joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
It Is Time for a Love Revolution

It Is Time for a Love Revolution je ôsmy štúdiový album amerického speváka a multiinštrumentalisu Lennyho Kravitza, ktorý bol vydaný 5. februára 2008. Album obsahuje štrnásť nových pôvodných skladieb Lennyho Kravitza. Ohlasy na tento Kravitzov projekt sú najpozitívnejšie za posledné roky, časopis Rolling Stone ho považuje za "to najlepšie, čo kedy Kravitz vytvoril". Pre nasledujúce dva roky má Krawitz naplánované koncertné turné s materiálom z tohto albumu, ktoré začal silvestrovským vystúpením s dvoma novými skladbami na Times Square, ktoré uviedol populárny americký moderátor Carson Daly. 

V rámci tohto koncertného turné vystúpi Lenny Kravitz 24. júna 2008 aj na štadióne Artmedie Pratržalka v Bratislave. Predskupinami tohto koncertného vystúpenia bude skupina OneRepublic a aj slovenská hudobná skupina Para.

Album debutoval na 4. priečke hudobného rebríčka Billboard 200, a v prvý týždeň jeho distribúcie na hudobný trh sa z neho predalo 73 000 copies in its first week. Tento album je prvým Kravitzovým albumom, ktorý sa dostal do Top 5 od vydania jeho kompilácie Greatest Hits z roku 2000.

Zoznam skladieb 
 „Love Revolution“ – 3:14
 „Bring It On“ – 3:35
 „Good Morning“ – 4:17
 „Love Love Love“ – 3:21
 „If You Want It“ – 5:08
 „I'll Be Waiting“ – 4:19
 „Will You Marry Me“ – 3:43
 „I Love the Rain“ – 4:43
 „A Long and Sad Goodbye“ – 5:58
 „Dancing Till Dawn“ – 5:09
 „This Moment Is All There“ – 5:07
 „A New Door“ – 4:38
 „Back in Vietnam“ – 3:45
 „I Want To Go Home“ – 5:04

Edícia Deluxe s bonusovým DVD 
 „It Is Time For A Love Revolution Intro“ (Interview)
 „Let Love Rule“ (5.1 Surround Video)
 „Mr. Cab Driver“
 „I'll Be Waiting“ (Interview)
 „It Ain't Over 'Til It's Over"“
 „Are You Gonna Go My Way“
 „If You Want It“ (Interview)
 „Rock and Roll Is Dead“ (5.1 Surround Video)
 „A Long And Sad Goodbye“ (Interview)
 „Fly Away“
 „Lady“
 „A Love Revolution“ (Interview)
 „Where Are We Runnin'?“

Referencie

Externé odkazy 
 lennykravitz.com/lenny_hello – Lenny's video introduction
 lennykravitz.sk – Lenny's gig in Bratislava

Hudobné albumy z 2008
Albumy Lennyho Kravitza
Mike Tyson

Michael Gerard Tyson (* 30. jún 1966, New York, USA) je bývalý americký profesionálny boxer. 

Počas svojej kariéry vyhral všetky tri najvýznamnejšie tituly v ťažkej váhe a bol najmladším boxerom, ktorému sa to podarilo. Je
 považovaný za jedného z najvýznamnejších športovcov konca 80. rokov.

Mal prezývky "Iron Mike" (Železný Mike), "Kid Dynamite" (chlapec dynamit) a "The Baddest Man on the Planet" (najhorší muž planéty). Tyson konvertoval k Nation of Islam (takisto ako Muhammad Ali) a prijal meno Malik Abdul Aziz.

Pre jeho správanie sa v aj mimo ringu je považovaný za zúrivého človeka, vo februári 1992 bol odsúdený na tri roky za znásilnenie. Do ringu sa vrátil v roku 1996, v roku 1997 Evanderovi Holyfieldovi odhryzol kus ucha.

O titul svetového šampióna bojoval znovu v roku 2002, vo veku 35 rokov. V zápase dostal knockout a podľahol britskému boxerovi Lennoxovi Lewisovi.

V roku 2005 ohlásil koniec svojej aktívnej boxerskej kariéry.

Iné projekty 

Boxeri USA
Osobnosti z New Yorku
Európska liga UEFA

Európska liga UEFA, predtým Pohár UEFA (orig. UEFA Cup), je európska futbalová súťaž organizovaná Európskou futbalovou asociáciou (UEFA). Po Lige majstrov je to druhá najprestížnejšia futbalová súťaž v Európe.

Prvý ročník sa konal v roku 1971, v roku 1999 bol zrušený Pohár víťazov pohárov a následne bol integrovaný do Pohára UEFA.

Historicky najúspešnejším klubom v Pohári UEFA je španielska Sevilla FC, ktorá získala pohár šesťkrát.

Európska liga UEFA 
Od sezóny 2009/2010 sa zmenil názov Pohára UEFA na Európska liga UEFA a hlavná súťaž prebieha v skupinách za účasti 32 mužstiev (osem skupín po štyri tímy). Víťazi skupín, ako aj tímy z druhých miest, sa kvalifikujú do vyraďovacej fázy. V nej vstupujú do hry aj tímy z tretích miest zo skupinovej fázy Ligy majstrov.

Cieľom reforiem je priblížiť súťaž Lige majstrov. Nielen formátom či organizá­ciou, ale aj finančne. Finančné zabezpečenie má výrazne zlepšiť centrálny predaj televíznych a reklamných práv, tak ako to funguje v Lige majstrov.

Finalisti Pohára UEFA a Európskej ligy UEFA

Referencie
Tatlinova veža

Tatlinova veža bola monumentálna stavba navrhnutá ruským umelcom a architektom Vladimirom Jevgrafovičom Tatlinom. Nebola nikdy postavená. Mala stáť Petrohrade, alebo Moskve po Októbrovej revolúcii v roku 1917, ako centrála a monument Kominterny. Oficiálny názov znel Projekt monumentu Tretej Internacionály ().

Projekt 
Tatlinova konštruktivistická veža mala byť postavená z priemyselných materiálov: železo, sklo a oceľ. Materiálne, tvarovo a funkčne mala predstavovať impozantný symbol modernosti. Mala prevýšiť Eiffelovu vežu v Paríži. Hlavnú formu veže predstavovala dvojitá špirála týčiaca sa do výšky 400 m. Hlavná kostra mala zahrňovať štyri veľké visiace  geometrické štruktúry. Tieto štruktúry mali rotovať rozdielnymi rýchlosťami.
V základe tejto štruktúry mala byť kocka ktorá bola plánovaná ako miesto pre prednášky a konferencie, táto časť sa mala dokočiť rotáciu okolo svojej osi za rok . Nad kockou mala byť o niečo menší ihlan, určený pre výkonné orgány, rotujúci raz za mesiac. Ešte vyššie mal byť valec, slúžiaci pre propagačným orgánom, vydávajúcim nové buletíny a manifesty. Rotácia tejto časti mala byť kompletná za deň.  Najvyššie mala  byť pologuľa na ktorej sa mali nachádzať rádiové vysielače, vysielajúce do celého sveta. Existoval tiež plán vybudovania gigantickeho projektora, ktorý mal byť schopný vysielať správy a slogany na oblaky za každého počasia.

Hodnotenie 
Tento projekt je všeobecne považovaný za určujúce vyjadrenie architektonického konštruktivizmu, než za postaviteľnú stavbu. Aj v prípade ak by gigantické množstvo potrebnej ocele bolo dostupné v revolučnom Rusku, existovali vážne pochybnosti o praktickosti toho návrhu.

Modely 
Model veže bol prezentovaný v Moskve v roku 1920, v súčasnosti sa nachádza v múzeu moderného umenia v Štokholme.

