Nils Edén

Nils Edén (* 25. august 1871, Piteå† 16. jún 1945, Štokholm) bol švédsky historik, politik a ministerský predseda Švédska.

Štúdium a kariéra profesora histórie 
Po počiatočnom vzdelaní v meste Luleå absolvoval syn rektora od roku 1889 štúdium historických vied na Univerzite Uppsala. Jeho dizertačná práca s názvom Organizácia centrálnej vlády počas staršieho obdobia dynastie Vasovcov od 1523 do 1594 (Om centralregeringens organisation under den äldre Vasatiden 1523 – 1594), s ktorou promoval za doktora filozofie (Ph. D.), bola v roku 1899 vyznamenaná Geijerovou cenou.
Následne potom sa najskôr roku 1903 stal docentom a v roku 1903 mimoriadnym profesorom histórie na Univerzite Uppsala. Zanedlho si urobil meno ako odborník v oblasti švédskej histórie 16. a 17. storočia. V rokoch 1909 – 1920 pôsobil ako riadny profesor a vedúci katedry histórie na Univerzite Uppsala.

Politická kariéra

Poslanec 
Už ako docent sa začal zaoberať aktuálnymi politickými témami ako Únia s Nórskom, či riešenie vojenskej situácie krajiny. V súvislosti s tým v roku 1901 svojim študentom predložil argumentáciu za zavedenie všeobecnej brannej povinnosti, s cieľom vystriedať stáročia starý, a teda zastaraný vojenský prídelový systém. Taktiež sa vyslovil aj o zavedenie všeobecného volebného práva, čo bolo vo vtedajšej dobe spojené s témou vojenskej otázky.

Jeho vlastná politická kariéra začala v roku 1908, kedy sa stal poslancom Druhej komory (Andra kammaren), kde zastupoval záujmy politickej strany Frisinnade Landsföreningen. Roku 1911 sa stal členom parlamentného ústavného výboru.

Predseda frakcie Liberálnej strany a samotnej strany 
Po voľbe Karla Staaffa za ministerského predsedu sa Edén najskôr v roku 1912 stal jeho nasledovníkom v predsedníctve frakcie Liberálnej strany v Druhej komore. Po Staaffovej smrti 4. októbra 1915 prebral predsedníctvo samotnej Liberala samlingspartet, predchodkyne dnešnej Folkspartet liberalerna (Ľudová strana liberálov). Zastupoval záujmy pravého krídla strany, predovšetkým v otázke obrannej politiky.

Ministerský predseda od 1917 do 1920 
Po voľbách v roku 1917 bol najskôr zostavením vlády poverený Johan Widén, vtedajší liberálno-konzervatívny prezident Druhej komory a dlhoročný predseda vlády provincie Jämtland. Po tom, čo sa mu to však nepodarilo, povolal kráľ Gustav V. 19. októbra 1917 Nilsa Edéna do funkcie ministerského predsedu.

V tejto funkcii vybudoval koaličnú vládu zo strán: Liberala samtlingspartet a Sveriges socialdemokratiska arbetspartet (Sociálni demokrati), ktorej predseda sa stal ministrom financií v Edénovom kabinete. Jeho funkčné obdobie bolo ovplyvnené otázkou zavedenia všeobecného volebného práva. No tlak na pokračujúcu demokratizáciu a na zavedenie tohto všeobecného volebného práva narastal, a to predovšetkým kvôli strachu zo zásahu ruskej februárovej revolúcie 1917 na Švédsko a povojnovému stavu v Nemecku a ostatných krajinách. Ale zavedené bolo všeobecné volebné právo vo Švédsku až v roku 1921.

Po rozhodnutí Riksdagu o vstupe do Spoločenstva národov abdikovala Edénova vláda 10. marca 1920. Následníkom funkcie ministerského predsedu sa stal Brantning.

Nasledujúce roky života 
Po jeho demisii bol vymenovaným za predsedu vlády v provincii Stockholm. Tento úrad ako aj svoj poslanecký mandát v Riksdagu zastupoval do roku 1938. Kvôli prohibičnej politike svojej strany (Liberala samlingspartet) z nej roku 1923 vystúpil a založil vlastnú Liberálnu stranu.

Publikácie 
Okrem svojej dizertačnej práce publikoval ako historik nasledovné mimoriadne diela:
 Den svensk-norska unionsförfallningens tillkomst, 1894
 Kielerfreden och unionen, 1894
 Gustaf Adolfs riksdagsordning, 1902
 Den svenska riksstyrelsens reorganisation 1594–1692, 1901
 Den svenska centralregeringens utveckling till kollegial organisation (1604–1632), Uppsala 1902
 Grunderna för Karl X Gustafs anfall på Polen, 1905

Externé odkazy 
 Biografia v: Nordisk Familjebok, 1907
 Biographie im Nordisk Familjebok, 1923
 Biografia ministerských predsedov
 Členovia švédskych vlád od 1909 do 1925

Zdroj 

Švédski politici
Švédski historici
Predsedovia vlády Švédska