joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rudavka (prítok Rudavy)

Rudavka je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Malacky. Je to ľavostranný prítok Rudavy, meria 11,6 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Borskej nížine, pod kopcom Nad krúžkom (232,1 m n. m.), severne od obce Kuchyňa.

Opis toku 
Preteká podcelkom Podmalokarpatská zníženina najprv severozápadným smerom, sprava priberá upravený vodný tok (202,3 m n. m.) a stáča sa na severovýchod. Koryto križujú ďalšie vodné kanály, sprava priberá Vývrat, na ľavom brehu obteká sústavu siedmich rybníkov a preteká obcou Rohožník. Tu priberá Rohožnícky potok sprava a pokračuje po hranici VVP Záhorie viac severoseverovýchodným smerom. Následne priberá niekoľko pravostranných prítokov, bezmenný (187,6 m n. m.), Vajar, prítok z oblasti Huštákov a po vstupe do oblasti Boru aj Sološnický potok. Ďalej sa stáča na severozápad, preteká cez borovicové lesy, zľava ešte priberá dva krátke prítoky a juhovýchodne od obce Studienka, na území VVP Záhorie, ústi v nadmorskej výške 179,8 m n. m. do Rudavy.

Potoky na Slovensku
Povodie Moravy
Vodné toky v Borskej nížine
Vodné toky v okrese Malacky
Rohožnícky potok

Rohožnícky potok je potok na Záhorí, vo východnej časti okresu Malacky. Je to pravostranný prítok Rudavky, meria 6,7 km a je tokom V. rádu.

Prameň 
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Biele hory, na severnom svahu Horného vrchu (643,1 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 425 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa sa najprv oblúkom stáča na severozápad, zľava priberá krátky prítok a stáča sa na západ. Z ľavej strany priberá prítok zo severného svahu Vysokej (754,3 m n. m.), potom sprava z juhozápadného úpätia Veľkého Petrklína (586,6 m n. m.) a ďalší krátky prítok ľavostranný prítok pri horárni Baďura. Ďalej pokračuje na severozápad, vstupuje do Borskej nížiny, do podcelku Podmalokarpatská zníženina, tečie popri samote Olšákov, zľava priberá prítok (217,4 m n. m.) spod Vinohradov (272,7 m n. m.) a preteká obcou Rohožník. Na jej okraji sa v nadmorskej výške približne 194 m n. m. vlieva do Rudavky.

Potoky na Slovensku
Povodie Moravy
Vodné toky v Malých Karpatoch
Vodné toky v Borskej nížine
Vodné toky v okrese Malacky
Heterarchia

Heterarchia je sieť prvkov, ktoré majú spoločný cieľ a v ktorej je každý z prvkov na rovnakej „horizontálnej“ pozícii, má rovnakú silu a autoritu, rovnaký hlas. Heterarchia môže byť nezávislá alebo ako časť (jedna úroveň) hierarchie. Každá úroveň hierarchického systému je zložená z heterarchie rovnakých prvkov. 

Hierarchia aj heterarchia predstavujú rôzne typy sieťových štruktúr, ktoré umožňujú rôzne stupne prepojenosti. V hierarchii môže byť každý prvok spojený s najviac jedným nadriadeným prvkom a s niekoľkými podriadenými prvkami. V heterarchii môže byť prvok spojený s ktorýmkoľvek iným prvkom bez toho, aby na to potreboval oprávnenie od iného prvku.

V spoločenskom význame heterarchia poskytuje rozhodovacie právomoci všetkým zúčastneným, kým hierarchia poskytuje viac moci a práv vyššie umiestneným členom štruktúry.

V heterarchickej štruktúre sa väčšie množstvo informácií spracováva účinnejšie ako v hierarchickej štruktúre. Príkladom potenciálnej efektivity heterarchie môže byť napríklad prudký nárast heterarchického projektu Wikipedia v porovnaní s projektom Nupedia, ktorej rast sa zastavil. Heterarchia postupne víťazí nad hierarchiou v komplexnosti a v krivke rastu.

Heterarchická sieť môže byť použitá na vysvetlenie princípu neurónových sietí alebo demokracie. 

Termín heterarchia sa používa v súvislosti s konceptmi holónov a holarchie.

Heterarchia je jedným z princípov zámerne budovanej komunity.

Vznik pojmu 
Pojem heterarchia bol prvýkrát použitý Warrenom St. McCullochom v roku 1945 vo vedeckom článku “Heterarchia hodnôt stanovená na topológii nervových sietí”. Kde vysvetľuje spôsob fungovania neurónov v štruktúre bez nadriadených prvkov. Odvtedy sa termín “heterarchia” používa ako komplementárny pojem k hierarchii.

Dnes je tento termín znovu objavený po stránke organizačnej teórie. Takéto štuktúry sú pozorovaťeľné v žijúcich systémoch ako organizmy, alebo v sociálnych systémoch ako postindustriálne spoločnosti.

Porovnaj 

 Hierarchia
 Holarchia

Sociológia
Matematika
Trnové

Trnové je mestská časť Žiliny. Leží asi 5 km juhovýchodne od mesta. Susedí so Žilinou, na východe s mestskou časťou Mojšova Lúčka a s obcami Stráňavy, Višňové a Rosina. Žije tu 2 619 obyvateľov (2022).

Dejiny 
Spomína sa v roku 1393 ako Possessio Tarno (Dŕžava Trnové). Z tohto obdobia je aj názov Tharnow, z roku 1474 Thernowe a 1598 Trnowe a od roku 1951 Trnové pri Žiline.  Obec patrila pod lietavské panstvo. Obyvateľstvo sa zaoberalo chovom oviec, včelárstvom a hrnčiarstvom. Obec používala nedatovanú pečať, v strede mala jednoposchodovú kostolnú vežu s baňatou strechou a ukončenú hrotom. V 18. storočí mala 56 domov a 423 obyvateľov a v 20. storočí už 432 domov a 1936 obyvateľov. V roku 1970 sa pripojila k Žiline.

Poloha 
Potočná radová dedina sa rozkladala pozdĺž cesty a potoka Trnovka. Neskoršie v hornej časti pribudla aj druhá ulica a vytvorila sa súvislá zástavba. Radová výstavba pokračovala z obce pozdĺž cesty vedúcej do Žiliny a postupne sa spojila s časťou Rosinky. Vznikla tak súvislá zástavba, ktorá sa tiahne od centra Žiliny cez Celulózku a Rosinky (susediace so sídliskom a mestskou časťou Vlčince) až do Trnového.

Vybavenosť 
V Trnovom je základná škola s materskou školou, kultúrny dom, pamätník obetiam vojny, drevený Kostol sv. Juraja, Kostol sv. Cyrila a Metoda a ako bývalá obec má vlastný cintorín. V kultúrnom dome je umiestená pobočka Žilinskej knižnice. Trnové sa v druhej polovici 17. storočia oddelilo od Višňového a stalo sa fíliou obce Rosina. Od 1. júla 2003 je Trnové samostatná rímskokatolícka farnosť.

Pamiatky 
Najvýznamnejšou historickou pamiatkou je drevený kostol. Gotický Kostol svätého Juraja je najzápadnejšie situovaná drevená sakrálna stavba na Slovensku. Stojí uprostred cintorína a tvorí s okolitou prírodou veľmi krásny harmonický celok. Kostol sv. Juraja bol postavený na prelome 15. a 16. storočia, v období neskorej gotiky.