Galéria

Referencie

Ďalšia literatúra 
 Art and Literature under the Bolsheviks: Volume One - The Crisis of Renewal Brandon Taylor, Pluto Press, London 1991
 Tatlin, edited by L.A. Zhadova, Thames and Hudson, London 1988
 Concepts of Modern Art, edited by Nikos Stangos, Thames and Hudson, London 1981
 Vladimir Tatlin and the Russian avant-garde, John Milner, Yale University Press, New Haven 1983
 The Monument to the Third International, Nikolai Punin 1920

Zdroj

Externé odkazy 
 Tatlinova veža - Monument Tretej Internacionály plánované umiestnenie v Moskve - 3D model Tatlinovej veže

Architektúra v Rusku
Neenstetten

Neenstetten je obec v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Obec má 806 obyvateľov a rozlohu .

Dejiny 
Prvá písomná zmienka o obci Neenstetten je z roku 1255.

Geografia a poloha 
Obec Neenstetten leží na južnom kraji pohoria Švábska Jura, asi 18 km severne od mesta Ulm a 10 km západne od mesta Langenau.
 
Neenstetten susedí na severe s obcou Altheim, na východe s obcou Börslingen, na juhu s obcami Bernstadt a Holzkirch, ako aj na západe s obcou Weidenstetten.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Obce v Bádensku-Württembersku
Gran Paradiso

Gran Paradiso je najvyšší vrch pohoria Grajské Alpy, ležiaceho v Taliansku v provincii Aosta. Nachádza sa v južnej časti pohoria, kde sa nachádzajú najvyššie štíty pohoria. Vrch je obklopený tromi ľadovcami (Tribolazzione, Laveciau a Gran Paradiso). Vrchol patrí medzi ľahko dostupné štvortisícovky Álp.

Dejiny 

Vrchol vrchu prvýkrát dosiahli 4. septembra 1860 sprievodcovia J. Payote a J. Tairrazo a ich družina (od juhozápadu). „Madonna“ na vrchole bola vztýčená 4. júla 1954. Severozápadná stena a ľavý skalný hrebeň prvýkrát zdolala skupina L. Bon, R. Chabot a A. Cretier 11. júna 1930. Kompletný priestup severozápadnou stenou vykonali C. Bertolone, F. Cappa a G. Giorda v roku 1958. Vrcholová madonna bola nedávno reštaurovaná vo Florencii.

Prístup 
Gran Paradiso je veľmi často navštevovaný vrch. Normálna cesta je ľahkou vysokohorskou a ľadovcovou túrou (obťažnosť F/ I-II.UIAA v závere výstupu). Najvýhodnejšie východzie body sú obec Pont () na západe masívu a Cogne () na východe.

Iné projekty

Pozri aj 
 Národný park Gran Paradiso

Externé odkazy a zdroje 
 Výstup na Gran Paradiso od západu/
 Gran Paradiso na Summitpost

Vrchy v Taliansku
Vrchy v Alpách
Štvortisícovky v Taliansku
Geografia Valle d’Aosta
Level (časopis)

Časopis Level
Zameranie:
Hlavné:
Hry pre platformu PC
Vedľajšie:
Konzoly
Hardware
Software
Film, Hudba

Vydavateľ:
Vogel Burda Communications 

Interval vychádzania:
1x mesačne + 13.číslo 

Príloha:
2x 8GB DVD 

Podobné magazíny:
Doupě 
Score 

Pozri aj:
Časopis 
Počítačová hra 

Level je český počítačový časopis so zamerením na počítačové hry. Vychádza pravidelne každý mesiac od polovice 90-tych rokov. Vydavateľom je Vogel Burda Communications. Jeho šéfredaktor je Martin Bach. Je možné objednať si predplatné na zvolený časový úsek.

Charakter časopisu 
Časopis Level je v súčasnej dobe druhým najpredávanejším herným magazínom v Česku. Jeho konkurenciou je časopis Score. Partnerským webom Levelu je web Hrej.cz, na ktorý svojimi článkami prispievajú redaktori Levelu a časopisu Oficiální PlayStation 2 Magazín. Svoj podiel na Hrej má i portál Seznam.cz. Jedno číslo časopisu Level má približne 130 strán.

Zameranie 
Level sa ako herný časopis zameriava primárne na hry a to výhradne na tie pre platformu PC. Každé číslo však obsahuje rubriku, ktorá sa zaoberá hrami pre konzoly i samotnými konzolami. Mimo hry sa Level zaoberá aj hardvérom, softvérom, filmom a hudbou. Sú teda určené aj pre náročnejšieho čitateľa, ktorému len hry nestačia.

Najviac strán časopisu ale zaberajú články o hrách. Sú to predovšetkým recenzie, prehľady a novinky. Svoj podiel má aj niekoľkostránková téma čísla, ktorá nemusí mať vždy hernú tématiku.

Trináste číslo 
Od roku 2003 vychádza v jednom roku 13 čísel Levelu. Trináste číslo vychádza z dôvodu, že sa pred Vianocami objaví veľa nových hier, ktorých recenzie by sa do jedného čísla nevošli. V posledních letech už vychází jen 11 až 12 čísel ročně.

DVD príloha 
DVD príloha je priložená ku každému číslu Levelu. Obsahuje 2 dvojvrstvové DVD. To znamená, že celková kapacita DVD prílohy je približne 16 GB (2x 8GB). Príloha obsahuje jednu plnú verziu komerčnej (nie freewarovej) hry, niekoľko bezplatných hier a programov, updaty a modifikácie, galériu, trailery a videá natočené priamo redakciou.

DVD A 
 Plná hra - s každým číslom dostává kupujúci aj plnú hru, obvykle staršiu, v hodnote približne 300 Sk.
 Demoverzie
 Galéria
 Extra
 Modifikácie
 Software
 Updaty
 Pravidelne - niekoľko pravideľných rubrík.

DVD B 
 Level TV - video materiál natočený redakciou Levelu je dlhý približne 15-60 minút. 
 Videorecenzie
 "Speciál" - rozhovory, zaujímavé videá.
 Machinima
 "Prostřižírny"
 Making of
 Trailery
 Filmové trailery

Externé odkazy 
 www.level.cz - oficialna stránka časopisu
 www.vogelburda.cz - stránka vydavateľstva Vogel
 www.hrej.cz - partnerský web

Časopisy o počítačových hrách a videohrách
Sorta

Sorta môže byť:
určitý druh (jednotlivín, jednotlivcov), typ
v taxonómii: kultivar
 slovenský DJ, pozri Sorta (DJ)
Zubáč veľkoústy

Zubáč veľkoústy alebo staršie zubáč obyčajný (lat. Sander lucioperca, syn. Stizostedion lucioperca) je druh ryby z čeľade ostriežovité.

Z hospodárskeho (udržuje populácie drobných rýb a má chutné mäso) aj športového hľadiska je to cenný druh (bojovná ryba).

Opis 
Telo je pretiahnuté, z bokov sploštené. Hlava je zakončená koncovými ústami. Vo veľkej tlame sa nachádza rad drobných zúbkov a na začiatku čeľuste má veľké tzv. psie zuby – caniny. Na chrbte sa nachádzajú dve chrbtové plutvy, prvá vystužená tvrdými lúčmi, druhá mäkkými. Brušné plutvy sú umiestnené hneď za úrovňou prsných. Telo je sfarbené šedo s odtieňmi zelenej. V mladosti sú na bokoch zreteľné zvislé tmavé pruhy. Dorastá do dĺžky až 130 cm a hmotnosti 1 kg (iný zdroj uvádza 8 až 15 kg). Bežne sa dožíva 15 rokov. Najstarší známy exemplár mal 25 rokov.

Výskyt 
Pôvodnou domovinou zubáča je povodie Dunaja a Volgy. Odtiaľ sa postupne rozšíril do strednej a ďalej do západnej Európy. Obýva predovšetkým veľké, pomaly tečúce úseky riek, údolné nádrže a rybníky. Ide o druh, ktorý je veľmi chúlostivý na kvalitu vody a stredne náročný na obsah kyslíka.

