joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sporenie

Sporenie je odkladanie a zhromažďovanie nateraz nadbytočných finančných prostriedkov, ktorého cieľom je nadobudnutie úspor. Tie sú opakom dlhu a ich prostredníctvom vzniká majetok alebo kapitál. Predstavujú rozdiel medzi disponibilným príjmom a výdavkami a posudzuje sa objemom financií za určitý čas.

Charakteristika 
Charakteristickým znakom sporenia je, že klient si môže odkladať ľubovoľnú čiastku v ľubovoľnom čase. Pri individuálnom sporení bez zhodnocovania si osoba odkladá prostriedky doma (napr. do pokladničky), pri cielenom sporení so zhodnotením ukladá financie v banke. Pri využívaní bankových produktov ide zväčša o pravidelné sporenie v určitej dohodnutej výške, za čo je vklad úročený a klient tak navyše zhodnocuje svoje financie, čím ide o investíciu. Pri tomto spôsobe sporenia môže klient s peniazmi disponovať bez obmedzenia a o stave pohybov a zostatku na sporiacom účte je informovaný výpismi. Bankové produkty podliehajú ochrane vkladov v zmysle zákona.

 Sporiaci účet – je bankový produkt, umožňujúci odkladať si v pravidelných čiastkach a intervaloch finančné prostriedky
 Vkladná knižka – je produkt podobný sporiacemu účtu, odlišujúci sa dobrovoľnosťou v oblasti pravidelnosti i výšky vkladaných financií

Rozhodovanie 
Pri rozhodovaní sa klient rozhoduje medzi likviditou (prístupom k peniazom) a výnosom. Najlikvidnejšie formy sporenia sú sporiaci účet a vkladná knižka, ktoré však ponúkajú len nízku mieru úročenia. Vyšší úrok pri nižšej likvidite prináša napríklad termínovaný vklad a stavebné sporenie.

Dlhodobé sporenie 
Osobitným druhom sporenia sú starobné sporenie a dôchodkové sporenie, ktoré predstavujú dlhodobé sporenie s cieľom zabezpečenia vo vyššom veku.

Sporenie v slovenských domácnostiach 
Podľa prieskumu VÚB banky z roku 2017 si Slováci odkladali len 8,8% zo svojich príjmov v roku 2016, kým v roku 1997 si slovenské domácnosti odkladali takmer 14% príjmov. V porovnaní s ostatnými európskymi štátmi, je toto číslo značne pod priemerom, ktorý je 12,4 percenta. Podľa súčasného demografického vývoja na Slovensku bude výraznejšie šetrenie nevyhnutnosťou.

Pozri aj 
 vkladná knižka
 termínovaný vklad
 Finančná rezerva

Externé odkazy

Referencie

Zdroje 
 Sporenie
 Zhodnocovanie úspor
 

Bankovníctvo
Leopard 1

Leopard (neskôr aj Leopard 1) je nemecký tank, ktorý vstúpil do služby v roku 1965. Navrhnutý a vyrábaný bol v západnom Nemecku firmou Krauss-Maffei a ako hlavný bojový tank (MBT) bol používaný mnohými armádami po celom svete napr: Austrália, Belgicko, Dánsko, Nemecko, Grécko, Taliansko, Holandsko, Nórsko, Kanada, Libanon a Turecko. Celkom vzniklo 6480 exemplárov v rôznych variantoch (A1 - A6, Bergepanzer).

Charakteristika 
Jedná sa o relatívne konvenčný tank, vyzbrojený v Nemecku vyrábanou verziou slávneho britského kanónu firmy Royal Ordnance L7 kalibru 105 mm a dĺžkou hlavne L/52 (okrem iných bol takto vyzbrojený aj tank Merkava I/II, deriváty T-55 v izraelských rukách, M48 Patton, M60 Patton a i.). Na dobu svojho vzniku sa jednalo o pomerne ľahko pancierovaný bojový prostriedok, kde sa prednosť dávala pohyblivosti a excelentnému delu pred silným pancierovaním (tzv. sklenené delo). Je taktiež známy svojou rýchlosťou (max. 65 km/h) aj pri jazde na nespevnených komunikáciach. Osvedčil sa ako odolný a spoľahlivý stroj, od r. 2006 bol nasadený kanadskými obrnenými silami v miestne upravenej verzii Leopard C1, C2 MEXAS v konflikte v Afganistane.

Zdroj 
 

Hlavné bojové tanky
Nemecké tanky
Jean Painlevé

Jean Painlevé (* 20. november 1902, Paríž – † 2. júl 1989, Paríž) bol francúzsky dokumentarista, filmový architekt a herec. Je považovaný za jedného z priekopníkov dokumentárneho filmu a vyvinul už v roku 1920 techniky záznamu videosekvencie pod vodou.

Životopis 
Syn matematika a premiéra Paula Painlevého študoval medicínu v Paríži, potom biológiu a pracoval v oblasti porovnávacej anatómie. V snahe sprostredkovať farby a tvary prírody, začal točiť filmy. Experimentoval s technickými postupmi a nahrávacími technikami pre podvodné filmy. Pohyboval sa na hranici medzi vedou a avantgardou. Jeho fanatický realizmus bol takmer surrealistický a inšpiroval umelcov ako Man Ray a Luis Buñuel.

Dielo

Režisér 
 1928 : La Pieuvre
 1929 : Les Oursins
 1929 : Oeufs d'épinoche
 1929 : Hyas et stenorinques
 1929 : La Daphnie
 1930 : Les Crabes
 1930 : Bernard-l'hermite
 1931 : Ruptures de fibres
 1932 : Électrophorèse de nitrate d'argent
 1934 : L'Hippocampe
 1935 : Corèthre
 1936 : Microscopie à bord d'un bateau de pêche
 1936 : Barbe-Bleue
 1937 : Voyage dans le ciel
 1937 : Images mathématiques de la quatrième dimension
 1939 : Solutions françaises
 1945 : Le Vampire
 1946 : Jeux d'enfants
 1947 : Pasteur
 1947 : Notre planète la Terre
 1947 : Assassins d'eau douce
 1948 : Écriture de la danse
 1948 : La Chirurgie correctrice
 1958 : Les Oursins
 1958 : L'Astérie
 1958 : Les Alpes
 1960 : Les Danseuses de mer
 1960 : Comment naissent les méduses

Filmový architekt 
 1934 : L'Hippocampe

Literatúra 
 Der Spiegel. Hamburg 2006, S. 83
 Science Is Fiction: The Films of Jean Painlevé Andy Masaki Bellows, Marina McDougall, Brigitte Berg, Cambridge, Ma., London, 2001, 232 Seiten, ISBN 0-262-52318-3

Referencie

Externé odkazy 
 Les Documents Cinématographiques

Zdroj 
 

Francúzski režiséri dokumentárnych filmov
Osobnosti z Paríža
Estónska sovietska socialistická republika

Estónska sovietska socialistická republika (skrátene Estónska SSR; , ) bola jednou z pätnástich republík Sovietskeho zväzu, obývaná prevažne Estóncami (v roku 1989 tvorili už len 62 % obyvateľov, kým Rusi 30 %). Jestvovala od roku 1940 do roku 1991. V rokoch 1941 – 1944 de facto neexistovala, keďže jej územie bolo od júla 1941 obsadené nacistickým Nemeckom (Estónsko bolo vtedy administratívne súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland. 

