Ústredný výbor Komunistickej strany Slovenska

Ústredný výbor Komunistickej strany Slovenska (skr. ÚV KSS) bol najvyšší orgán Komunistickej strany Slovenska v období medzi zjazdmi KSS. Pôvodne bol nazývaný ústredné vedenie alebo ústredný výbor a od roku 1938 do konca vojny v 1945 pôsobil v ilegalite. Od roku 1948 bola KSS len organizačnou zložkou Komunistickej strany Česko-Slovenska a význam ÚV KSS sa zmenšil. Najužšie vedenie sa nazývalo byro ÚV KSS, na čele ktorého bol najprv predseda a od roku 1953 ústredný tajomník ÚV.

Vedenie v ilegalite 
Zákaz činnosti KSČ bol prijatý už 9. októbra 1938. Počas existencie Slovenského štátu (od marca 1939) trval zákaz činnosti a KSČ pôsobila v ilegalite. V máji 1939 sa na pokyn Moskvy vytvorila samostatná Komunistická strana Slovenska (KSS 1939). Dovtedy bolo na čele slovenských komunistov krajinské vedenie KSČ.

Prvý ilegálne vedenie 
Na jej čele KSS stáli pomerne neznámi komunistickí predáci: Július Ďuriš, Ľudovít Benada a Ján Osoha, pretože tí známejší žili v emigrácii na Západe: Jozef Valo, V. Clementis vo Francúzsku, kde ho z Moskvy navštívil aj Viliam Široký alebo v ZSSR: Marek Čulen, Eduard Friš, Karol Bacílek, Karol Šmidke).

Druhé ilegálne vedenie 
V  júni 1941 k posilneniu domácich kádrov poslalo moskovské vedenie na Slovensko Viliama Širokého s ilegálnym poslaním na Slovensko. O jeho príchode bola však Ústredňa štátnej bezpečnosti vopred informovaná. Nechala ho založiť nový ústredný výbor KSS a potom ho v júli r. 1941 zatkla aj s celým výborom okrem jediného člena. Ján Osoha im vyviazol zo slučky a v auguste zorganizoval ďalší (v poradí tretí) ilegálny výbor. 

Pokus o vyslobodenie Širokého a ďalších politických väzňov v Nitre v predvečer vypuknutia Slovenského národného povstania ani neskôr nevyšiel.  Široký bol vo väzení až do roku 1945. Gustáva Husáka potom Široký do konca života podozrieval, že ho nechal za mrežami úmyselne a po vojne sa za to jemu aj ďalším organizátorom Povstania pomstil.

Tretí ilegálny výbor 
Ján Osoha člen druhého a organizátor tretieho ilegálneho vedenia KSČ bol účastníkom Interhelpa, kde pracoval ako učiteľ a v ZSSR absolval politického vzdelávania. Bezpečnostné orgány pochytali zatýkali členov už v marci 1942, Osoha im síce zasa unikol, ale nie ďaleko. Otec Dubčeka Štefan Dubček (tiež účastník Interhelpa) bol v máji 1942 kooptovaný za člena 3. ilegálneho ÚV KSS. Od jari 1942 sa skrýval v Bratislave. Najprv zatkli Osohu a  19. júla 1942 zatkla ÚŠB Dubčeka. Väznili ho najskôr v Bratislave. V roku 1944 ho Krajský súd v Bratislave odsúdil na 28 mesiacov väzenia. Väznený bol naďalej vo väznici Krajského súdu v Nitre, kde väznili politických väzňov. Už pod dohľadom Nemcov boli väzni z Nitry prevezení do Bratislavy a potom vo februári 1945 ich Gestapo previezlo do koncentračného tábora v Mauthausene. Osoha zomrel, Štefan Dubček prežil a po skončení vojny sa vrátil a ďalej žil v Topoľčanoch.

Štvrtý ilegálny výbor 
Štvrtý ilegálny výbor zorganizoval Štefan Bašťovanský. Bašťovanský bol zbehlý organizátor a oddaný politike Moskvy. V apríli r. 1943 slovenské bezpečnostné orgány zavreli aj jeho. Po tomto zásahu bola KSS oslabená.

Piaty ilegálny výbor 
V auguste 1943 sa po prílete z Moskvy Karol Šmidke stretol s Gustávom Husákom (právny poradca veľkej špeditérskej firmy) a v septembri 1943 vytvorili spolu s Ladislavom Novomeským (šéfredaktor časopisu „Budovateľ") piate (ilegálne) ústredné vedenie KSS, neskôr nazývané ako ústredný výbor KSS.

Činnosť ÚV KSS 
ÚV KSS implementoval uznesenia ÚV KSČ na území Slovenska, riešil rôzne otázky v súlade s ÚV KSČ, rozpracúval regionálne a národné otázky v súlade s celoštátnymi záujmami, rozmiestňoval kádre, kontroloval prácu Krajských výborov Komunistickej strany Slovenska, navrhoval ÚV KSČ pracovníkov z územia Slovenska do rôznych vyšších funkcií, usmerňoval a kontroloval prácu slovenského parlamentu (t.j. Slovenskej národnej rady), slovenskej vlády a spoločenských organizácii na území Slovenska a zvolával (so súhlasom ÚV KSČ) riadne zjazdy Komunistickej strany Slovenska.

Zasadal minimálne trikrát za rok. O svojej činnosti pravidelne podával správy ÚV KSČ.

Orgány: Predsedníctvo ÚV KSS, Sekretariát ÚV KSS, prvý tajomník ÚV KSS, tajomníci ÚV KSS.

ÚV KSS sídlilo v budove Slovenskej obilnej spoločnosti v Bratislave na Hlbokej ceste 2, postavenej v rokoch 1941 až 1943 podľa projektu Juraja Tvarožka.

Členovia ÚV KSS a zjazdy KSS 

Predsedami a potom prvými tajomníkmi KSS boli (v časovom poradí):

 Viliam ŠIROKÝ
 Karol ŠMIDKE
 Štefan BAŠŤOVANSKÝ
 Karol BACÍLEK
 Alexander Dubček (1963 – 1968)
 Vasil Biľak
 Gustáv Husák
 Štefan Sádovský
 Jozef Lenárt (1970 – 1988). 
 Ignác Janák

Zoznam funkcionárov po zjazde KSS 1986 (13.03.1986 - 15.03.1986)

Zoznam funkcionárov po poslednom zjazde KSS 1989 (17.12.1989 - 18.12.1989)

Referencie

Pozri aj 

 Komunistická strana Česko-Slovenska
 Komunistická strana Slovenska (1939)

 Komunistická strana Slovenska (1948)
 Komunistická strana Slovenska (1992)

Zdroj 
 Ústredný výbor KSS. In: 

Komunistická strana Slovenska
Dejiny Slovenska