Žije aj v slanej vode Kaspického a Čierneho mora, trie sa v sladkej vode.

Potrava 
V mladosti sa živí predovšetkým planktónom, mäkkýšmi a ďalšími bezstavovcami (hlavne perloočkami). V dospelosti prijíma výhradne drobnejšie druhy rýb. Dôležité sú Acerina cernua, Perca fluviatilis a Alburnus alburnus.

Rozmnožovanie 
Zubáč veľkoústy pohlavne dospieva vo veku 35 rokov. Trie sa v období od apríla do mája. V tomto období samec vyčistí v plytčinách určitý úsek dna a vytvorí hniezdo. Naň potom samica nakladie ikry. Samec znášku stráži a chráni pred prípadnými predátormi až do vyliahnutia poteru a potom chráni aj vyliahnutú mlaď.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Ostriežovité
Mihule a ryby na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Dan Osman

Dan Osman (* 11. február 1963 – † 23. november 1998) bol športovec, známy ako sólo lezec (lezenie bez istenia) a kontrolovaný voľný pád alebo "rope jumping" (pád z niekoľkometrovej skaly s istením, jeho rekord bol 304,8 m / 1000 stôp). Bol schopný aj mesiac prežiť v skromných podmienkach na strome na malej postriežke a málokedy pracoval. Stal sa hviezdou mnohých skalo-lezeckých videí, ktoré prilákali širšiu verejnosť k záujmu o sólo lezenie. Mal jednu dcéru.

Smrť 
Zomrel 23. novembra 1998 vo veku 35 rokov pri skoku zo skaly Leaning Tower v národnom parku "Yosemite National Park". Zlyhanie bolo vyšetrované parkovou službou za asistencie Chrisa Harmstona, bezpečnostného manažéra firmy Black Diamond. Harmston usúdil že zmena uhla lana pri skoku zapríčinila že sa lano prekrížilo a zamotalo, čo viedlo k pretrhnutiu lana roztavením. Miles Daisher, ktorý bol s Danom keď pripravovali skok, uviedol že laná použité pre posledný skok boli vystavené zlému počasiu - vrátane dažďa a snehu - pred viac ako mesiacom, ale tie isté laná boli použité pre niekoľko menších skokov predchádzajúci a ten istý deň.[3]

Extrémne športy
Narodenia v 1963
Úmrtia v 1998
Charles Rolls

Charles Stewart Rolls (* 27. august 1877, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 12. júl 1910, Bournemouth) bol spoločne s F. H. Royceom zakladateľom britskej automobilky Rolls-Royce.

Životopis
Rolls bol synom 1. baróna Llangattock. Študoval na Eton College a Trinity College v University of Cambridge. Od mladosti sa zaujímal o motory. V roku 1884 v Anglicku založil jedno z prvých zastúpení francúzskych automobiliek. Vďaka tomu, aj svojmu záujmu sa zoznámil s Henrym Roycom, ktorý mal v Manchesteri úspešnú firmu, zaoberajúcu sa mechanickými a elektrickými prístrojmi. V roku 1906 založili firmu Rolls-Royce. Royce do podniku vložil svoje znalosti a vyrábal autá, Rolls poskytol financie a staral sa tiež o obchodné záležitosti.

Rolls bol tiež priekopníkom letectva. Bol zakladajúcim členom britského Kráľovského aeroklubu a tiež druhým Britom, ktorý vlastnil pilotný preukaz. Ako prvý človek v roku 1910 prekonal jediným nonstop letom kanál La Manche tam aj naspäť v rovnakom lietadle. V tom istom roku však prišiel o život pri nehode svojho lietadla pri Bournemouthu, pri ktorej sa zadná časť jeho stroja Wright Flyer odlomila. Tak sa zapísal do dejín ako prvá britská obeť leteckej havárie.

Iné projekty

Externé odkazy
 Charles Rolls - stručný životopis (po anglicky)

Priekopníci automobilizmu
Britské osobnosti
Obete leteckých katastrof
Absolventi University of Cambridge
Osobnosti z Londýna
Duke Nukem 3D

Duke Nukem 3D je 3D akčná počítačová hra, vyvinutá spoločnosťou 3D Realms a vydaná v roku 1996 spoločnosťou Apogee Software. Patrí medzi najznámejšie akčné hry. Námetom nadväzuje na staršie 2D akčné arkádové hry Duke Nukem a Duke Nukem 2. Nástupcom tejto hry je Duke Nukem Forever vydaný v júni 2011.

Gameplay

Zbrane 
V shareware verzii je prístupných len prvých 6 zbraní. 

 Kopance nohami
 Pištoľ
 Brokovnica
 Guľomet
 RPG
 Vrhacie bomby - granáty
 Zmenšovač (zväčšovač - Atomic Edition)
 Devastátor (dvojitý raketomet)
 Nástenná bomba
 Zmrazovač

Epizódy 
V shareware verzii je prístupná 1 epizóda, vo verziach 1.0, 1.3d sú 3 epizódy a vo verziách 1.4 (Plutonium Pak) a 1.5 (Atomic edition) sú 4 epizódy.

 LA Meltdown
 Lunar Apocalypse
 Shrapnel City
 The Birth

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka hry 
 Shareware verzia na stiahnutie, obrázky, recenzia

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Duke Nukem
Hry pre PlayStation
Počítačové hry
Wolfenstein 3D

Wolfenstein 3D (oficiálne Wolfenstein 3-D alebo skrátene Wolf 3D) je akčná počítačová hra vyvinutá firmou id Software a vydaná v roku 1992 firmou Apogee.

Príbeh 
Príbeh hry je situovaný do roku 1943. Hráč sa dostane do role spojeneckého špióna Williama „B.J.“ Blazkowicza a je vyslaný na dôležitú misiu do nacistickej pevnosti Castle Hollehammer. Má za úlohu odhaliť tajný program Tretej ríše s krycím názvom Operation Eisenfaust. Malo ísť o snahu nacistov vytvoriť dokonalú armádu. Donieslo sa, že v pevnosti pôsobí diabolský Dr. Schabbs, vyvíjajúci technológiu pre zostavenie neľútostnej armády zloženej zo zabitých vojakov. Blazkowicz je počas akcie zajatý a uväznený. B.J. sa snaží z väzenia uniknúť bez ohľadu na počet mŕtvych nacistov.

Zbrane 
 Nôž
 Pištoľ
 Samopal
 Rotačný guľomet

Ocenenia 

WINNER OF 3 SHAREWARE INDUSTRY AWARDS, vrátane PEOPLE'S CHOICE AWARD".

Hra bola v roku 1992 ďalej ocenená:
 „One of the eight most important games ever created“ – PC Gamer
 „Best Arcade/Action Game“ – Software Publishers Association „Codie“ Award
 „Best Arcade/Action Game“ – Compute magazine
 „Most Popular Game“ – PC World magazine (reader's poll)
 „Best Action Game“ – Video Games & Computer Entertainment magazine
 „Most Innovative Game“ – Video Games & Computer Entertainment magazine
 „Editor's Choice Award“ – Shareware Magazine
 „Best Entertainment Software (Finalist)“ – PC/Computing

Hardwarové nároky 

 Počítač IBM-PC 286 (doporučený PC 386+)
 528k konvenčnej pamäte (2 MB doporučených)
 3 MB na pevnom disku (Shareware verzia)
 8 MB na pevnom disku (Plná verzia)

Volitelné příslušenstvo
 Sound Blaster/Sound Blaster Pro alebo 100% kompatibilná zvuková karta
 Adlib
 Joystick
 Myš
 Gravis Gamepad
 Disney Sound Source

Externé odkazy 
 Wolfenstein 3D na oficiálnej stránke id Software 
 Wolfenstein 3D shareware verzia na stiahnutie, recenzia

Zdroj 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Počítačové hry
Skalka (1 980,1 m n. m.)

