joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Javorinka (prítok Maliny)

Javorinka je horský potok VI. rádu na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri obce Kuchyňa. Jedná sa o ľavostranný prítok Maliny, má dĺžku, aj s tokom v nádrži a dlhšou zdrojnicou 4,892 km, dĺžka čistého toku potoka je však 4,036 km. Plocha povodia Javorinky predstavuje 5,625 km². Vzniká v nadmorskej výške  a zaúsťuje do vodnej nádrže Kuchyňa vybudovanej na rieke Maline vo výške

Vznik 
Vzniká sútokom zdrojníc v oblasti Stružný jarok (), pod východným svahom vrchu Čertov kopec () neďaleko obce Kuchyňa, v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v nadmorskej výške 

Prvá, dlhšia zdrojnica pramení na severnom svahu vrchu Jágrová () vo výške  a má dĺžku 695 metrov. Tečie vyrasteným listnatým lesom na sever, neskôr, na rúbanisku urobí meander západným smerom a po ňom znovu pokračuje na sever. Považuje sa za pramenný tok Javorinky. 

Druhá, kratšia zdrojnica pramení tesne pod vrcholom kopca Čertov kopec v nadmorskej výške  a má dĺžku 624 metrov. Tečie najprv viac-menej východným smerom v mladom listnatom lese a následne sa mierne stočí na severozápad a tu už pokračuje cez dorastený les.

Opis toku 
Najskôr tečie severným smerom stále v lese rovnakého charakteru. Priberá na vodnatosti z kratších prítokov a po sútokoch sa oblúkom stáča na juhovýchod, ústi do nej zľava krátky potok a následne pokračuje už východným smerom. V tomto smere priberá prítoky v následovnom poradí: sprava, zase sprava a potom zľava. Tečie stále na východ, vlieva sa do nej zľava najvýznamnejší prítok spod Červeného kopčeka (), a po ústí tohto toku sa potok stočí severovýchodným smerom. Prerezáva sa hlbokou Švancpošskou dolinou, preteká okolo miestnej chatovej oblasti a hneď aj okolo turistického bufetu. Svojich posledných nezatopených 150 metrov potok tečie v umelo upravenom koryte, kde sa následne, v nadmorskej výške  vlieva do vodnej nádrže Kuchyňa, vybudovanej na sútoku rieky Maliny a potoka Javorinky.

Zdroje 
 Vodná nádrž Kuchyňa a Bobria hrádza
 Rybársky spolok Rohožník
 Základná mapa ZBGIS

Malé Karpaty
Kuchyňa (okres Malacky)
Záhorie
Potoky na Slovensku
Povodie Moravy
Vodné toky v okrese Malacky
Peter Schlosser

Peter Schlosser (* 17. január 1973) je slovenský heavy-metalový bubeník. Do roku 2004 pôsobil v death-metalovej skupine Thalarion, odvtedy dodnes zastáva miesto bubeníka v hard rockovej skupine Tublatanka. Do Tublatanky sa dostal ako náhrada bubeníka Martina Uherčíka, ktorý z rodinných dôvodov z kapely odišiel.

So Schlosserom Tublatanka nahrala doteraz dva štúdiové albumy: Patriot (2005), Svet v ohrození (2010) a jeden album konverzií: Vianočný deň (2006). Používa bicie značky Pearl Master Premium Legend Maple, ktoré dostal ako „firemný hráč“ od dovozcu značky PEARL na Slovensko.

Je spolumajiteľom obchodu s profesionálnymi značkami hudobných nástrojov, hudobniny EDUR, so sídlom v Topoľčanoch.

Zdroje 
 Osobnosti, Peter Schlosser
 Tublatanka, oficiálna stránka

Slovenskí bubeníci
Slovenskí heavymetaloví bubeníci
Tublatanka
Zoznam šachových otvorení

