joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Far Cry 6

Far Cry 6 je akčná strieľačka z pohľadu prvej osoby z roku 2021 vyvinutá spoločnosťou Ubisoft Toronto a vydaná Ubisoftom. Ide o šieste pokračovanie hernej série Far Cry, ktoré vyšlo 7. októbra 2021 pre platformy Amazon Luna, Microsoft Windows, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series X/S a Stadia.

Hra sa odohráva na fiktívnom karibskom ostrove Yara, kde vládne diktátor „El Presidente“ Antón Castillo (Giancarlo Esposito). V hlavných úlohách sa ocitne aj Antónov syn Diego (Anthony Gonzalez), v ktorom vidí jeho otec veľkého nástupcu. Hráč prevezme rolu partizánskeho bojovníka Daniho Rojasa, s ktorým sa pokúsi zvrhnúť Castilla a jeho režim.

Príbeh 

Príbeh hry začína v hlavnom meste štátu Yara menom Esperanza, v deň, keď začali nepokoje. Hlavný hrdina (či hrdinka) Dani Rojas sa s priateľmi vydáva na loď, pomocou ktorej utečú z krajiny. Loď je však prepadnutá samotným El Presidentom, ktorý ju nechá rozstrieľať svojimi vojakmi. Prežije to iba Dani. Dani sa prebúdza na ostrove, na ktorom sídli partizánska skupina Libertad. Nájde ich vodkyňu Claru a pridáva sa k nim. Spoločne preberú celý ostrov z moci diktátora a zvrhnú jeho vládu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Český fanúšikovský web

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Počítačové hry
Far Cry
Počítačové hry z 2021
Far Cry (séria)

Far Cry je séria hier vydávaných od roku 2004 spoločnosťou Ubisoft. Séria Far Cry má 6 hlavných hier a 9 vedľajších hier. Poslednou vydanou hrou je Far Cry 6 z roku 2021.

Hry

Hlavné hry

Far Cry (2004) 
Hra z marca 2004. Hlavným hrdinom je bývalý vojak Jack Carver.

Far Cry 2 (2008) 
Hra z októbra 2008. Hlavného hrdinu si hráč na začiatku zvolí - má na výber z týchto: Frank Bilders, Marty Alencar, Paul Ferenc, Andre Hyppolita, Warren Clyde, Yosip Idromen, Xianyong Bai, Quarbani Sinch a Hakim Echebbi.

Far Cry 3 (2012) 
Hra zo septembra 2012. Hlavným hrdinom je Jason Brody.

Far Cry 4 (2014) 
Hra z novembra 2014. Hlavným hrdinom je Ajay Ghale.

Far Cry 5 (2018) 
Piaty diel hlavnej série. Bol vydaný 27. marca 2018.

Far Cry 6 (2021) 
Šiesty diel hlavnej série. Bol vydaný 7. októbra 2021.

Vedľajšie hry

Far Cry Instincts (2005) 
Far Cry Instincts je port pôvodného Far Cry pre Xbox, ktorý vyvinul a zverejnil Ubisoft 27. septembra 2005.

Far Cry Instincts: Evolution (2006) 
Pokračovanie videohry Far Cry Instincts, vydané 27. marca 2006.

Far Cry Instincts: Predator (2006) 
Far Cry Instincts: Predator, vydaná pre Xbox 360 v rovnaký deň ako Far Cry Evolution, obsahuje graficky vylepšené verzie Instincts aj Evolution.

Far Cry Vengeance (2006) 
Far Cry Vengeance je port Far Cry Instincts: Evolution pre Wii, ktorý vyvinul a zverejnil Ubisoft 12. decembra 2006.

Paradise Lost (2007) 
Paradise Lost je arkádová hra vyvinutá spoločnosťou Global VR a publikovaná spoločnosťou Ubisoft v roku 2007.

Far Cry 3: Blood Dragon (2013) 
Hra bola vydaná 30. apríla 2013. Jedná sa o samovoľne stojaci datadisk hry Far Cry 3.

Far Cry Primal (2016) 
Hra z roku 2016, ktorá nepokračuje v hlavnej sérii, ale dejom z praveku odbočuje. Hlavným hrdinom je Takkar.

Far Cry New Dawn (2019) 
Hra bola vydaná 15. februára 2019. Jedná sa o priame pokračovanie hry Far Cry 5.

Far Cry VR: Dive Into Insanity (2021) 
Far Cry VR: Dive Into Insanity je hra pre virtuálnu realitu, ktorá sa odohráva na rovnakom tropickom ostrove ako Far Cry 3. Vydaná bola 1. júna 2021 a jej antagonistom je Vaas Montenegro.

Iné médiá

Adaptácie 
Film bol vydaný 2. októbra 2008, režíroval ho Uwe Boll a hlavnú postavu Jacka Carvera hrá Til Schweiger.
The Far Cry Experience vyšiel v roku 2012 ako televízna miniséria. Odohráva sa niekoľko dní pred udalosťami z Far Cry 3. Hlavná postava Christopher Mintz-Plasse je zajatá Vaasom a jeho gangom pirátov. V minisérii si zahral aj Michael Mando ktorý vo videohre Far Cry 3 dabuje Vaasa.

Stolová hra 
20. septembra 2021 bolo oznámené, že vydavateľ stolových hier Funforge sa spojí s Ubisoftom na vytvorení stolovej hry založenej na franšíze s názvom Far Cry Beyond.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Počítačové hry
Far Cry
Série počítačových hier
Zimné olympijské hry 2026

Zimné olympijské hry 2026, oficiálne XXV. zimné olympijské hry (), sa budú konať v talianskom Miláne a Cortine d'Ampezzo. Slavnostné zahájenie prebehne 6. februára 2026, ukončenie sa uskutoční 22. februára 2026.

V Miláne se uskutoční olympiáda prvý krát. Bude to 20 rokov od Zimných olympijských hier 2006 v Turíne a 70 rokov od Zimných olympijských hier 1956 v Cortine d'Ampezzo.

Mesto Miláno tak bude štvrté talianske mesto, ktoré hostilo olympijské hry. Prvé mesto bolo Cortina d'Ampezzo, ktoré usporiadalo Zimné olympijské hry 1956, druhý bol Rím, ktorý usporiadal Letné olympijské hry 1960 a tretí bol Turín, ktorý usporiadal Zimné olympijské hry 2006.