Sovietsky zväz vykonával v Estónsku politiku masovej imigrácie Rusov a ďalších národov ZSSR, podobne ako v susednom Lotyšsku. Tento fakt spolu s masovými deportáciami nepohodlných Estóncov v 40. rokoch 20. storočia a emigráciou mnohých obyvateľov pred príchodom Červenej armády zmenil etnickú štruktúru krajiny (v roku 1934 tvorili Estónci 88 % obyvateľov, v roku 1989 už len 62 %).

Počas druhej svetovej vojny 
Estónsko bolo v medzivojnovom období nezávislým štátom. 16. júla 1940 územie obsadil ZSSR, ktorý si predtým v pakte Molotov-Ribbentrop (august 1939) vyrokoval, aby Estónsko bolo súčasťou sovietskej sféry vplyvu. 21. júla bola vytvorená Estónska SSR, ktorá bola 9. augusta 1940 anektovaná Sovietskym zväzom. Po vpáde vojsk Osi do ZSSR bolo územie Estónska obsadené a stalo sa súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland. Následkom Pobaltskej ofenzívy Červenej armády (september 1944) bola sovietska vláda nad Estónskom obnovená. Tesne pred oslobodením Estónska opustilo krajinu po mori 80-tisíc ľudí. Po okupácii v roku 1940 a aj po oslobodení Estónska v roku 1944 Sovietskym zväzom nastali v Estónsku presuny obyvateľstva a masové deportácie do gulagov.

Galéria

Iné projekty

Zdroj 

Dejiny Estónska
Republiky Sovietskeho zväzu
Martinus

Martinus je slovenské internetové kníhkupectvo a sieť kamenných kníhkupectiev so sídlom v Martine. Je druhým najväčším predajcom kníh na Slovensku a najväčším internetovým predajcom kníh. Zakladateľmi sú Miroslav Santus, Jozef Santus a Michal Meško. Názov spoločnosti je odvodený od latinského prekladu mesta Martin. V roku 2017 sa oficiálny názov firmy skrátil o príponu .sk na Martinus.

Internetové kníhkupectvo 
Internetové kníhkupectvo Martinus.sk vzniklo 31. augusta 2001. Dnes ponúka knihy, filmy, hračky a doplnkový tovar a je najväčším internetovým kníhkupectvom na Slovensku. V roku 2010 zaradil do ponuky aj e-knihy.

V roku 2012 bol spustený internetový obchod pre Česko na doméne Martinus.cz. Neskôr na konci roka 2021 pridal Martinus medzi svoje služby aj výkup čítaných kníh pod názvom Knihovrátok.

Kamenné kníhkupectvá 
Martinus.sk má 16 kamenných kníhkupectiev na Slovensku v centrách miest a v nákupných centrách. Súčasťou niektorých kníhkupectiev je kaviareň Foxford. Jedno kníhkupectvo v maloplošnom formáte odberného miesta mala česká pobočka Martinus.cz v pražskej Lucerne od decembra 2017 do konca roku 2018.

Od roku 2020 spolupracuje Martinus aj s nezávislými lokálnymi kníhkupectvami v projekte Spriatelené kníhkupectvá.

Firemná kultúra a hodnoty 
Zmyslom Martinusu je Spájať ľudí s knihami, aby v sebe rozvíjali to dobré. Hodnotami firmy sú vášeň, človečina, wow a stále lepší.

Ocenenia 
V roku 2011 sa firma umiestnila v rebríčku Deloitte Fast 500 EMEA na 161. mieste medzi najrýchlejšie rastúcimi technologickými firmami v Európe, Strednom východe a Afrike. O rok neskôr Martinus získal ocenenie Via Bona Slovakia za uplatňovanie princípov zodpovedného podnikania. V rokoch 2014 až 2020 sa firma stala absolútnym víťazom súťaže MasterCard Obchodník roka. V rokoch 2018 až 2020 sa v prieskume KPMG Nunwood stal Martinus zákaznícky najobľúbenejšou značkou na Slovensku.

Referencie

Externé odkazy 
 www.martinus.sk - internetové kníhkupectvo

Kníhkupectvá
Podniky na Slovensku
Palivový článok

Palivový článok je elektrochemické zariadenie, ktoré premieňa priamo chemickú energiu paliva a okysličovadla na elektrickú energiu.

Palivový článok je galvanický článok skladajúci sa z dvoch elektród (anóda a katóda), ktoré sú oddelené membránou alebo elektrolytom. K anóde je privádzané palivo a ku katóde okysličovadlo. Na katóde sa okysličovadlo (väčšinou kyslík) redukuje na anióny O2-, ktoré potom reagujú s iónmi H+ na vodu. Elektródy palivového článku su katalycky a reaktívne stabilné. Palivové články môžu pracovať nepretržite, ak nie je prerušený prívod paliva alebo okysličovadla ku elektródam.

Použitie

V súčasnosti sa najviac nádeje vkladá do kyslíko-vodíkového palivového článku vrámci vodíkového pohonu automobilov. Vodík je dnes najčastejším palivom, avšak môže byť použitý aj zemný plyn alebo metanol. Vodík sa môže získať napríklad pomocou elektrolýzy vody. Potrebný kyslík pre palivový článok môže byť získavaný z atmosféry.

Skladovanie vodíka v nádržiach automobilov je v neustálom vývoji pretože vodík v zmesi so vzduchom je vysoko výbušný.

Typy palivových článkov
 Palivové články s alkalickým elektrolytom (AFC)
 Palivové články s polymérnou membránou (PEMFC)
 Palivové články s kyselinou fosforečnou (PAFC)
 Palivové články s tavenými uhličitanmi (MCFC)
 Palivové články s tuhými oxidmi (SOFC)

Referencie

Externé odkazy

 Fuel Cell Today
 Animácia vodíkového palivového článku

Zdroj

Pohony
Energetika
Vodík
Zoznam pohorí na Slovensku

Toto je zoznam pohorí na Slovensku podľa najvyššieho vrchu. Pohoria spĺňajú podmienku geomorfologického celku.

Referencie

Pozri aj 
 Geomorfologické členenie Slovenska

Zdroj 
 Čeman, Róbert a kol., 2003: Zemepisný atlas Slovenská republika. Mapa Slovakia, Bratislava, s. 15.

 
Pohoria
Place Charles-de-Gaulle

Place Charles-de-Gaulle (námestie Charlesa de Gaulla), predtým Place de l'Étoile (námestie Hviezda) je námestie v Paríži. Leží na hraniciach 8., 16. a 17. obvodu.
Uprostred námestia sa nachádza Arc de Triomphe de l’Étoile. Každoročne tu štartuje Parížsky maratón. Pod námestím je stanica metra Charles de Gaulle - Étoile, kde sa krížia linky 1, 2 a 6, a kde je možné prestúpiť na linku RER A.