Zoznam šachových otvorení obsahuje najznámejšie tradičné názvy otvorení a priraďuje im špecifický ECO kód, ktorý je odvodený od anglických slov Encyclopaedia of Chess Openings (Encyklopédia šachových otvorení). Otvorenia boli zozbierané zo stoviek tisícov partii na vysokej úrovni a usporiadané v zozname významnými svetovými šachistami ako napr. Aleksandar Matanović a mnohými ďalšími. Z tohoto dôvodu niektoré otvorenia, ako napr. Lotyšský gambit spočiatku nemali priradený ECO kód, pretože neboli videné na najvyššej úrovni, neskôr sa však priradil ECO kód všetkým známym otvoreniam, dokonca aj nekorektným ako je napr. Anderssenova hra alebo Grobov útok. ECO klasifikácia je svetovo uznávaná a jej výhodou je fakt, že odstraňuje problém rozličného pomenovania šachových otvorení v jednotlivých jazykoch (napr. Španielska hra sa v anglickej šachovej literatúre nazýva Game of Ruy-Lopez, Talianska hra sa nazýva Giuoco Piano a pod.) ECO kód je rozdelený do piatich hlavných častí od „A“ až po „E“, z ktorých každá sa delí na sto podkategórií. Kategória A obsahuje otvorenia, ktoré začínajú inak ako ťahom 1. e4, okrem iného sem patria aj nekorektné, málo hrané otvorenia, ktoré sú uvedené pod kódom A00 hneď na začiatku zoznamu. Kategória B obsahuje polootvorené hry, teda otvorenia, ktoré začínajú ťahom 1. e4 ale čierny na ne odpovedá inak ako ťahom 1. ... e5. Kategória C obsahuje prevažne otvorené hry, teda hry ktoré začínajú ťahom 1. e4 e5, ale patrí sem napr. aj Francúzska hra, ktorá patrí medzi polootvorené hry. Kategórie D a E obsahujú zatvorené hry. Kategória D obsahuje Dámsky gambit a Grünfeldovú indickú obranu. Kategória E obsahuje všetky ostatné indické obrany a Katalánsky systém.

A

B

C

D

E

Referencie

Externé odkazy 

 Podrobný zoznam ťahov otvorení

Šachové zoznamy
Premier League 2019/2020

Premier League 2019/2020 bola 28. sezóna Premier League, najvyššej anglickej futbalovej súťaže od jej zavedenia v roku 1992. Obhajcom titulu z predchádzajúcej sezóny bol Manchester City FC, nováčikmi boli Norwich City FC, Sheffield United FC a Aston Villa FC.

Víťazom sa stal Liverpool FC, pre ktorý to bol 19. titul v histórii klubu a 1. od zavedenia Premier League. Zostúpili AFC Bournemouth, Watford FC a Norwich City FC.

Účastníci

Zdroj 

2019/20
Futbal v 2019
Futbal v 2020
Martina Balunová

Martina Balunová (* 30. apríl 1975, Bratislava) je slovenská diplomatka, v súčasnosti veľvyslankyňa Slovenska vo Švédsku.

Životopis 
Martina Balunová absolvovala v roku 1998  Filozofickú fakultu Prešovskej univerzity. Po absolvovaní kurzu taliančiny v Taliansku začala v roku 1999 pracovať na Ministerstve zahraničných vecí ako referentka 2. teritoriálneho odboru. V rokoch 2002 až 2006 bola 3. tajomníčka na veľvyslanectve vo Viedni. Následne pracovala na ministerstve ako referentka pre V4 a ako koordinátorka v Kabinete ministra. V rokoch 2008 až 2013 bola radkyňa a zástupkyňa veľvyslanca na veľvyslanectve v Ríme. Od roku 2013 pracovala opäť na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí: v Odbore pre prípravu predsedníctva SR v Rade EÚ (2013), v roku 2014 bola vedúcou Oddelenia organizácie a logistiky tohto odboru, v rokoch 2015 až 2017 riaditeľka Odboru pre organizáciu a logistiku Sekretariátu predsedníctva SR v Rade EÚ a v roku 2017 bola koordinátorkou Sekcie európskych záležitostí.

Veľvyslankyňa Slovenska vo Švédsku 
Prezident Andrej Kiska ju do funkcie vymenoval 7. novembra 2015. Svoje poverovacie listiny kráľovi odovzdala 7. decembra 2017. Jej predchodcom vo Švédsku bol Jaroslav Auxt.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke veľvyslanectva

Slovenskí diplomati
Absolventi Filozofickej fakulty Prešovskej univerzity v Prešove
Veľvyslanci Slovenska vo Švédsku
Osobnosti z Bratislavy
Dobrivoj Rusov

Dobrivoj Rusov (* 13. január 1993, Trnava) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub FC Spartak Trnava. Nastupuje ako brankár a na drese nosí číslo 31.

