Zoznam štátov podľa štátneho zriadenia

Toto je zoznam štátov rozdelených podľa politického zriadenia.

Prezidentská republika 
Prezident má vo svojich rukách výkonnú moc a je nezávislý od zákonodarného zboru. V zozname sú tak demokratické ako aj nedemokratické štáty.

Plný prezidentský systém 
V plnom prezidentskom systéme je prezident hlavou štátu a zároveň predsedom vlády.

Argentína
Arménsko
Azerbajdžan
Bielorusko
Benin
Bolívia
Botswana
Brazília
Burkina
Burundi
Čad
Čile
Cyprus
Džibutsko
Dominikánska republika
Ekvádor
Filipíny
Gabon
Gambia
Ghana
Guatemala
Gruzínsko
Guinea
Guinea-Bissau
Haiti 
Honduras
Indonézia
Kamerun
Kazachstan
Keňa
Kirgizsko
Kiribati
Kolumbia
Komory
Kongo
Kostarika
Libéria
Madagaskar
Malawi
Maldivy
Mali
Marshallove ostrovy
Mauritánia
Mexiko
Mikronézia
Mozambik
Namíbia
Nauru
Nikaragua
Nigéria
Palau
Panama
Paraguaj
Peru
Pobrežie Slonoviny
Rovníková Guinea
Rwanda
Salvádor
Senegal
Seychely
Sierra Leone
Spojené štáty
Srbsko a Čierna Hora
Stredoafrická republika
Sudán
Surinam
Tadžikistan
Tanzánia
Togo
Turkménsko
Uganda
Uruguaj
Uzbekistan
Venezuela
Zambia
Zimbabwe

Semi-prezidentský systém 
V semi-prezidentskom systéme má prezident skutočnú výkonnú moc, pričom niektoré úlohy riadenia vlády vykonáva premiér.

Alžírsko
Angola
Bosna a Hercegovina
Egypt
Francúzsko
Guyana
Jemen
Južná Afrika
Kapverdy
Kongo (býv. Zair)
Libanon
Mauritánia 
Moldavsko
Mongolsko
Niger 
Pakistan
Palestína
Rumunsko
Rusko
San Maríno
Svätý Tomáš a Princov ostrov
Srí Lanka

Ukrajina
Západná Sahara

Parlamentná republika 
Premiér je vedúca osoba výkonnej moci štátu (vlády). Pričom vláda ako kolektívny orgán na čele s premiérom je zodpovedný parlamentu (NRSR) ako jedinému a najvyššiemu zákonodarnému orgánu. Vláda pre výkon svojej funkcie potrebuje dôveru parlamentu o ktorú sa uchádza spolu s predložením programového vyhlásenia NRSR najneskôr 30 dní od vymenovania. Prezident zastáva len symbolický post hlavy štátu ako jeho reprezentant. Takýto systém sa používa tak v demokratických ako aj v nedemokratických štátoch.

Albánsko
Bangladéš 
Barbados 
Bulharsko
Česko
Dominika
Estónsko
Etiópia
Fidži
Fínsko
Grécko
Chorvátsko
India
Irak
Island
Izrael
Írsko
Litva
Lotyšsko
Maďarsko
Malta
Maurícius
Nemecko
Poľsko
Portugalsko
Rakúsko
Severné Macedónsko
Singapur
Slovensko
Slovinsko
Švajčiarsko
Taiwan
Taliansko
Trinidad a Tobago
Tunisko
Turecko
Vanuatu
Východný Timor

Konštitučná monarchia 
V tomto politickom systéme je premiér vedúcou osobnosťou vlády a zákonodarného zboru. Hlavou štátu je monarcha, ktorý však nemá nijakú výkonnú moc a zastáva skôr reprezentačné úlohy.
Andorra 
Belgicko
Dánsko
Holandsko
Japonsko
Kambodža
Lesotho
Luxembursko
Malajzia
Nórsko
Samoa (tzv. Západná Samoa)
Španielsko
Švédsko
Thajsko

Zväzové kráľovstvo (Commonwealth realms) 
Konštitučná monarchia, v ktorej je formálnou hlavou štátu monarcha, no výkonná moc je v rukách národnej vlády a jej predsedu.
Antigua a Barbuda
Austrália
Bahamy
Belize
Grenada
Jamajka
Kanada
Nový Zéland
Papua-Nová Guinea
Spojené kráľovstvo
Svätá Lucia
Svätý Krištof a Nevis
Svätý Vincent a Grenadíny
Šalamúnove ostrovy
Tuvalu

Semi-konštitučná monarchia 
Premiér má výkonnú moc, no monarcha má stále značnú politickú silu, ktorú môže použiť podľa svojho uváženia.
Bahrajn
Jordánsko
Kuvajt
Lichtenštajnsko
Monako
Maroko
Nepál