Rozvojové aktivity 
1. marca 2010 sa v Trnovom a Rosinkách začala výstavba kanalizácie, koniec výstavby je naplánovaný na 29. februára 2012. Celkové náklady na stavbu sú v hodnote  6 297 185,15 €. Projekt je financovaný z Kohézneho fondu Európskej únie.

Doprava 
Mestskú hromadnú dopravu zabezpečuje Dopravný podnik mesta Žiliny s.r.o., autobusovou linkou číslo 24 v pracovných dňoch aj počas víkendu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Informačný portál mestskej časti Žilina - Trnové

Mestské časti Žiliny
Thomas Reiter

Thomas Arthur Reiter (*23. máj 1958, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko) je nemecký kozmonaut Európskej vesmírnej agentúry.

Prvýkrát bol vo vesmíre na palube Sojuzu TM-22. Od 6. júla 2006 do 19. decembra 2006 bol na palube Medzinárodnej vesmírnej stanice ako člen Expedície 13. Na Zem sa vrátil raketoplánom Discovery 21. decembra pri misii STS-116.

Iné projekty

Externé odkazy 
 ALL-Tag: Die Thomas-Reiter-Mission
 Thomas Reiter – Unser Mann im All – Interview auf 3sat vom 27. September 2007 
 Thomas Reiter Videoaufnahmen von der ISS
 Interview bei Planet Interview: "Unsere Probleme hier unten können wir nur gemeinsam lösen" vom 21. September 2008
 Biografia na ESA
 spacefacts.de: Biografia na spacefacts.de

Nemeckí kozmonauti
Členovia posádok Medzinárodnej vesmírnej stanice
Osobnosti z Frankfurtu nad Mohanom
Držitelia Radu Priateľstva
Pravé Spektrum

Pravé Spektrum je slovenské internetové periodikum, politicko-spoločenský magazín, ktorý sa zameriava na komentáre a úvahy o spoločnosti, ekonomike a politike. Jeho politickú profiláciu možno označiť ako spoločensky a kultúrne konzervatívnu a ekonomicky liberálnu (protrhový konzervativizmus). Šéfredaktorom je Lukáš Krivošík a editorom Martin Hanus.

História 
Pravé Spektrum bolo založené v roku 2001 ako projekt bratislavskej organizácie Občiansko-demokratickej mládeže (ODM), tzv. politicko-spoločenský e-zin. Redakcia charakterizovala cieľ periodika nasledovne: „Pravé Spektrum chce útočiť proti výstrelkom mravného relativizmu a povzbudzovať dobré a osvedčené konzervatívne hodnoty. Prosperita Slovenska sa dá vybudovať len na zásadách trhovej ekonomiky bez prívlastkov, občianskeho vlastenectva a s vedomím, že skutočná sloboda je predovšetkým silou charakteru.“ 

Rovnomenné občianske združenie, zaoberajúce sa prípravou periodika, bolo zaregistrované 30. septembra 2005. K decembru 2014 bol posledný príspevok na stránke publikovaný  k dátumu 25. apríla 2011.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky

Slovenské webové periodiká
Estuár

Estuár alebo zriedkavo estuárium je v užšom zmysle lievikovité vyústenie rieky do mora, ktoré je v dosahu slapových pohybov (prílivu a odlivu), v širšom zmysle časť ústia akejkoľvek rieky (alebo potoka), v ktorej sa prílivová vlna stretáva s riečnym prúdom. 

Počas prílivu vniká slaná voda hlboko do estuára a zapríčiňuje zdvíhanie hladiny vody. Na severnej pologuli sa (vplyvom Coriolisovej sily) prílivový prúd pohybuje pri ľavom brehu rieky, odlivový pri pravom. Odlivová vlna odnáša nánosy, ktoré uložila rieka v estuári a tak ho vyprázdňuje a prehlbuje jeho dno. 

Estuáre (v užšom zmysle) sú časté v ústiach britských (Temža, Severn, Humber), francúzskych (Loira, Seina, Gironde) a severonemeckých riek (Labe, Vezera). Za najväčší estuár sa považuje ústie La Platy v Južnej Amerike.

Pozri aj

Externé odkazy 
 Prednášky zo všeobecnej geomorfológie

Geografia
Geomorfológia
Hydrológia
Rieky
Trojačka (potok)

Trojačka je potok na Kysuciach, v najzápadnejšej časti okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 5,1 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
Pramení v Turzovskej vrchovine, v podcelku Zadné vrchy, pod sedlom Bumbálka () v nadmorskej výške približne

Opis toku
Tečie juhovýchodným smerom, na hornom toku priberá krátky ľavostranný prítok zo západného svahu Beskyda (), prechodne tečie smerom na juh, sprava priberá prítok spod Makovského priesmyku (), z juhovýchodného svahu Beskydka (), následne z tej istej strany prítoky z lokality U tabulí a spod Dupačky () a stáča sa znovu na juhovýchod. Ďalej tečie po hranici medzi Turzovskou vrchovinou na severe a Javorníkmi na juhu. Preteká osadou Trojačka, zľava priberá prítok z oblasti osady Hlboké, prameniaci na južnom svahu vrchu Korytovo (), ďalej z pravej strany prítok z juhovýchodného svahu Oselnej (), nasleduje pravostranný prítok prameniaci SSZ od kóty 862,8 m a ľavostranný z osady Riečky. Na dolnom toku ešte priberá krátky pravostranný prítok vznikajúci východne od kóty 862,8 m, stáča sa na východ a do Kysuce sa vlieva na okraji obce Makov (západne od jej centra) v nadmorskej výške cca

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v Turzovskej vrchovine
Vodné toky v Javorníkoch
Vodné toky v okrese Čadca
Maslo

Maslo je výrobok z mlieka zložený z mliečneho tuku, vody a netukov.

Definícia  
Presná definícia znie: potravinársky výrobok vo forme tuhej, tvárnej emulzie v zásade typu voda v oleji, získanej výlučne z mlieka a/alebo určitých mliečnych výrobkov, v ktorých predstavuje tuk hlavnú hodnotovú zložku (môžu sa však pridať aj iné látky potrebné na ich výrobu, za predpokladu, že tieto látky sa nepoužijú za účelom nahradenia, či už úplne alebo sčasti, akýchkoľvek mliečnych komponentov), pričom v tomto výrobku musí byť:
a) v užšom zmysle: množstvo mliečneho tuku 80 % - 90 %, maximálne množstvo vody 16 % a  maximálne množstvo sušiny z odtučneného mlieka 2 %
b) v širšom zmysle: 
množstvo mliečneho tuku, vody a sušiny z odtučneného mlieka ako v bode a, alebo 
množstvo mliečneho tuku 60 - 62 % (potom hovoríme o tzv. masle s trojštvrtinovým množstvom tuku), alebo
množstvo mliečneho tuku 39 - 41 % (potom hovoríme o tzv. masle s polovičným množstvom tuku)

Ak je vo výrobku s vyššie uvedenou definíciou množstvo mliečneho tuku iné než 80 - 90 % alebo 60 - 62 % alebo 39 - 41 %, nazýva sa mliečna nátierka.