Rusov začal kariéru v drese trnavského Spartaka ako jeho odchovanec. Po štyroch rokoch v mužstve prestúpil do poľského tímu Piast Gliwice, kde chytal tri ďalšie sezóny. V roku 2018 sa vrátil naspäť do Trnavy. V roku 2019 vyhral s Trnavou Slovenský pohár. Momentálne je kapitánom Trnavy.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Spartak Trnava
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Soccerway
 Profil hráča na stránke Transfermarkt

Zdroj 

Slovenskí futbalisti
Futbaloví brankári
Hráči Piast Gliwice
Hráči FC Spartak Trnava
Osobnosti z Trnavy
Heckler & Koch HK416

Heckler & Koch HK416 je útočná puška vyrábaná nemeckou firmou Heckler & Koch. Je vo výzbroji mnohých ozbrojených zložiek po celom svete a svoju obľubu si získala aj u špeciálnych jednotiek (napr. 5. PŠU). Túto zbraň mali členovia SEAL Team Six počas operácie Neptun Spear, pri ktorej bol zabitý Usáma Bin Ládin.

História 
Jednotka Delta Force z armády Spojených štátov spolupracovala pri výrobe náhrady za M4 a britskú SA 80. s nemeckým výrobcom zbraní Heckler & Koch, pričom firma využila skúseností získané pri navrhovaní HK G36.

HK416 je nástupca zrušeného projektu XM8 (2005). Pôvodne sa nazývala HK M4, ale po súdnom procese s firmou Colt Defense, kvôli právam na označenie M4, sa názov zmenil na HK 416, čo má odkazovať ako narážka na obe kategórie M4/16. Plynový piest s krátkym zdvihom prevzatý z HK G36 znížil poruchovosť zbrane.

V roku 2004 bola testovaná jednotkou Delta Force, ktorá následne nahradila M4 novými HK416. Do ozbrojených zložiek je zaradená ako štandardná zbraň Francúzska a Nórska a jej verziu M27 IAR má vo výzbroji USMC ako ľahký guľomet.

Verzie 

HK416 D
HK416 D10RS
HK416 D14,5RS
HK416 D16,5RS
HK416 D20RS
HK416C (zmenšená kompaktná verzia)
HK416 A5 11",14,5",16.5", 20"
HK416 A7 14,5" – v nemeckej armáde pod názvom G95K , určená pre nemecké špeciálne jednotky.
HK417 – odstreľovačská verzia s hlavňou 20", v Nemecku pod názvom G28. Používa náboje 7,62 NATO.
M27 IAR – zmenená na ľahký guľomet na požiadavku USMC;16,5" hlaveň, kapacita zásobníka 45 nábojov

Konštrukcia 
Základná konštrukcia je odvodená od AR 15, presnejšie od americkej M4. Na rozdiel od M4 ale používa plynový piest s krátkym zdvihom, pričom pre tento mechanizmus sa H&K rozhodlo po aktualizačných prácach na britských SA80.

HK416 je navrhnutá s lištami Picatinny MIL-STD-1913 na štyroch stranách. Keďže sú pridané od výroby, sú na pevno a neprerušované. Vďaka tomu môže zbraň niesť veľa dodatočného príslušenstva. Hlaveň HK416 je vyrobená z chrómovanej ocele, čo jej dáva životnosť 20 000 rán. Pažba sa dá nastaviť do 6 polôh. Splnila tiež test "Over the Beach", teda je funkčná aj ihneď po vynorení z vody.

Galéria

Externé odkazy 

HK416 A5 na stránkach výrobcu
SHOT Show 2013 – útočná puška HK416A5

Útočné pušky
Zbrane Heckler & Koch
Bolehlav škvrnitý

Bolehlav škvrnitý (lat. Conium maculatum) je prudko jedovatá dvojročná krytosemenná rastlina, patriaca do čeľade mrkvovité (Apiaceae). Prirodzene sa vyskytuje v Európe a severnej Afrike, vyskytuje sa však aj mimo tohto územia v častiach Severnej a Južnej Ameriky a taktiež v častiach Austrálie a západnej Ázie, kam bola táto rastlina dovezená a udomácnila sa tam. V dvanástich štátoch USA sa táto rastlina považuje za invázny druh.

Opis 
Bolehlav škvrnitý dorastá do výšky 1,5 až 2,5 m. Má zelenú dutú byľ, ktorá má zvyčajne na spodnej polovici červeno-fialovú škvrnu. Listy sú trojito perovito zložené, dlhé môžu byť až 50 cm a široké až 40 cm a majú približne trojuholníkový tvar. Kvety sú malé a biele, a majú 5 lupeňov. Na žiadnej z častí rastliny sa nenachádzajú trichómy.

