joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Yverdon-les-Bains

Yverdon-les-Bains je mesto v západnom Švajčiarsku v kantóne Vaud. Je sídlom okresu Jura-Nord vaudois. V rímskej dobe niesol názov Eburodunum. Mesto leží na naplaveninovej ploche pri juhozápadnom výbežku Neuchâtelského jazera. Žije tu 27 988 obyvateľov (31. 12. 2012).

Až v roku 1982 bol Yverdon oficiálne premenovaný na Yverdon-les-Bains, napriek tomu je stále často nazývaný Yverdon. 

Yverdon je hospodárske, administratívne a kultúrne centrum severnej časti kantónu Vaud s nespočetným množstvom kultúrnych podujatí, ktoré sa tu konajú. Zámok Yverdon, zámok savojského vojvodu (13. a 19. storočie), bol v rokoch 1805 – 1825 sídlom vzdelávacej ustanovizne vedenej Johannom Heinrichom Pestalozzim, je dnes sprístupnený ako múzeum. Už od rímskych čias sú preslávené sírne kúpele Yverdonu.

Partnerské mestá 
  Collesano, Taliansko
  Kagamino, Japonsko
  Nogent-sur-Marne, Francúzsko 
  Pontarlier, Francúzsko 
  Prokuplje, Srbsko
  Winterthur, Švajčiarsko

Osobnosti mesta 
 Johann Heinrich Pestalozzi (* 1746 – † 1827), pedagóg a sociálny refomátor

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Turistická kancelária Yverdon-les-Bains
 Yverdon-les-Bains po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 
 

Mestá vo Švajčiarsku
Montreux (Švajčiarsko)

Montreux je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v juhozápadnom Švajčiarsku v kantóne Vaud. Mesto leží na brehu Ženevského jazera a je známe svojou nezvyčajnou scenériou uprostred horských štítov týčiacich sa do výšky dvoch tisíc metrov, mierne podnebie a subtropickú vegetáciu na nábrežnej promenáde. Každoročne sa tu koná Montreux Jazz Festival.

V roku 1215 bolo Montreux spomínané pod názvom Mustruel, staršie nemecké pomenovanie preň bolo zas Muchtern.

Obec bola vytvorená v roku 1962, kedy došlo k spojeniu obcí Montreux-Le Planches (do roku 1952 Le Planches) a Montreux-Le Châtelard (do roku 1952 Le Châtelard).

Na brehu jazera se nachádza pomník speváka Freddieho Mercuryho, ktorý tu žil na konci svojho života.

Obyvateľstvo 

S 25 199 obyvateľmi (31. december 2011) je Montreux po mestách Lausanne a Yverdon-les-Bains tretím najväčším mestom v kantóne Vaud. Z obyvateľov je 74,4 % frankofónov, 6,2 % germanofónov a 4,0 % italofónov (stav v roku 2000).

Partnerské mestá 
  Wiesbaden, Nemecko (od 1953)
  Menton, Francúzsko (od 1953)
  Čiba, Japonsko (od 1996)

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Montreux po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Vaud
Dübendorf

Dübendorf je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v severovýchodnom Švajčiarsku v kantóne Zürich. S rastom Zürichu a jeho aglomerácie sa rozrástol aj Dübendorf. Obec zahŕňa časti Dübendorf, Gfenn, Hermikon a Stettbach vo vrchnom údolí Glattal, ako aj Gockhausen, Geeren a Dübelstein na severnom svahu vrchu Adlisberg.

Obec sa prvýkrát spomína už v roku 946 pod názvom Tuobilindorf.

Obyvateľstvo 

S 25 074 obyvateľmi (31. december 2011) je Dübendorf po mestách Zürich, Winterthur a Uster štvrtým najväčším mestom v kantóne Zürich.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Dübendorf po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Česko-slovenská hokejová liga 1987/1988

Česko-slovenská hokejová liga 1987/1988 bola 45. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy, ktorá sa v tom čase hrala pod názvom I.liga. Štartovalo v nej 12 účastníkov. Najskôr sa stretli všetky družstvá dvojkolovo každý s každým (22 zápasov). Potom nasledovala druhá časť, kde sa  po úvodnej časti párne družstvá stretli s nepárnymi. Výsledky prvých 22. kôl sa započítavali. Po základnej časti nasledovalo klasické play-off. Družstvá na 9.-12. mieste hrali štvorkolovo každý s každým o zotrvanie v lige. V play-off sa hrali aj zápasy o umiestnenie.

Titul získalo družstvo VSŽ Košice, keď vo finále porazilo HC Sparta Praha 3:1 na zápasy v sérii hranej na 3. víťazné zápasy. Vypadlo družstvo Zetor Brno. Nahradila ho TJ Vítkovice.

Základná časť

Play-off

Pavúk

Štvrťfinále
 Motor České Budějovice - Poldi SONP Kladno 1:3 (5:6, 8:6, 1:2, 2:7)
 VSŽ Košice - Dukla Trenčín 3:1 (4:3PP, 5:2, 2:5, 5:2)
 Sparta Praha - Tesla Pardubice 3:1 (3:2sn, 2:5, 4:2, 5:4)
 Dukla Jihlava - CHZ Litvínov 3:0 (4:3PP,5:3, 6:4)

Semifinále 
 VSŽ Košice - Poldi SONP Kladno 3:1 (8:3, 2:3, 4:2, 6:3) 
 Sparta Praha  - Dukla Jihlava 3:2 (4:0, 1:7, 2:1PP, 1:3, 5:1)

O umiestnenie 
 Motor České Budějovice - Dukla Trenčín 3:0 (5:4, 7:2, 7:1)
 CHZ Litvínov - Tesla Pardubice 0:3 (0:7, 2:8, 4:9)

O 7. miesto 
 CHZ Litvínov - Dukla Trenčín 0:3 (3:6, 5:7, 2:7)

O 5. miesto 
 Motor České Budějovice - Tesla Pardubice 3:0 (9:1, 7:5, 6:2)

O 3. miesto 
 Dukla Jihlava - Poldi SONP Kladno 3:2 (4:6, 7:4, 7:5, 7:8, 13:1)

Finále 
 VSŽ Košice - Sparta Praha 3:1 (0:2, 4:0, 6:3, 6:5pp)

O záchranu

Baráž o I. ligu 
 TJ Vítkovice - Plastika Nitra 3:0 (2:1, 4:2, 6:3).

Káder majstraVSŽ Košice 
 Brankári: Jaromír Dragan, Pavol Švárny
 Obrancovia: Jerguš Bača, Juraj Bakoš, Juraj Bondra, Mojmír Božík, Miroslav Danko, Milan Jančuška, Miroslav Marcinko, Peter Slanina
 Útočníci: Anton Bartánus, Viliam Belas, Peter Bondra, Igor Liba, Jaroslav Spodniak, Milan Staš, Vladimír Svitek, Otto Sýkora, Marián Štefanovič, Igor Talpaš, Peter Veselovský, Ján Vodila, Pavol Zůbek, Peter Zůbek, Miroslav Žabka
 Tréneri: Ján Faith, Ján Šterbák

Externé odkazy 
 Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige
 História československého a českého hokeja
 avlh.sweb.cz

Česko-slovenská hokejová liga
Ľadový hokej v 1987
Ľadový hokej v 1988
Paneurópska únia

Paneurópska únia je najstaršie európske hnutie za zjednotenie Európy.

Myšlienkový obsah tohto hnutia formuloval Dr Richard Nicolaus Coudenhove-Kalergi na svojom panstve Poběžovice na Domažlicku.