Druhy 
Druhy masla:
 výberové maslo
 čerstvé maslo
 nízkoenergetické maslo
 stolové maslo

Výroba 
Maslo sa vyrába zo sladkej, polokyslej a kyslej smotany. Postup priemyselnej výroby masla a požiadavky na jeho kvalitu upravuje STN 58 0310.

Referencie

Iné projekty 

Mliečne výrobky
Kornianka

Kornianka je potok na horných Kysuciach, preteká územím okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Predmieranky, má dĺžku  a je tokom V. rádu. 

Preteká Turzovskou vrchovinou, podcelkom Zadné vrchy, pramení pod hlavným hrebeňom, pod kótou  v nadmorskej výške cca , neďaleko slovensko-českej štátnej hranice. Od prameňa tečie juhovýchodným smerom k osade Zátoka, sprava priberá prítok spod kóty , stáča sa na východ a preteká osadou Ďurkáčovci, kde zľava priberá prítok () z východného svahu vrchu Bobek (). Ďalej priberá z pravej strany prítok od osady Zlámaná a potom prítok z osady Komaníková. Následne preteká ústredím obce Korňa, z ľavej strany priberá Sobčákov potok (), ďalej sprava prítok spod Okrúhlej () a zľava z osady Srničkovci. Pokračuje časťou Nižná Korňa, tu priberá ľavostranný Dáždený potok a dva pravostranné prítoky, najprv z osady Zelenkovci, potom z osady Živčáková. Na území mesta Turzovka, v časti Predmier, ústi v nadmorskej výške približne  do Predmieranky.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v okrese Čadca
AMD K5

AMD K5 bol x86 mikroprocesor od spoločnosti AMD uvedený v roku 1995. Obsahoval 4,3 milióna tranzistorov. Vyrábal sa na frekvenciách od 75 do 133 MHz a dosahoval výkony podobné ako Intel Pentium a Pentium Pro.

Externé odkazy 
 AMD: AMD-K5 Processor Overview 
 Technical overview of the K5 series 
 The Processor Emporium - AMD K5 

 

Mikroprocesory
Rieka (prítok Kysuce)

Rieka je potok na Kysuciach, v okrese Čadca, ktorý preteká výhradne územím mesta Čadca. Je to pravostranný prítok Kysuce, meria 5,2 km a je tokom IV. rádu. Priemerný sklon toku je 50 ‰.

Prameň
Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, na severozápadnom svahu Vojtovho vrchu (840,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 800 m n. m.

Opis toku
Tečie výlučne severným smerom, na hornom toku priberá ľavostranný prítok od osady Burdovci (spod kóty 788,2 m), preteká osadou Vojty, kde zľava priberá prítok od osady Ivorovci. Následne pokračuje cez osady Jamky a Belajka, tu sprava priberá prítok zo severného svahu Kýčerky (760,2 m n. m.). Na hornom toku vytvára úzke, hlboko zarezané údolie medzi svahmi Briavy na západe a Vrchkonca , resp. Kýčerky na východe. Ďalej vstupuje do celku Turzovská vrchovina (podcelok Hornokysucké podolie), preteká mestskou časťou Rieka, kde priberá najprv sprava prítok vznikajúci južne od kóty 567 m, potom zľava dva krátke prítoky od osady Krkoškovci a upraveným korytom vedeným pod povrchom tečie centrálnou časťou mesta Čadca. Podzemné koryto končí pri kostole svätého Bartolomeja a po krátkom úseku na povrchu na severnom okraji centra mesta ústi v nadmorskej výške cca 408 m n. m. do Kysuce.

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v Javorníkoch
Vodné toky v Turzovskej vrchovine
Vodné toky v okrese Čadca
Ester Šimerová-Martinčeková

Ester Šimerová-Martinčeková (* 23. január 1909, Bratislava – † 7. august 2005, Liptovský Mikuláš) bola svetoznáma a popredná slovenská maliarka, výtvarníčka a scénografka, predstaviteľka moderny. Často ju nazývali prvou dámou slovenského maliarstva.

Vzdelanie 
Počas 1. svetovej vojny navštevovala evanjelickú školu, potom gymnázium. Už v posledných rokoch gymnaziálneho štúdia súkromne navštevovala maliarsku školu Gustáva Mallého. Po maturite odišla do Paríža, kde študovala maliarstvo na dvoch akadémiách, okrem iného na Académii Julian, ale aj v súkromnej škole Alexandry Exter.

Životopis 
Už v roku 1931 samostatne vystavovala v Prahe. Tam sa stala členkou výtvarného odboru Umeleckej besedy. V roku 1932 sa vydala za profesora Dr. Františka Šimera a spolu s ním žila v Bratislave. Po rozpade prvej Československej republiky odišla s manželom do Protektorátu Čechy a Morava a usadili sa v Plzni. 

V období atentátu na Heydricha jej manžel, ako primár v nemocnici, ukrýval československých parašutistov z Anglicka. Po prezradení ho Gestapo zatklo, uväznilo a popravilo. V roku 1947 sa opäť vydala. Po obnovení spoločnej republiky, v roku 1945, sa vrátila späť na Slovensko a tu ju zvolili za predsedníčku Bloku slovenských výtvarníkov.  Jej manželom sa stal právnik Martin Martinček, v tom čase prezidiálny šéf Úradu predsedníctva SNR, neskôr významný slovenský fotograf. V čase komunistickej diktatúry, v roku 1952 v rámci Akcie B bola nasilu vysťahovaná s manželom (Martin Martinček, ktorého označili za „buržoázneho nacionalistu“) z Bratislavy, do dediny pri Liptovskom Mikuláši, do ktorého sa  neskôr presťahovali a žila tam až do svojej smrti.
V roku 1966 jej udelili titul zaslúžilej umelkyne. Vystavovala vo viacerých galériách doma i v zahraničí a je držiteľkou mnohých ocenení a vyznamenaní. Popri maľbe sa venovala aj návrhom divadelných kostýmov pre Novú scénu v Bratislave.

Ester Šimerová-Martinčeková ako jediná zo slovenských umelcov sa inšpirovala priamo u parížskej školy a do Paríža sa často vracala.

Ocenenia 
V roku 1991 Rad T. G. Masaryka IV. triedy (v Prahe) 

V roku 1992 Cena Martina Benku 

Od roku 1966 bola zaslúžilou umelkyňou 

V roku 2001 v Paríži obdržala vyznamenanie Francúzskej republiky Rytier rádu kultúry a literatúry.

V roku 2002 jej prezident Rudolf Schuster prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy.

V roku 2001 - dostala Cenu Nadácie Tatra banky za výtvarné dielo

Slovenská pošta vydala roku 2016 reprodukciu obrazu Šachová kompozícia Ester Šimerovej-Martinčekovej vo forme poštovej známky

Československá pošta vydala v roku 1987 reprodukciu obrazu Tulipány ako poštovú známku.

Referencie

Zdroje 
 Slovenské dotyky 8/2009, článok ku storočnici; autor: Jiřina Divácká
 dartesro.sk
 osobnosti.sk

Externé odkazy 
 Diela autorky v zbierkach slovenských galérií

Narodenia v 1909
Úmrtia v 2005
Slovenskí maliari
Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Osobnosti z Bratislavy
Narodenia 23. januára
Úmrtia 7. augusta
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy
EUPortál

EUPortál je české webové periodikum. Spočiatku uverejňovalo články s výlučnou tematikou Európskej únie, v súčasnosti má už širšie zameranie na spoločensko-politické otázky celkovo. EUPortál je orientovaný konzervatívno-liberálne a euroskepticky. Šéfredaktorom je Lukáš Petřík.