Vyskytuje sa na vlhkých miestach, ako napríklad pri potokoch, prameňoch a ostatných vodných plochách. Vyskytujú sa však aj na suchších miestach ako napríklad na okraji ciest, na okraji hospodárskych polí a rumoviskách.

Toxicita 

Bolehlav škvrnitý je jedovatý pre ľudí aj zvieratá. Najčastejšie sa však vyskytujú otravy zvierat, ktoré najčastejšie zjedia voľne rastúce rastliny pri pasení sa.

Obsahuje viacero piperidínových alkaloidov ako koniín, N-metylkoniín, konhydrín a pseudokonhydrín, pričom najviac zastúpený z nich je koniín.

Koniín je z hľadiska svojej štruktúry chemicky podobný nikotínu. Preto priamo pôsobí na Centrálnu nervovú sústavu inhibíciou nikotínových acetylcholínových receptorov, čo spôsoboje svalovú paralýzu, ktorá ovplyvňuje aj dýchacie svaly. Smrť nakoniec nastane udusením. Otrava sa podobá otrave kurare, t.j. paralýza postupuje od nôh smerom hore. Smrti sa dá predísť podávaním umelého dýchania až kým sa účinky jedu nevytratia (približne za 48 - 72 hodín po otrave).

Okrem účinkov na CNS má toxické účinky aj na obličky, pričom u pacientov, ktorý zomreli na otravu bolehlavom bola zistená akútna tubulárna nekróza a rabdomyolýza. U istej časti pacientov bolo taktiež zistené akútne zlyhanie obličiek. Toxicita pre obličky spočíva v zovretí zvieraču močového mechúra čo vedie k nahromadeniu moču.

Historický význam 
V starovekom grécku sa bolehlav škvrnitý používal na popravy odsúdených väzňov. Najznámejšia je poprava Sokrata, ktorého v roku 399 p. n. l. odsúdili za bezbožnosť a marenie výchovy aténskej mládeže.

Referencie

Iné projekty 	

Jedovaté rastliny
Zelerotvaré
Flóra na Slovensku
Anton Fabian

Mons. Prof. Anton Fabian ThDr., JCDr., PhD. (* 11. jún 1950, Ražňany) je slovenský duchovný, profesor pastorálnej teológie na Teologickej fakulte v Košiciach Katolíckej univerzity v Ružomberku, docent sociálnej práce a kanonik Košickej kapituly pri Dóme svätej Alžbety.

Život 

Narodil sa 11. júna 1950 v Ražňanoch, okr. Prešov.

Referencie 

Slovenskí kňazi
Vyučujúci na Katolíckej univerzite v Ružomberku
Osobnosti z Ražnian
Trojuholníkové číslo

Trojuholníkové číslo je také číslo , ktoré je možné zapísať v tvare trojuholníka diskrétnych bodiek. Prvých 5 trojuholníkových čísel: 3, 6, 10, 15, 21 ...

Referencie

Externé odkazy 
 Typy čísel 
 Figurálne čísla 

Postupnosti čísel
Teória čísel
Trojuholník
Robert Frank Borkenstein

Robert Frank Borkenstein (* 31. august 1912, Fort Wayne, Indiana – † 10. august 2002, Bloomington, Indiana) bol americký policajný dôstojník a vedec, autor vynálezu prístroja Breathalyzer na dychové skúšky.

Životopis 
Borkenstein sa narodil 31. augusta 1912 vo Fort Wayne v štáte Indiana.

V roku 1938 spolupracoval s Rollom Neil Hargerom na Indiana University School of Medicine na vývoji Drunkometra. V roku 1936 sa pridal k štátnej polícii v štáte Indiana a bol neskôr povýšený na kapitána veliaceho forenznému oddeleniu štátnej polície. V roku 1954 vyvinul Breathalyzer.

Urobil tiež veľkú časť prvotnej práce na polygrafe. a bol žiadaný expert na tento prístroj. V roku 1988 sa stal členom Safety and Health Hall of Fame International (Medzinárodnej siene slávy pre bezpečnosť a zdravie). V roku 1999 zomrela jeho manželka Marjorie K. Buchananová.

Borkenstein zomrel 10. augusta 2002 v Bloomingtone vo veku 89 rokov.