Medzi členov Paneurópskej únie patrili alebo patria okrem iného Albert Einstein, Thomas Mann, Sigmund Freud, Franz Werfel, Fridtjof Nansen, Otto von Habsburg, Charles de Gaulle, Benedetto Croce, Aristide Briand, Konrad Adenauer, Franz Josef Strauss, Bruno Kreisky, Léon Blum, Georges Pompidou.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Paneurópska únia Slovensko
 Paneuropa.org

Dejiny Európy
Politické strany
Margaret Brownová

Margaret "Molly" Brownová (rod. Tobinová) (* 18. júl 1867, Hannibal, Missouri, USA – † 26. október 1932, New York) bola americká prominentka, filantropka a aktivistka, ktorá sa preslávila vďaka tomu, že prežila skazu lode Titanic v roku 1912. Vo filme Jamesa Camerona bola pravdivo vykreslená ako dáma, ktorá nabádala posádku záchranného člna číslo 6 k hľadaniu žijúcich pasažierov v oceáne.

Iné projekty 

Posádka a pasažieri Titanicu
Geräusch

{{Infobox album |
Interpret        = Die Ärzte |
Názov            = Geräusch |
Typ              = Štúdiový album|
Obrázok albumu   = |
Veľkosť obrázku  = |
Žáner            = Punk rock, Pop punk, Alternative rock |
Dĺžka            = CD1: 48:16CD2: 47:50|
Dátum vydania    = 2003 |
Miesto nahratia  = |
Popis            = |
Vydavateľ        = Hot Action Records |
Producent        = Uwe Hoffmann a Die Ärzte |
Skladateľ        = |
Recenzie         = |
Farba pozadia    = #B0C4DE|
Predchádzajúci album = Unplugged - Rock'n'Roll Realschule(2002) |
Tento album          = Geräusch(2003) |
Nasledujúci album    = Die Band, die sie Pferd nannten (2004) |
}}Geräusch'' ("Zvuk") je štúdiový album nemeckej punk-rockovej skupiny Die Ärzte z roku 2003. Album vyšiel na dvoj CD nosičoch i vo formáte LP.

Zoznam skladieb 
Schwarzes Geräusch ("Čierny zvuk")
 "Als ich den Punk erfand..."  (Felsenheimer, Urlaub) – 1:53
"Hände innen"  (Urlaub) pieseň začína na minutáži -3:59
 "System" (Urlaub) - 2:44
 "T-Error" (González/González, Blitz) – 3:37
 "Nicht allein"  (Urlaub) - 5:19
 "Dinge von denen"  (González/González, Blitz) - 3:57
 "Der Grund"  (Felsenheimer) - 2:54
 "Geisterhaus"  (González/González, Blitz) – 3:49
 "Ein Mann"  (Urlaub) – 2:18
 "Anders als beim letzten Mal"  (Urlaub) – 4:17
 "Ruhig angehn"  (Felsenheimer) – 3:24
 "Jag älskar Sverige!"  (Urlaub) – 3:40
 "Richtig schön evil"  (Felsenheimer) – 3:21
 "Schneller leben"  (Urlaub) – 3:03
Rotes Geräusch ("Červeny zvuk")
 "Unrockbar"  (Urlaub) – 4:01
 "Deine Schuld"  (Urlaub) – 3:35
 "Lovepower" (González/González, Blitz) – 2:32
 "Der Tag"  (Urlaub) – 3:48
 "Die Nacht" (Felsenheimer) – 5:02
 "Nichts in der Welt"  (Urlaub) – 3:47
 "Die klügsten Männer der Welt"  (Felsenheimer) – 3:58
 "Piercing" (González/González, Blitz) – 4:17
 "Besserwisserboy"  (Urlaub) – 3:41
 "Anti-Zombie" (González/González, Blitz) – 4:09
 "Pro-Zombie" (Urlaub) – 2:08
 "WAMMW"  (Urlaub) – 1:51
 "NichtWissen"  (Felsenheimer) – 4:59

O albume 
Dvoj–CD verzia albumu je v digipackovom prevedení, ktorého súčasťou je zaujímavo výtvarne riešený booklet obsahujúci texty všetkých piesní v nemeckej jazykovej verzii. Oba CD nosiče sú vyrobené z čierneho plastu.

Externé odkazy 
 Bademeister.com 

Albumy skupiny Die Ärzte
Hudobné albumy z 2003
Sport TV

Sport TV je televízna stanica, ktorá ma kanály Sport 1 a Sport 2. 

Sport TV je európsky športový kanál, ktorý je v súčasnej dobe k dispozícii v Maďarsku, Česku a Slovensku vysielať v rôznych jazykoch. V súčasnej dobe je držiteľom práv televízne vysielanie NFL hier v Maďarsku, Česku, a Slovensku. 

V roku 2016 vysiela KHL, Hokejovú ligu Majstrov, NFL, Formulu 1, Ligue 1 a Serie A. 

Vysiela tiež ďalšie exkluzívne prenosy.

Jazykové verzie 
Sport1 (Holandsko)

Sport1 (Nemecko)

Sport1 (Litva)

Sport1 (Rusko)

Maďarsko 
Maďarsko malo k dispozícii televíziu Sport1 od roku 2006. Stanica držala práva k NFL, NHL, Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji a Heineken Cup a v prvých rokoch pre rôzne futbalové majstrovstvá, zo Škótska, Maďarsku, Francúzsku, Holandsku a ďalšie.

V roku 2012 v Rumunsku zmenšilo dobu vysielania. Jeho vysielací priestor bol iba medzi 10 hod a 7 A.M. s výnimkou niektorých veľkých akcií, ktoré začínajú skôr, rovnako ako play-off NFL, alebo v prípade, že NFL či NHL hry ísť po dobu dlhšiu ako 7 A.M., po spustení detského kanálu MEGAMAX na rovnakej frekvencii.

Z NFL, Sport1 vysiela popoludňajšie hru a Pondelkové nočné futbal každý týždeň polovicu štvrtok v noci futbalových stretnutí, otvorenie hry a všetky Deň vďakyvzdania hry.

Česko a Slovensko 
V sezóne 2018/2019 vysiela televízia na území Česka a Slovenska najvyššiu portugalskú futbalovú súťaž a Ligu majstrov CONCACAF. Vysiela aj zápasy hokejovej KHL. Pravidelne vysiela tiež Formulu 1 ako jediná v Česku a na Slovensku.

Externé odkazy 
 sporttv.cz

Televízne stanice na Slovensku
Športové televízne stanice
Riehen

Riehen je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v kantóne Bazilej-mesto. Popri Bazileji a Bettingene je jedinou obcou v kantóne Bazilej-mesto.

Obyvateľstvo

Partnerské mestá 
  Miercurea Ciuc, Rumunsko
  Mutten, Švajčiarsko

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Riehen po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
SKA Petrohrad

SKA Petrohrad môže byť:
hokejový klub, pozri CHK SKA (Petrohrad)
futbalový klub, pozri FK SKA (Petrohrad)
Meyrin

Meyrin je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v kantóne Ženeva a hraničí s Francúzskom. 

S vyše 22-tisíc obyvateľmi je štvrtým najväčším mestom v kantóne, leží na sever od Rhôny. Väčšina budov CERN-u a časť ženevského letiska leží v katastri Meyrinu.

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Meyrin po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Ženeva (kantón)
Wädenswil

Wädenswil je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v severovýchodnom Švajčiarsku v kantóne Zürich na ľavom brehu Zürišského jazera.  