Externé odkazy 
 EUPortál

Webové periodiká
České webové stránky
Niacín

Niacín (iné názvy: nikotínamid, vitamín B3, staršie vitamín PP, vitamín P, antipelagrový faktor, faktor) je jeden z vitamínov B. Medzi vitaméry, ktoré sa radia pod vitamín B3, patrí nikotínamid, kyselina nikotínová a nikotínamidribozid. Všetky tieto látky sa premieňajú na nikotínamidadeníndinukleotid (NAD), ktorý sa účastní mnohých redoxných procesov v ľudskom tele.

Funkcia 
Vitamín B3 je nevyhnutne potrebný pri tvorbe energie v bunkách a je dôležitý pri srdcovej, nervovej a svalovej činnosti a pri udržiavaní zdravej kože a dobrého fungovania tráviaceho traktu.

Výskyt 
Nachádza sa v každej zelenine a mäse, taktiež v slanine, no najmä v pečeni, sušenom ovocí a orechových jadrách, káve a čaji.

Prejavy nedostatku a prebytku 
 nedostatok: únava, depresia, pigmentová kožná vyrážka, dermatitída, anémia, hnačka a v horších prípadoch demencia
 prebytok: sčervenanie kože,svrbenie

Odporúčaná dávka 
Denná odporúčaná dávka:
 dospelí a mladiství: 1520 mg pre mužov a 1315 mg pre ženy
 tehotné ženy: 17 mg
 deti vo veku 710 rokov: 13 mg, 46 rokov: 12 mg, 13 rokov: 59 mg

Referencie 

A11HA - Iné vitamínové prípravky, samotné
C04 - Periférne vazodilatanciá
C10 – Hypolipidemiká
Wikipédia:Chýbajúce referencie
Asfalt

Asfalt (staršie: tér, smola, židovská smola) je druh umelého alebo prírodného živicového bitúmenu. Predstavuje zmes zoxidovaných uhľovodíkov s určitou prímesou ropy, vody, minerálnych látok hlavne ílov a karbonátov. Prvýkrát bol použitý pre 5 000 rokmi, keď sa zistilo, že neprchavé látky po varení ropy sa môžu použiť ako lepidlo, izolácia alebo stavebný materiál.

Ako asfalt sa hovorovo označuje aj asfaltová dlažba (t.j. asfaltová vozovka, asfaltový chodník a pod.).

Vlastnosti a zloženie 
Je hnedočierny až čierny a má tuhú alebo polotuhú konzistenciu. Jeho hustota sa pohybuje v rozmedzí 0,9 až 1,3 kg.dm³. Rozpúšťa sa v petroleji, chloroforme a éteri. Vo vode je nerozpustný. Taví sa pri 110 až 130 °C. V prípade jeho úplného spevnenia tvorí tzv. asfaltit, tmavú lesklú horninu s lastúrnatým lomom.

Použitie 
Používa sa najmä pri výstavbe ciest ako vrchná vrstva vozovky (pozri aj liaty asfalt alebo asfaltový betón) alebo na izoláciu. Umelý asfalt je vedľajší produkt pri spracovaní ropy.

Spevnené plochy 

Pri výstavbe spevnených plôch (vozovky, parkoviská) sa používajú asfaltom obaľované zmesi. Má ľahkú spracovateľnosť, rýchlu montáž a nižšiu cenu ako betónové plochy. Nevýhodou je, že pri vyššej teplote znižuje svoju tuhosť a vozidlá na vozovke tlakom kolies vytvárajú tzv. „koľaje“. 

Druhy asfaltom obaľovaných zmesí:
 asfaltový betón: obrusný (AC 4, AC 8, AC 11, AC 16), ložný (AC 16, AC 22), podkladový (AC 16, AC 22)
 drenážny asfalt
 farebné asfalty
 liaty asfalt (MA 8, MA 11, MA 16)
 asfaltový koberec mastixový (SMA 11)
 obaľované kamenivo (ACP 16+, ACP 22+)
 a iné

Izolácie 
Asfaltové izolačné pásy sa používajú ako izolácia stavieb proti vode (strecha, základy, mostovka) a radónu (spodná stavba). Aplikujú sa na povrch natretý penetračným náterom (asfaltovým) natavením pomocou plameňa.

Referencie

Iné projekty 
 

Fosílne palivá
Stavebné materiály
Hnedé pigmenty
Ropné produkty
Halloween

Halloween je „americký sviatok, predvečer a noc z 31. októbra na 1. novembra pred Sviatkom všetkých svätých“.

Pôvod 
Halloween je pomenovanie pre predvečer významného sviatku Samhain, ktorý oslavovalo keltské obyvateľstvo Britských ostrovov. Zostal významným sviatkom aj po prieniku kresťanstva na toto územie. Duchovenstvo malo záujem, aby sa pôvodne pohanský sviatok, kde sa slávili rôzne sily, ktoré mali počas tohto sviatku možnosť pôsobiť vo svete ľudí zmenil na oslavu sviatku Všetkých svätých – kde by sa oslavovali všetci známi aj neznámi svätci kresťanskej cirkvi. Pôvodne časť zvykov spojených so sviatkom Samhain prežívala, začala však nadobúdať svetský charakter. Takéto oslavy sa odohrávali v Írsku, Škótsku a severnom Anglicku.

Do Spojených štátov Halloween priniesli írski a škótski prisťahovalci, ale až po 1845 – 1846 (veľký hladomor) sa z neho stala celonárodná udalosť.

V súčasnosti ide o sekulárny sviatok s karnevalovým charakterom, ktorý sa počas 90. rokov 20. storočia rýchlo rozšíril do Európy.

Referencie

Iné projekty 

Sviatky
31. október
Krzysztof Kieślowski

Krzysztof Kieślowski (* 27. jún 1941, Varšava – † 13. marec 1996, Varšava) bol významný poľský filmový režisér a scenárista. Preslávil sa svojimi filmovými cyklami Tri farby a Dekalóg. Za film Červená z trilógie Tri farby získal tri nominácie na Oscara. Hudbu pre jeho filmy komponoval Zbigniew Preisner.

Filmy 
 1976  – Jazva (Blizna)
 1979 – Amatér (Amator)
 1981 – Náhoda (Przypadek)
 1984 – Bez konca (Bez końca)
 1988  – Dekalóg (Dekalog)
 1988 – Krátky film o zabíjaní (Krótki film o zabijaniu)
 1989  – Krátky film o láske (Krótki film o miłości)
 1991 – Dvojaký život Veroniky (La Double vie de Véronique/Podwójne życie Weroniki)
 1993 – Tri farby: Modrá (Trois couleurs: Bleu)
 1994 – Tri farby: Biela (Trois couleurs: Blanc/Trzy kolory: Biały)
 1994 – Tri farby: Červená (Trois couleurs: Rouge)

Externé odkazy 

 
 

Narodenia v 1941
Úmrtia v 1996
Poľskí filmoví režiséri
Poľskí scenáristi
Osobnosti z Varšavy
Zbigniew Preisner

Zbigniew Preisner, rod. Zbigniew Antoni Kowalski (* 20. máj 1955, Bielsko-Biała, Poľsko) je poľský hudobný skladateľ.