Opis 
 
Na námestí sa stretáva 12 veľkých ulíc, ktoré spoločne vytvárajú hviezdu. Zo severu a proti smeru hodinových ručičiek (smer pohybu vozidiel) to sú:
 Avenue de Wagram
 Avenue Mac-Mahon
 Avenue Carnot
 Avenue de la Grande-Armée
 Avenue Foch
 Avenue Victor-Hugo
 Avenue Kléber
 Avenue d'Iéna
 Avenue Marceau
 Avenue des Champs-Élysées
 Avenue de Friedland
 Avenue Hoche

Námestie je rozdelené medzi 8., 16. a 17. obvod:
 8. obvod: výseč ohraničená Avenue de Wagram a Avenue Marceau
 16. obvod: oblasť medzi Avenue Marceau a Avenue de la Grande Armée
 17. obvod: úsek vymedzený Avenue de la Grande Armée a Avenue de Wagram

Dlažba na námestí je zvolená tak, aby pri pohľade z výšky vytvárala hviezdu. Červená dlažba tvorí trojuholníky, ktorého základne priliehajú k centrálnemu priestoru na námestí a špicami smerujú do ulíc oproti.

Pod námestím je cestný podjazd, ktorý spája priamo Avenue des Champs-Élysées a Avenue de la Grande Armée. Je tu aj podzemný podchod pre chodcov, ktorý spája stred námestia s Víťazným oblúkom a chodníky na Champs-Elysées a Avenue de la Grande Armée.

Názov 
Pôvodný názov bol Place de l'Étoile. Názov „Hviezda“ je starý a poukazoval na kríženie loveckých ciest v 18. storočí, ešte pred vznikom samotného námestia. Dňa 13. novembra 1970 bolo premenované na Place Charles-de-Gaulle na počesť zosnulého prezidenta († 9. november 1970). Takto rýchle premenovanie po osobnosti vyvolalo nesúhlasné reakcie. Na základe toho mestská rada odsúhlasila novú vyhlášku, podľa ktorej nemôže byť verejné priestranstvo v Paríži pomenované po osobe skôr než päť rokov po jej smrti. Stanica metra pod námestím bola tiež premenovaná z Étoile na Charles de Gaulle - Étoile. Dnes sa neďaleko námestia v 17. obvode nachádza malá ulička Rue de l'Étoile.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Námestie na stránkach Paríža

Zdroj 

Charles-de-Gaulle
Charles-de-Gaulle
Charles-de-Gaulle
Kláštor Fontevraud

Kláštor Fontevraud je kláštor v obci Fontevraud-l'Abbaye neďaleko Saumuru v historickej časti Francúzska v Anjou (dnešný departement Maine-et-Loire).

Dejiny 
Kráľovský ženský kláštor založil v roku 1099 pustovník Robert z Arbrisselu a prijal benediktínsku rehoľu. V roku 1106 potvrdil pápež Paschal II. nezávislosť dvojitého kláštora na akejkoľvek cirkevnej a svetskej autorite. V 12. storočí patrilo pod Fontevrault asi 100 prevorstiev v ktorých žilo na 5 000 rehoľníc a rehoľníkov. 

Opátka vo Fontevrault mala titul „veľkoopátka“ a bývala ňou dcéra miestnej vysokej šľachty či dokonca dcéra kráľovská. 

V rokoch 1804 - 1963 slúžil kláštorný areál ako väzenie.

Dochované architektonické pamiatky 
Celý rozsiahly areál kláštora je dokonalou ukážkou stavebného umenia románskej a gotickej doby. Medzi hlavné turistické atrakcie patrí pohrebisko anglických Plantagenetovcov, refektár a spálne. Kláštorný kostol pochádza z doby románskej a sú v ňom dochované stĺpy s vyrezávanými hlavicami. Krížová chodba je renesančná rovnako ako kapitula.

Pohrebisko Plantagenetovcov 

 Henrich II. Plantagenet
 Eleonóra Akvitánska
 Richard I. Levie srdce
 Jana Anglická
 Raimond VII. z Toulouse
 Izabela z Angoulême

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Fotografie
 Fotografie z kláštora

Zdroj 

Fontevraud
Gotické stavby vo Francúzsku
Románske stavby vo Francúzsku
Kráľovské pohrebiská
Stavby v departemente Maine-et-Loire
Priečna ulica

Priečna ulica je ulica:
 v Bratislave, pozri Priečna ulica (Bratislava)
 v Galante, pozri Priečna ulica (Galanta)
 v Holíči, pozri Priečna ulica (Holíč)
 v Partizánskom, pozri Priečna ulica (Partizánske)
 v Seredi, pozri Priečna ulica (Sereď)
 v Skalici, pozri Priečna ulica (Skalica)
 v Svite, pozri Priečna ulica (Svit)
 v Šali, pozri Priečna ulica (Šaľa)

Rozlišovacie stránky – Ulice
Basketbal na Východoázijských hrách

Basketbal na Východoázijských hrách je basketbalový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Východoázijských hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený hneď na 1. Východoázijských hrách v roku 1993 v Šanghaji. Basketbalový turnaj sa odvtedy koná pravidelne. Ženskému turnaju dominuje družstvo ; v mužskej kategórii má najvyšší počet víťazstiev .

Turnaj mužov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Turnaj žien

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Basketbal na Ázijských hrách
 Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale

Zdroj 
 Basketbalový turnaj na stránke b310.com (po čínsky)
Volejbal na Východoázijských hrách

Volejbal na Východoázijských hrách bol volejbalový turnaj, ktorý sa konal v rámci multišportového podujatia Východoázijských hier. Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 3. Východoázijských hrách v roku 2001 v japonskej Osake. Volejbalový turnaj sa až do roku 2013, kedy sa Východoázijské hry konali naposledy, organizoval trikrát; nekonal sa iba v roku 2005. Ženskému turnaju dominovalo družstvo ; v mužskej kategórii mal turnaj zakaždým iného víťaza.

Turnaj mužov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Turnaj žien

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Volejbal na Ázijských hrách
 Majstrovstvá Východnej Ázie vo volejbale

Zdroje 
 Oficiálna stránka Východoázijských hier 2009 (po čínsky)
 Oficiálna stránka Východoázijských hier 2013 archive.org /(po čínsky)
Kláštor Beauport

Klášter Beauport je premonštrátsky kláštor pri meste Paimpol v departemente Côtes-d’Armor v Bretónsku.

Dejiny 
Kláštor založil v roku 1202 Alan Avaugour, gróf z Penthièvre a zakladajúci konvent bol povolaný z Normandie. Najväčšiu prosperitu zažil v stredoveku, v 13. - 14. storočí, a v 17. storočí. Po rou1750 došlo k jeho významnému úpadku a v roku 1790, po ej revolúcii, bol uzavretý. 

V roku 1862 bol však vyhlásený za Monument historique (významnú historickú pamiatku) za významného prispenia Prospera Mérimée; to znamenalo koniec devastácie ktorej bol vystavený počas predošlých desaťročí.

Súčasnosť 
V roku 1992 bol areál kláštora začlenený do programu starostlivosti a ochrany bretónskeho pobrežia. Boli realizované rozsiahle reštaurátorské práce; vďaka tomu sa v krátkom čase stal jedným z hlavných stredísk turistického ruchu v Bretónsku.