Referencie

Externé odkazy 
 Robert Frank Borkenstein na stránke Breathalyzer.org

Zdroj 

Policajti USA
Osobnosti z Indiany
Mikaela Kumlinová Granitová

Mikaela Kumlinová Granitová (; * 1. november 1967, Štokholm, Švédsko) je švédska diplomatka, bývalá veľvyslankyňa Švédska v Rakúsku, na Slovensku a v Slovinsku a stála zástupkyňa Švédska pri organizáciách OSN vo Viedni.

Životopis 
Vzdelanie získala na Štokholmskej univerzite, kde získala bakalársky titul z ekonómie.

Diplomatické pôsobenie 
Od roku 1994 pracuje pre švédske ministerstvo zahraničných vecí. V rokoch 1997 až 1999 pracovala ako druhá tajomníčka na veľvyslanectve v Zimbabwe, v rokoch 1999 až 2004 ako prvá tajomníčka v Spojených štátoch. Od roku 2004 pracovala na Ministerstve zahraničných vecí. Na začiatku ako zástupkyňa riaditeľa pre záležitosti Spojených štátov, neskôr ako vedúca oddelenia. V rokoch 2007 až 2010 bola riaditeľkou a poradkyňou pre zahraničné vzťahy Kancelárie predsedu vlády. V rokoch 2010 až 2012 bola poradkyňou pre zahraničné vzťahy v kabinete Predsedu Európskej rady. V roku 2012 sa stala zástupkyňou riaditeľa a vedúcou oddelenia pre európske záležitosti na Ministerstve zahraničných vecí. Na tomto poste bola do roku 2018.

Veľvyslankyňa v Rakúsku, na Slovensku a pri OSN 
Bola stála veľvyslankyňa a zástupkyňa Švédska pri organizáciách OSN vo Viedni. Prezident Andrej Kiska prevzal jej poverovacie listiny 5. decembra 2018. Jej nástupkyňou je Annika Markovicová, ktorú 7. decembra 2021 prijala prezidentka Zuzana Čaputová.

Od 28. septembra 2020 bola na obdobie jedného roku predsedníčka Rady guvernérov MAAE, hlavného výkonného orgánu Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu. V roku 2020 ju nahradila vtedajšia veľvyslankyňa Kanady, Heidi Alberta Hulan.

Veľvyslankyňa v Spojenom kráľovstve 
V auguste 2021 bola privítaná ako veľvyslankyňa Švédska v Spojenom kráľovstve.

Osobný život 
Kumlinová Granitová hovorí švédsky, anglicky, francúzsky a nemecky. Je vydatá a má tri deti.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Fotografia

Švédski diplomati
Absolventi Štokholmskej univerzity
Veľvyslanci Švédska na Slovensku
Veľvyslanci Švédska v Rakúsku
Veľvyslanci Švédska v Spojenom kráľovstve
Stáli predstavitelia Švédska pri OSN
Osobnosti zo Štokholmu
Ivan Mesík

Ivan Mesík (* 1. jún 2001, Banská Bystrica) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za nórsky klub Odds. Mesík hráva ako obranca a na drese nosí číslo 5.

Svoju kariéru odštartoval v klube zo svojho rodného mesta, teda v Banskej Bystrici. Za klub ale nastupoval len v mládežníckych kategóriách. V roku 2016 odišiel do trnavského Spartaka. V roku 2019 debutoval v slovenskej najvyššej súťaži. 28. januára 2020 bolo oznámené, že Mesík bude vo svojej kariére pokračovať v Dánsku. 5-ročný kontrakt podpísal s účastníkom najvyššej dánskej súťaže, FC Nordsjælland. Stal sa tak druhým Slovákom v histórii tohto klubu (prvým bol pred pár rokmi predtým Stanislav Lobotka).

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Nordsjælland
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Slovenskí futbalisti
Futbaloví obrancovia
Hráči FC Spartak Trnava
Osobnosti z Banskej Bystrice
Parížsky šalát

Parížsky šalát je druh šalátu, ktorý má v rôznych krajinách rôzne zloženie.

V Česku a Slovensku to je druh šalátu, vyrábaného z parížskej či inej mäkkej salámy, sladkokyslých sterilizovaných uhoriek, cibule, sterilizovaného hrášku, majonézy, horčice, soli, mletého korenia, worcestra, octu a cukru.