Stal sa známym hlavne vďaka spolupráci s režisérom Krzysztofom Kieślowskim. Spolu s Wojciechom Kilarom je najznámejším poľským skladateľom filmovej hudby.

Študoval filozofiu a históriu v Krakove, nikdy nenavštevoval hodiny hudby. Komponovať sa naučil ako samouk.

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Oficiálna stránka
 Portrét na filmpolski.pl
 Zbigniew Preisner

Poľskí hudobní skladatelia
Poľskí skladatelia filmovej hudby
Poľskí hudobní producenti
Skladatelia vážnej hudby 20. storočia
Držitelia Césara
Absolventi Uniwersytet Jagielloński
Ochodničanka

Ochodničanka je potok na dolných Kysuciach, v severnej časti okresu Kysucké Nové Mesto. Je to pravostranný prítok Kysuce, meria 7 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, na západných svahoch Chotárneho kopca (906,2 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 740 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie juhojuhovýchodným smerom, zľava priberá prítok spod Chotárneho kopca, sprava spod Vrchrieky (861,2 m n. m.) a opäť zľava prítok (506,3 m n. m.) z južného svahu Chotárneho kopca. Stáča sa viac na juhovýchod, preteká obcou Ochodnica, z pravej strany priberá prítok z oblasti Žarnovky a z tej istej aj potok Suchá. Pokračuje smerom na východ, zľava priberá ešte prítok spod Belajok (Belajovský potok) a na okraji obce sa vlieva v nadmorskej výške okolo 364 m n. m. do Kysuce.

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v Javorníkoch
Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Lodnianka

Lodnianka je potok na dolných Kysuciach, v severnej časti okresu Kysucké Nové Mesto. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 6,9 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Kysuckej vrchovine, v podcelku Vojenné, na severnom svahu vrchu Priehyb (812,6 m n. m.).

Opis toku 
Najprv tečie na sever k sútoku s pravostranným prítokom spod sedla Korcháň (730 m n. m.) a stáča sa na západ. Zľava priberá prítok spod Priehybu, sprava ďalší prítok spod sedla Korcháň a preteká obcou Lodno. Na jej území postupne priberá viaceré prítoky, dva sprava spod kóty 761,0 m, zľava z oblasti Žihlavného grúňa a spod Skáčkovej hory (732,1 m n. m.) a sprava spod Marusovho vrchu (698,8 m n. m.). Pokračuje cez obec Kysucký Lieskovec, tu zľava priberá prítok (407,1 m n. m.) spod Skáčkovej hory, v centre obce sa stáča a tečie k ústiu juhozápadným smerom. Neďaleko obce ústi v nadmorskej výške okolo 359 m n. m. do Kysuce.

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v Kysuckej vrchovine
Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Povinský potok

Povinský potok je potok na dolných Kysuciach, tečie vo východnej časti okresu Kysucké Nové Mesto. Je to ľavostranný prítok Kysuce, má dĺžku 8,4 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Kysuckej vrchovine, v podcelku Vojenné, na juhozápadnom svahu Černatína (922,2 m n. m.), západne od sedla Meriadov (769,9 m n. m.), v nadmorskej výške približne 730 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa tečie na západ cez Povinskú dolinu, sprava najprv priberá prítok zo západného svahu Černatína, potom zľava zo SSZ svahu Obelca (841 m n. m.), nasleduje ľavostranný prítok zo západného svahu Obelca a pravostranný z juhovýchodného svahu Priehybu (812,6 m n. m.). Pri chate Jedľovina priberá zľava významný prítok tečúci cez osadu Tatárovci a vytvára oblúk prehnutý na sever, pričom sprava priberá prítok prameniaci západne od Priehybu. Následne preteká osadou Belanovci a zľava priberá významný prítok, Sidorovský potok. Následne vstupuje do geomorfologického celku Javorníky (podcelok Nízke Javorníky, časť Kysucká kotlina), kde pokračuje intravilánom obce Povina, kde sa tok stáča viac smerom na ZSZ tu postupne priberá pravostranný prítok zo západného svahu Skáčkovej hory, ľavostranný prameniaci západne od osady Sidorovci, pravostranný z juhovýchodného svahu Pleše (686,5 m n. m.), ľavostranný spod kóty 535 m a pravostranný z lokality Predná Pleš. Stáča sa na severozápad, podteká štátnu cestu I/11, opúšťa intravilán obce a západne od nej ústi v nadmorskej výške cca 354 m n. m. do Kysuce.

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v Kysuckej vrchovine
Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Snežnica (potok)

Snežnica je potok na dolných Kysuciach, v južnej časti okresu Kysucké Nové Mesto. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 6,5 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Preteká Kysuckou vrchovinou, podcelkom Kysucké bradlá, pramení na juhozápadnom svahu Kučerovky (744,1 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 650 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie na juh, oblúkom sa stáča a na krátkom úseku tečie na západ, zľava priberá dva prítoky od Zástrania. Ďalej pokračuje severozápadným smerom cez obec Snežnica, z pravej strany priberá prítok spod Klina (710,4 m n. m.) a prerezáva sa cez bradlové pásmo Kysuckej vrchoviny, pričom vytvára hlboké údolie medzi masívmi Brodnianky (719,8 m n. m.) na juhu a Malého Vretena (653,0 m n. m.) na severe. Napokon preteká cez Oškerdu a neďaleko nej ústi v nadmorskej výške okolo 340 m n. m. do Kysuce.

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v Kysuckej vrchovine
Snežnica
Vodné toky v okrese Kysucké Nové Mesto
Hrabovec (prítok Oščadnice)

Hrabovec je potok na Kysuciach, na území okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Oščadnice, meria 2,7 km a je tokom V. rádu. Pramení v Kysuckých Beskydách, v podcelku Javorský Beskyd, v nadmorskej výške okolo 650 m n. m. Tečie severojužným smerom okrajom osady Rovné a do Oščadnice sa vlieva na území obce Oščadnica v nadmorskej výške okolo 490 m n. m.

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v okrese Čadca
Struháreň

Struháreň je potok v severovýchodnej časti okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Varínky, má dĺžku 5,9 km a je tokom IV. rádu. 

Pramení v Kysuckej vrchovine, v podcelku Vojenné, na juhozápadnom svahu Okrúhlice (1 076,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 880 m n. m. Tečie viac-menej juhozápadným smerom, od osady Panská Lúka skôr na juhojuhozápad. Preteká územím obce Terchová, cez jej viaceré osady (Šípková, Repáňovci, Panská Lúka, Mláka a ďalšie). Na dolnom toku tečie cez bradlové pásmo, cez tzv. Kysucké bradlá. Najdlhšie prítoky sú sprava Tižinský potok pritekajúci z osady Horná Tižina a zľava zo severného svahu Pupova (Pupovho vrchu; 1 095,6 m n. m.). Do Varínky ústi pri obci Terchová, v severovýchodnom výbežku Žilinskej kotliny. Potok má perovitú štruktúru riečnej siete.

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v okrese Žilina
Biely potok (prítok Varínky)

Biely potok je potok v severovýchodnej časti okresu Žilina. Je to pravostranný prítok Varínky, má dĺžku 5,9 km a je tokom IV. rádu. 