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://www.abbaye-beauport.com/index.htm Oficiálna stránka]

Zdroj 

Beauport
Gotické stavby vo Francúzsku
Historické pamiatky vo Francúzsku
Stavby v departemente Côtes-d’Armor
Tunel Rojkov

Tunel Rojkov bol plánovaný slovenský diaľničný tunel na diaľnici D1. Mal sa nachádzať na úseku medzi Turanmi a Hubovou. Tunel bol súčasťou dlho preferovaného tzv. údolného variatnu vedenia diaľnice popri Váhu. Diaľnica D1 sa v podobe prípravných prác pre PPP-projekt dokonca v tomto úseku oficiálne počas roka 2010 stavala, šlo však len o výrub drevín a zhrnutie ornice. Prípravné práce boli zaplatené zo štátneho rozpočtu v čase kedy vrcholili pochybnosti o vedení trasy diaľnice. Rozostavaniu úseku následne zabránili výhrady Európskej komisie voči vedeniu diaľnice naprieč chráneným územím. Samotný tunel viedol nebezpečne blízko mimoriadne vzácneho Rojkovského rašeliniska a podľa expertov mal mať naň mimoriadne nepriaznivý drenážny účinok. Európska komisia síce napokon v roku 2012 akceptovala  rozsiahly Návrh kompenzačných opatrení, vypracovaný prof. Rothom, avšak začiatkom roka 2013 došlo k masívnemu zosuvu v priestore Šútovského kameňolomu v mieste, kadiaľ mala viesť Estakáda Rieka. Následný geologický prieskum potvrdil extrémne hlboké šmykové plochy zosuvu, čím sa stalo vyprojektované vedenie diaľnice prakticky nerealizovateľné. Národná diaľničná spoločnosť dala následne vypracovať štúdiu realizovateľnosti na tento úsek, ktorý opäť preferoval povrchový, ale modifikovaný variant, ktorý predstavoval odklon od pôvodnej trasy smerom na juh v mieste vyústenia západného portálu tohto tunela (kvôli zníženiu vplyvu tunela na Rojkovské rašelinisko), ako aj odklon trasy od Šútovského kameňolomu tunelom Malá Fatra. Takáto zmena trasovania však vôbec neriešila rozsiahle zosuvy na severnej strane masívu Kopy a negatívom tiež bolo nutné zníženie návrhovej rýchlosti tohto tunela, práve v dôsledku odklonu trasy od Rojkovského rašeliniska. Následne v lete 2015 bol predstavený ďalší modifikovaný povrchový variant, ktorý plánovanú trasu diaľnice "zdvihol" - trasa sa v mieste západného portálu odklonila ešte viac na juh, čím sa tunel skrátil o 400 m, zlepšili sa smerové parametre trasy a v tuneli sa opäť mohlo rátať s rýchlosťou 100 km/h, no to všetko bolo iba za cenu takmer 5% stúpania a dlhej a vysokej estakády pozdĺž masívu Kopy.

Aj modifikované povrchové varianty sa stretli s odporom ekológov. Následný geologický prieskum poukázal na rozsiahle potenciálne aj málo aktívne zosuvy v trase diaľnice a možný devastačný účinok na jaskyne blízko trasy. V máji 2016 nový minister dopravy, Roman Bercely, vyhlásil, že vedenie diaľnice D1 kráľovianskou úžinou je prakticky nemožné a ďalej sa počíta s tunelovým vedením diaľnice. Celkom zbytočne vynaložené prostriedky na tzv. prípravné práce sa žiaľ nikdy nevrátia.

Externé odkazy 
 Tunely na stránke Národnej diaľničnej spoločnosti

Rojkov
Diaľnica D1 (Slovensko)
Rádio One

Rádio One bola súkromná multiregionálna komerčná rozhlasová stanica, ktorá vysielala zo štúdia v Nitre. Vysielanie ukončila 01.11.2019. 

Vysielať začalo po získaní licencie v máji 2006 z Banskej Bystrice, no individuálnou koordináciou frekvencií sa jeho pokrytie rozšírilo na veľkú časť stredného a západného Slovenska. Po zásadnom rozšírení pokrytia sa vysielacie štúdio presťahovalo do mesta Nitry. V roku 2014 Rádio One spustilo terestriálne vysielanie ďalších rozhlasových staníc s názvom Rádio One Rock a Rádio One Retro.

Vysielače 

Bývalé frekvencie:

Referencie

Externé odkazy 
 Stránky rádia
 Pokrytie rádia

One
Kultúra v Nitre
Vzniklo v 2006
Slovenské národné múzeum – Múzeum židovskej kultúry v Bratislave

Múzeum židovskej kultúry (MŽK) je súčasťou Slovenského národného múzea. 
Činnosť múzea je zameraná na vývin duchovnej a hmotnej židovskej kultúry a dokumentáciu holokaustu na Slovensku. K hlavným aktivitám múzea patrí zbierková, dokumentačná a následná prezentačná činnosť. Jeho snahou je zachrániť pred zničením, zabudnutím alebo vývozom do zahraničia trojrozmerné judaiká, dokumenty, obrazy či spomienkové predmety a prezentovať ich širokej verejnosti formou expozícií a výstav. Výsledky sú pozoruhodné a hovoria sami za seba. Pri otvorení múzea predstavovalo zbierku múzea len 5 % vlastných predmetov získaných kúpou, až 95 % predmetov bolo požičaných od rôznych židovských náboženských obcí. Dnes predstavujú pôžičky len 20 kusov z celkového počtu zbierkových predmetov, 50 % sú dary. Sprievodným faktom darcovstva je i predstava darcov, že predmety budú odborne ošetrené a sprístupnené verejnosti. je múzeum zamerané na „vývin duchovnej a hmotnej židovskej kultúry a dokumentáciu holokaustu na Slovensku“. Múzeum vlastní vyše 5200 exemplárov historických predmetov. Od 1. júna 2021 je riaditeľom Michal Vaněk. Predtým bol povereným riaditeľom, k 1. októbru 2020 nahradil prof. PhDr. Pavla Mešťana, DrSc. Generálny riaditeľ Slovenského národného múzea, Branislav Panis, pri jeho uvedení uviedol „Jednou z najväčších výziev pre nového riaditeľa bude príprava novej expozície dejín židovskej národnostnej menšiny na Slovensku a príprava nových priestorov na vzdelávanie pre návštevníkov múzea všetkých vekových skupín.“

História 
Múzeum židovskej kultúry sa začalo formovať na pôde Historického múzea SNM ako Oddelenie židovskej kultúry. Samostatným špecializovaným múzeom SNM s celoštátnou pôsobnosťou sa stalo v roku 1994.

Expozície 
 Expozícia židovskej kultúry na Slovensku v priestoroch Zsigrayovej kúrie na Židovskej 17 v Bratislave
 Stála expozícia Barkányho zbierka judaík  v Prešovskej synagóge
 Synagóga v Nitre. V ženskej galérii je expozícia venovaná osudom Židov na Slovensku.
 Múzeum holokaustu v Seredi  (otvorené 26. januára 2016) sa nachádza v autentických priestoroch bývalého pracovného a koncentračného tábora v Seredi.

