Chammurapi

Chammurapi/Chammu-rapi alebo Chammurabi/Chammu-rabi bol lugal (kráľ) Starobabylonskej ríše, ktorý v nej vládol 42 rokov, podľa strednej chronológie v rokoch 1792 – 1750 pred Kr., podľa krátkej chronológie v rokoch 1728 – 1686 pred Kr. a podľa dlhej chronológie v rokoch 18481806 pred Kr. Bol šiestym panovníkom prvej babylonskej dynastie, nazývanej aj amoritská podľa pravdepodobného amoritského pôvodu jej zakladateľa Sumu-abuma. Chammurapi je považovaný za najvýznamnejšieho panovníka Starobabylonskej ríše, keďže za jeho vlády došlo k jej najväčšiemu územnému a ekonomickému rozmachu. Veľký význam zohrávala aj jeho reforma verejnej správy zavŕšená spísaním zákonníka, ktorý je najstaršou právnou pamiatkou zachovanou v celku (zo starších sa zachovali len menšie časti).

Etymológia mena 
Rozdiely v písaní mena spočívajú v odlišných názoroch na etymológiu mena, ktoré môže byť východosemitského (babylonského) alebo západosemitského (amoritského) pôvodu. Slovo pozostáva z dvoch častí – hammu je preukázateľne západosemitského (amoritského) pôvodu a interpretuje sa ako „príbuzný“ (rozumej „príbuzný bohov“).

Preklad druhej časti mena sa odlišuje – rapi znamená „lieči“, prípona rabi sa prekladá ako „mocný“. Po objave tabuľky s ugaritským klinovým písmom (1928) sa majorita odbornej obce prikláňa k ekvivalentu „Chammurapi“, keďže mená väčšiny kráľov Ugaritu z 2. tisícročia pred Kr. obsahujú spoluhláskové zoskupenie „mrp“. Meno sa môže písať so spojovníkom, práve na odlíšenie jeho dvoch častí. Obe ekvivalenty mena sú správne a používajú sa v odborných textoch.

Mytologický pohľad 
Prológu Chammurapiho zákonníka podáva mytologický opis Chammurapiho ako bohom oddaného panovníka, ktorý bol na vládnutie predurčený už keď najvyšší boh Anum s Enlilom zverili vládu nad celým ľudstvom Mardukovi a za jeho sídlo ustanovili mesto Babylon, ktoré „na všetkých stranách sveta urobili všemocným a trvalé panstvo v ňom vybudovali, ktorého základy sú položené tak pevne ako nebesá a zem.“

Datovanie obdobia vládnutia 
 krátka chronológia: 17281686 pred Kr.
 stredná chronológia: 17921750 pred Kr.
 dlhá chronológia: 18481806 pred Kr.

Vláda

Začiatok vlády 
Na počiatku svojej vlády Chammurapi pristúpil k hospodárskej a politickej konsolidácii ríše. V 2. roku vlády (1790 pred Kr.) obmedzil štátom nútené práce, čo neznámy dobový autor popísal ako „nastolenie spravodlivosti“.

V 3. roku vlády (1789 pred Kr.) dal v Babylone postaviť chrám boha Nanna (Sín – boh mesiaca). Zo 4. roka jeho vlády (1788 pred Kr.) pochádzajú správy o obnovovaní mestských hradieb, ktoré dal postupne posilňovať a budovať ďalšie. Na zabezpečenie dostatku vlahy nariaďuje v 9. roku vlády (1783 pred Kr.) vyhĺbiť kanál, ktorý nazval „Chammurapi je hojnosť“.

Pramene v klinovom písme obsahujú aj zmienky o zásluhách v náboženskom prostredí, ako vyhotovenie sôch rôznym božstvám a osadenie podstavcov trónov v chrámoch, z čoho je  najpodstatnejšie osadenie podstavca trónu chrámu bohyne Inanny zdobeného zlatom, striebrom a drahými kameňmi v 14. roku svojej vlády (1778 pred Kr.). Od 6. roku (1786 pred Kr.) vlády sa čoraz častejšie objavujú zmienky o týchto daroch bohom, čo práve v období výraznejších vojnových úspechov možno vysvetliť ako akt vďaky za víťazstvá a zároveň zabezpečenie si priazne bohov aj v budúcnosti.