Pramení na severnom okraji Malej Fatry, v podcelku Krivánska Fatra, na severnom úpätí vrchu Malý Rozsutec (1 343,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 800 m n. m. Najprv tečie na krátkom úseku severozápadným smerom, vstupuje do Kysuckej vrchoviny a pod sedlom Rovná hora (751,0 m n. m.) priberá pravostranný prítok spod Pupova (Pupovho vrchu; 1 095,6 m n. m.) a ďalej pokračuje západným smerom. Preteká viacerými osadami obce Terchová (Podhorskovci, Šparengovci, Podhate, Nižní Berešovci), na dolnom toku sa niekoľkokrát stáča a v severovýchodnom výbežku Žilinskej kotliny (podcelok Varínske podolie), pri obci Terchová, ústi v nadmorskej výške cca 513 m n. m. do Varínky. Z prítokov vyniká ľavostranný pretekajúci tiesňavou Dolné diery.

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v Krivánskej Fatre
Vodné toky v okrese Žilina
Bránica (potok)

Bránica je potok v severovýchodnej časti okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Varínky, má dĺžku 6,9 km a je tokom IV. rádu. 

Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Malá Fatra, na severozápadnom svahu Veľkého Kriváňa (), pod sedlom Bublen (), v nadmorskej výške cca  Od prameňa tečie na severoseverozápad pralesovitým územím národnej prírodnej rezervácie Veľká Bránica, pričom na hornom toku vytvára dva vodopády. Ďalej pokračuje dolinou Veľká Bránica, sprava priberá prítok () spod Baraniarok () a stáča sa viac na severozápad. Zľava priberá významný prítok z doliny Malá Bránica, stáča sa na sever a ďalej pokračuje v Žilinskej kotline, v podcelku Varínske podolie. Severovýchodne od obce Belá ústi v nadmorskej výške približne  do Varínky.

Galéria

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v Krivánskej Fatre
Vodné toky v okrese Žilina
Rovná hora (sedlo)

Rovná hora je široké sedlo () vystupujúce medzi Kysuckou vrchovinou, podcelkom Kysucké bradlá na severe a Malou Fatrou, podcelkom Krivánska Fatra na juhu. Znižuje sa medzi vrchmi Pupov (Pupov vrch; ) a Malý Rozsutec (). 

Prechádza ním cesta II/583 medzi obcami Terchová a Zázrivá. Zároveň ním vedie hranica medzi okresmi Žilina a Dolný Kubín.

Prístup 
 po ceste II/583 z obcí Terchová a Zázrivá

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Iné projekty

Zdroj 

Sedlá Malej Fatry
Sedlá Kysuckej vrchoviny
Terchová
Zázrivá (okres Dolný Kubín)
Biely potok (prítok Váhu, Sučany)

Biely potok je potok v Turci, v severnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Váhu, má dĺžku 10,2 km a je tokom III. rádu.

Prameň 
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Fatra, pod vrchom Malý Kriváň (1 670,9 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 580 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie na západ lokalitou Pod kriváňom, pod sedlom Priehyb sa stáča na juh. Preteká Sučianskou dolinou, najdlhšími prítokmi sú pravostranné spod Suchého (1 468,0 m n. m.) a z doliny Pod Čiernym kameňom. V dolnej časti doliny preteká okolo lokality Pod Rígľom na ľavom brehu (ochrana zoskupenia extrémne veľkých mravenísk) a vstupuje do Turčianskej kotliny, do podcelku Šútovské podhorie. Stáča sa na juhovýchod, preteká severnou časťou obce Sučany, križuje koryto Krpelianskeho kanála a v blízkosti obce ústi na Turčianskych nivách v nadmorskej výške približne 390 m n. m. do Váhu.

Referencie 
 

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v Krivánskej Fatre
Vodné toky v okrese Martin
Guild Wars Nightfall

Guild Wars Factions je časťou kooperatívnej RPG online počítačovej hry Guild Wars od spoločnosti ArenaNet. Hra je určená predovšetkým na spoločné hranie viacerých hráčov, ale ponúka aj možnosť hry pre jedného hráča. Hrať je možné iba s pripojením na internet. Viac informácii o herných princípoch platných vo všetkých datadiskoch nájdete v hlavnom článku o hre Guild Wars.

Pozri aj 
 Guild Wars
 Guild Wars Prophecies
 Guild Wars Factions

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky: GuildWars.com
 Autori hry: ArenaNet
 Vydavateľ: NCsoft
 Hlavná CZ/SK stránka: GuildWars.cz
 Špecializovaná wiki o Guild Wars: GameWiki

NCsoft
Guild Wars
MMORPG
Počítačové hry z 2006
Počítačové hry
Počítačové hry pre viacerých hráčov
Max Beckmann

Max Carl Friedrich Beckmann (* 12. február 1884, Lipsko, Nemecko – † 27. december 1950, New York, USA) bol nemecký maliar, sochár, grafik, spisovateľ a mysliteľ. 

Zvyčajne býva zaradzovaný medzi expresionistov, on sám však počas svojho života toto označenie odmietal. V 20. rokoch 20. storočia bol spájaný s expresionistickým prúdom nazývaným Nová vecnosť (Neue Sachlichkeit). Nacisti jeho tvorbu zaradili medzi „zdegenerované umenie“ (entartete Kunst). Najprv žil v exile v Amsterdame, po vojne sa usídlil v New Yorku. Ovplyvnil napr. Jacksona Pollocka, alebo Philipa Gustona.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Max Beckmann na www.bad-bad.de]
 Max Beckmann papers, 1904-1974

Nemeckí maliari
Nová vecnosť
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Osobnosti z Lipska
Selenec

Selenec môže byť:

 dolina vo Veľkej Fatre, pozri Selenec (dolina)
 potok vo Veľkej Fatre, pozri Selenec (prítok Gaderského potoka)
 potok v Podunajskej pahorkatine, pozri Selenec (prítok Nitry)
Selenec (prítok Gaderského potoka)

Selenec je potok v dolnom Turci, v juhovýchodnej časti okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Gaderského potoka, má dĺžku 8 km a je tokom VI. rádu. Preteká územím Národného parku Veľká Fatra.

Prameň 
Tečie vo Veľkej Fatre, pramení v podcelku Bralná Fatra na severozápadnom svahu Smrekova (1 441,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 140 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie severoseverozápadným smerom dolinou Padva, ktorá je súčasťou NPR Padva s ochranou pralesovitých lesných spoločenstiev borín, tisa červeného a kosodreviny a sprava priberá potok Padva (0,4 km). Potok na tomto úseku prekonáva skalné stupne niekoľkými kaskádami a vodopádmi. Potom sa stáča na severovýchod, pokračuje dolinou Selenec (Vlkanová) s tiesňavovitým rázom (najmä v dolnej časti). V hornej časti doliny sprava priberá prítok zo Skalnej doliny zvaný Skalná, zľava Mráznicu a opäť sprava prítok prameniaci severozápadne od kóty 1 089,0 m. Ďalej pokračuje na krátkom úseku smerom na sever, sprava priberá Hlbokú (0,8 km), ďalej pokračuje severoseverozápadným smerom, sprava priberá Vlkanovú (0,7 km), zľava Tmavú (0,6 km) a Hubnú (1 km) a preteká dolnou časťou doliny s výrazne bralnatým charakterom, početnými skalnými útvarmi a Jeleňou jaskyňou na pravom brehu. Napokon sa v ústí Dedošovej doliny vlieva v nadmorskej výške cca 633 m n. m. do Gaderského potoka.