Referencie

Externé odkazy 
 webové stránky múzea

Slovenské národné múzeum
Židovské múzeá
Organizácie založené v 1994
Múzeá v Bratislave
Múzeá v Nitre
Múzeá v Prešove
Múzeá v Žiline
Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2013

Majstrovstvá Ázie v canoe pole 2013 boli v poradí 15. majstrovstvá Ázie v canoe pole, ktoré organizuje Ázijská kanoistická konfederácia (ACC). Konali sa od 18.20. októbra 2013 v Naí Dillí, v Indii, za účasti 6 mužských, 4 ženských a 5 mužských tímov do 21 rokov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov a žien domácej Indie. 150 športovcov odohralo svoje zápasy v Talkatora Swimming Pool, ktorý je súčasťou komplexu Dr. S.P. Mukherjee Swimming Pool Complex. Svoj šiesty ázijský titul získali hráči Taiwanu; piaty titul získali hráčky Iránu.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Muži

Ženy

Muži do 21 rokov

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Ázijskej kanoistickej konfederácie 
 Oficiálna stránka Indickej kanoistickej asociácie 

Šport v 2013
Majstrovstvá Ázie v canoe pole
Canoe polo
2013 v Indii
Bazilika svätého Trofima

Bazilika svätého Trofima v Arles pochádza z polovice 12. storočia. Pred premenou na chrám Rozumu za Francúzskej revolúcie bazilika slúžila ako rímskokatolícka katedrála arleskej arcidiecézy, zrušenej v roku 1801 (jej územie bolo pričlenené k arcidiecéze v Aix-en-Provence). V roku 1882 bol kostol povýšený na baziliku minor.

Bola postavená v románskom štýle v období 1078 až 1152. Stojí na Námestí republiky (Place de la République), kde je i jej hlavný vchod s portálom bohato zdobeným plastikami Ježiša Krista, evanjelistov a Posledného súdu.

V jej priestoroch sa uskutočnili dve významné historické udalosti: korunovácia Fridricha I. Barbarossu (1178) a sobáš Jolandy Aragonskej a Ľudovíta II. z Anjou (1389).

Literatúra 
 Albert Hari, Primatiale Saint-Trophime von Arles, 2002 Éditions du Signe, ISBN 2-7468-0716-5

Iné projekty

Externé odkazy 
 St. Trophime
 St. Trophime, Arles
 Le cloître
 L'église
 Les sculpture de la façade
 Visite Virtuelle du Cloître Saint Trophime
 Site art-roman
 Le portail roman de la Primatiale Saint-trophime

Zdroj 

Arles
Arles
Arles
Rímskokatolícke kostoly vo Francúzsku 
Korunovačné kostoly
Arles
Stavby v departemente Bouches-du-Rhône
Rulandská ulica

Rulandská ulica je ulica:
 v Bratislave, pozri Rulandská ulica (Bratislava)
 v Košiciach, pozri Rulandská ulica (Košice)
 v Nitre, pozri Rulandská ulica (Nitra)
 v Pezinku, pozri Rulandská ulica (Pezinok)

Rozlišovacie stránky – Ulice
Európske obranné spoločenstvo

Európske obranné spoločenstvo (EOS) bol návrh vojenského paktu, ktorý v roku 1950 inicioval francúzsky predseda vlády René Pleven (vychádzal z tzv. Plevenovho plánu) v reakcii na americké výzvy na znovuvyzbrojenie západného Nemecka. Tie sa vystupňovali po vypuknutí vojny na Kórejskom polostrove, ktorá bola vnímaná ako možný predobraz sovietskej agresie v Európe. Jean Monnet sa obával, aby nemecké vyzbrojenie neznamenalo koniec nemeckého záujmu na vytvorení Európskeho spoločenstva pre uhlie a oceľ.

Francúzskym zámerom bolo vytvorenie európskej armády, pretože Francúzi boli proti často skloňovanej alternatíve, ktorou bolo pristúpenie západného Nemecka do NATO, kde mal byť naplno využitý vojenský potenciál západného Nemecka v prípade konfliktu s východným blokom. Dôvodom francúzskych obáv bol medzivládny charakter NATO a nemožnosť priamej kontroly nad svojimi členmi a teda aj Nemeckom. Európske obranné spoločenstvo malo zahŕňať tzv. Šestku - západné Nemecko, Francúzsko, Taliansko a krajiny Beneluxu. Zmluva o Európskom obrannom spoločenstve bola podpísaná 27. mája 1952, ale nikdy nevstúpila do platnosti pre jej zablokovanie vo francúzskom Národnom zhromaždení v roku 1954.

Pozri aj 
 Európske politické spoločenstvo

Externé odkazy 
Článok o EOS na stránke europskaunia.sk
Časopis Journal of European integration history, 2 články o EOS, strany 51-85

Zdroj 
Petr Fiala; Markéta Pitrová. Evropská unie. 2. vyd. Brno: Centrum pro studium demokracie a kultury, 2009. 803 s. ISBN 978-80-7325-180-2.

Európske spoločenstvá
Dejiny Európskej únie
Pyrazol

Pyrazol je heterocyklická dusíkatá zlúčenina, založená na päťčlennom kruhu zloženom z troch atómov uhlíka a dvoch atómov dusíka na susedných pozíciach. Táto zlúčenina je taktiež základom celej triedy zlúčenín označovaných ako pyrazoly. Pyrazoly sú (na základe zloženia a farmakologických vlastností) zaraďované medzi alkaloidy, ich výskyt v prírode je však vzácny.

V roku 1859 bola izolovaná zo semien melóna prvá zlúčenina patriaca medzi parazoly, 1-pyrazolyl-alanín. Termín pyrazoly dal tejto triede zlúčenín Ludwig Knorr v roku 1883.

Reakcie 
 V klasickej metóde vyvinutej H. Pachmannom v roku 1898 možno syntetizovať pyrazol z acetylénu a diazometánu.

 Pyrazoly možno synteticky vyrábať reakciou α,β-nenasýtených aldehydov s hydrazínom a následnou dehydrogenáciou 

 Pyrazoly reagujú s bórhydridom draselným a tvoria triedu ligandov známych ako škorpionáty. Pyrazol sám s bórhydridom draselným reaguje za vzniku tridentátneho ligandu známeho ako ligand Tp (tris(pyrazolyl)borát)

Použitie 

Pyrozolové deriváty sa používajú v medicíne, kde sa využívajú ich analgetické, protizápalové, antipyretické, antiarytmické, trankvilizačné, myorelaxačné, psychoanaleptické, antikonvulzívne, antidiabetické a antibakteriálne vlastnosti. Pôsobia tiež ako inhibítory monoaminooxidázy.

Referencie 

Alkaloidy
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2013

Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2013 boli v poradí 25. Majstrovstvá Ázie v basketbale žien, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Bangkoku, v Thajsku od 27. októbra3. novembra 2013, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 výkonnostných divízii. Všetky zápasy sa hrajú v bangockej aréne Bangkok Youth Center s kapacitou 5 000 divákov. Thajsko bolo hostiteľom ázijského šampionátu žien tretíkrát, predtým to bolo v rokoch 1997 a 2001 (oba v Bangkoku). Svoj druhý titul po 43 rokoch získali hráčky Japonska, ktoré vo finále zdolali favorizované Juhokórejčanky. Obhajca titulu z Číny skončil na bronzovej priečke.

Libanonské družstvo, ktoré malo hrať v Divízii I, sa na majstrovstvách nepredstaví kvôli suspendácii Libanonskej federácie a v Divízii I ho nahradí Kazachstan. Namiesto Kazachstanu sa v Divízii II predstaví družstvo Filipín ako prvý náhradník a namiesto KĽDR družstvo Hongkongu ako druhý náhradník.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Turecku. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2012.