Vojnová expanzia 

V 6. roku vlády Chammurapi začal vojnové výboje. Podstatnú úlohu zohrávalo sformovanie koalície so Zimri-Limom, panovníkom Mari. Prvá ofenzíva smerovala na juhovýchod, kde ovládol mestá Uruk a Isin (7. rok vlády – 1785 pred Kr.), ktoré boli dovtedy pod správou lugala Rím-Sína z Larsy.

Počas 10. roka svojej vlády dobyl mesto Malgium a v nasledujúcom roku sa získa pod kontrolu mesto Rapiqum (resp. Rabiqa), územie pôvodne náležiace akkadskému mestu Ešnunna. Z neskoršej korešpondencie Chammurapiho so Zimri-Limom ale vyplýva, že v skutočnosti mesto získal Šamši-Adad, panovník staroasýrskej ríše, ktorý prizval Chammurapiho zdieľať nadvládu v Rapiqume.

V 29. až 31. roku Chammurapiho vlády (1763 – 1761 pred Kr.) boli armády mestských štátov Ešnunna, Larsa a ich spojeneckých miest definitívne porazené. Chammurapi napokon porazil aj svojho bývalého spojenca, Mari. Vojnovú expanziu završil v 36. roku vlády (1756/1692 pred Kr.) obsadením väčšiny Asýrie, najmä jej významných centier – Aššur a Ninive, hoci len dočasne. Babylon po týchto vojnových úspechoch dosiahol hegemóniu v mezopotámskej oblasti.

Centralizácia a byrokratizácia rozsiahlej ríše 

Náhle rozšírenie územia ríše si vyžadovalo neustálu konsolidáciu vnútorných pomerov. Z tohto dôvodu Chammurapi pravidelne nariaďoval budovanie obranných hradieb, pevností, zavlažovacích kanálov, infraštruktúry a venoval sa výzdobe chrámov.

Dôležitá reforma spočívala vo vytvorení efektívneho administratívneho aparátu, aby bolo možné jednak účinne využívať a rozvíjať nadobudnuté bohatstvo (hlavne úrodnú pôdu a obchodné styky) a tiež udržať celistvosť ríše. Správne členenie spočívalo v rozdelení na provincie, podľa jednotlivých oblastí, na čele ktorých stáli miestodržitelia menovaní panovník. Medzi ich úlohy patrilo dohliadanie na využívanie a údržbu štátneho majetku, prideľovanie pozemkov palácovým pracovníkom, udržiavanie pokoja a bezpečnosti (súdna a vojenská moc). V rozhodovaní boli ale úzko viazaný na priame Chammurapiho príkazy. Ich závislosť od panovníka sa prejavovala aj v povinnosti odvádzať mu renty v naturáliách a striebre.

Dôležitým prvkom, ktorý mal Chammurapimu zabezpečiť pevnú kontrolu nad rozsiahlym novozískaným územím, bolo budovanie centralizovaného administratívneho aparátu. Štát sa členil na provincie, v ktorých mali vedúce postavenie miestodržitelia dosadzovaní panovníkom, ktorý s nimi viedol intenzívnu korešpondenciu obsahujúcu detailné pokyny a príkazy.

Kompetencie miestodržiteľov zahŕňali dohľad nad efektívnym využívaním panovníckeho majetku v provinciách (hlavne poľnohospodárskej pôdy), prideľovanie pozemkov osobám pracujúcim v službách paláca, zabezpečenie dodávok stanoveného množstva naturálií a striebra z provincie pre hlavné mesto (získavané vo forme renty, ktorú palác získaval prenájmom svojho provinčného majetku, hlavne pozemkov, príp. vo forme rôznych daní – ich povaha ale nie je úplne jasná), dohľad nad hospodárskymi záležitosťami miestnych chrámov, zaisťovanie bezpečnosti na území provincie, lokálne vojenské a súdne záležitosti, údržba mestských hradieb, zavlažovacích kanálov a pod. Nižšími úradníkmi boli lokálni hodnostári spravujúci jednotlivé mestá.