Skalka () je vrch v Nízkych Tatrách. Leží v bočnom hrebeni nad obcou Dolná Lehota, približne  severozápadne od Brezna.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Ďumbier. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Dolná Lehota a Jasenie. Najbližšími sídlami sú na juhovýchode situovaná osada Krpáčovo a severovýchodne ležiaca Demänovská Dolina, južným smerom sa nachádza Horná a Dolná Lehota a Jasenie, západne leží Magurka a Železnô. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.

Opis 
Skalka je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha južným smerom na Žiarsku hoľu () z Kotlísk () v hlavnom hrebeni. Západným smerom leží Chabenec (), Malý Chabenec () a Ďurková (), južným Žiarska hoľa, Žiar () a Snožka (), východným Baba (), Pálenica () a Dereše () a severne susedí Poľana () a Kotliská. Masív patrí do povodia rieky Hron; zo západných svahov voda odteká potokom Lomnistá cez Jasenský potok, východné odvodňuje Vajskovský potok a južné jeho prítok Dve vody. Vrcholom prechádza značený chodník z Dolnej Lehoty na Kotliská a celý masív je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Skalka.

Výhľady 
Hôľnato skalnatý hrebeň i vrchol so značnou nadmorskou výškou umožňuje nerušený kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Tatry, Chočské vrchy, Oravské Beskydy i Maguru, Malú i Veľkú Fatru, Vtáčnik, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu, Veporské a Stolické vrchy.

Prístup 
 po  žltej turistickej značke: 
 od juhu z rázc. Strmý vŕštek nad Dolnou Lehotou cez Žiarsku hoľu
 od severu z Kotlísk v hlavnom hrebeni (Cesta hrdinov SNP)

Referencie

Pozri aj 
 Skalka (národná prírodná rezervácia)
 Ďumbier (geomorfologická časť)
 Ďumbierske Tatry
 Zoznam vrcholov v Nízkych Tatrách

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Národná prírodná rezervácia Skalka, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR

Vrchy v Nízkych Tatrách
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Brezno
Dolná Lehota (okres Brezno)
Jasenie
Jurassic Park: Trespasser

Jurassic Park: Trespasser (tiež známa pod názvom Trespasser) je akčná počítačová hra pre PC vyvinutá firmou Dreamworks Interactive a vydaná spoločnosťou Electronic Arts 28. októbra 1998.

Zbrane

Pištole a revolvery 
 S&W Model 686
 Desert Eagle
 Beretta 93
 H&K VP70
 Ruger Redhawk
 Uspávacia pištol

Brokovnice 
 Benelli M1 Super 90
 Franchi SPAS-12

Samopaly 
 H&K MP5K
 Ingram MAC-10
 Calico M960

Pušky 
 M14
 puška Browning

Automatické pušky 
 AK-47
 G3A3

Ostreľovačské pušky 
 Uspávacia puška
 Puška s toxickou muníciou

Stacionárne zbrane 
 Barett M82
 M2 Browning

Dinosauri v hre 
 Velociraptor
 Albertosaurus
 Tyrannosaurus
 Triceratops
 Stegosaurus
 Parasaurolophus
 Brachiosaurus

Externé odkazy 
TresCom 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Počítačové hry z 1998
Aero 500

Aero 500 (podľa objemu motora), alebo Aero 10 HP (podľa výkonu motora), tiež ľudovo nazývaný Aero Cililing bol prvý model automobilu od českej leteckej firmy Aero Vodochody, ktorý bol vyrábaný v rokoch 1929 až 1932.

Pre výrobu automobilov sa firma Aero rozhodla z dôvodu nízkeho záujmu o nové lietadlá v období veľkej hospodárskej krizy medzi svetovými vojnami. Ich cieľom bolo produkovať lacné, nenáročné, cenovo dostupné, ľudové vozidlo. Výsledkom bolo, že pôvodná cena 18 000 Kč tohto obľúbeného auta bola neskôr znížená na 16 600 Kč.

Technické údaje 
 Motor:
 objem - 494-499 cm3
 vŕtanie/zdvih - 85/88 mm
 kompresný pomer - 5,2-6.0:1
 mazanie - zmes olej/ bezín - 1 : 20
 výkon - 7,5 kW (8-10,2 HP)/2 700-3 000ot/min.
 navyššia rýchlosť - 65-75 km/h
 spotreba - 5,5-6 l/100 km
 objem palivovej nádrže - 38 litrov
 doprava paliva - samospádom
 karburátor - Amal, Zenith
 typ chladenia - termosifónové
 napätie elektrickej inštalácie - 6 V
 zapaľovanie - dynamoakumulátorové
 Jednoduchý dvojtaktný vodou chladený stojatý jednovalec s letmo uloženým kľukovým hriadelom.
 Spojka: jednokotúčová kuželová suchá spojka
 Prevodovka: trojstupňová vzadu pri zadnej náprave spolu v bloku s rozvodovkou.
 Pohon: zadná náprava bez diferenciálu
 Podvozok: 
 obidve nápravy tuhé, kované, trubkové, odpružené pozdĺžnymi štvrťleptickými perami,
 brzdy iba na zadných kolesách
 špicové kolesá s uchytením na centrálnej matici
 pneumatiky 27×4
 Karoséria:
 celokovová, samonosná, zváraná elektricky z výliskov a výstuh,
 Typy karosérií:
 jedno (na ľavej strane) až dvojdverový malý dvojmiestny (prípadne 2+1) kabriolet (roadster),
 malý uzavretý štvormiestny automobil,
 otvorený dvojmiestny faux-cabriolet
 otvorený dvojmiestny malý nákladný automobil (pick-up).
 Rozmery a hmotnosti:
 dĺžka×šírka×výška - 3 180×1 190×1 460 mm
 rázvor - 2 230 mm 
 rozchod kolies:
 predná náprava - 1 050 mm 
 zadná náprava - 950 mm
 hmotnosť - 460-560 kg (podľa vyrobenej verzie)
Automobil Aero 500 bol najjednoduchším vozidlom, aké sa kedy v Česko-Slovensku vyrábalo. Bol dvojmiestny. Mal celokovovú samonosnú karosériu, pôvodne v type cabrio s jednými dverami na ľavej strane a tretím sedadlom vzadu, ktorého operadlo bolo zároveň vekom s uchytením pre rezervné koleso. Z vozidiel Aero 500 sa spolu vyrobilo niečo vyše 1 300 kusov. 

Auto Aero 500 sa vyznačovalo veľkou spoľahlivosťou. Pri príležitosti Pražského autosalónu absolvoval na ňom Bohumil Turek trasu Praha - Brest - Praha - Hamburg - Praha o dĺžke 4 913km za 18 dní bez prestávky a cestovateľ F. A. Elstner s týmto autom prešiel v roku 1929 naprieč Saharou.

Iné projekty

Zdroje 
 blog.auto.CZ
 www.auto-veteran.cz
 Svět motorů, Auta 5P, Veteráni na našich cestách 1, ABC, Market magazine 12/88
 www.aero-auto.com

Automobily Aero
Bôr

Bôr alebo bor môže byť:
borovica
borovicový les, borina

Bôr je vrch, pozri Bôr (vrch)
Jeseter veľký

Jeseter veľký staršie aj jeseter obyčajný (lat. Acipenser sturio) je druh ryby z čeľade jeseterovité (Acipenseridae).

Opis
Jeseter veľký sa od jesetera malého líši iba tým, že fúziky nemá ofarbené, rypec má pomerne tupý a na bokoch má väčší počet štítkov. Dosahuje dĺžku do troch metrov a hmotnosť do 300 kilogramov.