Výsledky

Divízia I

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Divízia II

Barážové stretnutia

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Ázie 2013 
 Majstrovstvá Ázie na stránke asia-basket.com 
 Majstrovstvá Ázie 2013 na stránke todor66.com 
 Oficiálna stránka FIBA Asia 

Basketbal v 2013
Ženy
Basketbal
ATP syntáza

ATP syntáza je zložitý transmembránový bielkovinový komplex, schopný syntézy ATP. Eukaryoty ho majú umiestnený na vnútornej membráne mitochondrií, ale je prítomný aj vo vnútornej membráne chloroplastov. U baktérií je umiestnený na plazmatickej membráne (u gramnegatívnych baktérií aj na vnútornej).

Štruktúra
ATP syntáza je proteín zložený z niekoľkých podjednotiek. Veľká hlava umiestnená v matrixe mitochondrie sa nazýva F1 časť a je pripevnená na podlhovastej dutej podjednotke, ktorá sa nazýva aj F0. Obe tieto časti sú zložené z niekoľkých podjednotiek. Rotor (časť F0) je tvorený 14 podjednotkami (tie sú nazývané „c“), hlava statora (časť F1) obsahuje šesť podjednotiek (tri α a tri β).

Mechanizmus
Syntéze ATP predchádza transport protónov a vodíkových katiónov cez membránu (vďaka procesom prebiehajúcim v dýchacom reťazci bunkového dýchania), čím vzniká medzi oboma stranami membrány silný protónový gradient. Vodíkové katióny majú preto tendenciu vracať sa späť cez membránu, aby tak vyrovnali tento gradient.

Tieto vodíkové katióny však nemôžu naspäť prechádzať ľubovoľne; jediným miestom sú práve kanáliky ATP syntázy. Vodíkové katióny teda u eukaryotických organizmov prechádzajú v mitochondriách vnútrom ATP syntázy z medzimembránového priestoru do matrixu, v chloroplastoch z lumenov tylakoidov do strómy. U baktérií z vonkajšej strany plazmatickej membrány naspäť do vnútra buniek.

Práve prúd vodíkových katiónov cez kanálik ATP syntázy umožňuje výrobu ATP, teda tzv. chemiosmózu. Platí, že jedna molekula ATP vzniká pri prechode troch atómov vodíka cez molekulu ATP syntázy. ATP syntáza v podstate katalyzuje túto reakciu:
ADP + Pi → ATP

Pri prechode rotorom spôsobia vodíkové katióny jeho roztočenie (preto sa niekedy ATP syntáza prezýva „molekulárny mlynček“). Stopka sa otáča so statorom a tá spôsobuje zmeny konformácie (priestorového usporiadania) statora ATP syntázy.

Referencie

Externé odkazy

 Animácia pohybu ATP syntázy

Hydrolázy
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2014

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v hádzanej žien 2014 bola kontinentálna kvalifikácia v hádzanej žien na Majstrovstvá Európy 2014, ktorú organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Zúčastnilo sa jej 26 európskych družstiev, ktoré súťažili o 14 miest na záverečný turnaj v 7 kvalifikačných skupinách. Prebiehala od 23. októbra 2013 do 15. júna 2014.

Priamy postup 
Priamo postúpili iba družstvá oboch hostiteľských krajín:

Nasadenie do výkonnostných košov 
Nasadenie prebiehalo podľa rebríčku EHF, pozostávajúceho z umiestnení na šampionáte či z kvalifikácie na ME 2010, MS 2011 a ME 2012. Žrebovanie do kvalifikačných skupín sa uskutočnilo 20. mája 2012. Žrebovanie skupín prebehlo vo Vespréme 26. mája 2013.

Výsledky

Skupina 1

Skupina 2

Skupina 3

Skupina 4

Skupina 5

Skupina 6

Skupina 7

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej hádzanárskej federácie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie 
 Kvalifikácia na stránke Európskej hádzanárskej federácie pdf dokument 
 Kvalifikácia na stránke ehf-euro.com archive.org 
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 
 Kvalifikácia na stránke wissenswertes.at 

Hádzaná v 2013
Hádzaná v 2014
Majstrovstvá Európy v hádzanej žien
DNA ligáza

DNA ligáza je enzým zo skupiny ligáz, ktorý sa zúčastňuje replikácie DNA (spojovania Okazakiho fragmentov), crossing-overu a opravy DNA.

Klasifikácia
Poznáme viacero rôznych DNA ligáz, a to vo všetkých doménach (nadríšach) života. Ako kofaktor využívajú bakteriálne DNA ligázy buď NAD alebo ATP. Vírusové, archebekteriálne a eukaryotické DNA ligázy využívajú, až na malé výnimky, ATP.. U živočíchov poznáme tieto DNA ligázy:
 DNA ligáza I – najvýznamnejšia
 DNA ligáza II, DNA ligáza III, DNA ligáza IV – menej významné

Zlá funkcia DNA ligáz môže viesť k prepuknutiu Bloomovho syndrómu alebo k akútnej lymfoblastickej leukémie

Využitie vo výskume
Izolovaných už bolo veľa DNA ligáz a dnes sú neodmysliteľnou súčasťou v oblasti génového inžinierstva. Najčastejšie používaným enzýmom z tejto skupiny je T4 DNA ligáza, ktorá bola získaná z buniek E.coli infikovaných fágom T4. Optimum má síce pri 37 °C, ale najlepšie výsledky sa dosahujú pri teplotách okolo 4 – 16 °C, kedy je obmedzený tepelný pohyb molekúl DNA. Vedci ju používajú zväčša na prepojenie tzv. kohéznych koncov.

Referencie

Pozri aj 

RNA ligáza

Replikácia DNA
Ligázy
Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2013

Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2012 boli v poradí 17. Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia inline skater hockey (IISHF). Konali sa od 25.27. októbra 2013 v Rødovre, v Dánsku, za účasti 5 tímov. Dánsko bolo hostiteľom európskeho šampionátu mužov tretíkrát, predtým to bolo v rokoch 1998 a 2001 (oba v Kodani). Svoj deviaty titul získali hráči Nemecka, ktorí vo finále zdolali víťaza z minulého rokaŠvajčiarov.

Zápasy o 3. až 5. miesto sa hrali na 2 polčasy po 20 minút, všetky ostatné zápasy sa hrali na 3 tretiny po 15 minút. Zápasy naživo vysielala televízna spoločnosť SPS TV z Dánska.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play off

Semifinále

Skupina o 3.5. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie

Externé odkazy 
 ME 2013 na stránke klubu Kodaň Vikings 
 ME 2013 na oficiálnej stránke IISHF 
 ME 2013 na oficiálnej stránke IISHF 

Šport v 2013
Muži
Inline skater hockey
Oprava DNA

Oprava DNA je označenie pre akýkoľvek mechanizmus, ktorý je schopný v poškodenom režazci DNA obnoviť pôvodné poradie nukleotidov („písmen genetického kódu”). Takéto poškodenie, ktoré môže byť spôsobené napríklad jednou alebo niekoľkými mutáciami alebo modifikáciou bázy, by inak mohlo mať za následok poškodenie genetickej informácie bunky. Poruchy opravy DNA môžu mať niekedy za následok napríklad rakovinu.

