 km juhovýchodne od mesta Bam. Je tvorený prevažne andezitovými horninami, ale mladšie lávové prúdy sú skôr bazaltového zloženia. Nie sú známe žiadne historické záznamy o erupcii sopky, ale v oblasti vulkánu sú aktívne fumaroly.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Bazman na Global Volcanism Program 

Sopky Iránu
Stratovulkány
Trojtisícovky v Iráne
Zoznam obcí Oravskej župy

Toto je zoznam obcí ležiacich na území bývalej Oravskej župy. Obce sú rozdelené podľa súčasných okresov a uvedené pod súčasným menom.

Okresy, mestá a obce v súčasnosti

Slovenská Orava 

Okres Dolný Kubín
 Mestá: Dolný Kubín
 Obce: Bziny, Dlhá nad Oravou, Horná Lehota, Chlebnice, Istebné, Jasenová, Kraľovany, Krivá, Leštiny, Malatiná, Medzibrodie nad Oravou, Oravská Poruba, Oravský Podzámok, Osádka, Párnica, Pokryváč, Pribiš, Pucov, Sedliacka Dubová, Veličná, Vyšný Kubín, Zázrivá, Žaškov

Okres Námestovo
 Mestá:Námestovo
 Obce: Babín, Beňadovo, Bobrov, Breza, Hruštín, Klin, Krušetnica, Lokca, Lomná, Mútne, Novoť, Oravská Jasenica, Oravská Lesná, Oravská Polhora, Oravské Veselé, Rabča, Rabčice, Sihelné, Ťapešovo, Vasiľov, Vavrečka, Zákamenné, Zubrohlava

Okres Ružomberok 
 Obce:Valaská Dubová

Okres Tvrdošín
 Mestá: Trstená, Tvrdošín
 Obce: Brezovica, Čimhová, Habovka, Hladovka, Liesek, Nižná, Oravský Biely Potok, Podbiel, Suchá Hora, Štefanov nad Oravou, Vitanová, Zábiedovo, Zuberec

Poľská Orava 

 Obce: Podwilk (Podvlk), Zubrzyca Dolna (Nižná Zubrica), Harkabuz (Harkabúz), Chyżne (Chyžné), Lipnica Mała (Malá Lipnica), Lipnica Wielka (Veľká Lipnica), Orawica (Oravica), Przywarówka (Privarovka), Zubrzyca Górna (Vyšná Zubrica), Orawka (Orávka), Piekielnik (Pekelník)
Jabłonka(Jablonka)

Pozri aj
Orava

Orava
Obce žúp, Orava
Orava
Ultras

Ultras alebo Hnutie Ultras je hnutie, ktoré vzniklo v Taliansku v 60. - 70. rokoch 20. storočia, keď niektoré klubu znížili ceny vstupeniek, do určitých častí štadióna. Ultras sú aktívne povzbudzujúci fanúšikovia, ktorí sa držia niekoľkých zásad: Počas zápasu si nikdy nesadajú, povzbudzujú svojich hráčov za akéhokoľvek výsledku, navštevujú najvyšší možný počet zápasov na svojich aj súperových ihriskách. Skupiny Ultras existujú v súčasnosti v celej Európe a mierne podobné náznaky tejto aktivity sú v Ázii, dokonca aj v USA. Môžu ich byť desiatky, stovky, ale aj tisíce, v závislosti od mentality národa, či významu klubu. Neodmysliteľnou súčasťou aktivít ultras, je choreo, teda choreografia, ktorá je najkrajším prejavom priazne ku klubu. Môžu ho tvoriť tyčové, obojručné, či sektorové vlajky, balóny, kartóny papiera, alebo rôzne druhu pyrotechniky. Príprava obrovského chorea býva časovo i finančne náročná a fanúšikom nikto nemôže zaručiť, že jeho prezentácia bude úspešná.

Ultras na Slovensku 
Na Slovensku pôsobia najvýznamnejšie Ultras skupiny v Bratislave, Trnave, Žiline, Nitre, Košiciach, Trenčíne, Martine, Banskej Bystrici ale aj ostatných väčších mestách kde fungujú v menších počtoch, napríklad Zvolen, Púchov, Rimavská Sobota, Prievidza. Okrem futbalových existujú skupiny Ultras aj pri hokejových kluboch. Medzi najsilnejšie tábory na Slovensku patria Zvolen, Nitra, Martin, Trenčín, Topoľčany či Banská Bystrica. Ultras sa spravidla rozdeľujú do menších skupín, či už podľa istých názorov, veku, alebo jednoducho podľa známosti. Nie vždy sú všetky skupiny na štadióne v jednom sektore-kotli.