Voľba usporiadateľa 
Mestá, ktoré chceli hostiť Zimné olympijské hry 2026, museli do 31. marca 2018 podať kandidatúru. Kandidatúru podalo Miláno a Cortina d'Ampezzo, Štokholm, Calgary, Erzurum, Sapporo, Graz a Sion. Dňa 10. júna 2018 Sion od ponuky upustil, pretože 53,96 % voličov v referende odmietlo prisľúbiť finančnú podporu pre hry. Dňa 6. júla 2018 Graz ponuku stiahol kvôli nedostatku podpory zo strany krajinskej vlády. Dňa 13. septembra 2018 Sapporo oznámilo, že obrátí svoju pozornosť na ponuku usporiadania olympiády v roku 2030 a nebude žiadať o usporiadanie hier v roku 2026. Toto rozhodnutie bolo urobené z dôsledku toho, že sa hry konali predtým dvakrát v Asii. Dňa 4. októbra 2018 Erzurum stiahol svoju ponuku hostiť hry z dôvodu nedostatku dopravy, telekomunikácií a letísk. Dňa 13. novembra 2018 sa konalo v Calgary referendum, kde 56 % voličov odmietlo pokračovať v olympíjskej ponuke, a preto mestská rada hlasovala 19. novembra pre stiahnutie olympíjskej ponuky. Dňa 11. januára 2019 bolo pri predkladaní ponukovej knihy zverejnené, že Štokholm podal spoločnú ponuku s mestom Åre.

Členovia výboru potom 24. júna 2019 na 134. zasadnutie MOV v Lausanne zvolili za usporiadateľa Miláno a Cortinu d'Ampezzo v Taliansku. Hostiteľské mesto malo byť pôvodne vybrané 11. septembra 2019 na 134. zasadnutí IOC v Miláne, však pravidla MOV vyžadovali, aby voľby boli presunuté do iného umiestnenia, čo Miláno podalo ponuku pre zimnú olympiádu 2026.

Olympijské športoviská

Miláno 

 Stadio Giuseppe Meazza (ceremoniál)
 Mediolanum Forum (krasokorčuľovanie)
 PalaItalia Santa Giulia (ľadový hokej)
 PalaLido (ľadový hokej)

Valtellina 
 Stelvio slope (alpské lyžovanie)
 Livigno (snowboarding, akrobatické lyžovanie)

Cortina d'Ampezzo 
 Olimpia delle Tofane slope (alpské lyžovanie)
 Pista Eugenio Monti (boby, sane a skeleton)
 Stadio Olimpico Del Ghiaccio (curling)
 Rasen-Antholz (biatlon)

Val di Fiemme 
 Trampolino Giuseppe Dal Ben (skoky na lyžiach a severská kombinácia) 
 Lago di Tesero (beh na lyžiach a severská kombinácia)
 Baselga di Piné (rýchlokorčuľovanie)

Verona 
 Verona aréna (ceremoniál)

Športy 
Na XXV. Zimných olympijských hrách sea bude súťažiť v celkom 16 športových odvetviach. Novým športom v programe olympijských hier bude skialpinismus.

 
Zimné olympijské hry
OH
Šport v Miláne
Cortina d'Ampezzo
Šport v 2026
Ultimátum (seriál)

Ultimátum je slovenský krimi seriál, ktorý sa vysiela od 26. marca 2022 na TV JOJ. Hlavnú úlohu stvárňuje Ján Koleník.

Obsadenie

Série

Časti

1. séria (2022)

Referencie

Externé odkazy 
 

Televízne seriály TV JOJ
Televízne seriály z roku 2022
Madagaskarské národné futbalové mužstvo

Madagaskarské národné futbalové mužstvo reprezentuje Madagaskar na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.

História 
Futbalový zväz bol založený v roku 1961. Madagaskar sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Africkom pohári národov sa predstavili raz a to v roku 2019. Ako debutant na turnaji sa prekvapivo dostali do štvrťfinále.

Majstrovstvá sveta

Africký pohár národov

Externé zdroje 
https://fmf.mg/

Zdroj 

Národné futbalové mužstvá
Futbal v Madagaskare
Madagaskarské národné družstvá
Šubovka (vrch v Oravskej Magure)

Šubovka () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Podbiel, približne  západne od mesta Tvrdošín.

Poloha 
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v centrálnej oblasti geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo a Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obcí Lokca a Podbiel. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Babín, severne ležiaca Lokca a juhovýchodne situovaný Podbiel.

Opis 
Šubovka je súčasťou horského chrbta, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom po brehy Oravskej priehrady. Juhozápadným susedom je sedlom oddelený Prípor () a Čistý grúň (), južným Búčie (), východným Petrovka () a Čížiková (), severovýchodným je plytkým sedlom oddelený Budín II () a Budín () a severne sa nachádza Pekelná (). Severozápadné časti hrebeňa odvodňujú prítoky Hruštínky do Bielej Oravy, voda z juhovýchodných svahov odteká potokom Podbielsky Cickov do rieky Oravy. Vrcholom vedie značený chodník.

Výhľady 
Hrebeň v tejto časti pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých odlesnených lokalít a miest s riedkou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Oravskej Magury, Oravské, Kysucké a Sliezske Beskydy, Veľkú Fatru, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry.

Prístup 
 po  modrej značke z Podbiela
 po  červenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3) hlavným hrebeňom:
 od juhozápadu zo sedla Príslop cez Čistý grúň
 od severovýchodu z Trstenej cez Magurku a Budín
 po  zelenej značke z Lokce cez Budín

Referencie

Pozri aj 
 Budín (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravskej Magure

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravskej Magure
Vrchy v okrese Tvrdošín
Vrchy v okrese Námestovo
Podbiel
Lokca
Seychelské národné futbalové mužstvo

Seychelské národné futbalové mužstvo reprezentuje Seychely na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Africký pohár národov.

História 
Futbalový zväz bol založený v roku 1980. Seychely sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Africký pohár národov.

Majstrovstvá sveta

Africký pohár národov

Externé zdroje 
https://www.fifa.com/about-fifa/associations/sey

Zdroj 

Národné futbalové mužstvá
Futbal na Seychellach
Seychellské národné družstvá
Prípor (vrch v Oravskej Magure)

Prípor () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Babín, približne  západne od mesta Tvrdošín.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na juhozápade geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo, Tvrdošín a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Babín, Podbiel a Dlhá nad Oravou. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Babín, Hruštín a Vasiľov a východne situovaný Podbiel.

Opis 
Prípor je súčasťou horského chrbta, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom po brehy Oravskej priehrady. Severovýchodne je sedlom oddelená Šubovka () a Budín II (), východne Čížiková (), južne Poľany () a Bacharová (), juhozápadne v hrebeni leží Čistý grúň () a západne Galanky () a Feračová (). Severozápadne sa zvažujúce svahy odvodňujú prítoky Hruštínky do Bielej Oravy, voda zo severovýchodných odteká Čiernou mlákou do potokom Podbielsky Cickov a z južných potokom Dlžiansky Cickov do rieky Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.

Výhľady 
Súvislý lesný porast, ktorý pokrýva vrchol a hrebeň masívu, neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou vegetáciou a horských lúk na úbočí je vidieť okolité vrchy Oravskej Magury, Oravské, Kysucké a Sliezske Beskydy, časť Malej a Veľkej Fatry, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry.