Referencie 

Genetika
I Love It

„I Love It“ je skladba švédskej synthpopovej dvojice Icona Pop v spolupráci s britskou hudobníčkou Charli XCX. Bola vydaná vo Švédsku v máji 2012 vo forme digital download. Skladba sa objavila na ich debutovom štúdiovom albume Icona Pop, rovnako ako na EP Iconic a medzinárodnom albume This Is... Icona Pop. Skladba vstúpila do rebríčka Sverigetopplistan na 48. mieste a dosiahla až 2. miesto.

V USA sa skladba dostala na 7. miesto v rebríčku Billboard Hot 100 a následne bol album/singel certifikovaný na dve platinové platne od RIAA za predaj viac ako 2 miliónov kusov.

Skladba bola použitá v soundtracku videohry Need for Speed: Most Wanted (2012) a v reklame na Samsung Galaxy S4.

Zoznam skladieb

Pozície v rebríčkoch

Referencie

Externé odkazy
 Text piesne na MetroLyrics

Zdroj

Single z 2012
Švédske piesne
Ždánický les

Ždánický les () je geomorfologický celok na južnej Morave v oblasti Středomoravských Karpat. Najvyšší vrchol je U Slepice (). Ide o plochú vrchovinu z paleogénnych sedimentov. K významným obciam patria Ždánice.

Ochrana prírody 
Prírodné parky:
 Přírodní park Ždánický les – vyhlásený v roku 1996 na ploche 

Prírodné rezervácie:
 U Vrby

Prírodné pamiatky:
 Baračka

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ždánický les
 Ždánický les
 Přírodní park Ždánický les

Zdroje 
 
 Geografický místopisný slovník. Praha: Academia, 1993.80-200-0445-9

Geomorfologické celky v Česku
Středomoravské Karpaty
Virtuálne sídlo

Virtuálne sídlo je služba určená pre firmy. Každá firma musí pri svojom vzniku uviesť sídlo svojej firmy (tzv. registračné sídlo firmy). Toto sídlo firmy sa zapisuje do Obchodného registra Slovenskej republiky.

Sídlo firmy môže byť dom, byt, či nebytový priestor. Majiteľ nehnuteľnosti môže udeliť Súhlas vlastníka na zriadenie sídla firmy. Môže uviesť viacero súhlasov pre viacero firiem. Na jednej adrese môže byť takto viacero oficiálnych sídiel firiem.

Dôvody zriadenia virtuálneho sídla firmy 
Dôvody, využitia virtuálneho sídla, môžu byť rôzne. Ak ste začínajúci podnikateľ, nechcete zbytočne investovať do drahých prenájmov, keďže neviete, ako bude váš biznis rentabilný. Nízke nájomné za virtuálnu kanceláriu vám môže zo začiatku podnikania pomôcť prežiť. Výhodné je to pre vás aj v tom prípade, že už ste „zabehnutý“ podnikateľ, ale k výkonu svojej práce nepotrebujete každodenne sedieť v prenajatej kancelárií. Rovnako, pokiaľ viete, že sa onedlho budete musieť presťahovať zo súčasného prenájmu inam – je jednoduchšie len raz zadať adresu virtuálneho sídla.

Služby spojené s virtuálnym sídlom 
 Notifikácia o prijatej listine: e-mailom, alebo SMSkou
 Preposielanie prijatých listín na konkrétnu adresu
 Skenovanie prijatých listín
 Fotenie prijatých listín (obálku)
 On-line evidencia prijatých listín – história prijatej pošty s detailami ako
 * dátum prijatia
 * odosielateľ
 * fotka zásielky
 * váha zásielky
 * typ zásielky
 * číslo zásielky v prípade doporučeného listu

Obchodný register 
Obchodný register je verejný zoznam, do ktorého sa zapisujú zákonom stanovené údaje týkajúce sa podnikateľov a ktorého súčasťou je zbierka zákonom ustanovených listín.

Podnikanie
Kancelária
Silvia Švédska

Kráľovná Silvia, vlastným menom Silvia Renate Sommerlathová (* 23. december 1943, Heidelberg) je švédska kráľovná, manželka Karola XVI. Gustáva.

Životopis

Detstvo 
Narodila sa 23. decembra 1943 v Heidelbergu rodičom Waltherovi Sommerlathovi a Alice Sommerlathovej, rod. de Toledovej ako najmladšia zo štyroch detí. Má troch bratov – Ralfa (* 1929), Walthera (* 1934), Jörga (* 1941 – † 2006).
V rokoch 1947 – 1957 žila rodina Sommerlathovcov v Brazílii, v Sao Paule, kde Silviin otec zastával rôzne pozície. V roku 1957 sa  presťahovali do Západného Nemecka.

V Sao Paule navštevovala nemeckú školu Colégio Visconde de Porto Seguro. V roku 1963 zmaturovala na strednej škole v Düsseldorfe. V rokoch 1965 – 1969 študovala tlmočníctvo v Mníchove so zameraním na španielčinu. Po promóciách pracovala na argentínskom konzuláte v Mníchove. Neovláda len rodnú nemčinu a švédštinu, ale hovorí tiež anglicky, francúzsky, španielsky a portugalsky. Okrem týchto jazykov ešte ovláda perfektne švédsku znakovú reč nepočujúcich.

Manželstvo 
Silvia sa stretla s korunným princom Karolom Gustávom v roku 1972 na olympijských hrách. Podľa slov samotného princa Karola Gustáva to bola láska na prvý pohľad. Zásnuby boli ohlásené 12. marca 1976. Svadba sa konala o tri mesiace neskôr, 19. júna v Štokholmskej katedrále. Od roku 1797 to bolo prvé manželstvo vládnuceho švédskeho monarchu. Pokiaľ by sa bol Karol Gustáv oženil s neurodzenou Silviou počas vlády svojho starého otca Gustáva VI. Adolfa, stratil by svoje nástupnícke právo na švédsky trón. Kráľ Gustáv VI. Adolf totiž neoblomne zastával názor, že sobáše sa musia uzatvárať len medzi potomkami z kráľovských rodín.

Silvia a Karol Gustáv majú tri deti:
 Viktória (* 14. júl 1977)
 Karol Filip (* 13. máj 1979)
 Madeleine (* 10. jún 1982)

Iné projekty

Externé odkazy 
www.kungahuset.se

Kráľovské manželky Švédska
Osobnosti na čilských poštových známkach
Osobnosti z Heidelbergu
Filipínske národné futsalové družstvo mužov

Filipínske národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Filipíny v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Philippine Football Federation (PFF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1996, v kvalifikácii na MS. V novembri 2017 mu patrilo v medzinárodnom rebríčku 107. miesto.

Vrcholné podujatia 
Filipínske družstvo sa ani raz nekvalifikovalo na majstrovstvá sveta FIFA.  

majstrovstiev Ázie sa zúčastnilo 3-krát, prvý raz v roku 2004 v Macau. Po štyroch prehrách skončilo už v základnej skupine. O rok neskôr v základnej skupine dokázalo bodovať po remíze s . V následnej skupine o umiestnenie ešte zvíťazilo nad  a skončilo celkovo na delenom 17. až 20. mieste. Po ročnej prestávke sa dokázalo kvalifikovať na 9. majstrovstvá Ázie, ktoré sa konali v Japonsku. Družstvo na nich skončilo rovnako už v základnej skupine, keď dokázalo bodovať iba po remíze . Z ďalších kvalifikácií sa už na ázijský šampionát nedokázalo prebojovať.