Prvý raz sa spomína v roku 1130 pod názvom Wadinswilere. Mestom sa stal v roku 1974. Vďaka strategickej polohe sa rozvinul v druhej polovici 20. storočia na nákupné centrum regiónu.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Wädenswil po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Ankarsrum

Ankarsrum je švédska firma, zameriavajúca sa hlavne na výrobu kuchynských robotov a náhradných dielov. Je jednou z najstarších firiem vo Švédsku; bola založená už v roku 1655 a má viac ako 300-ročnú tradíciu. Sídli v Smålande. Vývoj, výrobu motorov i hliníkových komponentov realizuje vo vlastnej réžii.

Dejiny 
Firma bola založená v roku 1655. Na začiatku 20. storočia bola známa ako výrobca sporákov na drevo, plyn a elektrinu. V roku 1968 ju kúpila spoločnosť Electrolux a následne došlo k zmene zamerania na výrobu elektrických motorov. Electrolux v tom čase vyrábal čističky vzduchu pre švédsku armádu a zároveň Mixer Electrolux Assistant. V tej dobe spoločnosť Ankarsrum získala značné odborné znalosti v oblasti elektrických motorov. V roku 1990 sa premenovala na Elmotor FHP. V roku 2001 ju od Elektroluxu kúpila firma AB Traction a vrátila jej pôvodné meno.

V súčasnosti je najvýznamnejším produktom firmy kuchynský robot Ankarsrum Original/Assistant.

Kuchynský robot Ankarsrum Original/Assistant 

Mixér vyvinul v roku 1939 Alvar Leningo. Prvý prístroj mal motor s výkonom 250 W a bol krémovej farby. Ankarsrum Original sa začal vyrábať v roku 1940 pod záštitou firmy Electrolux. V roku 1969 bola výroba presťahovaná do Ankarsrumu. V roku 2009 prebrala firma Ankarsrum od AB Traction všetky práva na výrobu mixérov, zvýšila výkon motoru na 800 W a v roku 2012 ich premenovala na Ankarsrum Original.

Roboty Ankarsrum sa neustále vyvíjajú, ale trvalo si zachovávajú rovnakú základnú konštrukciu a koncept. Zameniteľnosť súčiastok so staršími modelmi tak umožňuje nakupovať náhradné diely aj na 70 rokov staré modely. 

V rokoch 1999-2006 získal tento kuchynský robot viacero ocenení ("Best in Test" v Råd & Rön, ICA-kuriren, Matmagasinet).

Externé odkazy
Oficiálna stránka
Ankarsrum Assistent

Zdroje

Ankarsrum History (oficiálna stránka)

Výrobcovia domácich spotrebičov
Podniky vo Švédsku
Skalický trdelník

Skalický trdelník je sladký kysnutý pekárenský výrobok, ktorý je typický pre región Záhorie na Slovensku, konkrétne oblasť Skalice. Ako prvému pokrmu z prihlásených slovenských tradičných výrobkov sa mu podarilo získať ochranné zemepisné označenie registrované Európskou komisiou v rámci celej Európskej únie. Označenie „Skalický trdelník“ budú mať len trdelníky vyrobené na území okresu Skalica ohraničenom riekami Morava, Teplica a Myjava a hranicami s Českom.

História 
Výroba Skalického trdelníka sa datuje už od začiatku 19. storočia. Ľudová tradícia hovorí, že výrobný recept na Skalické trdelníky vlastnil kuchár grófa, básnika a spisovateľa Jozefa Gvadániho, ktorý pôsobil v meste Skalica v rozmedzí rokov 1783 – 1801. Prvým zachovaným písomným dokumentom o Skalickom trdelníku je rukopis maďarského básnika Gyulu Juhásza. Ten pôsobil na Skalickom gymnáziu ako profesor. Ďalšie písomné zmienky o tomto tradičnom pokrme sa nachádzajú v knihe Ferdinanda Dúbravského Slobodné mesto so zriadeným magistrátom Uhorská Skalica – 1921 a takisto aj v regionálnom časopise Jídelníček z roku 1977.

Na prelome 19. a 20. storočia sa prvý raz objavuje na miestnych jarmokoch. Širšia výroba Skalického trdelníka sa začína až v polovici 20. storočia. Z tohto obdobia pochádza aj väčšina písomných dokumentov. Dnes je pre mestečko Skalica na Záhorí pravý Skalický trdelník turistickým lákadlom. Preto samospráva mesta zriadila jeho originálnu výrobňu priamo v nádherných priestoroch Františkánského kláštora, kde si ho môžu kúpiť domáci i návštevníci. Pravidelne v máji sa v Skalici koná festival s názvom Trdlofest  .

Charakteristika 

Suroviny: pšeničná múka, vajcia, droždie, mlieko, cukor, soľ, muškátový orech, aróma, citrón, vlašské orechy, bravčová masť, maslo, vanilínový cukor, mletý cukor. 

Skalický trdelník má tvar dutého valca. Vykysnuté cesto sa namotá na trdlo a na ňom pečie. Spôsob pečenia je na prípravu pomerne náročný. Požadovaný efekt sa dosahuje neustálym otáčaním a občasným pomastením v sálavom teple z pripravenej pahreby alebo žiariča, ktoré dodáva výrobku špecifickú vôňu a chuť. Existuje množstvo domáckych spôsobov pečenia tejto cukrovinky. Cesto sa napríklad namotá namiesto trdla na plechovku alebo drevený kolík, následne obalí hliníkovým alobalom a strčí do predom vyhriatej rúry. 

Vlastnosti:
Farba: – žltá z vnútra, povrch zlatohnedý.
Konzistencia: jemná, nesmie byť tvrdá, lámavá.
Vôňa a chuť: lahodná, príjemná po pečení, posekaných orechoch, marhuľových jadrách, vanilke, nesmie byť kvasnicová, zatuchnutá, dymová.
Zloženie: receptúra cesta sa iba mierne odlišuje u rôznych výrobcov.

Referencie

Externé odkazy 
 Mesto trdelníka a architektúry - cestovanie.pravda.sk 
 Skalický trdelník - Úrad priemyselného vlastníctva

Chlieb a pečivo
Slovenská kuchyňa
Ben Cristovao

Ben Cristovao (; * 8. jún 1987, Plzeň) je spevák, raper, tanečník, hudobný skladateľ, textár, moderátor a herec česko-angolského pôvodu.

Život 
Na jeseň roku 2009 bol finalistom súťaže Česko Slovenská SuperStar, skončil na 7. mieste.

Ako tanečník pôsobí v skupine Jad Dance Company, vedenej Yemi A.D.. Moderuje reláciu na Fashion TV, a v hiphopovom rádiu Spin moderuje reláciu so speváčkou Dannie.

Od roku 2012 študoval medzinárodný obchod a diplomaciu na súkromnej vysokej škole.

Je majiteľom firmy Black different s.r.o., pod ktorou vydal svoj prvý hudobný album. V súčasnosti (2012) nakrúca už svoj tretí album.

Snowboarding 
Pretekársky sa venoval snowboardingu, je víťazom 4 × 4 Slovenského pohára vo freestyle snowboardingu 2006.