Prístup 
 po  modrej značke z Podbiela cez rázc. Šubovka
 po  červenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3) hlavným hrebeňom:
 od juhozápadu zo sedla Príslop cez Čistý grúň
 od severovýchodu z Magurky cez Budín
 po  zelenej značke z Lokce cez Budín

Referencie

Pozri aj 
 Budín (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravskej Magure

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravskej Magure
Vrchy v okrese Tvrdošín
Vrchy v okrese Námestovo
Vrchy v okrese Dolný Kubín
Babín
Dlhá nad Oravou
Podbiel
Čistý grúň

Čistý grúň () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Babín, približne  západne od mesta Tvrdošín.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na juhozápade geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Babín a Sedliacka Dubová. Najbližšími sídlami sú na severozápade situovaný Babín, Hruštín a Vasiľov, južne sa nachádza Oravský Podzámok a juhovýchodne Sedliacka Dubová a Dlhá nad Oravou.

Opis 
Čistý grúň je súčasťou horského chrbta, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom cez mohutný Budín () až po brehy Oravskej priehrady. Severovýchodne sa v hrebeni nachádza Prípor () a Šubovka (), východne Bučina (), juhovýchodne Poľany () a Bacharová (), južne vrch Príkre (), juhozápadne v hrebeni Javorová () a západne Poľana () a Príslop (). Severozápadne sa zvažujúce svahy odvodňuje Bučníkový a Skalnatý potok do Hruštínky a Bielej Oravy, vodu z juhovýchodných odvádza Dlžiansky Cickov a Dubový potok do Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.

Výhľady 
Miestami riedky lesný porast, ktorý pokrýva vrchol a hrebeň masívu, neumožňuje súvislejší rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou a horských lúk na úbočí je vidieť okolité vrchy Oravskej Magury, Oravské, Kysucké a Sliezske Beskydy, časť Malej a Veľkej Fatry, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry.

Prístup 
 po  modrej značke:
 od severovýchodu z Podbiela cez rázc. Šubovka
 od juhu z Oravského Podzámku cez Javorovú
 po  červenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3) hlavným hrebeňom:
 od juhozápadu zo sedla Príslop cez Javorovú
 od severovýchodu z Magurky cez Budín

Referencie

Pozri aj 
 Budín (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravskej Magure

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravskej Magure
Vrchy v okrese Námestovo
Vrchy v okrese Dolný Kubín
Babín
Sedliacka Dubová
Javorová (vrch v Oravskej Magure)

Javorová () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Babín, približne  severovýchodne od mesta Dolný Kubín.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na juhozápade geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Babín, Oravský Podzámok a Horná Lehota. Najbližšími sídlami sú severne situovaný Babín a Hruštín a južne ležiaci Oravský Podzámok, Horná Lehota a Sedliacka Dubová.

Opis 
Javorová je súčasťou horského hrebeňa, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom na mohutný Budín (). Severozápadným smerom je sedlom oddelená Poľana (), západne leží Príslop () a Mokradská hoľa (), južne Skalica (), východne Poľany () a Bacharová () a severovýchodne Čistý grúň () a Prípor (). Severné svahy odvodňuje Bučníkový potok do Hruštínky, západné Račová a juhovýchodné Skalický potok do Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.

Výhľady 
Vrchol Javorovej pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje súvislejší rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou a horských lúk na úbočí je vidieť okolité vrchy Oravskej Magury, no tiež Oravské a Sliezske Beskydy, časť Malej a Veľkej Fatry, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Západné Tatry.

Prístup 
 po  modrej značke od juhu z Oravského Podzámku 
 po  červenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3) hlavným hrebeňom:
 od západu zo sedla Príslop cez Poľanu
 od severovýchodu z Budína cez Prípor

Referencie

Pozri aj 
 Budín (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravskej Magure

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravskej Magure
Vrchy v okrese Námestovo
Vrchy v okrese Dolný Kubín
Babín
Oravský Podzámok
Horná Lehota (okres Dolný Kubín)
Príslop (vrch v Oravskej Magure)

Príslop () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Hruštín, približne  severne od mesta Dolný Kubín.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na severovýchode geomorfologického podcelku Kubínska hoľa. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Dolný Kubín a na katastrálnom území obce Oravský Podzámok. Najbližšími sídlami sú severovýchodne ležiaci Hruštín a Babín a juhovýchodne situovaný Oravský Podzámok.

Opis 
Príslop je najsevernejším vrcholom masívu Kubínskej hole, ktorý vedie od Minčola () do sedla Príslop. Severným smerom sa nachádza vrch Galanky (), západne Feračová (), Príslopec () a Minčol (), juhozápadne Mokradská hoľa () a Čierny vrch (), južne Skalka () a východne Javorová () a Poľana (). Severozápadné svahy odvodňujú prítoky Hruštínky do Bielej Oravy, juhovýchodné potok Račová do Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.

Výhľady 
Hrebeň i vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Na úbočí je však mladý les, ktorý miestami umožňuje pozorovať okolité vrchy Oravskej Magury, no tiež Oravské Beskydy, časť Veľkej Fatry, Chočské vrchy, Nízke a Západné Tatry.

Prístup 
 po  červenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3) hlavným hrebeňom:
 od východu zo sedla Príslop 
 od juhozápadu z Kubínskej hole

Referencie

Pozri aj 
 Kubínska hoľa (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravskej Magure

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravskej Magure
Vrchy v okrese Dolný Kubín
Oravský Podzámok
Slava Ukrajini

Slava Ukrajini! Herojam slava! (v ukrajinskej azbuke: Слава Україні! Героям слава), doslova "Sláva Ukrajine! Hrdinom sláva!", je ukrajinský národný pozdrav a slogan. 

Motto Sláva Ukrajine se po prvý raz objavilo počas ukrajinskej vojny za nezávislosť v rokoch 1917 až 1921. V knihe ho prvý raz popísal Volodymyr Viatrovič v roku 1920, z čoho bolo zjavné, že pozdrav začali využívať najprv záporožskí kozáci, pričom druhá časť, t. j. odpoveď na pozdrav, sa spočiatku líšila (Kozákom sláva!, Hajtmanovi sláva! Ukrajine sláva!, atď).

Pozdrav Sláva Ukrajine! začala používať Organizácia ukrajinských nacionalistov a Ukrajinská povstalecká armáda (banderovci), v čele ktorých stál Stepan Bandera. V roku 1941 se stalo ich oficiálnym sloganom spojené zvolanie Sláva Ukrajine! Hrdinom sláva!

Slogan se stal opäť populárnym v súvislosti s udalosťami ukrajinskej revolúcie v roku 2013, okupácie a anexie Krymu Ruskou federáciou v roku 2014 a následnou vojnou v Donbase.