Iné projekty 

Futbalová kultúra
Rubikova kocka

Rubikova kocka je mechanický hlavolam, ktorý v roku 1974 vynašiel maďarský sochár a architekt Ernő Rubik. Bol výnimočne obľúbený v 70. a 80. rokoch 20. storočia, keď sa vyrábal v miliónových sériách.

Má podobu plastovej kocky, ktorá sa skladá z menších rôznofarebných kociek, štandardne ich má 3×3×3. Existujú však aj ďalšie varianty: 2×2×2 ("vrecková"), 4×4×4 (tzv."Rubikova pomsta"), 5×5×5 a iné. Malé kocky sú prepojené pohyblivým mechanizmom, ktorý umožňuje ľubovoľnú vrstvu 9 kociek otočiť o násobok 90°. V zloženom stave má každá stena veľkej kocky jednu farbu. Úlohou je poskladať po zamiešaní jednotlivých farieb kocku do pôvodného stavu. Pre kocku s rozmermi 3×3×3 pritom existuje (8! × 38−1) × (12! × 212−1)/2 = 43 252 003 274 489 856 000 (= 43 triliónov) možných stavov.

Existuje viacero spôsobov skladania Rubikovej kocky. Kocka nikdy nemôže byť premiešaná tak, aby sa nedala vyriešiť. Rubikova kocka je aj založená na matematickom princípe, ktorý sa hlavne využíva na matematické úkony a využíva sa aj v Gaussovej krivke.

Súťaže a rekordy 
Prvé svetové majstrovstvá v skladaní Rubikovej kocky organizovala Guinnessova kniha rekordov 13. marca 1981 v Mníchove. Oficiálnym víťazom sa stal Jury Froeschl z Mníchova najrýchlejším časom 38 sekúnd. Prvé oficiálne majstrovstvá sveta sa konali 5. júna 1982 v Budapešti, a vyhral ich vietnamský študent Minh Thai časom 22,95 sekundy.

Svetový rekord v poskladaní Rubikovej kocky rozmerov 3×3×3 drží Yusheng Du, ktorý dosiahol čas 3,47 sekundy.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Rubikova kocka - Animation

Hlavolamy
Bügd Najramdach Mongol

Bügd Najramdach Mongol je štátna hymna Mongolska. Hudbu k hymne zložili Bilegijn Damdinsüren (Билэгийн Дамдинсүрэн, 1919–1991) a Luvsanžamc Mördorž (Лувсанжамц Мөрдорж, 1915–1996); autorom textu je Cendijn Damdinsüren (Цэндийн Дамдинсүрэн, 1908–1988).

Mongolsko používalo počas svojej novodobej existencie niekoľko štátnych hymien. Súčasný variant sa používal v rokoch 1950–1961 a znovu od roku 1991 dodnes. Dňa 6. júna 2006 bola mongolským veľkým churalom schválená čiastočná textová úprava, pripomínajúca Džingischána, a nahradila tak verziu z 90. rokov.

Text hymny

Pozri aj 
 Mongolsko

Externé odkazy 
 Tu si môžete stiahnuť inštrumentálnu mongolskú hymnu
 Tu si môžete stiahnuť mongolskú hymnu so spevom

Štátne hymny
Mongolsko
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1990

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 1990 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 1990 boli prvé slobodné voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí a primátorov miest po páde komunizmu na Slovensku. Zúčastnilo sa ich 63,75% z 3 661 717 oprávnených voličov.

Voľby sa konali v dňoch 23. a 24. novembra  1990. Oproti parlamentným voľbám z júna toho roku bola účasť nižšia o vyše 30%, no doteraz nebola ešte v rámci komunálnych volieb nikdy prekonaná. 

V zastupiteľstvách miest a obcí získali  najväčšie zastúpenie poslanci KDH (27,45%), VPN (20,38%), KSS (13,65%), maďarské strany (10,53%) a  SNS (3,20%). Najvyšší počet starostov a primátorov bolo zvolených ako nezávislých kandidátov (25,9%), nasledovali  kandidáti KSS (24,2%) a KDH (19,8%).