Diskografia 

 Definitely Different (júl 2010)
 videoklip Give me some more
 videoklip Good (featuring Verse-Atile)
 videoklip Waste My Time (featuring Verse-Atile)
 videoklip Put It On Me

 Benny Cristo (máj 2011)
 videoklip Mimozemšťanka
 videoklip Alien Girl
 videoklip Na zdraví (featuring The Glowsticks)
 videoklip Chci (duet s Monikou Bagárovou)
 videoklip Mine (Remix)

 Made In Czechoslovakia (marec 2014)
 videoklip Bomby
 videoklip MOLLY (featuring EGO)
 Ostatní videoklipy
 videoklip It’s Christmas Baby (featuring Johny Kortis)
 videoklip Mimozemšťanka (Piano version)
 videoklip I Need A Dollar cover (original by Aloe Blacc)
 videoklip Most
 videoklip Prdel

Skladby umiestnené v rebríčkoch

Filmografia 
 2010: Ordinace v růžové zahradě (TV seriál) – Max Suchý, syn primára chirurgie MUDr. Davida Suchého

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroj 

Českí speváci
Českí herci
Českí moderátori
Českí tanečníci
Melodie

Melodie bol český, odborne ladený, hudobný mesačník vychádzajúci v bývalom Česko-Slovensku (neskôr Česku) od roku 1963, podrobne mapujúci nielen domácu a zahraničnú populárnu hudbu, ale aj džez. Spočiatku ho vydávalo české vydavateľstvo Orbis. Bol jedným z mála periodík, ktorému sa darilo informovať o dianí v západnej hudobnej produkcii nezávisle a objektívne aj v časoch tzv. normalizácie. Každoročne mohli jeho čitatelia sa zapojiť do hlasovania v ankete Zlatý slavík. K pravidelným rubrikám periodika, okrem fundovaných profilov interpretov domácej i svetovej populárnej i džezovej scény boli prehľady svetových hitparád, "Jak to slyším" (rubrika, v ktorej osobnosť domácej hudobnej scény sa vyjadrovala k náhodne vybraným hudobným dielam), noty a texty aktuálnych piesní, nové platne a publikácie a hudobná inzercia.

V roku 1964 sa stal jeho šéfredaktorom muzikológ a hudobný publicista Lubomír Dorůžka.
Niektorí šéfredaktori: Stanislav Titzl (1971-1984), Miroslav Kratochvíl (1984-cca 1988), Jan Dobiáš (cca 1988-apríl 1990), Petr Zapletal (máj 1990 - máj 1991), Jaromír Tůma (jún 1991 - 1993), Jan Linka (cca január 1994 - cca október 1994), Miloš Skalka (cca november 1994 - cca 11/1996). Všetko renomovaní českí hudobní publicisti.
V období rokov 1969-70 sa stal jeho nezávislou, no aktualizovanou prílohou dvojtýždenník Aktuality Melodie so šéfredaktorom vedený Čestmírom Klosom.
Vydávanie časopisu bolo z politických dôvodov niekoľkokrát prerušené. Poslednými vydavateľmi a vlastníkmi časopisu boli Karel Gott a František Janeček – agentúra GoJa s.r.o . Posledné číslo bolo 11/1996.

Na Slovensku v období rokov 1969 – 1992 vychádzal hudobný mesačník  Populár (časopis).

Zdroj 
Časopis Melodie, ročníky 1963 – 1996

Externé odkazy 
 MELODIE - príbeh jedného časopisu 
 Rozvráctenie Melodie, postihy kapiel a boom nových súborov 
 Dorůžka, Lubomír na Český hudební slovník osob a institucí 

Hudobné časopisy
Časopisy v Česku
Vzniklo v 1963
Ľudová hudba

Ľudová hudba alebo hudobný folklór je hudobný žáner širokých más obyvateľstva, často neznámych autorov, tradične zachovávaný ústnym podaním. Môže ísť o hudbu reprodukovanú spevom, ale aj o nástrojovú hudbu. Hudba má v tradičnej kultúre mimoriadny význam. Ľudová hudba a jej prostriedky sú podstatou alebo súčasťou mnohých poetických, dramatických, či pohybových foriem.

Ľudová hudba je v kontraste s komerčnou a klasickou hudbou. Je spontánnym prejavom ľudovej hudobnosti. Ľudovou hudbou sa zaoberá hudobná folkloristika.

Referencie

Iné projekty
Profesionál (rozlišovacia stránka)

Profesionál môže byť:
 osoba: odborník, ten kto robí niečo z povolania, pozri profesionál
 slovenský televízny seriál, pozri Profesionál (televízny seriál)
 Profesionál (film z roku 2001)
 Profesionál (film z roku 2003)

Pozri aj 
 Profesionáli
Bieloruské národné vodnopólové družstvo mužov

Bieloruské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Bielorusko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Belorusskaja federacija vodnogo polo (BFBP). Vzniklo v roku 1993 ako jeden z nástupcov . Zatiaľ nezaznamenalo žiadny výraznejší úspech.

Vrcholné podujatia 
Na Olympijské hry sa bieloruskému družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz, rovnako ani na Majstrovstvá sveta. 

Na elitné podujatie Majstrovstiev Európy sa neprebojovalo taktiež. Absolvovalo spolu 7 kvalifikácií, ale v žiadnej nevyhralo viac ako v jednom stretnutí. Pravidelne sa však zúčastňovalo B kategórie ME, na ktorých v roku 2004 a 2007 dosiahlo 3. priečku.

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Majstrovstvá Európy

Majstrovstvá Európy B kategórie

Referencie 

 todor66.com

Pozri aj 
 Bieloruské národné vodnopólové družstvo žien
 Sovietske národné vodnopólové družstvo mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Belarus Aquatics /

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Gruzínske národné vodnopólové družstvo mužov

Gruzínske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Gruzínsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Georgian Water Polo Federation. Vzniklo v roku 1993 ako jeden z nástupcov . Jeho najväčším úspechom je úspešná kvalifikácia na Majstrovstvá Európy 2014.

Od roku 2010 hrajú za gruzínske národné družstvo aj traja naturalizovaní Chorváti: Marko Elez, Marko Jelača a Marin Franičević, a naturalizovaný Čiernohorec Marko Kordić.

Vrcholné podujatia 
Na olympijské hry sa gruzínskemu družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz, rovnako ani na majstrovstvá sveta. 

Na elitné podujatie majstrovstiev Európy sa prebojovalo prvýkrát v roku 2014. Na turnaji v Budapešti skončilo na poslednej priečke, keď prehralo vo všetkých stretnutiach. V roku 2009 sa kvalifikovalo na B podujatie ME, na ktorom obsadilo štvrtú priečku. Prvú kvalifikáciu na elitné podujatie ME absolvovalo až v roku 2012. V kvalifikačnej skupine E postúpilo z 2. miesta do baráže, v nej ale po dvoch prehrách neprešlo cez .

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta
 nekvalifikovalo sa

Majstrovstvá Európy

Majstrovstvá Európy B kategórie

Svetová liga
 20022015: nezúčastnilo sa
 2016: kvalifikačné kolo

Medzinárodný turnaj o pohár Tbilisi
 2010: víťaz
 2011: víťaz

Referencie 

 todor66.com

Pozri aj 
 Sovietske národné vodnopólové družstvo mužov

Externé odkazy 
 Vodné pólo na stránke Olympijského klubu Gruzínska (po gruzínsky)

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Manabešima

Manabešima () je malý ostrov ležiaci v japonskom vnútornom mori medzi ostrovmi Honšú a Šikoku. Ostrov leží južne od mesta Kasaoka, v prefektúre Okajama.

Kvetinový ostrov 
Manabešima sa nazýva kvetinový ostrov, pretože sa tam vo veľkom pestujú kvetiny. V roku 1951 sa po prvýkrát na poliach vysadili kvety. Odvtedy sa pestovanie rozrastalo. Kvety z Manabešimy dovážajú na západné Honšú.