Referencie

Iné projekty 

Rusko-ukrajinská vojna
Ukrajinské slová a frázy
Jevgenij Libezňuk

Jevgenij Ivanovič Libezňuk (* 31. október 1961, Kitsman)  je slovenský herec ukrajinského pôvodu.

Životopis 
Libezňuk sa narodil v Ukrajinskej sovietskej socialistickej republike, v obci Kitsman (Кіцьмань), neďaleko hraníc s Moldavskom. Herectvo vyštudoval na kyjevskej umeleckej univerzite Karpenka-Karyho. Od roku 1986 je členom činohry Divadla Alexandra Duchnoviča, jediného divadla na svete hrajúceho v rusínskom jazyku. Bol niekoľkokrát nominovaný na ocenenie Dosky  za nalepší mužský herecký výkon, ktoré v roku 2009 aj získal, a rovnako získal aj Cenu Jozefa Krónera v roku 2007 za postavu Gogoľovho Chlestakova

Divadlo 
 Skrotenie zlej ženy  ....Šľachtic, Baptista Minola, Divadlo Andreja Bagara  
 Višňový sad  ....Jermolaj Alexejevič LOPACHIN, Divadlo Andreja Bagara  
 Aj muži majú svoje dni  ....Mário (hasič), Divadlo Nová scéna

Referencie

Externé odkazy 
 
 

Slovenskí divadelní herci
Slovenskí filmoví herci
Slovenskí televízni herci
Ukrajinskí filmoví herci
Slovenské osobnosti ukrajinského pôvodu
Jurij Jurijovič Muška

Jurij Jurijovič Muška (, * 8. september 1964, Berehovo) je ukrajinský diplomat. Od januára 2017 je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Ukrajiny na Slovensku. Pôsobil tiež ako veľvyslanec v Maďarsku a Kórejskej republike.

Diplomatické pôsobenie 
Na Ministerstve zahraničných veci Ukrajiny pôsobí od júla 1991.

V rokoch 1993 až 1997 pôsobil na veľvyslanectve v Maďarsku. V rokoch 1997 až 2000 bol radcom a vedúcim oddelenia krajín Strednej a Východnej Európy a Ameriky na Ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 2000 až 2003 opäť pracoval na veľvyslanectve v Maďarsku a predstaviteľom Ukrajiny v Dunajskej komisii. V roku 2003 sa stal veľvyslancom v Maďarsku, v tejto funkcii pôsobil do roku 2006. Vtedy sa stal veľvyslancom Ukrajiny v Kórejskej republike. V Soule pôsobil do roku 2008. Následne do roku 2010 pôsobil ako veľvyslanec s osobitným určením. V rokoch 2010 až 2014 bol opäť veľvyslancom Ukrajiny v Maďarsku a znovu zároveň predstaviteľom Ukrajiny v Dunajskej komisii. V rokoch 2014 až 2016 bol riaditeľ Druhého európskeho odboru, Ministerstvo zahraničných vecí Ukrajiny.

Veľvyslanec na Slovensku 
Ako veľvyslanec na Slovensku pôsobí od januára 2017. Svoje poverovacie listiny odovzdal 8. februára 2017.

15. februára 2022, tesne pred ruskou inváziou na Ukrajinu. Veľvyslanec vyhlásil, že Ukrajina nemá správy o vpáde Ruska, avšak poukázal na ekonomické straty, ktoré tieto správy Ukrajine spôsobujú. V príhovore tiež povedal, že „Ukrajina spravila svoj výber, dala si to do ústavy a chce byť aj členom Európskej únie a NATO. Lebo nemáme na výber. Naša neutrálnosť nám nič v roku 2014 nepomohla. Rusko neuznáva hranice Ukrajiny.”

24. júna 2022 prezident Zelenskyj Mušku odvolal z postu veľvyslanca. Bližšie dôvody neudal. Agentúra Ukrinform však spomenula, že Zelenskyj avizoval, že odvolá veľvyslancov, ktorí „si neefektívne plnia svoje povinnosti“.

V októbri 2022 Zelenskyj menoval Muškovho nástupcu, Myroslava Myronovyča Kastrana. Premiér Eduard Heger s Muškom rokoval ešte v októbri 2022.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke veľvyslanectva

Ukrajinskí diplomati
Veľvyslanci Ukrajiny v Maďarsku
Veľvyslanci Ukrajiny na Slovensku
Veľvyslanci Ukrajiny v Kórejskej republike
Bitka o Hadí ostrov

Bitka o Hadí ostrov sa konala vo večerných hodinách 24. februára 2022 na ukrajinskom Haďom ostrove v severnom Čiernom mori počas ruskej invázie na Ukrajinu. Bitka skončila víťazstvom Ruska, ktoré ostrov obsadilo.

Pozadie 

Hadí ostrov je 18-hektárový skalnatý ostrov 50 km od južného pobrežia Ukrajiny, ktorý je pre Ukrajinu strategicky výhodný vďaka svojej polohe. Nachádza sa v Čiernom mori na okraji ukrajinských výsostných vôd blízko Rumunska. V auguste 2021 usporiadal ukrajinský prezident Volodymyr Zelenskyj tlačovú akciu na ostrove, počas ktorej povedal: „Tento ostrov, rovnako ako zvyšok nášho územia, je ukrajinskou krajinou a my ho budeme brániť zo všetkých síl."

Bitka 
Dňa 24. februára 2022, v prvý deň ruskej invázie na Ukrajinu v 2022, ukrajinská štátna pohraničná stráž oznámila, že okolo 18:00 miestneho času sa Hadí ostrov stal terčom útoku lodí ruského námorníctva. Plavidlá ruskej čiernomorskej flotily, krížnik Moskva a hliadková loď Vasilij Bykov, ostreľovali ostrov svojimi palubnými delami.

Keď sa ruská vojnová loď identifikovala a dala pokyn ukrajinským vojakom umiestneným na ostrove, aby sa vzdali, ich odpoveď bola „Ruská vojnová loď, choď do riti.“ Zvukový záznam z výmeny  zdieľal internetový denník Ukrajinska pravda a neskôr jeho autentickosť potvrdili aj ukrajinské vládne zdroje.

Neskôr večer Štátna pohraničná stráž uvidela, že komunikácia s ostrovom bola prerušená. O 01:00 moskovského času oznámili, že ruské sily ostrov po námornom a leteckom bombardovaní, ktoré zničilo všetku infraštruktúru na ostrove, dobyli. Po bombardovaní sa časť ruských vojakov vylodila na Hadí ostrov, aby nad ním prebrali kontrolu. Jeden z ukrajinských vojakov naživo vysielal okamih, keď ruská vojnová loď začala ostreľovať ostrov.