Rozšírenie 
Žije pozdĺž brehov Čierneho, Kaspického, Stredozemného aj Severného mora. Býval veľmi hojný aj v Dunaji. Znečistenie toku znemožnilo jeho ťah.

Referencie

Iné projekty 

Jeseterovité
Kriticky ohrozené druhy
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Harrison Hagan Schmitt

Harrison Hagan „Jack“ Schmitt (* 3. júl 1935, Santa Rita) je bývalý americký kozmonaut, ktorý počas misie Apollo 17 pracoval na povrchu Mesiaca.

Životopis

Škola a výcvik 
V roku 1957 sa Schmitt po vyštudovaní kalifornského technologického inštitútu (California Institute of Technology, Pasadena) stal inžinierom. V rokoch 1957-1959 pokračoval štúdiom v Nórsku, na univerzite v Oslo. Roku 1964 obhájil doktorát geológie na Harvardovej univerzite. Medzi amerických kozmonautov sa dostal v roku 1965 vo svojich tridsiatich rokoch. Po čase sa stal pilotom záložnej posádky pre Apollo 15 a potom bol vymenovaný do hlavnej posádky Apolla 17. V čase letu bol slobodný a vynikajúci odborník v geológii, čo dokonale na Mesiaci zúžitkoval.

Let na Mesiac 

Schmitt odštartoval v kozmickej lodi Apollo 17 z kozmodrómu na myse Canareval spoločne s americkými kozmonautmi Cernanom a Evansom. Dňa 11. decembra 1972 pristáli na Mesiaci v oblasti kráteru Littrow a pohoria Taurus. Na Mesiac vystúpil ako jedenásty človek zo Zeme a pobudol tam 75 hodín, z toho mimo loď 22 hodín. Po splnení úloh spolu s oboma kolegami v poriadku odštartovali a pristáli na hladine Tichého oceánu. Celkom teda strávil vo vesmíru 301 hodín. Viackrát neletel.
Apollo 17 ( 7. december 1972 – 19. december 1972 )

Po lete 
V máju 1974 bol vymenovaný za asistenta administrátora pre energetický výskum NASA a túto prácu vykonával do augusta 1975. Potom si zvolil politickú dráhu, dňa 2. novembra 1976 bol zvolený za senátora štátu Nové Mexiko.

Externé odkazy 
 Oficiálny životopis na stránkach NASA

Zdroj 
Sto hvězdných kapitánů, vydalo nakl. Práce r.1982, autor Milan Codr
http://www.lib.cas.cz/space.40/ASTRON/USA/SCHM-HH.HTM

Kozmonauti USA
Program Apollo
Geológovia USA
Lunárni kozmonauti
Osobnosti z Nového Mexika
Osobnosti NASA
Paul Joseph Weitz

Paul Joseph Weitz (* 25. júl 1932, Erie – † 22. október 2017, Flagstaff) bol americký astronaut, ktorý sa zúčastnil programu Skylab a letu raketoplánu Challenger v rámci programu Space Shuttle.

Život

Škola a výcvik  
Weitz v roku 1954 absolvoval Pensylvánsku štátnu univerzitu ako letecký inžinier. Dlhý čas pôsobil v námornom letectve. Podal si prihlášku do tímu astronautov a v roku 1966 bol prijatý do piatej skupiny v NASA. Prešiel výcvikom k programu Apollo, po jeho predčasnom zrušení sa precvičil na program Skylab. Oženil sa a mal dve deti.

Lety do vesmíru 
Spoločne s astronautmi Conradom a Kerwinom štartoval ako člen prvej z posádok programu Skylab v máji 1973 z mysu Canaveral v kozmickej lodi nazvanej Skylab 2 (loď z pôvodného programu Apollo). Cieľom bola 80-tonová stanica Skylab, v tom čase už krúžiaca na obežnej dráhe Zeme ako vesmírna stanica. Spojenie oboch objektov sa vydarilo a kozmonauti plnili svoje úlohy, pričom tiež vystúpili do otvoreného vesmíru. Na stanici pracovali necelý mesiac a potom sa v poriadku vrátili domov. Druhú príležitosť dostal až o 10 rokov neskôr, vo svojich 51 rokoch. Vo funkcii veliteľa letu riadil prvý let raketoplánu Challenger, misiu STS-6. Počas letu bola vypustená stacionárna družica TDRS a uskutočnený 4-hodinový výstup, on sám viac ako hodinu. Počas svojich dvoch letov strávil vo vesmíre 33 dní.

 Skylab 2 (25. máj 1973 – 22. jún 1973)
 STS-6 (4. apríl 1983 – 9. apríl 1983)

Ďalšie udalosti 
Z tímu astronautov bol vyradený v marci 1988, ale zostal u NASA v rôznych funkciách. Bol tiež námestníkom riaditeľa Johnsonovho vesmírneho strediska. Paul Weitz zomrel na myelodysplastický syndróm 22. októbra 2017 vo veku 85 rokov vo Flagstaffe v Arizone.

Referencie

Literatúra 
 Codr, Milan (1982). Sto hvězdných kapitánů. 1. vyd. Praha: Práce. ISBN 24-033-82.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Paul Weitz na stránkach spacefacts.de 

Kozmonauti USA
Letci USA
Testovací piloti USA
Program Skylab
Príslušníci United States Navy
Slobodomurári USA
Osobnosti z Pensylvánie
Osobnosti NASA
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Company of Heroes

Company of Heroes je strategická počítačová hra určená pre PC. Hra bola vyvinutá firmou Relic Entertainment a vydaná spoločnosťou THQ 14. septembra 2006.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Strategické počítačové hry
Počítačové hry
Počítačové hry z 2006
Medal of Honor: Allied Assault

Medal of Honor: Allied Assault je v poradí treťou hrou zo série akčných videohier Medal of Honor určenou pre PC. Hru vyvinula spoločnosť 2015 a vydala ju spoločnosť Electronic Arts 22. januára 2002. Titul je založený na modifikovanom hernom engine hry Quake III: Arena. Allied Assault bol prvým titulom zo série vydaným pre osobné počítače a doposiaľ jediným titulom, ktorý bol portovaný aj na platformu Linux.

Gameplay 
Priebeh hry je zasadený do obdobia Druhej svetovej vojny zachytávajúc boj pechotných jednotiek na bojiskách v Severnej Afrike a Európe, ktorých sa zúčastníte ako poručík Mike Powell.

Multiplayer 
Časť hry pre viac hráčov obsahuje herné módy:
 Free for All
 Team Deathmatch
 Round Based
 Objective
Freeze Tag
 Freeze Tag - Objective
 Demolition
Capture The Flag
Basebuilder
Datadisky Spearhead a Breakthrough pridali nasledujúce herné módy:
Tug of War
Liberation

Datadisky 
Medal of Honor Spearhead
Medal of Honor Breakthrought

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka série Medal of Honor 
 Stránka spoločnosti 2015

Komunitné stránky 
 Medal of Honor Files 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Medal of Honor
Počítačové hry z 2002
Počítačové hry
Alfred Merrill Worden

Alfred Merril „Al“ Worden (* 7. február 1932, Jackson – † 18. marec 2020, Sugar Land) bol americký astronaut z programu Apollo.

Život

Pred letom 
V roku 1955 absolvoval vojenskú akadémiu (U.S. Military Academy) a potom slúžil na mnohých vojenských základniach v USA a naučil sa lietať. Potom sa vrátil k štúdiu na univerzitu v Michigane a stal sa inžinierom letectva a astronautiky. Nasledovali dva roky pôsobenia ako inštruktor vo výskumnej pilotnej škole. Vo februári 1965 absolvoval tréning v škole testovacích pilotov vo Farnboroughe v Anglicku. Po nalietaní 3300 hodín sa rozhodol prihlásiť ku kozmonautom, prešiel testami a ocitol sa v ich výcvikovom stredisku v apríli 1966. Zaradili ho do programu Apollo. Bol dvakrát v záložnej posádke, až sa dočkal svojho letu v roku 1971.