Manabešimský hrad 
V roku 1156 postavili na kopci Manabešimy hrad. Ten vystriedal mnoho pánov raz ho osídľovali piráti a potom slúžil ako strážna vež pre cisárske loďstvo. Hrad bol roku 1615 zbúraný, pravdepodobne aby sa v ňom už neusídlili piráti.

Obyvateľstvo v rokoch

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ostrova Manabešima
 Cestopis a fotografie z Manabešimy (vo francúzštine)
 Fotografie z Manabešimy (vo francúzštine)

Zdroj 

Ostrovy Kasaoka
Ostrovy Japonska
Geissenovci – Ťažký život milionárov

Geissenovci – Ťažký život milionárov je nemecká dokumentárna reality show, zaoberajúca sa životom nemeckej milionárskej rodiny. Vysiela ju nemecká televízia RTL II a v súčasnosti beží 20. séria (vysielanie RTL II je dostupné aj na Slovensku cez niektorých poskytovateľov televízneho vysielania). Seriál sa stal úspešným aj na Slovensku, kde ho od roku 2012 vysielala TV JOJ. Na Slovensku bola odvysielaná 1. – 11. séria. Po šiestich rokoch sa televízia JOJ rozhodla vrátiť seriál do vysielania a nakúpila vysielacie práva na ďalšie 4 série. 12. séria sa na Slovensku začne vysielať 3. novembra 2022 o 15:55 na JOJke a potom opäť v utorky po 21:40.

O seriáli 
Róbert a Carmen Geissovci sú milionársky manželský pár, ktorí vlastnia niekoľko luxusných domov, áut a jachty. O svoje bohatstvo sa rozhodli podeliť so svetom, aspoň prostredníctvom televíznej obrazovky. Môžete nahliadnuť do každodennej rutiny milionárov a vidieť aj výnimočné udalosti v ich živote. V show vystupujú aj ich dve dcéry – Davina (18) a Shania Geiss (17).

Obsadenie 
 Robert Geiss (v slovenskom znení Jozef Vajda)
 Carmen Geiss (v slovenskom znení Helena Geregová)
 Davina Shakira Geiss
 Shania Tyra Geiss
 Dedko Reinhold (v slovenskom znení Tibor Vokoun)
 Babička Margret (v slovenskom znení Monika Radványiová)

 Slovenský komentár: Michal Hudák

Série

Externé odkazy 
 

Reality show
Nemecké televízne seriály
Televízne seriály z roku 2011
Michal Havran ml.

Michal Havran ml., D.E.A. (* 8. september 1973, Bratislava) je slovenský publicista, zakladateľ a šéfredaktor ľavicového portálu jetotak.sk.

Vyštudoval protestantskú teológiu na Univerzite Marca Blocha v Štrasburgu, kde žil jedenásť rokov. Doktorandom bol krátko na École pratique des hautes études v Paríži, štúdium však nedokončil. Ako publicista spolupracuje s denníkmi SME, Pravda a s agentúrami Associated Press a TASR.

V roku 2012 vydal spolu s Marošom Hečkom knihu o mediálnej manipulácii s názvom Kandidát (ako scenár k filmu), ktorá bola neskôr sfilmovaná pod rovnomenným názvom.

Od roku 2014 moderuje reláciu Večera s Havranom na RTVS. Moderátorom relácie sa stal aj na základe podujatia Kultúra médií: sú médiá mimo morálky?, ktoré vzniklo najmä s cieľom zvýšenia názorovej plurality v médiách (podujatie organizoval Boris Zala a zúčastnili sa ho Václav Mika, Marta Gajdošíková, Eva Jaššová, Aňa Ostrihoňová, Gabriela Rothmayerová a Ľuboš Blaha).

Havran a politika 
Michal Havran kandidoval vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2009 na europoslanca za občiansko-liberálnu stranu Liga. Havran kandidoval z prvého miesta kandidátky ako "Michal Havran, D.E.A., 35 r., teológ, Bratislava". Strana Liga v týchto voľbách získala 0,28 % (podporilo ju 2373 voličov) a do Európskeho parlamentu sa nedostala.

Kritika 
Tlačovo-digitálna rada Slovenskej republiky (TR SR), výkonný orgán Asociácie na ochranu novinárskej etiky (AONE) v oblasti etickej samoregulácie novinárov, vo svojom rozhodnutí z 18. októbra 2018 skonštatovala, že Michal Havran vo svojom komentári "Pošlite Kuffu do cirkusu" uverejnenom v denníku SME 27. júna 2018 použil "nenávistné prejavy (hate speech) nie nepodobné fašizoidným prejavom". 

Ján Čarnogurský mladší podal na Havrana trestné oznámenie s podozrením, že týmto článkom hanobil národ, rasu a presvedčenie v zmysle trestného zákona. Už vtedy advokátska kancelária Čarnogurského žiadala riaditeľa RTVS Jaroslava Rezníka, aby spoluprácu s Havranom ukončila. Špeciálny vyšetrovací útvar NAKA si od RTVS vyžiadal v máji 2020 záznam relácie Večera s Havranom, diel s názvom Židia v slovenskej a českej spoločnosti v minulosti, ktorý odvysielala STV 14. apríla 2019. Havran o tom informoval na sociálnej sieti.

Havran potom nepochodil so sťažnosťou proti obvineniu. V septembri 2020 do prípadu zasiahla Generálna prokuratúra. Doterajší postup špeciálnej prokuratúry bol podľa nej nesprávny, a preto zrušila uznesenie o zamietnutí sťažnosti, ale aj o samotnom obvinení. Znamená to, že Havran viac obvinený nie je a stíhanie pokračuje už len vo veci.

Obhajoba komunizmu 
V roku 2011, v čase keď písal pre web Jetotak.sk obhajoval komunizmus v kontexte kritiky Petra Kalmusa, ktorý v rámci intervencie k výročiu novembra 1989 zabalil busta Laca Novomeského do svetra s nápisom New York. Michal Havran vtedy reagoval slovami: O rok neskôr to komentoval nasledovne:

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Michal Havran ml. na Jetotak.sk
 

Slovenskí teológovia
Slovenskí publicisti
Laureáti Novinárskej ceny
Recitál 2

Recitál 2 je tretí radový štúdiový album speváčky a herečky Hany Hegerovej. Album v roku 1973 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon (SU 1 13 1310) v Prahe. V roku 1975 vyšla jeho reedícia na LP Supraphon, Gramofonový klub – 13 1310, v roku 1979 ďalšia reedícia na LP Supraphon – 1 13 1310, v roku 1995 remastrovaná reedícia na CD B&M Music – 0030-2 a v roku 2006 remastrovaná reedícia na CD Supraphon SU 5722-2 311

Zoznam skladieb 
Strana A
„Penzión na předměstí“ (Text – Z. Rytíř  Hudba – P. Hapka) – 05:27	
„Tak to na tom světě chodí“ (Text – P. Kopta  Hudba – D. Dobiáš) – 02:31
„Svatební píseň“ (Text – J. Seifert  Hudba – P. Hapka) – 3:55	
„Maestro Tango (Mister Giorgina)“ (Český text – P. Kopta  Hudba – L. Ferré) – 04:30
„Váňa“ (Český text – J. Suchý  Hudba – B. Okudžava) – 02:19
Strana B
„Bože můj, já chci zpět (Ma Jeunesse Fout L'camp)“ (Český text – P. Žák  Hudba – G. Bontempelli) – 03:42
„Buďto ty, anebo Já (Giroflé Giroflá)“ (Český text – P. Kopta  [Francúzska ľudová]) – 02:20	
„Surabaya Johnny“ (Český text – P. Kopta  Hudba – K. Weill*) – 06:00
„Rýmování o životě (It Hurts To Say Goodbye)“ (Český text – P. Žák  Hudba – J. Gold) – 03:02
„Rozvod“ (Text – Z. Rytíř  Hudba – P. Hapka) – 05:12