Pôvodne sa predpokladalo, že 13 príslušníkov pohraničnej stráže, ktorí predstavovali celú ukrajinskú vojenskú prítomnosť na ostrove, bolo zabitých po tom, čo sa odmietli vzdať. Následne však ukrajinské námorníctvo potvrdilo, že pohraničníci boli vzatí do ruského zajatia.

Ruská spravodajská agentúra Interfax uviedla, že 82 ukrajinských vojakov z Hadieho ostrova bolo zajatých a prepravených do Sevastopoľu, avšak o mŕtvych a o bombardovaní ostrova sa tento zdroj nezmienil. Rusi podľa agentúry TASS potopili 16 ukrajinských lodí pri ich pokuse o útok na Čiernomorskú flotilu.

Reakcia 
Vzdorné posledné slová ukrajinskej pohraničnej stráže „Ruská vojnová loď, choď do r**i!“ () ()  sa stali virálnymi a stali sa protestným pokrikom pre Ukrajincov a ich priaznivcov po celom svete. The Week prirovnal frázy k „Remember the Alamo“ z Texaskej republiky z 19. storočia.

V deň útoku na ostrov ukrajinský prezident Volodymyr Zelenskyj o obrancoch ostrova vyhlásil, že „všetci hrdinsky zomreli, ale nevzdali sa“. Zároveň dodal, že všetkých posmrtne vyznamená titulom Hrdina Ukrajiny, najvyšším vojenským ukrajinským vyznamenaním. Skutočnosť, že vojaci neboli zabití, ale upadli do zajatia, sa vyjasnila až o niekoľko dní neskôr.

Referencie 

Hadí ostrov
Bitky na Ukrajine
Námorné bitky
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1968 boli prvé oficiálne juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Konali sa od 26. decembra 1967 do 3. januára 1968 vo fínskom meste Tampere. Majstrovstvá mali šesť účastníkov, Fínsko sa kvalifikovalo ako usporiadateľ, ostatných päť tímov sa kvalifikovalo cez play-off, ktoré sa hralo v novembri a decembri 1967. Majstrami Európy sa stali hokejisti Česko-Slovenska.

Kvalifikácia

NDR sa kvalifikovala na hlavný turnaj.

Švédsko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.

Poľsko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.

Sovietsky zväz sa kvalifikoval na hlavný turnaj.

NSR odstúpila. Česko-Slovensko sa kvalifikovalo na hlavný turnaj.

Hlavný turnaj

Konečné poradie

|}
NDR zostúpila do Skupiny „B“ ME 1969.

Zápasy

Referencie

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov
Ľadový hokej v 1968
Ľadový hokej vo Fínsku
Športové podujatia vo Fínsku
Šport v Tampere
Zálomka

Zálomka je potok v regióne Malohont v obci Lom nad Rimavicou v okrese Brezno a v obci Kokava nad Rimavicou v okrese Poltár v Banskobystrickom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Rimavica a má dĺžku . Je vodným tokom VI. rádu.

Prameň
Pramení v  v lesnom extraviláne, v juhozápadnej časti územia obce Lom nad Rimavicou, na severnom svahu vrchu a lesa Čierťaž s . Patrí do okresu Brezno v Banskobystrickom kraji a nachádza sa v geomorfologickom celku Veporské vrchy a v geomorfologickom podcelku Balocké vrchy. Porovnaj aj v pramennej oblasti Zálomky: Lom (pole), Vrchlom (pole), Lomský potok (pole).

Opis toku
Od prameňa tečie severovýchodným smerom cez lesný extravilán premiešaný poľnohospodárskym extravilánom, preteká cez lúku a pasienok Bány, tečie cez pasienok Bulanská, v  vteká na obecnú hranicu medzi obcou Lom nad Rimavicou  a obcou Kokava nad Rimavicou, ľavým brehom obteká  južný svah vrchu Plešková s , pravým brehom obteká vrch Ďurkov vrch s , ľavým brehom obmýva les Zápač a v  ústi do Rimavice ako jeho pravostranný prítok na obecnej hranici obcí Lom nad Rimavicou  a Kokava nad Rimavicou. Vodný tok Rimavica je ďalej prítokom Ipľa.
Vodný tok Zálomka má jeden bezmenný nevýznamný prítok.

Pôvod názvu   
Vodný tok Zálomka na území obcí Lom nad Rimavicou a Kokava nad Rimavicou má pôvod v toponymickom apelatíve zálom s charakteristickým významom v čase pomenovania uvoľnenie väčších kusov horniny na umožnenie ďalšieho dobývania, prehĺbenina, ktorá vznikla odstrelom alebo vylomením.  Z apelatíva zálom a rozšírením o formant -ka bolo utvorené jednoslovné hydronymum v podobe Zálomka ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii.   

Názov vodného toku Zálomka bol štandardizovaný v roku 1976. 
V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum Zálomka je jedinečným hydronymom (február 2022).

Referencie 

 

Vodné toky v okrese Brezno 
Vodné toky v okrese Poltár
Potoky na Slovensku 
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vták roka (Slovensko)

Vták roka je kampaň, ktorú každoročne oznamuje Slovenská ornitologická spoločnosť / Birdlife Slovensko. Vtáka roka okrem svojej stránky prezentuje aj na stránkach facebooku - SOS/BirdLife Slovensko. Kampaň prebieha aj iných krajinách, kde ju vyhlasuje ornitologická spoločnosť alebo environmentálna organizácia. Na Slovensku sa začalo vyhlasovanie v roku 2008.

Referencie

Externé odkazy 
 SOS Birdlife Slovensko, Vták roka
 Vták roka v rôznych krajinách (po česky)

Slovensko
Ornitológia na Slovensku
Ochrana prírody na Slovensku
Slovenské ocenenia
Vták roka (Česká republika)

Vták roka (po česky Pták roka) je kampaň, ktorú vyhlasuje Výbor Českej ornitologickej spoločnosti (ČSO). Cieľom kampane je vybrať každý rok zaujímavý druh vtáka žijúceho v Česku a priniesť o ňom informácie širokej verejnosti a upozorniť na prírodu a najmä na vtáctvo ako také.

Kampaň sa organizuje od roku 1992, keď sa Vtákom roka stala lastovička obyčajná (Hirundo rustica) . Podobné podujatia sa konajú aj v iných krajinách

Referencie

Zdroj

Externé odkazy 
 Česká společnost ornitologická, Pták roka

Česká republika
České ocenenia
24 (RTVS)

:24 je piaty nepretržitý program spravodajsko-publicistického vysielania RTVS, ktorý od 28. februára 2022 do 9. júna 2022 dočasne nahradil vysielanie televíznej stanice Trojka v súvislosti s mimoriadnou situáciou spojenou s ruskou inváziou na Ukrajinu. Od 10. júna 2022 je tento kanál ponechaný ako piaty samostatný kanál RTVS.
 