Na regionálnych majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie zaznamenalo najlepšie výsledky v rokoch 2009 a 2010, keď skončilo štvrté. V roku 2009 v súboji o bronz prehralo tesne s . 2-krát sa zúčastnilo aj futsalového turnaja Východoázijských hier, na ktorom skončilo zakaždým už v základnej skupine.

Výsledky 
Majstrovstvá sveta FIFA

Majstrovstvá Ázie

Majstrovstvá ASEAN

Hry Juhovýchodnej Ázie

Ázijské halové hry
 nezúčastnilo sa

Referencie

Pozri aj 
 Filipínske národné futbalové mužstvo
 Filipínske národné futsalové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Philippine Football Federation 
 Futsal na Filipínach 
 Zápasy družstva na futsalplanet.com 

Národné futsalové družstvá
Futsal
Národné
Brunejské národné futsalové družstvo mužov

Brunejské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Brunej v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Persatuan Bolasepak Kebangsaan Negara Brunei Darussalam (PBKNBD). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1996. Jeho najlepším výsledkom je bronz z majstrovstiev Juhovýchodnej Ázie. V novembri 2017 mu patrilo v medzinárodnom rebríčku 108. miesto.

Vrcholné podujatia 
Brunejské družstvo sa ani raz nekvalifikovalo na majstrovstvá sveta FIFA.  

majstrovstiev Ázie sa zúčastnilo iba raz, v roku 2002 v Indonézii. Po štyroch prehrách skončilo už v základnej skupine. Po dlhšej prestávke sa predstavilo v kvalifikácii na Majstrovstvách Ázie 2008, kde nebodovalo ani v jednom stretnutí a na hlavný turnaj sa nekvalifikovalo. Rovnako sa nekvalifikovalo ani na Majstrovstvá Ázie 2014, keď skončilo v kvalifikácii vo svojom regióne posledné.

Na regionálnych majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie zaznamenalo najlepšie výsledky. Po 4. mieste v roku 2001 získalo toto umiestnenie aj v roku 2005, ale pri väčšom počte víťazstiev. O 3 roky neskôr sa mu podarilo dostať do semifinále turnaja, ale v semifinále s , ani v zápase o bronz s , neuspelo.

Výsledky 
Majstrovstvá sveta FIFA

Majstrovstvá Ázie

Majstrovstvá ASEAN

Ázijské halové hry
 nezúčastnilo sa

Hry Juhovýchodnej Ázie
 nezúčastnilo sa

Referencie

Pozri aj 
 Brunejské národné futbalové mužstvo

Externé odkazy 
 Persatuan Bolasepak Kebangsaan Negara Brunei Darussalam na stránke Ázijskej futbalovej federácie 
 Zápasy družstva na futsalplanet.com 

Národné futsalové družstvá
Futsal
Národné
Mjanmarské národné futsalové družstvo mužov

Mjanmarské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Mjanmarsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Myanmar Football Federation (MFF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2006. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom futsalovom rebríčku 81. miesto.

Vrcholné podujatia 
Mjanmarské družstvo sa ani raz nekvalifikovalo na majstrovstvá sveta FIFA.  

Na majstrovstvá Ázie sa dokázalo kvalifikovať iba raz. Prvú kvalifikáciu absolvovalo až v roku 2010, ale rovnako ako v tej nasledujúcej, nevyhralo žiadne stretnutie. V kvalifikácii v Thajsku na Majstrovstvá Ázie 2014 skončilo po 2 víťazstvách (nad  a ) šieste, čo mu opäť nestačilo na postup. Postúpiť sa mu prvýkrát podarilo v roku 2018, kde však po 3 prehrách skončilo už v základnej skupine.

Na regionálnych majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie zaznamenalo najväčší úspech. Hneď pri svojej prvej účasti v 2006, čo bolo rovnako aj jeho prvé medzinárodné vystúpenie, postúpilo do semifinále turnaja. V ňom prehralo s , následne však zvládlo súboj o 3. miesto s  a vybojovalo bronzovú medailu. V ďalších turnajoch sa nedokázalo prebojovať do semifinále a končilo už v základných skupinách. V roku 2016 však opäť získalo medailu, keď prehralo až vo finále s . Najlepší výsledok na Hrách Juhovýchodnej Ázie dosiahlo v roku 2013, v domácom Mjanmarsku, keď skončilo na 4. priečke.

Výsledky 
Majstrovstvá sveta FIFA

Ázijské halové hry
 nezúčastnilo sa

Majstrovstvá Ázie

Majstrovstvá ASEAN

Hry Juhovýchodnej Ázie

Referencie

Pozri aj 
 Mjanmarské národné futbalové mužstvo
 Mjanmarské národné futsalové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Myanmar Football Federation (po barmsky)

Zdroj 
 Zápasy družstva na futsalplanet.com 

Národné futsalové družstvá
Futsal
Národné
Laoské národné futsalové družstvo mužov

Laoské národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Laos v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Fédération Lao de Football (FLF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2007. V novembri 2017 mu patrilo vo svetovom rebríčku 104. miesto.

Vrcholné podujatia 
Laoské družstvo sa ani raz nekvalifikovalo na majstrovstvá sveta FIFA.  

Na majstrovstvá Ázie sa nedokázalo kvalifikovať rovnako ani raz. Prvú kvalifikáciu absolvovalo až v roku 2014. V základnej skupine dokázalo iba remizovať s  a skončilo posledné v skupine.

Na regionálnych majstrovstvách Juhovýchodnej Ázie sa predstavilo 7-krát. Ani na jednom z turnajov nedokázalo bodovať viac ako v jednom stretnutí a medzi 4 najlepšie družstvá sa nikdy neprebojovalo.

V roku 2007 sa zúčastnilo futsalového turnaja Hier Juhovýchodnej Ázie, na ktorých sa výhrou nad historickým vôbec prvým medzinárodným stretnutím Laosudostalo do semifinále. V ňom, ako aj v zápase o bronz, zaznamenalo vysoké prehry s , resp. . Konečné 4. miesto je najlepším výsledkom laoského družstva. O 4 roky neskôr v Mjanmarsku skončilo na turnaji posledné, keď vysoko prehralo oba zápasy v základnej skupine.

Výsledky 
Majstrovstvá sveta FIFA

Ázijské halové hry
 nezúčastnilo sa

Majstrovstvá Ázie

Majstrovstvá ASEAN

Hry Juhovýchodnej Ázie

Referencie

Pozri aj 
 Laoské národné futbalové mužstvo
 Laoské národné futsalové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Fédération Lao de Football (po laosky)
 Zápasy družstva na futsalplanet.com 

Národné futsalové družstvá
Futsal
Národné
Medzinárodné letisko Carriel Sur

Medzinárodné letisko Carriel Sur (, IATA: CCP, ICAO: SCIE) je letisko v mestskej časti Concepción v Čile.

Aerolínie a destinácie

Pravidelné linky 
  LAN Airlines
 Santiago / Medzinárodné letisko Artura Merina Beníteza
  Sky Airline
 Santiago / Medzinárodné letisko Artura Merina Beníteza
 Temuco, Čile / Letisko Maquehue
 Pucón, Čile / Letisko Pucón 
 Puerto Montt, Čile / Medzinárodné letisko El Tepual
  PAL Airlines
 Santiago / Medzinárodné letisko Artura Merina Beníteza

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka (po španielsky)

Letiská v Čile