Kredit 
 Aranžmán – L. Simon (skladby: 3), M. Dvořák (skladby: 5, 6, 9, 11), O. Petřina (skladba: 1), V. Hála (skladby: 2, 4, 7, 8, 10)
 Obal – Daniela Antalovská, Zdeněk Ziegler
 Fotoportrét na obale – Taras Kuščynskij
 Conductor [riadil] – Harry Macourek (skladby: 1, 2, 4 až 11), Ladislav Simon (skladba: 3)
 Recording Supervisor [Hudobná réžia] – Mojmír Balling, Sláva Kunst
 Zostavil – Milan Papírník
 Orchestra – Velký studiový orchestr
 Zvuková réžia – František Řebíček, Petr Kocfelda
 Technická spolupráca – Tomáš Štern
 Spev – Hana Hegerová

Zdroj 
Recital 2 – <small>LP Supraphon (SU 1 13 1310) z roku 1973, reedícia na LP Supraphon (Gramofonový klub – 13 1310) z roku 1973 , reedícia na LP Supraphon – (1 13 1310) z roku 1979 remastrovaná reedícia na CD (B&M Music – 0030-2) z roku 1995 a remastrovaná reedícia na CD Supraphon (SU 5721-2 311) z roku 2006.

Externé odkazy 
 Hana Hegerová Recitál 2 na Supraphon.cz

Albumy Hany Hegerovej
Hudobné albumy z 1973
Ničitelia mýtov

Ničitelia mýtov (orig. MythBusters) je vedecko-populárny dokumentárny seriál (resp. televízna relácia) produkovaný austrálskou spoločnosťou Beyond Television Productions pre Discovery Channel. Cieľom programu je overenie množstva povestí, mestských legiend a mýtov za použitia základných vedeckých metód.

Tím MythBusters
V relácii vystupujú dva tímy. Prvý tím tvoria Adam Savage a Jamie Hyneman, skúsení profesionáli v oblasti vedy a efektov. Druhý tím tvorí trojica Tory Belleci, Kari Byronová a Grant Imahara, ktorý nahradil Scottie Chapmanovú.

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky (Discovery Channel) 
 Slovenské stránky seriálu (TV JOJ)
 
 

Televízne seriály USA
Televízne seriály z roku 2003
Televízne seriály Discovery Channel
Joachim z Fiore

Joachim z Fiore, , ; * medzi 1130 - 1135, Celico, Taliansko – † 30. marec 1202, Pietrafitta) bol rímskokatolícky kňaz a biblista.

Život
Narodil sa v zámožnej rodine notára, vzdelával sa v Cosenze a pracoval ako notár v Palerme na Sicílii. V roku 1159 vykonal púť do Svätej zeme a v Jeruzaleme prežil duchovné obrátenie, po ktorom žil niekoľko rokov ako pustovník a potulný kazateľ. Vstúpil do cisterciáckeho kláštora v Sambucine a potom v Corazze, kde bol asi v roku 1168 vysvätený na kňaza. Venoval sa štúdiu Biblie, najmä knihy Zjavenie Jána. V roku 1177 bol proti svojej vôli zvolený za opáta. Roku 1182 ho pápež Lucius III. na jeho žiadosť uvoľnil z úradu a Joachim potom vystriedal niekoľko kláštorov, kde usilovne študoval a diktoval svoje spisy. Okolo roku 1190 založil kláštor vo Fiore v Kalábrii, kde aj zomrel. Svojou ozajstnosťou a spôsobom života si získal veľkú autoritu i u ďalších pápežov a Dante Alighieri ho v Božskej komédii predstavuje medzi svätcami. Jeho sviatok sa svätí 29. mája.

Učenie

Veľký vplyv si Joachim získal svojim výkladom dejín na základe Božej Trojice a Zjavenia sv. Jána. Podľa Joachima sa dejiny delia do troch období:
 obdobie Boha Otca, kedy platil Starý zákon a ktoré skončilo príchodom Ježiša Krista;
 obdobie Syna, kedy platí Nový zákon, ale cirkev musí mať svoju hierarchiu a predpisy; toto obdobie malo skončiť roku 1260, kedy začne
 obdobie Ducha svätého, to znamená obdobie čistej slobody, kedy bude vládnuť len láska.
Toto pojatie sa neobyčajne rýchle šírilo, ale po Joachimovej smrti bolo odmietnuté Lateránskym koncilom (1215) i Tomášom Akvinským a nakoniec roku 1263 odsúdené ako heréza. Napriek tomu však i ďalej ovplyvňovalo františkánske „spirituály“, Bratov slobodného Ducha a ďalších, najmä neskoré stredoveké anarchistické hnutia.

Myšlienka trojice dejinných období sa od 16. storočia všeobecne presadila, ruskí cárovia prehlásili Moskvu za „Tretí Rím“ a aj Hitlerova Tretia ríša sa pôvodne opierala o predstavu následnosti stredovekej, Bismarckovej a nacistickej ríše.

Dielo
 Liber Concordiae Novi ac Veteris Testamenti ("Súlad Starého a Nového zákona") - jeho najvýznamnejšie dielo
 Expositio in Apocalipsim ("Výklad knihy Zjavenie")
 Psalterium Decem Cordarum ("Žaltár o desiatich strunách")
 De ultimis tribulationibus ("O trápeniach poslednej doby")
 Tractatus super quattuor Evangelia ("Traktát o štyroch evanjeliách")
Okrem toho sa mu neprávom pripisovala rada ďalších spisov, najmä Vaticinia de Summis Pontificibus, kniha proroctiev o budúcnosti pápežstva, ktorej autorom bol taliansky mních.

Literatúra

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Joachim of Fiore's circles diagram and Trinitarian symbolism  
 Joachim Jachym z Fiore v Catholic Encyclopedia 
 Životopis, bibliografia

Narodenia v 12. storočí
Úmrtia 30. marca
Úmrtia v 1202
Talianski rímskokatolícki kňazi
Pustovníci
Annette Wieviorková

Annette Wieviorková (* 10. január 1948) je francúzska historička, špecialistka na šoa a dejiny Židov v 20. storočí.

Životopis 
Jej starí rodičia, poľskí Židia, boli zatknutí počas vojny v Nice a zomreli v Osvienčime. Jej otec, utečenec vo Švajčiarsku, a matka, dcéra parížskeho krajčíra, ktorá utiekla do Grenoblu, vojnu prežili.
 
Počas 70. rokov sa angažovala v maoistickom hnutí. V období 1974 až 1976 vyučovala v Číne.
 
Pôsobila v CNRS a bola členkou Mission d'étude sur la spoliation des Juifs de France. V súčasnosti je aktívna v Association Primo Levi.

Jej súrodenci sú vedci Michel Wieviorka, Sylvie Wieviorková a Olivier Wieviorka.