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Turca
Vodné toky vo Veľkej Fatre
Vodné toky v okrese Martin
Tužina (potok)

Tužina (miestne nazývaná aj Tužinka) je potok na Hornej Nitre, v severnej časti okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Nitry, meria 15 km a je tokom IV. rádu. Na dolnom toku sa rozvetvuje na dve ramená.

Prameň: v Strážovských vrchoch na južnom svahu Čela (1 016,0 m n. m.) v nadmorskej výške okolo 850 m n. m.

Smer toku: na hornom toku severojužný, potom od sútoku s prítokom z Gápelskej doliny pokračuje na juhovýchod, na dolnom toku tečie opäť na juh, súbežne s korytom Nitry

Geomorfologické celky: 1.Strážovské vrchy, podcelok Malá Magura, 2.Hornonitrianska kotlina, podcelok Prievidzská kotlina

Prítoky: sprava spod Priečnej (909,9 m n. m.), z Gápelskej doliny, z Uhoľnej doliny, zo severného svahu Zadného diela (879,6 m n. m.), zľava z oblasti Salašníka, z Lúčnej doliny, zo severozápadného svahu Dlhej lúky (979,5 m n. m.), zo severného svahu Hvizdáka (704,9 m n. m.) a dva prítoky z východných svahov Hvizdáka

Ústie: vedľajšie koryto (oddeľuje sa zľava) do Nitry na okraji obce Nitrianske Pravno v nadmorskej výške okolo 347 m n. m., hlavné koryto do Nitry pri obci Pravenec v nadmorskej výške cca 317 m n. m.

Obce: Tužina a Nitrianske Pravno

Potoky na Slovensku
Povodie Nitry
Vodné toky v Strážovských vrchoch
Vodné toky v Hornonitrianskej kotline
Vodné toky v okrese Prievidza
Neberte nám princeznú

Neberte nám princeznú je slovenský televízny muzikál z roku 1981. Hlavné úlohy v ňom stvárnili Marika Gombitová (Katka) a Miro Žbirka (Katkin priateľ) a Marie Rottrová (Katkina mama). Hudbu k filmu napísal Dežo Ursiny, texty zložil Ján Štrasser, film režíroval Martin Hoffmeister.

Soundtrack
Soundtrack k filmu nahral v roku 1980 Dežo Ursiny so skupinou Pavla Daněka. Piesne k filmu naspievali Marika Gombitová, Miroslav Žbirka a Marie Rottrová. Soundtrack vyšiel až 20 rokov po uverejnení filmu (a 6 rokov po smrti Deža Ursínyho) v roku 2001 na CD od vydavateľstva BMG.

Zoznam skladieb
 Marika Gombitová – „Dieťa z dobrej rodiny“
 Marika Gombitová, Miroslav Žbirka – „Dieťa z dobrej rodiny II.“
 Miroslav Žbirka – „Dvaja“
 Marie Rottrová – „Som taká, aká som“
 Marika Gombitová – „Šaty“
 Miroslav Žbirka – „To ste vy!“
 Marika Gombitová – „Svitá“
 (spievajú deti) – „Rozhádzané postele“
 (spievajú deti a učiteľky) – „Čo nám už rukami prešlo detí“
 Marie Rottrová, Miroslav Žbirka – „Hľadá sa dieťa z dobrej rodiny“
 Marika Gombitová – „Budem tu s vami“
 Marika Gombitová – „Trochu tuším, trochu viem“
 Marie Rottrová – „Teraz pekne pôjdeš domov!“
 Marika Gombitová, Miroslav Žbirka, Marie Rottrová – „Tri slová“

Obsadenie 
 Dežo Ursiny – gitara, zbor 
 Pavel Daněk – basgitara, zbor  
 Martin Karvaš – klávesy, zbor 
 Ľubomír Stankovský – bicie, perkusie, zbor
 Marika Gombitová, Miroslav Žbirka, Marie Rottrová – sóloví speváci

Divadelná verzia
V septembri 2006 bola uvedená divadelná verzia muzikálu v réžii Jána Ďurovčíka. V úlohe Katky sa predstavili Lucia Molnárová, Mirka Partlová, Nela Pocisková, Mira hrá Martin Kaprálik, Ján Koleník, Ján Slezák.

Filmy podľa názvu
Filmy z 1981
Česko-slovenské filmy
Slovenské filmy
Slovenské muzikály
Detské muzikály
Závadský potok (prítok Váhu)

Závadský potok je potok na Hornom Považí, v západnej časti okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria 7,8 km a je tokom III. rádu. Medzi obcami Paština Závada a Hričovské Podhradie sa prerezáva severovýchodným výbežkom Súľovských vrchov a tiesňavou oddeľuje masív Veľkej skaly (529,6 m n. m.) na pravom brehu od masívu na opačnom brehu, na ktorom stojí Hričovský hrad (564,0 m n. m.).

Prameň: v Žilinskej pahorkatine pod kótou 530,3 m, západne od obce Brezany v nadmorskej výške okolo 490 m n. m.

Smer toku: k Pekline na sever, odtiaľ na severozápad, pri letisku Žilina-Hričov sa potom stáča k ústiu na juhozápad

Geomorfologické celky: 1.Žilinská kotlina, podcelok Žilinská pahorkatina, 2.Súľovské vrchy, podcelok Súľovské skaly, 3.Považské podolie, podcelok Bytčianska kotlina

Prítoky: sprava zo severozápadného svahu Bodova (505,5 m n. m.), prítok z obce Dolný Hričov, zľava spod Brezovej hory (679,9 m n. m.), zo severného svahu Roháča (802,7 m n. m.), spod Hričovského hradu, z oblasti Saksovej a zo severného svahu Ostrého vrchu (548,5 m n. m.)

Ústie: do jazera na ľavej nive Váhu južne od obce Kotešová v nadmorskej výške okolo 307 m n. m.

Obce: Peklina, Paština Závada a Hričovské Podhradie

Potoky na Slovensku
Vodné toky v okrese Žilina
Súvrstvie

Súvrstvie (angl. formation) je základná litostratigrafická jednotka. Je to súbor vrstiev hornín vzniknutých v rovnakých podmienkach. Horniny súvrstvia majú porovnateľnú litológiu, spadajú k rovnakým fáciám alebo majú podobné vlastnosti. Súvrstvia sa nevyčleňujú na základe svojej hrúbky, takže celková hrúbka dvoch rôznych súvrství môže byť výrazne odlišná. Súvrstvie je základnou jednotkou litostratigrafie. Nižšou jednotkou je člen, vyššou je skupina.

S slovenskej a českej terminológii sa prekladá angl. termín formation v tomto kontexte ako súvrstvie. Označenie formácia (napr. jastrabská formácia) je z litostratigrafického hľadiska podľa niektorých názorov vyhradené pre pomenovanie nezvrstvených (t.j. vulkanogénnych a čisto magmatogénnych) hornín..