Let na Mesiac 
Ako pilot veliteľského modulu odštartoval spolu s kozmonautmi Scottom a Irwinom z mysu Canaveral v lodi Apollo 15. Splneným cieľom bolo dostať oboch jeho kolegov na povrch Mesiaca, zatiaľ čo on zostal krúžiť na obežnej dráhe. Po návrate oboch kozmonautov celá posádka v poriadku odštartovala späť na Zemi, pristáli na hladine Tichého oceánu po 295 hodinách vo vesmíre.

 Apollo 15 ( 26. júl 1971 – 7. august 1971)

Po lete 
Worden z NASA a letectva odišiel v roku 1972 a stal sa viceprezidentom High Flight Foundation v Colorado Springs a riaditeľom energetického programu v Northwood Institute v Palm Beach na Floride.

Referencie

Literatúra 
Sto hvězdných kapitánů, vydalo nakl. Práce r.1982, autor Milan Codr.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálny životopis na stránkach NASA 
 http://www.lib.cas.cz/space.40/ASTRON/USA/WORD-AM.HTM

Zdroj 
 Hello Earth; Greetings from Endeavour Nash Publishing (1974) ISBN 0-8402-1343-3.
 I Want to Know About a Flight to the Moon Doubleday; [1st ed.] edition (1974) ISBN 0-385-05837-3.

Kozmonauti USA
Letci USA
Testovací piloti USA
Príslušníci United States Air Force
Program Apollo
Osobnosti z Michiganu
Osobnosti NASA
Kościuszkov vrch

Kościuszkov vrch () je najvyšší vrch v Austrálii. Leží v pohorí Snowy Mountains v štáte Nový Južný Wales pri hranici s Viktóriou a neďaleko hlavného mesta Austrálie - Canberry. Vrch je súčasťou národného parku Kosciuszko, ktorý má rozlohu . V tomto národnom parku sa nachádza niekoľko lyžiarskych stredísk - Thredbo, Charlotte Pass, a Perisher Blue.

Poloha 
Kościuszkov vrch je časťou veľkého hrebeňa ktorý tvorí významné rozvodie a zároveň štátne hranice Viktórie a Nového Južného Walesu. Tá sa nachádza v bezprostrednej blízkosti vrchu. Mount Kosciusko leží uprostred pomyselnej čiary medzi Sydney a Melbourne na juhovýchode kontinentu (tj.  na obe strany).

Podnebie 
Vrchol a jeho okolie je pokryté snehom cez zimu a na jar na južnej pologuli - zvyčajne od júna až do októbra. Teploty klesajú v júli na -6°C a vystupujú v januári až na 21°C. (Geografia a klíma)

Dejiny 
Od roku 1997 sa oficiálne Mount Kosciusko píše so „z“ (Mount Kosciuszko). Ako prvý na vrch vystúpil poľský bádateľ Paul Edmund Strzelecki 15. februára 1840. Pred ním však na vrch pravdepodobne vystúpili pôvodní obyvatelia Austrálie -  Aborigéni. Vrchol dostal meno podľa generála Tadeusza Kościuszka.

Iné projekty

Externé odkazy 
 MtKosciuszko Inc Perth - Australia
 Peakware- World Mountain Encyclopaedia - fotografie Mount Kosciuszka

Veľké predelové vrchy
Dvojtisícovky v Austrálii
Koruna Zeme
Geografia Nového Južného Walesu
Najvyššie vrchy štátov
Revúcka dolina

Revúcka dolina oddeľuje Veľkú Fatru od Nízkych Tatier. 

Preteká ňou riečka Revúca a je významná z hľadiska dopravy, pretože jej dolnou časťou prechádza cesta I/59. V rokoch 19081974 dolinou viedla úzkorozchodná železničná trať Ružomberok – Korytnica, v súčasnosti je na jej zemnom telese vybudovaná cyklistická trasa Cyklokorytnička.

V závere doliny sa nachádza mesto Ružomberok, v strednej časti obec Liptovská Osada a v hornej Liptovské Revúce. Hornou časťou prechádza cesta III. triedy cez sedlo Veľký Šturec do Motyčiek.

Ústia do nej 
 Suchá dolina
 Zelená dolina
 Teplá dolina
 Skalné
 Korytnická dolina 
 Lúžňanská dolina

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Doliny Veľkej Fatry 
Doliny Nízkych Tatier
Dubník (Červenica)

Dubník je stará banská osada v katastri obce Červenica. Rozprestiera sa v Slanských vrchoch pod rovnomenným vrchom.

História 
V minulosti osadu obývali baníci pracujúci v neďalekých opálových baniach, brusiči opálov a banskí úradníci. Najviac obyvateľov mal Dubník v 19. storočí, s úpadkom ťažby opálov na začiatku 20. storočia sa osada prakticky vyľudnila.

Súčasnosť 
Dnes je v osade už len jediný pôvodný dom, ktorý používajú lesníci ako hospodársku budovu. V roku 1990 bola zbúraná pôvodná brusiareň opálov a niekoľko ďalších budov. V tesnej blízkosti osady sú stopy po starej banskej činnosti a náučný chodník vybudovaný nadáciou Dubníckych opálových baní.

Literatúra

Mapy 
 VKÚ, akciová spoločnosť, Harmanec, č. 116, Turistická mapa 116 Slanské vrchy – Veľká Domaša 1 : 50 000, 3. vydanie, 2010, ISBN 978-80-8042-566-1

Pozri aj 
 Dubnícke bane
 Dubník (vrch)
 Vysielač Dubník
 Slanské vrchy

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Poloha na turistickej/cykloturistickej mape
 Fotografie z túry k opálovým baniam

Osady na Slovensku
Górnik Zabrze

Górnik Zabrze je poľský futbalový klub. Sídli v meste Zabrze v Poľsku. Keďže je mesto známe ťažbou uhlia, názov Górnik znamená baník. V roku 2006 klub kúpila nemecká finančná a investičná spoločnosť Allianz.

Športové úspechy 
 Majster Poľska (14): 1957, 1959, 1961, 1962/63, 1963/64, 1964/65, 1965/66, 1966/67, 1970/71,1971/72, 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1987/88.
 Víťaz Poľského pohára (6): 1964/65, 1967/68, 1968/69, 1969/70, 1970/71, 1971/72.

Slávni hráči 
  Jerzy Brzęczek
  Roman Gergel
  Erik Grendel
  Jerzy Gorgoń
  Róbert Jež
  Ryszard Komornicki
  Kamil Kosowski
  Włodzimierz Lubański
  Stanisław Oślizło
  Arkadiusz Milik
  Andrzej Niedzielan
  Boris Peškovič
  Ernest Pol
  Andrzej Szarmach
  Zygfryd Szołtysik
  Jan Urban
  Tomasz Wałdoch
  Józef Wandzik

Externé odkazy 
 oficiálna stránka klubu
 neoficiálna stránka klubu
 Górnik Zabrze (90minut.pl)

 
Šport v Zabrze
Poľské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1948
Turská dolina

Turská dolina sa nachádza na západnej strane Lúčanskej Fatry, za obcou Turie v okrese Žilina. Preteká ňou Turiansky potok. 

Je situovaná na JV od obce v dĺžke asi 8 km a vedie ňou žlto-značkovaný chodník z Turia na Minčol (). Ten odbočuje z doliny k vrcholu za lokalitou Spoj troch dolín, nad ktorou pri lesníckej chate končí aj 7 km asfaltovej cesty. Ďalej pokračuje lesná cesta až pod Martinské hole, ktorú s obľubou využívajú cykloturisti.