Vysielanie bolo predbežne plánované na dva týždne, no napokon bolo rozhodnuté, že televizia zostane nastálo. Tvoria ju pravidelne spravodajské bloky, doplnené o premiéry a reprízy spravodajských a publicistických programov, vysielaných bežne Jednotkou, Dvojkou a Rádiom Slovensko.

Pôvodná produkcia

Spravodajstvo 
 Správy RTVS
 Správy RTVS z regiónov
 Národnostné správy RTVS
 Nočné správy RTVS
 Interview :24
 Ranné správy RTVS
 Správy a komentáre
 Správy bez kravaty
 Ekonomika :24
 Góly - body - sekundy
 Počasie
 Ná tému
 Hírek
 Zelená vlna

Publicistika 
 Archív RTVS :24
 Analýzy a diskusie
 Debaty z pohody
 Reportéri
 Občan za dverami
 Klub :24
 Kultúra.sk
 Svet v obrazoch
 Slovensko v obrazoch

Referencie 

Rozhlas a televízia Slovenska
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1969

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1969 boli druhé juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Majstrami Európy sa po prvýkrát stali hokejisti Sovietskeho zväzu.

Skupina A
Turnaj Skupiny A sa hral od 26. decembra 1968 do 2. januára 1969 v západonemeckých mestách Garmisch-Partenkirchen, Füssen a Bad Tölz.

Konečné poradie

|}
Poľsko zostúpilo do Skupiny „B“ ME 1970.

Zápasy

Skupina B
Turnaj Skupiny B sa hral od 8. do 14. marca 1969 v Ženeve vo Švajčiarsku. Bulharsko sa na poslednú chvíľu odhlásilo z turnaja, pretože niektoré kluby nechceli uvoľniť svojich hráčov kvôli ligovým zápasom.

Konečné poradie

|}
Švajčiarsko postúpilo do Skupiny „A“ ME 1970.

Zápasy

Referencie

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov
Ľadový hokej v 1969
Ľadový hokej v Nemecku
Ľadový hokej vo Švajčiarsku
Športové podujatia v Nemecku
Športové podujatia vo Švajčiarsku
Šport v Ženeve
Letisko '79 – Prípad Concorde

Letisko '79 – Prípad Concorde alebo Concorde (orig. The Concorde ... Airport '79) je americký film o leteckej katastrofe režiséra Davida Lowella Richa z roku 1979.

Dej 

Posledná zo série Letisko. George Kennedy opäť v úlohe Joe Patroniho a tentoraz dokonca pilotuje Concord na linke do Paríža. Na palube lietadla sa nachádza aj reportérka Maggie Whelanová (Susan Blakelyová), ktorá má v rukách kompromitujúce dokumenty a chce ich dať tlači. Ľudia, ktorých by mohla tým zničiť, sa rozhodnú ju umlčať, a tak nasmerujú na lietadlo Concord riadenú strelu, ktorá ho zostrelí a rozlomí sa na dve časti v Alpách.

Referencie

Zdroje 
 
 

Filmy z 1979
Úšust (vrch v Oravských Beskydách)

Úšust (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne  západne od Námestova.

Poloha 
Nachádza sa v juhozápadnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Zákamenné a Ujsoły. Samotný vrchol leží na území Slovenska, približne 200 metrov južne od hranice. Najbližšími sídlami sú južným smerom ležiaca Oravská Lesná, východne situované Zákamenné a Novoť a severozápadne ležiaca Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.

Opis 
Úšust je súčasťou hlavného hrebeňa, medzi sedlom Hlinka () a Bednárovou (). Severným smerom leží Czolo () a Javorina (), východne Veľký kopec () a Strakov vrch (), južne Juríková () a západne Vysoká Magura (), Krkoškuľa () a Bednárová (). Severné svahy odvodňuje potok Urwisko do rieky Sola, západnú časť Magurský potok, južnú Korytina a východnú Riečka, všetky smerujúce do Bielej Oravy. Severne od vrcholu vedie značený chodník.

Výhľady 
Vrcholovú časť pokrýva nesúvislý lesný porast, poznačený ťažbou, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských, Kysuckých, Sliezskych a Žywieckych Beskýd, Oravskej Magury, Kysuckej vrchoviny a Malej Fatry, nezriedka však vidieť aj Tatry.

Prístup 
Na samotný vrchol nevedie značená turistická trasa, no kúsok severne prechádza značená hrebeňovka.

 po  modrej značke hlavným hrebeňom:
 od západu zo sedla Príslop cez Talapkov Beskyd a Krkoškuľu
 od severu zo sedla Hlinka cez rázc. Kaňovky
 po  zelenej značke od juhovýchodu zo Zákamenného cez rázc. Kaňovky
 po  žltej značke od juhu z Oravskej Lesnej cez rázc. Kohútik a Podúšust

Referencie

Pozri aj 
 Ošust
 Zoznam vrcholov v Oravských Beskydách

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravských Beskydách
Vrchy v okrese Námestovo
Zákamenné
Vrchy v Żywieckych Beskydách
Zoznam zvolených senátorov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

Vo voľbách do Senátu Národného zhromaždenia republiky Československej v roku 1929, ktoré sa konali súbežne s voľbami do poslaneckej snemovne, bolo za Slovenskú krajinu zvolených 31 senátorov. Išlo o najvyšší počet v histórii Česko-Slovenska, dokonca to bolo o jedného senátora viac, než volebný zákon prisudzoval slovenským volebným krajom.

Zvolení senátori 
Stranícke zloženie senátorov

 Hlinkova slovenská ľudová strana (HSĽS) – 9
 agrárna strana (RSZML) – 6
 koalícia maďarských a nemeckých strán – 5
Maďarská národná strana (MNS) – 3
Krajinská kresťansko-socialistická strana (KK-SS) – 2
 Československá sociálnodemokratická strana robotnícka (ČSSD) – 4
 Komunistická strana Česko-Slovenska (KSČ) – 3
 Československá národná demokracia (ČND) – 1
 Československá strana národno-socialistická (ČNS) – 1
 Československá živnostnicko-obchodnická strana (ČSŽOSS) – 1
 Československá strana ľudová (ČSL) – 1

Zmeny v zložení senátorov v priebehu volebného obdobia 
8. február 1933zložil sľub senátor József Keresztury (KK-SS), ktorý nastúpil po rezignácii senátora Gézu Grosschmida (KK-SS)
21. február 1933zložil sľub senátor Karl Kreibich (KK-SS), ktorý nastúpil po smrti senátora Rudolfa Böhma (KK-SS)
20. jún 1933zložil sľub senátor Vladimír Krno (RSZML), ktorý nastúpil po smrti senátora Cyrila Pivka (RSZML)
19. jún 1934zložil sľub senátor Imre Varga (ZdP), ktorý nastúpil po smrti Jánosa Richtera (MNS)

Pozri aj 
 Zoznam zvolených poslancov za Slovensko v parlamentných voľbách v roku 1929

Referencie 

 
Zoznamy politikov
 
1929 v Česko-Slovensku
Majstrovstvá SAFF vo futbale 2021

Majstrovstvá SAFF vo futbale 2021 bol trinástym ročníkom Majstrovstiev SAFF vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pre národné tímy Juhoázijskej futbalovej federácie (SAFF). Turnaj hostili Maldivy a hralo sa od 1. do 16. októbra 2021.