Referencie

Zdroj 
 

Šaláty
Zeleninové jedlá
Múzeum Karola Plicku

Múzeum Karola Plicku je bývalé štátne múzeum, ktoré obsahovalo expozície venované slovenskému folkloristovi Karolovi Plickovi (18941987) s osobitným zreteľom na jeho zobrazenie slovenskej ľudovej kultúry. Nachádzalo sa v Prónayovskej kúrii v Blatnici pri Martine, ktorú spolu s príslušnými pozemkami získalo Slovenské národné múzeum (SNM) v roku 1986 od vtedajšieho Štátneho majetku Blatnica. Múzeum bolo slávnostne otvorené 13. augusta 1988.

V roku 2019 bolo múzeum trvalo zatvorené pre nevyhovujúci technický stav, ktorý priamo ohrozoval samotnú expozíciu. Expozícia bola presťahovaná do hlavnej budovy SNM v Martine.

Zdroje 
 https://www.snm.sk/?muzeum-karola-plicku-o-muzeu
 https://www.turieconline.sk/spravy/clanok/3488-muzeum-karola-plicku-v-blatnici-konci
 https://myturiec.sme.sk/c/20846959/kuria-sa-sice-predava-ale-expozicia-etnografa-plicku-bude.html

Múzeá na Slovensku
Bogdan Mitrea

Bogdan Alexandru Mitrea (* 29. september 1987, Kluž, Rumunsko) je profesionálny rumunský futbalista.

Mitrea počas svojej kariéry hrával prevažne v Rumunsku. V roku 2019 sa stal novou posilou Spartaka Trnava. V klube je momentálne kapitánom a dôležitou súčasťou obrany. Kapitánom bude dovtedy, kým sa nevráti zranený Erik Grendel.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Spartak Trnava
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Rumunskí futbalisti
Futbaloví obrancovia
Hráči Ascoli Calcio
Hráči FC Steaua Bukurešť
Hráči AEL Limassol
Hráči FC Spartak Trnava
Osobnosti z Klužu
Rafael Tavares

Rafael Tavares dos Santos (* 26. jún 2000, Porto Seguro, Brazília) je profesionálny brazílsky futbalista hrajúci za brazílsky klub Capivariano z ktorého je na hosťovaní MFK Karviná.

Tavares je odchovancom Capivariana, odkiaľ v roku 2018 odišiel na hosťovanie do Spartaka Trnava. Spočiatku hrával len za mládežnícky tím Trnavy, no od začiatku roku 2019 bol stálym členom prvého tímu. Momentálne sa vrátil do svojho klubu Caprivariana. Z Caprivariana je na hosťovaní v Kravinej.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke FC Spartak Trnava
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Brazílski futbalisti
Futbaloví stredopoliari
Hráči FC Spartak Trnava
Štadión Myjava

Štadión Myjava je futbalový štadión v slovenskom meste Myjava. Domáce zápasy tu hráva klub Spartak Myjava, ktorý momentálne pôsobí v 3. lige. Kapacita štadióna je 2 709 miest na sedenie. Štadión bol renovovaný počas sezóny 2012/13. Počas sezóny 2019/20 tu svoje domáce zápasy hráva aj prvoligový klub ŠKF Sereď, ktorého štadión je v priebehu rekonštrukcie.

Externé odkazy 

 Stránka štadiónu (po nemecky)
 Oficiálna stránka klubu Spartak Myjava
 Profil štadiónu na stránke fotbalovestadiony.cz
 Profil štadiónu na stránke stadiumdb.com

Zdroj 

TJ Spartak Myjava
Stavby v Myjave
Dominik Greif

Dominik Greif (* 6. apríl 1997, Bratislava) je slovenský futbalista hrajúci za španielsky klub RCD Mallorca ako brankár.

Greif je rodákom z Bratislavy a odchovancom klubov ŠK Vrakuňa Bratislava a neskôr aj Slovan Bratislava. Za prvý tím Slovana debutoval už v roku 2016, no jednotkou v zostave nebol. V úvode sezóny 2018/19 sa mu z brány podarilo po skvelých výkonoch vytlačiť Michala Šullu a stal sa jednotkou belasých v bráne.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke ŠK Slovan Bratislava
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Slovenskí futbalisti
Futbaloví brankári
Hráči ŠK Slovan Bratislava
Osobnosti z Bratislavy
Hank Williams

Hank Williams, rodným menom Hiram King Williams (* 17. september 1923, Mount Olive, Alabama, USA – † 1. január 1953, Oak Hill, Západná Virgínia), bol americký spevák, gitarista a pesničkár, legenda country a rokenrolu 20. storočia, charizmatická a rozporuplná osobnosť a jeden zo zakladateľov žánru klasickej country hudby.