Publikácie 
 L'Écureuil de Chine, Paříž, Les presses d'aujourd'hui, 1979 
 Ils étaient juifs, résistants, communistes, Denoël, 1986
 Le procès de Nuremberg, Ouest-France/Mémorial de Caen, Rennes, Paríž, 1995
 spoluautor Jean-Jacques Becker, Les Juifs de France, Éditions Liana Levi, « Histoire », 1998 
 Auschwitz expliqué à ma fille, Éditions du Seuil, Paríž, 1999 
 L'Ère du témoin, Hachette, « Pluriel », Paríž, 2002
 Déportation et génocide. Entre la mémoire et l'oubli, Hachette, « Pluriel », Paríž, 2003
 Auschwitz, la mémoire d'un lieu, Hachette, « Pluriel », Paríž, 2005 
 Auschwitz, 60 ans après, Robert Laffont, Paríž, 2005 
 Juifs et Polonais : 1939 à nos jours, Albin Michel, kol. « Bibliothèque histoire », Paríž, 2009
 Maurice et Jeannette. Biographie du couple Thorez, Fayard, Paríž, 2010 
 Eichmann de la Traque au Proces, André Versaille, Brusel, 2011 
 L'Heure d'exactitude; Histoire, mémoire, témoignage, Albin Michel, 2011

Filmografia 
 14 récits d'Auschwitz, séria dokumentov, Caroline Roulet, 2005.

Ocenenie 
6. novembra 2001 bola vymenovaná rytierom Čestnej légie. 31. decembra 2009 bola povýšená na dôstojníka.

Referencie

Externé odkazy 
 Annette Wieviorka na univ-paris1.fr           
 « L'expression « camp de concentration » au XXe siècle », článok Annette Wieviorkovej v časopise Vingtième siècle. Revue d'histoire, č. 54, 1997

Zdroj 

Francúzski historici
Francúzske osobnosti židovského pôvodu
Baar (Švajčiarsko)

Baar je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v strednom Švajčiarsku v kantóne Zug. Baar leží severne od mesta Zug, hlavného mesta kantónu. 

Prvý raz sa spomína v roku 1045 pod názvom Barra.

Obyvateľstvo 

Dnes má mesto okolo 22-tisíc obyvateľov, čo robí z Baaru druhé najväčšie mesto kantónu Zug. Podiel cudzincov na obyvateľstve bol v roku 2008 27 %.

60 % obyvateľov sú katolíci, 15 % evanjelicko-reformovaní, 10 % bez vyznania a okolo 15 % vyznáva iné vierovyznanie (najmä pravoslávie a islam).

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Baar po nemecky, francúzsky a taliansky v Historickom slovníku o Švajčiarsku

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Zug (kantón)
Súdna sieň (seriál)

Súdna sieň je slovenský reality seriál zo súdneho prostredia. Seriál mal premiéru 2. septembra 2008 na JOJ. Seriál sa už od svojho začiatku vysiela o 18:00, pred večernými televíznymi novinami. V každej epizóde hrajú iní herci, resp. neherci; jediné nemenné postavy sú dvaja sudcovia, ktorí sa striedajú.

Účinkujúci
 Janka Buršáková - sudkyňa JUDr. Ela Melchová
 Jaroslav Penc - sudca JUDr. Alfonz Richter
 Renáta Názlerová - advokátka, prokurátorka
 Petra Palevičová - advokátka
 Jarmila Hittnerová Frličková - advokátka
 Naďa Uličná - advokátka
 Radoslav Kuric - advokát
 Juraj Štubniak - advokát
 Ivan Gontko - advokát
 Emília Lörinczová - kolízna opatrovníčka

Série a časti

10. séria (2017)

Referencie

Televízne seriály TV JOJ
Reality show TV JOJ
Televízne seriály z roku 2008
Slovenské televízne seriály
Hubblov objem

Hubblov objem alebo Hubblova guľa predstavuje v kozmológii guľovú oblasť vesmíru obklopujúcu pozorovateľa, za ktorou sa objekty vďaka rozpínaniu vesmíru vzďaľujú od pozorovateľa rýchlejšie ako rýchlosť svetla. 

Súčasný polomer Hubblovej gule (známy aj ako Hubblov polomer alebo Hubblova dĺžka)je , kde  je rýchlosť svetla a  je Hubblova konštanta. Povrch Hubblovej gule sa nazýva mikrofyzikálny horizont, Hubblov povrch alebo Hubblov limit.

Viac všeobecne je možné použiť termín Hubblov objem na ľubovoľnú oblasť priestoru s objemom rádovo .

Napriek tomu sa tento termín často (ale nesprávne) používa ako synonymum pre pozorovateľný vesmír, ktorý je väčší ako Hubblov objem.

Vzťah k veku vesmíru 
Hubblova dĺžka  je pri použití štandardného kozmologického modelu 14 miliárd svetelných rokov, je o niečo väčšia ako  krát vek vesmíru, 13,8 miliardy rokov. To preto, lebo vek vesmíru získame spätnou extrapoláciou , ktorá predpokladá, že pokles rýchlosti každej galaxie je konštantná. Napriek tomu moderné pozorovania naznačujú, že pokles rýchlosti sa jemne zvyšuje kvôli tmavej energii. A tak  je iba približný vek vesmíru.

Hubblov limit ako horizont udalostí 
Objekty na Hubblovom limite majú, vzhľadom na pozorovateľa na Zemi, priemernú súčasnú rýchlosť , takže vo vesmíre s konštantným Hubblovým parametrom pozorovateľ na Zemi nikdy neuvidí svetlo vyžiarené objektom mimo Hubblovho limitu. Takže Hubblov limit splýva s kozmologickým horizontom udalostí (hranicou oddeľujúcou pozorovateľné udalosti od tých, ktoré nikdy neuvidíme).

V rôznych kozmologických modeloch nie je Hubblov parameter konštantou, takže vo všeobecnosti Hubblov limit nesplýva s horizontom udalostí. Napríklad v spomaľujúcom Friedmannovom vesmíre Hubblova guľa expanduje rýchlejšie ako vesmír a jej hranice predbehnú svetlo vyžiarené galaxiami, a tak skôr vyžiarené svetlo objektom mimo Hubblovej gule nakoniec môže doraziť do vnútra gule a môžeme ho vidieť. Naopak, v zrýchľujúcom vesmíre expanduje Hubblova guľa pomalšie ako vesmír, tak sa objekty posúvajú mimo Hubblovej gule.

Pozorovania naznačujú, že vesmír zrýchľuje, a tak niektoré viditeľné objekty prekročia jedného dňa Hubblov limit.

Pozri aj 
 Hubblov zákon

Referencie

Externé odkazy 
 The Hubble Volume Simulations

Zdroj 

Kozmológia
Kozmické pozadie gravitačných vĺn

Kozmické pozadie gravitačných vĺn je pozostatok Kozmickej inflácie, ktorý je možné merať priamo alebo nepriamo pomocou skúmania polarizácie žiarenia kozmického mikrovlnného pozadia. Je výsledkom troch udalostí: inflácie, opätovného zahrievania po inflácii a turbulentného miešania hmoty a žiarenia.

Pozri aj
Všeobecná teória relativity
Gravitačná vlna
LIGO, VIRGO, GEO 600, a TAMA 300 – Detektory gravitačných vĺn
 LISA, navrhovaná Laser Interferometer Space Antenna
Big Bang Observer (BBO), navrhovaný nástupca LISA

Referencie 

Astronómia
Kozmológia
Wetzikon

Wetzikon je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v švajčiarskom kantóne Zürich. Leží v blízkosti Pfäffikersee. Vďaka zlúčeniu s viacerými bývalými obcami je najväčším sídlom okresu Hinwil a 6. najväčším mestom v zürišskom kantóne.

Obyvateľstvo

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
John Cam Hobhouse

John Cam Hobhouse, 1. barón z Broughtonu (* 27. júl 1786, Redland, Spojené kráľovstvo - † 3. jún 1869, Londýn)  bol britský politik, štátnik, člen strany Whigovcov, minister vo vládach Charlesa Greya, Williama Lamba a Johna Russella.