Absolútna monarchia 
Monarchie, v ktorých monarcha je hlavou výkonnej zložky a sústreďuje sa v ňom celá moc.
Bhután
Brunej
Katar
Omán
Saudská Arábia
Spojené arabské emiráty 
Svazijsko
Tonga

Teokracia 
Nedemokratické štáty založené na štátnom náboženstve, kde hlava štátu je vyberaná na základe náboženskej hierarchie.
Afganistan 
Athos (Autonómny mníšsky štát v Grécku)
Irán 
Vatikán

Štáty s vládou jednej strany
Nedemokratické štáty, v ktorých politická sila je koncentrovaná v jednej strane.
Čína (Komunistická strana Číny)
Eritrea (Ľudový front demokracie a spravodlivosti)
Kórejská ľudovodemokratická republika (Kórejská strana práce)
Kuba (Komunistická strana Kuby)
Laos (Laoská ľudovo-revolučná strana)
Sýria (Arabská socialistická strana Ba'ath)
Turkménsko (Demokratická strana Turkménska)
Vietnam (Komunistická strana Vietnamu)

Štáty s vládou vojenskej junty 
Vysokí predstavitelia armády kontrolujú vládu a vysokí politickí predstavitelia sú tiež členovia vojenskej hierarchie.
Burkina Faso 
Čad 
Mali 
Mjanmarsko

Prechodné alebo nedefinované štátne zriadenie 
Štáty, ktorých politický systém je v prechodnom stave a nemôže byť presne klasifikovaný.
Afganistan 
Jemen 
Líbya 
Somálsko
Sudán

Systémy s lokálnym riadením

Federácie 
Štáty, v ktorých federálna vláda zdieľa moc s čiastočne nezávislými regionálnymi vládami.
Argentína (23 provincií a 1 autonómne mesto)
Austrália (6 zväzových štátov a 2 teritóriá)
Belgicko (Flámsko a Valónsko)
Bosna a Hercegovina (Federácia Bosny a Herzegoviny a Republika srbská)
Brazília (26 štátov a 1 federálny dištrikt)
Etiópia
Holandské kráľovstvo (federácia jednotných štátov Holandska, Holandských Antíl a Aruby)
India (28 členských štátov a 7 federálnych teritórií)
Južná Afrika (9 provincií)
Kanada (10 provincií a 3 teritóriá)
Komory (Anjouan, Grande Comore a Mohéli)
Malajzia (13 štátov a 2 federálne teritóriá)
Mexiko (31 štátov a 1 federálny dištrikt)
Mikronézia (Chuuk, Kosrae, Pohnpei a Yap)
Nemecko (16 spolkových krajín)
Nigéria (36 štátov)
Pakistan (4 provincie a 1 federálne územie)
Palau (16 štátov)
Papua-Nová Guinea (20 provincií)
Rakúsko (9 spolkových krajín)
Rusko (49 oblastí, 21 republík, 10 autonómnych okruhov, 6 krajov, 2 mestá, 1 autonómna oblasť)
Spojené arabské emiráty (7 emirátov)
Spojené štáty (50 štátov, 1 dištrikt, 2 oddelené spoločenstvá a 10 teritórií)
Švajčiarsko (26 kantónov)
Svätý Krištof a Nevis
Venezuela (20 autonómnych štátov, 2 federálne teritóriá, 1 federálna dependencia a 1 hlavný dištrikt)

Prenesená právomoc 
Štáty, v ktorých centrálna vláda presunula časť z jej právomocí na samovládnuce podružené vlády, tvoriac tak de facto federáciu.
Španielsko (17 autonómnych komunít)
Spojené kráľovstvo (Škótsko, Severné Írsko, Wales a Anglicko)

Regionálne usporiadané jednoty 
Štáty, v ktorých centrálna vláda presunula časť svojej moci na regionálne vlády.
Čile (13 regiónov, každý rozdelený do menších provincií a tie do niekoľkých samosprávnych oblastí.)
Čína (22 provincií, 5 autonómnych oblastí, 4 samosprávne oblasti a 2 osobné administratívne oblasti: Hongkong a Macao)
Filipíny (79 provincií, 17 regiónov)
Francúzsko
Holandsko s 12 provinciami
Nový Zéland (12 regiónmi, 4 unitárne komunity)
Taliansko (20 regiónov, piatim z nich je uznaný autonómny status)

Poznámky

Externé odkazy 
Sliedič aktuálnych volieb 
Štáty rozdelené podľa politického systému v 20. storočí 

Politické systémy, zoznam štátov podľa