V roku 1987 bol uvedený do Rock and Roll Hall of Fame, siene slávy osobností s mimoriadnym prínosom pre vývoj rock and rollu.

Životopis 
Jeho osud bol podobný inej veľkej legende tohto hudobného štýlu, spievajúcemu brzdárovi Jimmiemu Rodgersovi. Obaja prežili pomerne krátke obdobie slávy, obaja sa nedokázali vyrovnať so svojim fenomenálnym úspechom, život ich oboch skončil dosť predčasne. Hank pochádzal z veľmi prostých pomerov, otec bol rušňovodičom na alabamskej železnici, matka chodila hrať do kostola na organ, jeho najväčším učiteľom hudby bol potulný černošský gitarista a spevák Rufus „Tee Tot“ Payne, s ktorým trávil celé dni na železničnej stanici v meste Greenville.

Už v devätnástich rokoch utiekol zo školy a živil sa ako hudobník po divokých vidieckych tancovačkách. Vo svojich dvadsiatich troch rokoch sa vybral za miestnym nakladateľom Fredom Rosom, ktorý mu následne zohnal prvý rozhlasový angažmán. Až keď sa tu etabloval, bol prijatý do nashvillskej Grand Ole Opry. Nasledoval raketový vzrast jeho popularity a štyri roky obrovských úspechov a slávy, sprevádzané flámami a alkoholovými excesmi. Zomrel na následky infarktu myokardu v súbehu s otravou liekmi a alkoholom na zadnom sedadle jedného z jeho piatich Cadillacov. Okrem iného jeho poslucháči boli ochotní zabudnúť na všetky jeho prehrešky, keď začal spievať. Hral a spieval takmer výhradne len vlastné skladby. Jeho skladby neboli nejak originálne po textovej ani po hudobnej stránke, ani jeho hlas nebol nejak výnimočný, bol to však gitarista a spevák, ktorý spieval skutočne od srdca a s veľkou vervou o tom, čo dobre poznal, spieval tak, že mu bol každý poslucháč schopný uveriť, že to, o čom spieva, je čistá pravda a nič ako pravda. Bol to dokonalý autentický ľudový typ prostého speváka z hôr, prototyp obyčajného muža z amerického juhu.

Referencie

Literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 
 Listing of all Hank Williams' songs and alternatives
 Hank Williams – profil v časopise Reflex

Zdroj 
 

Country speváci USA
Country gitaristi USA
Držitelia ceny Grammy
Víťazi Pulitzerovej ceny
Rock and Roll Hall of Fame
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA čerokézskeho pôvodu
Baptisti
Úmrtia v súvislosti s drogami
Osobnosti z Alabamy
Lukáš Čmelík

Lukáš Čmelík (* 13. apríl 1996, Žilina) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub FC DAC 1904 Dunajská Streda.

Klubová kariéra

Žilina 
Čmelík debutoval za prvý tím Žiliny 17. novembra 2012 vo vonkajšom zápase s Ružomberkom. Žilina prehrala 0–1. Čmelík sa postupne prepracoval až do základnej zostavy Žiliny a v sezóne 2014/15 dokonca zaznamenal až desať gólov. V rokoch 2016 až 2017 mal ale disciplinárne problémy a hosťoval v švajčiarskom Sione a poľskom Piaste Gliwice.

Dunajská Streda 
V roku 2017 podpísal kontrakt s Dunajskou Stredou. Pod talianskym trénerom Marcom Rossim v sezóne 2017/18 veľa šancí nedostal, no po príchode nemeckého trénera Petra Hyballu začal pravidelne hrávať. V sezóne 2019/20 je dôležitým členom základnej zostavy.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC DAC 1904 Dunajská Streda
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Slovenskí futbalisti
Futbaloví útočníci
Hráči MŠK Žilina
Hráči Piast Gliwice
Hráči FK DAC 1904 Dunajská Streda
Osobnosti zo Žiliny
Matej Oravec

Matej Oravec (* 30. marec 1998, Trnava) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci v MLS za futbalový klub Philadelphia Union.