Životopis

Rodina 
Bol najstarším synom sira Benjamína Hobhousea a Charlotte Camovej, dcéry Samuela Cama. Bol ženatý a mal tri dcéry.

Vzdelanie 
Vzdelával sa na Cambridgeskej univerzite. V tejto škole sa stretol a spriatelil s básnikom Georgom Gordonom Byronom. V rokoch 1809-1811 ho sprevádzal na ceste za prácou do Európy.

Politická kariéra 
Hobhouse sa po návrate do vlasti začal angažovať v politickom živote. Vstúpil do strany radikálov. Napísal mnoho spisov, za jeden z nich bol v roku 1819 väznený v Newgate. Od roku 1820 až do 1833 zastupoval v parlamente štvrť Westminster. Od roku 1834 sa stal „námestníkom“ kraja Nottingham. Miesto v poslaneckej snemovni stratil v roku 1847, ale vrátil sa o rok neskôr po ďalších voľbách v okrese Harwich.

Smrť 
Je pochovaný na cintoríne v Kensal Green v Londýne.

Referencie

Externé odkazy 
 John Cam Hobhouse 

Britskí politici
Členovia Dolnej snemovne Spojeného kráľovstva
Zvonček

Zvonček môže byť:

 malý zvon
 elektrický zvonec
 rod rastlín (lat. Campanula), pozri zvonček (rod)
 ľudovo: ľubovník bodkovaný

Pozri aj 
 Zvonček a Margarétka, slovenský animovaný seriál
Robinson Crusoe (román)

Robinson Crusoe je román, ktorý napísal Daniel Defoe.

Stručný obsah 

Robinson chcel byť vždy námorníkom. Jeho otec mu to nedovolil, lebo sa bál o jeho bezpečnosť. Rodičia chceli , aby bol právnikom. On ich ale neposlúchol a dostal sa na loď smerujúcu do Yarmouthu. Tá plavba sa mu stala takmer osudnou. Hanbil sa však priznať svoju chybu, preto sa nevrátil domov a znova skúšal šťastie. Po istom čase sa spriatelil s kapitánom lode a darilo sa mu. No kapitán zomrel a pri ďalšej plavbe ich zajali piráti. Robinsonovi sa podarilo spolu so zajatcom menom Kšuri po dvoch rokoch utiecť a spoločne putovali popri pobreží Afriky. Živili sa lovom a tým, čo dostali od domorodcov. Jedného dňa zbadali loď a dostali sa na ňu. Kapitán od nich odkúpil ich plť, kože a nástroje, ktoré mali so sebou. Kašuri ostal na lodi ako pomocník a Robinson sa vydal do Brazílie, kde sa z neho stal úspešný plantážnik. Ale jeho zvedavosť mu nedovolila sa trvalo usadiť; začal pomýšľať na obchod s černochmi. Počas cesty však jeho loď aj s posádkou zastihlo tornádo; zachránil sa iba on. Skončil na opustenom ostrove, ktorý neskôr nazval ostrovom Beznádeje a prežil na ňom dvadsaťosem rokov. Vybudoval si obydlie, pestoval obilniny, choval kozy a stal sa remeselníkom. Keď na ostrove pristáli kanibali, zachránil jedného chlapca, ktorému dal neskôr meno Piatok. Neskôr zachránil aj Piatkových priateľov.
Rozhodujúci zlom v jeho živote na ostrove bola záchrana lode, na ktorej nastala vzbura, a ktorá sa dostala k ostrovu. Získal si kapitána, ktorý mu nakoniec pomohol konečne dostať sa do civilizácie. Na ostrove nechal členov posádky, ktorých kapitán určil ako hlavných vzbúrencov. Nasledoval dobrodružný návrat do Anglicka. Keď dorazil späť do Yorku, zistil, že sa z neho stal veľmi bohatý muž. Finančne pomohol svojím sestrám a matke, spolu s Piatkom si otvorili obchod a založili rodiny.

Iné projekty 

Knihy z 1719
Sfilmované knihy
Willem de Sitter

Willem de Sitter (* 6. máj 1872, Sneek, Holandsko – † 20. november 1934, Leiden, Holandsko) bol holandský matematik, fyzik a astronóm.

Život a práca 
Narodil sa v mestečku Sneek. Študoval matematiku na univerzite v Groningene a neskôr sa pripojil k astronomickému laboratóriu Groningen. V rokoch 1897 – 1899 pracoval v Kapskom observatóriu v Južnej Afrike. V roku 1908 bol zvolený za člena predsedníctva astronomickej fakulty na univerzite v Leiden. Bol riaditeľom observatória Leiden od roku 1919 až do svojej smrti.

De Sitter je známy najmä pre svoj obrovský prínos v oblasti fyzikálnej kozmológie. V roku 1932 bol s Albertom Einsteinom spoluautorom práce, v ktorej predpokladali existenciu veľkého množstva hmoty, ktorá nevyžaruje žiarenie, v súčasnosti nazývanej temná hmota. Vytvoril aj koncept De Sitterovho priestoru a De Sitterovho vesmíru, riešenia Einsteinovej všeobecnej relativity, v ktorom nie je žiadna hmota a má pozitívnu kozmologickú konštantu. Výsledkom je exponenciálne sa rozpínajúci, prázdny vesmír. De Sitter je tiež známy pre výskum Jupitera.

Willem de Sitter zomrel v novembri 1934 po krátkej chorobe.

Aernout de Sitter 
Jeho syn, Aernout de Sitter (1905 - 15. september 1944), bol riaditeľom Bosscha Observatory v Lembangu, Indonézia (vtedy Holandská východná India), kde študoval guľovú hviezdokopu M4.

Ocenenia 
Ceny
 Medaila Jamesa Craiga Watsona (1929)
 Medaila Catherine Bruceovej (1931)
 Gold Medal of the Royal Astronomical Society (1931)

Pomenované po ňom
 mesačný kráter De Sitter
 asteroid 2686 De Sitter

Publikácie 
On the bearing of the Principle of Relativity on Gravitational Astronomy, 1911, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 71, p. 388–415
A proof of the constancy of the velocity of light, 1913, Proceedings of the Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences, 1913, 15 II: 1297–1298
On the constancy of the velocity of light, 1913, Proceedings of the Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences, 1913, 16 I: 395-396
Ein astronomischer Beweis für die Konstanz der Lichtgeschwindigkeit, 1913, Physikalische Zeitschrift, 14: 429
Über die Genauigkeit, innerhalb welcher die Unabhängigkeit der Lichtgeschwindigkeit von der Bewegung der Quelle behauptet werden kann, 1913, Physikalische Zeitschrift, 14: 126

Pozri aj 
 De Sitterov vesmír
 De Sitterov priestor
 De Sitterova relativita
 De Sitterov experiment s dvojhviezdou
 De Sitterova precesia

Referencie

Externé odkazy 

 P.C. van der Kruit Willem de Sitter (1872 – 1934) in: History of science and scholarship in the Netherlands.
 A. Blaauw, Sitter, Willem de (1872–1934), in Biografisch Woordenboek van Nederland.
 Bruce Medal page
 Awarding of Bruce Medal: PASP 43 (1931) 125
 Awarding of RAS gold medal: MNRAS 91 (1931) 422
 de Sitter's binary star arguments against Ritz's relativity theory (1913) (four articles)

Holandskí matematici
Holandskí fyzici
Holandskí astronómovia