Pre Chammurapiho vládu je význačná aj výraznejšia špecializácia byrokratických funkcií. Za financie zodpovedal „šandabakkum“, ktorého podriadenými boli jednotliví účtovníci. Ďalšími úradníckymi funkciami boli napr. správca pozemkovej knihy, vedúci palácových obchodníkov, dozorcovia, pisári a poslovia.

Hlavnými zdrojmi štátnych príjmov boli dane z prenájmu palácovej pôdy. Palácová pôda bola rozdelená na „ilku“ (diely o výmere 6 až ), ktoré boli prenajímané palácovým zamestnancom, ktorí boli rozdelení do 4 kategórií – „bairu“ (rybár), „redu“ (vojak), „PA.PA“ (význam nejasný) a „labuttu“ (spoľahlivý preklad tohto termínu neexistuje). Od nájomcov sa vyžadovala údržba pôdy a platenie naturálnej renty.

Ale administratívny aparát až príliš závislý od panovníka, ako aj stále početnejšie vzbury s cieľom znovunastolenia stratenej nezávislosti v podrobených mestách južnej Babylonie oslabovali integritu štátu, čo sa prejavovalo už za vlády Chammurapiho nástupcu, Samsu-iluna (17491712 pred Kr.). Definitívny koniec Starobabylonskej ríše nastal v roku 1595 pred Kr., kedy ju ovládli Chetiti.

Chammurapiho zákonník 

Vrcholným prejavom Chammurapiho administratívy je spísanie zákonníka na stéle z tmavého dioritu v roku cca 1772 pred Kr. Literárne sa člení na prológ (text glorifikuje Chammurapiho vládu), trestnoprávnu časť pozostávajúcu z 282 článkov a epilóg, v ktorom Chammurapi vyslovuje želanie aby boli tieto nariadenia udržiavané, požehnáva budúcich vládcov a preklína porušiteľov týchto nariadení. Menšie časti ustanovení zákonníka boli nájdené aj na hlinených tabuľkách. Dosiaľ sa historickej vede nepodarilo úplne objasniť, do akej miery sa právne ustanovenia reálne uplatňovali v súdnej praxi.

Chammurapiho odkaz v zachovaných pamiatkach 
Väčšina dobových zápisov sa venuje zaznamenávaniu výstavby hradieb, kanálov, chrámov a pod., pričom zmienky o vojnových úspechov nie sú dávané do popredia. Táto skutočnosť, spočívajúca v marginalizovaní vojnovej expanzie, je charakteristická pre všetkých babylonských panovníkov, ktorí takýmto spôsobom zrejme chceli pre nasledujúce generácie zachovať dojem mierového vládcu, nositeľa pokoja a poriadku.

Vďaka množstvu zachovaných klinopisných pamiatok z obdobia jeho vlády možno pomerne spoľahlivo zrekonštruovať politické a ekonomické pomery v ríši. Cennými prameňmi je hlavne diplomatická korešpondencia, v najväčšom počte zachovaná v knižnici v Mari.

Biblická teória 
Nemecký orientalista Eberhard Schrader ako prvý vyslovil domnienku, že v starozákonnej knihe Genezis spomínaný Amraphel, kráľ krajiny Senaár (názov kraja odkazuje na Babyloniu) je Chammurapi. Ale pre absenciu iných prameňov, ktoré by obsahovali zmienku o Amraphelovi, nemožno túto teóriu podrobiť verifikácii. Z tohto dôvodu tento názor nie je v súčasnej odbornej obci všeobecne rozšírený.

Poznámky

Referencie

Pozri aj 
 Chammurapiho zákonník
 Prvá babylonská dynastia

Bibliografia

Publikované pramene

Monografie

Články a príspevky

Encyklopedické heslá

Iné projekty

Externé odkazy 

 Cuneiform Digital Library Initiative Datovacie formulky z obdobia vlády Chammurapiho s anglickým prekladom
 The Code of Hammurabi Anglický preklad Chammurapiho zákonníka od Leonarda Williama Kinga (1915)
 Babylon Virtuálna expozícia predstavujúca Babylonskú ríšu (vrátane Chammurapiho)
 Museé de Louvre Inventár múzea súvisiaci s Chammurapim

Narodenia v 18. storočí pred Kr.
Úmrtia v 17. storočí pred Kr.
Vládcovia Babylonie
Zákonodarci