Víťazom turnaja sa stala po ôsmykrát India, ktorá vo finále zdolala Nepál 3:0.

Tímy 
Zo siedmich členov SAFF sa na turnaji predstavilo päť tímov. Pakistan kvôli sankciám od FIFA nemohol súťažiť a nehral ani Bhután pretože ich vláda odmietla povoliť cestovať do zahraničia.

Skupinová fáza 
Prví dvaja po skončení skupinovej fázy postúpili do finále.

Finále

Externé odkazy 
 SAFFederation

Zdroj 

Majstrovstvá SAFF vo futbale
Futbal v Maldivách
Futbal v 2021
Africký futbalista roka

Ocenenie Africký futbalista roka sa každoročné udeľuje najlepšiemu africkému futbalistovi. Ocenenie udeľuje Konfederácia afrického futbalu (CAF) od roku 1992. V rokoch 1970 až 1994 ocenenie udeľoval časopis France Football. V rokoch 1992 až 1994 ocenenia odovzdávali súbežne CAF aj France Football ale iba v roku 1992 bol zhodný víťaz a to Abedi Pele. 
Samuel Eto'o a Yaya Touré sú hráči, ktorí získali ocenenie najviac krát (4 víťazstva).

Víťazi

Cena udeľovaná France Football (1970 - 1994) 

France Football udeľoval ceny za najlepšieho afrického futbalistu v rokoch 1970 až 1994. Udeľovanie ceny bolo prerušené v roku 1995, keď ocenenie Zlatá lopta bola sprístupnená aj neeurópskym hráčom.

Cena udeľovaná CAF (1992 - súčasnosť)

Viacnásobní víťazi 

* hráči vyznačení hrubým písmom sú momentálne aktívni

Ocenenia podľa národností

Ocenenia podľa klub

Referencie

Zdroj 

Futbalové ocenenia
Hrubá bučina

Hrubá bučina (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Novoťou, približne  severozápadne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Mútne a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú východne situované Mútne, juhovýchodne ležiaca Novoť a západným smerom Zlatna, Glinka a Ujsoły. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.

Opis 
Hrubá bučina dominuje časti hlavného hrebeňa medzi sedlom Hlinka () a Mútňanským sedlom. Juhozápadným smerom dominuje Muńcul (), južným je plytkým sedlom oddelený vrch Grúniky () a Komárne (), východným vrch Okrúhle () a severným je nevýrazný Veľký grúň (). Hrebeňom vedie rozvodie Čierneho (na východe) a Baltského mora (na západe); západné svahy odvodňujú prítoky Bystrej do rieky Sola, voda z juhovýchodnej časti masívu smeruje Mútňanskou ráztokou do Klinianky a zo severovýchodnej Zlatným potokom do Mútňanky v povodí Bielej Oravy. Vrcholom vedie značený hrebeňový chodník.

Výhľady 
Vrcholovú časť Hrubej bučiny pokrýva nesúvislý a riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou je vidieť okolité vrchy Oravských, Kysuckých, Sliezskych, Žywieckych a Moravsko-sliezskych Beskýd, Oravskú Maguru, časť Malej Fatry a Nízkych Tatier a jedinečný je pohľad na Tatry.

Prístup 
 po  modrej značke hlavným hrebeňom:
 od juhu zo sedla Hlinka cez Grúniky
 od severu z rázc. Tri kopce cez Mútňanské sedlo
 po  zelenej značke z Mútneho cez Mútňanské sedlo
 po  žltej značke z osady Glinka (PL)

Referencie

Pozri aj 
 Ošust
 Zoznam vrcholov v Oravských Beskydách

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Tisícovky v Poľsku
Vrchy v Oravských Beskydách
Vrchy v okrese Námestovo
Mútne
Vrchy v Żywieckych Beskydách
Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1970

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 19 rokov 1970 boli tretie juniorské majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji. Majstrami Európy sa po druhýkrát stali hokejisti Sovietskeho zväzu.

Skupina A
Turnaj Skupiny A sa hral od 27. decembra 1969 do 3. januára 1970 v Ženeve vo Švajčiarsku.

Konečné poradie

|}
Švajčiarsko zostúpilo do Skupiny „B“ ME 1971.

Zápasy

Skupina B
Turnaj Skupiny B sa hral od 26. decembra 1969 do 2. januára 1970 v rakúskych mestách Kapfenberg, Leoben a Bruck an der Mur. Bulharsko sa odhlásilo z turnaja.

Základné skupiny

Skupina A

|}

Skupina B

|}

Zápasy o konečné umiestnenie

O 5. miesto

O 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Nórsko postúpilo do Skupiny „A“ ME 1971.

Referencie

Majstrovstvá Európy v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov
Ľadový hokej v 1970
Ľadový hokej vo Švajčiarsku
Ľadový hokej v Rakúsku
Športové podujatia vo Švajčiarsku
Športové podujatia v Rakúsku
Šport v Ženeve
Marek Šafin

Marek Šafin (* 24. január 1968, Michalovce) je slovenský diplomat, v súčasnosti veľvyslanec Slovenska na Ukrajine.

Životopis 
Pred vymenovaním do funkcie veľvyslanca bol riaditeľom odboru štátov východnej Európy, južného Kaukazu a strednej Ázie na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí.

Veľvyslanec Slovenska na Ukrajine 
Prezident Andrej Kiska ho do funkcie vymenoval 10. júla 2018. Jeho predchodcom na Ukrajine bol v rokoch 2014 až 2018 Juraj Siváček.

Po vypuknutí ruskej invázie na Ukrajinu slovenské veľvyslanectvo fungovalo v Kyjeve. Niektorí zamestnanci boli evakuovaní ešte pred začiatkom invázie, 7 dní po začiatku bol evakuovaný aj veľvyslanec. Konvoj s veľvyslancom na Slovensko dorazil po 60 hodinách cesty cez Moldavsko, Rumunsko a Maďarsko.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke veľvyslanectva

Osobnosti z Michaloviec
Slovenskí diplomati
Veľvyslanci Slovenska na Ukrajine
Dmytro Ivanovyč Kuleba

Dmytro Ivanovyč Kuleba (; * 19. apríl 1981, Sumy, Sovietsky zväz) je ukrajinský diplomat, od roku 2020 minister zahraničných vecí Ukrajiny.