Ústie doliny zdobia skalné útvary „Síčeskala“, o niečo vyššie sa nachádza aj sanatórium a niekoľko rekreačných chát. Cenným územím je prales Skalnatá, ktorý sa zachoval v severovýchodnej časti doliny na ploche 41 hektárov. Okrem statných bukov a jedlí sa tu vyskytujú bresty, smreky a javory.

Obkolesujú ju zo severovýchodu Mikušová, Dolná roveň, Horná roveň, Skalnatá, Minčol a Dlhá lúka. Južne sa týči Zázrivá, Krížava, Skalka, Kobylie, Ostrá a Čipčie.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Cyklotrasa Turskou dolinou
 Poloha na turistickej mape

Doliny Malej Fatry
Alessandro Costacurta

Alessandro Costacurta (* 24. apríl 1966, Orago, Varese) je bývalý taliansky profesionálny futbalový obranca. Známy hlavne pre jeho defenzívne úlohy popri Paolovi Maldinimu v AC Miláno. V tomto klube hrával v rokoch 1987 až 2007 krátky čas hosťoval v AC Monza. Od sezóny 2007-08 je s Maurom Tassottim asistentom trénera Carla Ancelottiho.

Costacurta vyhral Scudetto sedemkrát a päťkrát vyhral Európsky pohár/Ligu majstrov (1989, 1990, 1994, 2003, 2007). 7. mája 2007 vo veku 41 rokov ohlásil ukončenie aktívnej kariéry.

Narodenia v 1966
Talianski futbalisti
Hráči AC Miláno
Hráči Serie A
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1994
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 1996
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1998
Stóra Dímun

Stóra Dímun je malý Faerský ostrov. Má rozlohu  a 8 obyvateľov.

Geografia 

Nachádza sa na juhu Faerských ostrovov, medzi ostrovmi Skúvoy na severe a Lítla Dímun na juhu. Na ostrove sú tri vrchy, z toho najvyšší Høgoyggj meria . Na západnom pobreží sú až  vysoké skaly. Na ostrove je pár fariem, kde sa chytajú alky.

Jedinou možnosťou ako sa dostať na ostrov je helikoptéra.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Fotografie ostrova

Ostrovy Faerských ostrovov
Command & Conquer 3: Tiberium Wars

Command & Conquer 3: Tiberium Wars je tretie pokračovanie úspešnej série Command & Conquer. Túto strategickú počítačovú hru vyvíja firma Electronic Arts. Hra vychádza na platformách Microsoft Windows, Xbox 360, Mac OS X. Príbeh priamo nadvazuje na hru Command & Conquer: Tiberian Sun (1999). Tiež sa vracajú frakcie GDI a NOD a predstavuje sa nová mimozemská frakcia Scrin.

Príbeh 

Príbeh sa odohráva v roku 2047 (počas trvania "tretej tibériovej vojny"), kde sa smrteľné jedovatá mimozemská substancia Tibérium šíri nekontrolovane po celej planéte Zem. Aliancia technicky najvyspelejších štátov známa ako GDI sa snaží šírenie Tiberia zastaviť, ale naráža na aktivity nepriateľov z Brotherhood of NOD (Bratstvo NOD), ktorý vedie megaloman Kane, ktorý chce využiť Tibérium k transformácií Zeme a jej populáciu podľa svojich zvrhlých predstáv. Tiberium sa tak zase po rokoch stáva príčinou globálnej vojny, ktorá rozhodne o budúcnosti ľudstva, ktoré visí na vlásku.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Česko-Slovenská fanouškovská stránka o C&C3

Strategické počítačové hry
Command & Conquer
Počítačové hry z 2007
Počítačové hry
Anachronox

Anachronox je počítačová hra vyvinutá herným štúdiom Ion Storm a vydaná v roku 2001 spoločnosťou Eidos.

Gameplay

Planéty 
 Anachronox - najväčšia planéta obklopená vysielačom Sender One, ktorý vysiela lode na na planéty
 Sender Station - Stanica odkiaľ sa uskutočňujú oficiálne lety na Sender One
 Sunder - /bola/ Planéta s najlepšími vedcami vo vesmíre
 Hephaestus - Planéta, ktorá vyrába mystech technic techology
 Democratus -Demokratická planéta ktorá je obklopená Kruhom Najvyššiej rady Council Gold- planéta sa neskôr zmenšila
 Limbus - Planéta Pekla na ktorej je proroctvo o vesmíre

Postavy 
 Sylvester "Sly Boots" Bucelli
 Grumpos Matavastros
 PAL-18
 Doctor Rho Bowman
 The Planet Democratus
 Stiletto Anyway
 Paco "El Puno" Estrella
 Fatima Doohan

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka hry 

RPG
Počítačové hry z 2001
Počítačové hry
Blues Hall of Fame

Blues Hall of Fame je galéria ľudí, ktorí významným spôsobom ovplyvnili bluesovú hudbu.

Členovia Blues Hall of Fame

1980 
 Big Bill Broonzy
 Willie Dixon
 John Lee Hooker
 Lightnin' Hopkins
 Son House
 Howlin' Wolf
 Elmore James
 Blind Lemon Jefferson
 Robert Johnson
 B. B. King
 Little Walter
 Memphis Minnie
 Muddy Waters
 Charley Patton
 Jimmy Reed
 Bessie Smith
 Otis Spann
 T-Bone Walker
 Sonny Boy Williamson I (John Lee Williamson)
 Sonny Boy Williamson II (Aleck "Rice" Miller)

1981 
 Bobby Blue Bland
 Roy Brown
 Blind Willie McTell
 Professor Longhair
 Tampa Red

1982 
 Leroy Carr
 Ray Charles
 Big Walter Horton
 Freddie King
 Magic Sam

1983 
 Louis Jordan
 Albert King
 Robert Nighthawk
 Ma Rainey
 Big Joe Turner

1984 
 Big Mama Thornton
 Hound Dog Taylor
 Otis Rush

1985 
 Chuck Berry
 Buddy Guy
 J.B. Hutto
 Slim Harpo

1986 
 Albert Collins
 Tommy Johnson
 Leadbelly

1987 
 Percy Mayfield
 Eddie Taylor
 Sonny Terry

1988 
 Mississippi John Hurt
 Little Milton
 Jay McShann
 Johnny Winter

1989 
 Clifton Chenier
 Robert Lockwood, Jr.
 Memphis Slim

1990 
 Blind Blake
 Lonnie Johnson
 Bukka White

1991 
 Sleepy John Estes
 Billie Holiday
 Fred McDowell
 Sunnyland Slim

1992 
 Skip James
 Johnny Shines
 Big Joe Williams

1993 
 Champion Jack Dupree
 Lowell Fulson

1994 
 Arthur Big Boy Crudup
 Wynonie Harris
Non Performers :
 Bill "Hoss" Allen
 John Lomax
 Alan Lomax
 John Richbourg
 Gene Nobles

1995 
 Jimmy Rogers
Non Performers :
 Leonard Chess
 Phil Chess

1996 
 Charles Brown
 David Honeyboy Edwards
Non Performers:
 Pete Welding
 Bob Koester

1997 
 Brownie McGhee
 Koko Taylor
Non Performer:
 Bruce Iglauer

1998 
 Luther Allison
 Junior Wells
Non Performers:
 Lillian Shedd McMurry
 Sam Phillips

1999 
 Roosevelt Sykes
 Clarence Gatemouth Brown
Non Performers:
 Chris Strachwitz
 Lester Melrose

2000 
 Johnny Otis
 Stevie Ray Vaughan
Non Performer:
 Dick Waterman

2001 
 Rufus Thomas
 Etta James
 Little Junior Parker
Non Performers:
 Theresa Needham
 Robert Palmer

2002 
 Big Maceo Merriweather
 Ruth Brown
Non Performer
 Jim O'Neal

2003 
 Fats Domino
 Pinetop Perkins
 Dinah Washington
 Sippie Wallace
Non Performer:
 Ralph Bass

2004 
 Bo Diddley
 Blind Boy Fuller
Non Performer:
 J. Mayo Williams

2005 
 Ike Turner
 Walter Davis
Non Performer:
 H. C. Speir

2006 
 Paul Butterfield
 James Cotton
 Bobby Rush
 Roy Milton
Non-Performers:
 Bobby Robinson
 Jerry Wexler
 Joe, Jules, Lester, and Saul Bihari

2007 
 Dave Bartholomew
 Dr. John
 Eddie “Guitar Slim” Jones
 Sister Rosetta Tharpe
Non-Performers:
 Art Rupe
 Ahmet Ertegün

Externé odkazy 
 Blues Foundation's Blues Hall of Fame
 
Blues
Hudobné siene slávy
Choluteca (department)

Choluteca je najjužnejší department Hondurasu, nachádzajúci sa na pobreží zálivu Fonseca v Tichom oceáne. Na východe hraničí s Nikaraguou. Jeho sídelné mesto je Choluteca. Cez department tečie aj rovnomenná rieka.