Výsledky

Počet a podiel zvolených poslancov podľa politických subjektov

Zvolení primátori vo veľkých slovenských mestách 
 Bratislava - Peter Kresánek 
 Trnava - Imrich Borbély
 Komárno - László Stubendek
 Nitra - Silvester Štefankaň
 Levice - Ladislav Kisely
 Prievidza - Miloš Souček

 Trenčín - Štefan Rehák, 
 Martin - Štefan Jokel
 Žilina - Ján Slota
 Banská Bystrica - Stanislav Mika
 Zvolen - Marián Porkert
 Poprad - Ján Madač 
 Prešov - Viliam Sopko 
 Košice - Ján Kopnický

Zloženie zastupiteľstva hlavného mesta SR (80 poslancov) :

Zdroj 
 https://volby.pravda.sk/komunalne-volby/
 Kováč, D.: Kronika Slovenska 2. Praha, Fortuna Print, 1999. ISBN 80-88980-08-9.

Referencie 

1990
1990 na Slovensku
Voľby 1990
Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2006

Voľby do orgánov samosprávy obcí na Slovensku v roku 2006 alebo hovorovo komunálne voľby v roku 2006 boli voľby poslancov zastupiteľstiev a starostov obcí, mestských častí  a primátorov miest, ktoré sa uskutočnili 2. decembra 2006. Zúčastnilo sa ich 47,65 % zo 4 306 280 zaregistrovaných voličov.

Výsledky volieb

Starostovia a primátori 
Uvedení sú nezávislí kandidáti a politické strany a koalície, ktoré mali viac ako 1 % zo zvolených starostov a primátorov. Zdroj: Štatistický úrad SR.

 nezávislí – 895 (30,83 %)
 SMER - sociálna demokracia (SMER) – 419 (14,43 %)
 Strana maďarskej koalície – 215 (7,4 %)
 Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko (ĽS-HZDS) – 212 (7,3 %)
 ĽS-HZDS - SNS - SMER – 197 (6,78 %)
 Kresťanskodemokratické hnutie (KDH) – 162 (5,58 %)
 Slovenská demokratická a kresťanská únia - Demokratická strana (SDKÚ-DS) – 129 (4,44 %)
 Slovenská národná strana (SNS) – 85 (2,92 %)
 KDH - SDKÚ-DS – 69 (2,37 %)
 ĽS-HZDS - SMER – 68 (2,34 %)
 SNS - SMER – 54 (1,86 %)
 ĽS-HZDS - SNS – 44 (1,51 %)

Poslanci zastupiteľstiev 
Uvedení sú nezávislí kandidáti a politické strany a koalície, ktoré mali viac ako 1 % zo zvolených poslancov. Zdroj: Štatistický úrad SR.

 SMER - sociálna demokracia (SMER) – 4 043 (19,00 %)
 nezávislí – 3 638 (17,10 %)
 Kresťanskodemokratické hnutie (KDH) – 2 605 (12,24 %)
 Ľudová strana – Hnutie za demokratické Slovensko (ĽS-HZDS) – 2 492 (11,71 %)
 Strana maďarskej koalície – 1 952 (9,17 %)
 Slovenská demokratická a kresťanská únia - Demokratická strana (SDKÚ-DS) – 1 446 (6,79 %)
 Slovenská národná strana (SNS) – 1 169 (5,49 %)
 KDH - SDKÚ-DS – 613 (2,88 %)
 ĽS-HZDS - SNS - SMER – 470 (2,20 %)
 SNS - SMER – 310 (1,45 %)
 Komunistická strana Slovenska – 293 (1,37 %)

BRATISLAVA

Primátor

Zastupiteľstvo

Zaujímavosti 
 Výdavky na kampane kandidátov do komunálnych volieb boli pravdepodobne najvyššie v histórii všetkých volieb na Slovensku.
 Primátor Prešova Pavol Hagyari, ktorý získal vo voľbách viac hlasov ako všetci ostatní kandidáti dohromady, získal trvalý pobyt v Prešove iba niekoľko dní pred podaním kandidátky do volieb.
 V Havranci a Príkrej v okrese Svidník bola stopercentná účasť.
 Novým primátorom Sobraniec sa stal nezávislý kandidát Štefan Staško vďaka rozdielu jediného hlasu.
 V Čereňanoch v okrese Prievidza sa budú voľby starostu opakovať, pretože dvaja kandidáti získali rovnaký počet hlasov. 
 Nové voľby do orgánov samosprávy obcí budú celkovo v 36 obciach Slovenska.  
 Primátora Bojníc vystriedal na jeho stoličke jeho šofér.

2006
Voľby 2006
2006 na Slovensku