Životopis 
Kuleba v roku 2003 absolvoval Inštitút medzinárodných vzťahov, súčasť Národnej univerzity Tarasa Ševčenka, v roku 2005 získal doktorát z práva.

Od roku 2003 pracuje pre Ministerstvo zahraničných vzťahov Ukrajiny. Od roku 2014 bol veľvyslancom pre špeciálne činnosti. Pracoval na vytvorení strategickej komunikácie ministerstva. V apríli 2016 sa stal stálym reprezentantom Ukrajiny pri Rade Európy. V roku 2019 sa stal vicepremiérom pre európsku a euro-atlantickú integráciu. Na tomto poste pracoval od 29. augusta 2019 do 4. marca 2020.

4. marca 2020 bol vymenovaný za ministra zahraničných vecí.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil na stránke veľvyslanectva

Zdroj 
 

Ukrajinskí diplomati
Ukrajinskí právnici
Ministri zahraničných vecí Ukrajiny
Stáli predstavitelia Ukrajiny pri Rade Európy
Osobnosti zo Súm
Konstantin Šimčuk

Konstantin Šimčuk (* 26. február 1978, Kyjev) je bývalý ukrajinský profesionálny hokejový brankár, ktorý sa preslávil najmä v Ruskej hokejovej lige. Aktuálne je hlavným trénerom reprezentačného tímu Ukrajiny.

V roku 2005 bol vyhlásený za najlepšieho ukrajinského hokejistu sezóny. 

Na juniorskom šampionáte skupiny Majstrovstiev sveta skupiny B sa v roku 1994 stal najlepším brankárom a v roku 2012 bol súčasťou ukrajinského All Star Teamu.

Brankárska kariéra 
Šimčuk počas svojej dlhej kariéry patril medzi priekopníkov ukrajinského hokeja po rozpade Sovietskeho zväzu. Svojim aktívnym a slávnym angažmánom v Ruskej hokejovej lige 

a pravidelným reprezentovaním krajiny na medzinárodných súťažiach je niektorými považovaný za najlepšieho ukrajinského brankára vôbec.

Ukrajinu na medzinárodných turnajoch reprezentoval celkom 17 krát, pričom medzi jeho najväčšie úspechy v ukrajinskom drese patria napríklad: kvalifikácia na Olympijské hry v Salt Lake City v roku 2002, dve strieborné a jedna bronzová medaila z Majstrovstiev sveta skupiny B, prvej divízie.

Jeho klubová aj reprezentačná kariéra dosiahla vrchol na začiatku 21. storočia, keďže koniec 90tych bol v Šimčukovom prípade poznačený neúspešným pôsobením v zámorských ligách IHL, WCHL a UHL. V roku 2001 sa však vracia do Ruska, kde predtým krátko nastupoval začiatkom kariéry v drese domáceho tímu Sokol Kiev, a dve sezóny tu pôsobí ako jednotka. V roku 2003 zaznamená v drese Salavatu Yulaev Ufa až 93,2% úspešnosť zákrokov, ale už v ďalšom roku jeho výkonnosť znova prepadá a klesne až na 89,6%. 

Zvyšok kariéry v Ruskej lige následne strávil ako dvojka, pričom na tejto pozícii v roku 2006 získava Spanglerov pohár. Jedinou výnimkou jeho úlohy veterána v pozícii náhradníka dostáva Šimčuk v roku 2008, kde sa nakrátko stáva jednotkou prestížneho klubu Spartak Moskva. Túto úlohu si však neobháji a v roku 2009 definitívne opúšta Ruskú hokejovú ligu a vracia sa do domovského Sokol Kiev, ktorý v tom čase súťažil v Bieloruskej hokejovej lige. Tu Šimčuk strávil tri úspešné záverečné roky kariéry, ktoré zakončil prítomnosťou v ukrajinskom All Star Teame na úplnom konci profesionálnej kariéry.

Šimčuk je významný najmä svojim prínosom pre ukrajinský reprezentačný hokej, kedy ako reprezentant silnej svetovej ligy pravidelne chodil kvalitne reprezentovať ukrajinský tím, ktorý sa v tom čase nielen udržiaval v A skupine Majstrovstiev sveta, ale dokázal predstavovať solídneho súpera. S odchodom Šimčukovej generácie sa stratil aj lesk ukrajinského hokeja.

Jeho významným reprezentačným konkurentom bol počas jeho kariéry brankár Metallurgu Magnitogorsk Igor Karpenko.

Trénerská kariéra 
Šimčuk sa od ukončenia hráčskej kariéry venuje trénerstvu. V národnom tíme najskôr pôsobil ako tréner brankárov, neskôr ako asistent trénera juniorov a v súčasnosti ako hlavný tréner. Mimo iné je Šimčuk aj generálnym manažérom svojho domáceho tímu Sokol Kiev.

Reprezentačné štatistiky

Referencie 

Osobnosti z Kyjeva
Ukrajinskí hokejoví brankári
Hráči Salavat Julajev Ufa
Hráči Sibir Novosibirsk
Hráči Metallurg Magnitogorsk
Hokejisti CSKA Moskva
Tri kopce (vrch v Oravských Beskydách)

Tri kopce (; ) je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad obcou Mútne, približne  severozápadne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pilsko. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Mútne, Ujsoły a Jeleśnia. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situované Mútne a Oravské Veselé, severozápadne ležiaca Węgierska Górka a severovýchodne obec Korbielow. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Horná Orava.

Opis 
Vrch Tri kopce je súčasťou hlavného hrebeňa medzi Pilskom () a Mútňanským sedlom. Severným smerom susedí Kotarnica () a Romanka (), západným Rysianka () a Lipowska (), južným Magurka (), Veľký grúň () a Okrúhle () a východným Mechy (), Pilsko () a Polanica (). Hrebeňom vedie rozvodie Čierneho (na juhovýchode) a Baltského mora (na severozápade); juhozápadné svahy odvodňuje Bystrá do rieky Sola, severné Sopotnia wielka do Koszarawy a voda z juhovýchodnej časti smeruje Mútňankou do Bielej Oravy. Vrcholom vedie značený hrebeňový chodník.

Výhľady 
Súvislý lesný porast vrcholovej časti umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou sú pozorovateľné okolité vrchy Oravských, Kysuckých a Žywieckych Beskýd, časť Malej Fatry, Oravskej Magury, Nízkych a Západných Tatier.

Prístup 
 po  modrej značke hlavným hrebeňom od juhu z Mútňanského sedla
 po  zelenej značke z Mútneho cez Mútňanské sedlo
 po  červenej značke zo sedla Hliny cez Polanicu

Referencie

Pozri aj 
 Pilsko (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravských Beskydách

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Tisícovky v Poľsku
Vrchy v Oravských Beskydách
Vrchy v okrese Námestovo
Mútne
Vrchy v Żywieckych Beskydách