Externé odkazy 
 Politická mapa departmentu Choluteca

Departmenty v Hondurase
Pavol Szinyei Merse

Pavol apoštol Krištof Augustín Ulrich Félix Szinyei Merse alebo Pavol Sinei Merše de Szinye (po nemecky Paul von Szinyei-Merse, po maďarsky  Szinyei Merse Pál) (* 4. júl 1845, Chminianska Nová Ves – † 2. február 1920, Jarovnice) bol uhorský maliar slovenského pôvodu.

Narodil sa v Chminianskej Novej Vsi do šľachtickej rodiny Félixa Merse de Szinye (teda Merse zo Svinie) a Valérie, rod. Jekelfalussy ako tretie dieťa z osmich tohto páru. Pokrstený bol štyri dni po narodení vo farnosti Svinia menami "Paulus Ap(ostolus) Cristophorus Augustinus Udalricus Felix"; Augustín podľa krstného otca - Augustína Mariássyho, Félix podľa otca.

Maliarstvo študoval na Akadémii v Mníchove. Patril k priekopníkom impresionizmu v Uhorsku a celej strednej Európe.

Angažoval sa aj politicky. V roku 1896 bol zvolený do parlamentu, kde sa usiloval o modernizáciu vzdelávania.

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 Záznam o narodení a krste v matrike farnosti Svinia; Chminianska Nová Ves bola filiálkou Svinej v rokoch 1805 - 1998.

Slovenskí maliari
Uhorskí maliari
Impresionistickí maliari
Príslušníci zemianskeho stavu
Osobnosti z Chminianskej Novej Vsi
Slovenskí šľachtici
Uhorskí šľachtici
Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Men of Valor

Men of Valor je akčná počítačová hra vyvinutá firmou 2015 a vydaná spoločnosťou Vivendi Universal 19. októbra 2004 pre hernú konzolu XBox a 29. októbra 2004 pre platformu PC. Titul zachytáva pechotný boj počas vojny vo Vietname.

Misie 
 Da Nang
 Body Count
 Clearing The Hamlet
 Night Trip
 Operation Starlite
 Iron Triangle
 Jungle Ambush
 Eagle Flight
 Khe Sanh Hill Fights
 Contact
 Hill 861S
 Tet Offensive
 MACV Base Defense
 House-To-House Combat
 Hue Counter-Attack
 Back To Khe Sanh

Výzbroj 
 M1911
 AK-47
 CAR-15
 M1A1 
 M60
 M79
 M3 Grease Gun
 PPSH-41
 SKS
 TT-33
 Type 56
 M16
 M14
 RPD

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka hry 
 Men of Valor na MobyGames 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Zakk Wylde

Zakk Wylde, vlastným menom Jeffrey Phillip Wielandt, (* 14. január 1967, Bayonne, New Jersey, USA) je americký gitarista a spevák.

20. mája 1987 sa stal členom sprievodnej skupiny Ozzyho Osbourna, bývalého speváka Black Sabbath. 

Keď v roku 1993 ohlásil Ozzy Osbourne ukončenie svojej hudobnej kariéry, založil Wylde vlastnú skupinu Pride and Glory. V roku 1994 vyšiel skupine album Pride and Glory. O rok neskôr sa Ozzy Osbourne vrátil na hudobnú scénu, a Wylde sa znovu pripojil k sprievodnej skupine. 

V roku 1998 založil skupinu Black Label Society, zároveň však naďalej hrá so skupinou Ozzyho Osbourna.

S manželkou Barbaranne Marie vychovávajú tri deti: synov Jesse a Hendrixa a dcéru Hayley-Rae.

Diskografia

Pride & Glory 
Pride and Glory (1994)

Sólové projekty 
 1987 Instrumental Solo Demo Tape
Book of Shadows (1996)
Book of Shadows (2016)

Derek Sherinian 
Inertia (2001)
Black Utopia (2003)
Mythology (2004)
Blood of the Snake (2006)

Black Label Society 
Sonic Brew (1999)
Stronger Than Death (2000)
Alcohol Fueled Brewtality (2001)
1919 Eternal (2002)
The Blessed Hellride (2003)
Boozed, Broozed, and Broken Boned (DVD) (2003) (Certified Platinum)
Hangover Music Vol. VI (2004)             
Mafia (2005)
Kings of Damnation 98-04 (Career Retrospective) (2005)
Shot To Hell (2006)
The European Invasion:Doom Trooping Live (2006) (DVD)
Order Of The Black (2010)

Ozzy Osbourne 
No Rest For The Wicked (1988)
Just Say Ozzy (1990)
No More Tears (1991)
Live and Loud (1992/93)
Ozzmosis (1995)
Down to Earth (2001)Live At Budokan (2002)Black Rain (2007)

 Iné Stairway To Heaven/Highway To Hell (1989)Ward One: Along the Way (1990)Dweezil Zappa: Confessions (1991)LA Blues Authority (1991)Britny Fox: Bite Down Hard (1991)Guitars that Rule the World (1992)C.P.R (1992)Stevie Salas: The Electric Pow Wow (1993) Blackfoot:After the reign (1994)Stairway to Heaven Tribute (1997)Carmine Appice's Guitar Zeus 2 (1997)Hard Pressed - Nobuteura Mada (1997)Love: Tokma (1997) Merry Axemas Vol.2 - More Guitars (1998)RE-SET - Marcy (1998)Humanary Stew - A Tribute To Alice Cooper (1999)Ozzfest 2001: The Second Millennium (2001) Rock Star Soundtrack (2001) Themes of Horror (2001)Gibson's 50th Anniversary (2002)
'[Aqua Teen Hunger Force - Spirit Journey Formation Anniversary  (2003)
Damageplan - New Found Power (2004)
Fozzy - All That Remains (2005)
''VH1 Rock Honors s Ozzy Osbourne (2007)

Iné projekty

Externé odkazy 
Zakk Wylde - oficiálna stránka 
  Pódiové sestavy slavných kytaristů (2) - Zakk Wylde

Rockoví gitaristi USA
Heavymetaloví gitaristi USA
Osobnosti z New Jersey
Kaikata

Kaikata je podmorský vulkán v Pacifiku, so základňou v hĺbke 2 350 m a vrcholom 162 m pod hladinou mora. Vrchol je tvorený dvoma štítmi, umiestnenými na severovýchodnom a juhozápadnom konci, juhozápadný štít je vyšší. Vulkán je tvorený prevažne bazaltami a dacitmi, od roku 1988 je vďaka zvýšenej hydrotermálnej aktivite preklasifikovaný Japonskou meteorologickou agentúrou ako aktívny.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Kaikata na Global Volcanism Program 

Sopky Japonska