Definovanie súvrství uľahčuje geológom porovnávanie vrstiev na väčšie vzdialenosti, medzi odkryvmi. Súvrstvia pôvodne predstavovali horniny určitých geologických období, ktorých relatívny vek bol určený pomocou skamenelín a pravidla superpozície. V dnešnom ponímaní nie sú súvrstvia (v ponímaní oficiálnych litostratigrafických jednotiek) definované ako horniny určitého časového obdobia, ale ako horniny s charakteristickou litológiou, ktorú určovalo sedimentačné prostredie. V niektorých prípadoch mohlo totiž rovnaké prostredie zotrvať na určitom mieste i stovky miliónov rokov, čo ďaleko presahuje možnosti biostratigrafie, ktorá používa na určovanie veku skameneliny. Príkladom môže byť Hammersley Basin v Austrálii, kde sa nachádza sled proterozoických hornín, ktoré sa usadzovali 1200 miliónov rokov, pričom 300 miliónov rokov trvalo usadzovanie iba jednej geologickej jednotky - páskovaných železných rúd a bridlíc. 

Súvrstvie, ktorého hrúbka alebo plošný výskyt na povrchu nemožno vyjadriť v mierke geologickej mapy danej oblasti, nemožno považovať za oprávnene definované a prakticky využiteľné. Hrúbka súvrstvia sa môže meniť v rozsahu od 1 m do niekoľkých 1000 m.

Referencie

Externé odkazy 
 Wilkerson, Ch.: What is a formation? Utah Geological Survey, Dostupné online (po anglicky)

Stratigrafia
Greenwich Park

Greenwich Park je jedným z Kráľovských parkov v Londýne a zároveň aj najstarším z nich. Bol založený v roku 1433. Pôvodne sa park používal na polovačky na jelene a bol najväčšou plochou zelene v juhovýchodnom Londýne. Rozprestiera sa na ploche 183 akrov (17 ha).

Opis parku 
V severnej časti parku sa nachádza Národné námorné múzeum (angl.: National Maritime Museum) sídliace v bývalom Queen's House. V strede parku sa nachádza Kráľovské observatórium Greenwich (angl.: Royal Observatory Greenwich). Observatórium je umiestnené na vrchole kopca. Na západnom okraji parku stojí Ranger's House. 

Pred observatóriom sa nachádza socha generála Jamesa Wolfa. Z tohto miesta je prekrásny výhľad na celé okolie: od bývalej Greenwichskej nemocnici (v súčasnosti Kráľovská námorná škola), rieky až smerom k mrakodrapom Canary Wharf, City na severozápade a Miléniovému domu na severe. 

Park je možné ďalej rozdeliť na dve výškovo odlišné časti. V spodnej časti sa nachádzajú ihriská pre deti a jazero na člnkovanie. V hornej časi parku sa nachádza rozsiahla kvetinová záhrada s rybníkom, ružová záhrada, kriketové ihrisko, tenisový kurt a hodobný pavilón. Nachádza sa tu aj Staroveký dub (angl.: Ancient Oak), ktorý sa spája s kráľovnou Alžbetou I..

Počas Letných olympijskych hier v roku 2012 sa má park stať miestom jazdeckých a bežeckých častí pretekov päťbojárov.

Dopravné spojenie 
Najbližšie stanice Docklands Light Railway:
 Greenwich
 Cutty Sark

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Londýnske parky a voľné priestranstvá
Greenwich
Športoviská na Letných olympijských hrách 2012
Medzinárodný deň žien

Medzinárodný deň žien (často označovaný skratkou MDŽ), pripadajúci každoročne na 8. marec, je medzinárodne uznávaný sviatok stanovený OSN k výročiu štrajku 40 000 newyorských krajčírok v roku 1908. Tieto bojovali za zrušenie desaťhodinového pracovného času, proti nízkym mzdám a zlým pracovným podmienkam.

Dejiny 
Demonštrácie žien na konci zimy, tradične v nedeľu, sa najskôr odohrávali v USA na popud Socialistickej strany USA; veľké zhromaždenie za volebné právo žien sa konalo 8. marca 1908 v New Yorku.  Na prvej medzinárodnej ženskej konferencii Druhej internacionály v roku 1910 v Kodani presadila nemecká socialistka Clara Zetkinová medzinárodný sviatok, vtedy ešte bez určenia pevného dátumu.

Dátum 8. marec sa ustálil až po 1. svetovej vojne, najmä pod vplyvom veľkej demonštrácie v Petrohrade v roku 1917 tesne pred Februárovou revolúciou, ktorá sa konala poslednú nedeľu vo februári podľa juliánskeho kalendára, čo sa rovná 8. marcu kalendára gregoriánskeho. Sviatok sa rýchlo rozšíril, jeho obsah kolísal od politického a feministického protestu po apolitickú socialistickú obdobu Dňa matiek.

Pred prvou svetovou vojnou vytýčili ženy predovšetkým tieto požiadavky:
 volebné právo
 osemhodinový pracovný čas 
 zlepšenie špeciálneho zákonodarstva

V Rakúsku, Švajčiarsku, Nemecku sa prvý MDŽ konal už v roku 1911. Roku 1913 ho oslavovali aj v cárskom Rusku. Po ženských nepokojoch a demonštráciách v Petrohrade bol roku 1917 pevne ustanovený 8. marec ako MDŽ.

Od roku 1975 je pripomínaný ako deň medzinárodnej solidarity žien za rovnoprávnosť, spravodlivosť, mier a rozvoj.

MDŽ na Slovensku 
Prvý sviatok MDŽ v ČSR sa konal v roku 1921 a o rok neskôr nadobudol už masový charakter. Počas druhej svetovej vojny bol MDŽ zrušený, posledný sa konal v roku 1938. Po roku 1945 bol MDŽ znovu obnovený.

Referencie

Iné projekty 

Československá socialistická republika
Medzinárodné sviatky
Medzinárodné dni
Feminizmus
8. marec
Hodrušský potok

Hodrušský potok je potok na Strednom Pohroní, preteká územím okresu okresu Žarnovica. Je to ľavostranný prítok Hrona, má dĺžku 13,5 km a je tokom III. rádu. Na hornom toku bol vybudovaný tajch Hodrušské jazero. Údolie Hodrušského potoka bolo v minulosti dôležitou baníckou oblasťou s ťažbou zlata a striebra. Popod Hodrušskú dolinu vedie tzv. Voznická dedičná štôlňa, najdlhšie banské dielo svojho druhu na Slovensku. Potok sa niekedy označuje ako Hodruša.

Prameň: v Štiavnických vrchoch na severozápadnom svahu vrchu Tanád () v nadmorskej výške cca 

Smer toku: od prameňa najprv na krátkom úseku na severozápad, následne na juhozápad, na strednom toku prevažne na západ, na dolnom toku tečie k ústiu na severozápad

Geomorfologické celky: 1. Štiavnické vrchy, podcelok Hodrušská hornatina, 2. Žiarska kotlina, podcelok Žarnovické podolie

Prítoky: sprava spod vrchu Paradajs (), z oblasti Havranieho kameňa, zľava z oblasti Hodrušských rybníkov, spod Kanderky (), spod Ostrého vrchu (), spod Beckova (), spod Hrbu (), spod Trsteného () a spod Kojatína ()

Ústie: do Hrona juhojuhovýchodne od centra mesta Žarnovica v nadmorskej výške okolo 

Obce: Hodruša-Hámre, postupne jej časti a osady: Banská Hodruša, Jelšová, Sandrik, Raková, Kyslá, Dolné Hámre a osada Okrut

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky v Štiavnických vrchoch
Vodné toky v Žiarskej kotline
Vodné toky v okrese Žarnovica