Ludvík Vaculík

Ludvík Vaculík (* 23. júl 1926, Brumov-Bylnice – † 6. jún 2015, Dobřichovice) bol český prozaik, fejtónista, publicista, autor manifestu Dva tisíce slov a zakladateľ samizdatovej edície Petlice (založená 1971).

Životopis 
Narodil sa v Broumove ako syn tesára. V rokoch 19411943 absolvoval dvojročný pracovný kurz firmy Baťa v Zlíne, kde potom až do roku 1946 pracoval. V roku 1946 však odmaturoval na obchodnej akadémii a odišiel do Prahy, kde v roku 1950 absolvoval Vysokú školu politickú a sociálnu. Vystriedal niekoľko profesií, či už robotníckych, vychovávateľských alebo redaktorských.

Jeho literárnu dráhu naštartovala v roku 1953 práca redaktora v oddelení politickej literatúry v nakladateľstve Rudé právo, kde pôsobil do roku 1957, neskôr v týždenníku Beseda venkovské rodiny a od roku 1959 vo vysielaní pre mládež v Česko-slovenskom rozhlase. Počas celých 60. rokov uputával pozornosť svojou sociálno kritickou publicistikou. Roku 1965 nastúpil do redakcie Literárních listů (neskôr premenované na Listy), najvýznamnejšieho periodika reformátorskej inteligencie, kde zostal až do ich zákazu v roku 1969. To už mal za sebou aj prozaické začiatky, ako napríklad novelu Na farmě mládeže a román Rušný dům. Dnes sa však za jeho skutočný vstup do literatúry považuje až nonkonformný román Sekyra, ktorý námetovo čerpá z osudov Vaculíkovho otca. 

Je aj uznávaným autorom celého radu fejtónov, v ktorých po svojom nadviazal na českú fejtonistickú tradíciu a žáner fejtónu pretvoril na útvar oveľa útočnejší a kritickejší.

Na IV. zjazde česko-slovenských spisovateľov v júni 1967 prehlásil, že „za dvadsať rokov nebola u nás vyriešená žiadna ľudská otázka“ (na tú dobu veľmi odvážny výrok), za čo bol vylúčený z KSČ. Okrem Dvou tisíc slov sa podpísal aj pod Chartu 77.

Dielo 
 Na farmě mládeže, 1958 – dobe poplatná 
 Rušný dům, 1963 – román z prostredia učňovského internátu (čerpá z jeho vychovávateľských skúseností)
 Vidět svět novýma očima, 1965
 Sekyra, 1966 – román, vystupujúci proti socialistickej predstave o idylickom živote na dedine, čerpá zo životných osudov autorovho otca; originalita, kritický pohľad, prvky valašského nárečia
 Dva tisíce slov, 1968 (uverejnené v Literárních novinách, Vaculík je autorom textu) – manifest za ľudská práva v socialistickom Česko-Slovensku, neskôr bol označený za vrchol kontrarevolúcie a Vaculík bol kvôli nemu prenasledovaný
 Morčata, 1970 – vyšiel v samizdate (a v roku 1977 v Toronte); až hororový román, kritický k súčasnosti, zobrazuje absurditu doby a odcudzenie ľudí
 Český snář, 1980 (vyšlo v roku 1983 v Toronte a v roku 1990 v Brne) – takzvaný kľúčový román, to znamená, že opisuje skutočné udalosti a skutočné osoby (len napríklad zmení ich mená), písaný formou denníkových záznamov – otvorená výpoveď o vedúcich predstaviteľoch neoficiálnej kultúry v 70.rokoch vrátane milostných pletiek samotného Vaculíka
 Hlasy nad rukopisem Vaculíkova Českého snáře – zborník statí zhromaždených z kontroverzných ohlasov na jeho knihu Český snář
 Sólo pro psací stroj, 1984 v Kolíne nad Rýnom – výber z Vaculíkovej fejtónovej tvorby 1976 – 1979
 Jaro je tady: fejtóny z rokov 1981 – 1987, 1988 – výber z fejtónov
 Srpnový rok, 1989 – výber z fejtónov
 Stará dáma se baví, 1991 – výber z fejtónov
 Jak se dělá chlapec, 1993 – motív nevery a žiarlivosti, autorova spoveď o vlastnom milostnom živote (rozoberá svoje manželstvo); ako „odvetu“ vydala jeho žena Madla (vlastným menom Marie) Vaculíková knihu rozhovorov s Pavlem Kosatíkem Já jsem oves
 Poco rubato, 1994
 Milí spolužáci, 1995 – román založený na denníkových záznamoch z mladosti
 Nad jezerem škaredě hrát, 1996 – výber z publicistických diel z rokov 1990 – 1995
 Nepaměti, 1998 – formou denníkových záznamov z rokov 1969 – 1972
 Cesta na Praděd, 2001 – opisuje cestu redaktora Literárních novin Špičky koňmo z Čiech na horu Praded a zase naspäť – je to však skôr zámienka pre celý rad úvah a postrehov autora
 Loučení k panně, 2002 – výpoveď o milostnej afére Františka a mladej Kristýny, ktorá neskôr odchádza do kláštora; možno chápať aj ako voľné pokračovanie knihy Jak se dělá chlapec
 Poslední slovo, 2002 – výber z fejtónov pre Lidové noviny z rokov 1989 – 2001
 Hodiny klavíru, 2007 – s podtitulem Komponovaný deník 2004 – 2005

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Neoficiálne stránky

Českí spisovatelia
Českí novinári
Signatári Charty 77
Osobnosti z okresu Zlín
Vylúčení z KSČ do roku 1989