Klubová kariéra

Spartak Trnava 
Oravec sa narodil v Trnave, kde aj začal hrávať futbal. Za prvý tím Spartaka Trnava debutoval 17. júla 2016 v zápase proti Podbrezovej. S Trnavou sa v sezóne 2017/18 tešil zo zisku ligového titulu. Trnava sa následne kvalifikovala do skupinovej fázy Európskej ligy UEFA. Oravec rozhodol o víťazstve 1–0 nad Anderlechtom v prvom kole.

Železiarne Podbrezová 
V januári 2019 odišiel Oravec s Trnavy a podpísal zmluvu s Podbrezovou. Skóroval hneď pri svojom debute, 16. februára 2019 v zápase proti Nitre. Podbrezová vonku vyhrala 3–1. Po sezóne ale Železiari vypadli z najvyššej súťaže.

Dunajská Streda 
V lete 2019 podpísal kontrakt s Dunajskou Stredou. Po odchodoch Šatku či Huka sa stal dôležitou súčasťou tímu.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC DAC 1904 Dunajská Streda
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Slovenskí futbalisti
Futbaloví obrancovia
Hráči FC Spartak Trnava
Hráči FO ŽP Šport Podbrezová
Hráči FK DAC 1904 Dunajská Streda
Osobnosti z Trnavy
4. liga

4. slovenská futbalová liga je štvrtá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku. Je rozdelená na štyri skupiny - západ, stred, východ a Bratislava.

Zdroje 

 Futbalnet.sk

Slovenské futbalové súťaže
5. liga

5. slovenská futbalová liga je piata najvyššia futbalová súťaž na Slovensku. Je rozdelená na štrnásť skupín.

Rozdelenie

Západoslovenský futbalový zväz 

 V. liga juh ZSFZ
 V. liga sever ZSFZ
 V. liga západ ZSFZ
 V. liga stred ZSFZ
 V. liga východ ZSFZ

Stredoslovenský futbalový zväz 

 V. liga skupina A
 V. liga skupina B
 V. liga skupina C
 V. liga skupina D

Východoslovenský futbalový zväz 

 V. liga Podtatranská VSFZ
 V. liga Šarišská VSFZ
 V. liga Košicko-Gemerská VSFZ
 V. liga Vihorlatsko-Dukelská VSFZ
 V. liga Zemplínska VSFZ

Zdroje 

 Futbalnet.sk

Slovenské futbalové súťaže
Banka československých légií

Banka československých légií (tiež Legiobanka) bol bankovný dom pôsobiaci na území Československa v rokoch 1919 až 1955. Banka sídlila v unikátnej rondokubistickej budove Palác Archa od architekta Josefa Gočára v Prahe, Na Poříčí 1046/24. Banka pôsobila ako akciový peňažný ústav československých legionárov. Jej základy boli položené v roku 1919 na Sibíri, oficiálne však vznikla až v júni 1921 v Prahe, kedy sa konalo ustanovujúce valné zhromaždenie.

Budova banky 
Budova banky československých légií, či Legiobanka, je pre svoju jedinečnú architektúru, nazývaná aj ako „štýl Legiobanky“. Budova bola navrhnutá architektom Josefem Gočárom a vystavaná v rokoch 19211923 v slohu rondokubizmu. Budova bola neskôr v rokoch 19911994 rekonštruovaná a v súčasnej dobe je známa pod názvom Palác Archa a s jeho novšou časťou tvoria jeden blok. Budova je chránená ako kultúrna pamiatka.

Dejiny banky 
Banka vznikla na jeseň v roku 1919 v ruskom meste Irkutsk rozhodnutím vedenia československých légií založiť finančné a hospodárska centrum légií. Za predchodcu banky možno považovať staršiu Vojenskú sporiteľňu, ktorá vznikla tiež v Rusku. Počas prvej ČSR bola banka známa najmä ako Legiobanka a patrila medzi strednú vrstvu československých bank. V období protektorátu bola v roku 1940 okupačnými úradmi nariadená zmena názvu na Českomoravská banka v Prahe. Po roku 1943 mala byť banka spojená s finančným ústavom Kreditanstalt der Deutschen, avšak pre koniec vojny sa tak nestalo. Banka bola premenovaná na ústav Legiobanka, akciová spoločnost, avšak už 24. októbra 1945 bola banka znárodňovacím dekrétom 102/1945 Sb. o znárodnení akciových bank znárodnená a po komunistickom prevrate o tri roky neskôr vrámci zlučovania československých peňažných ústavov zlúčená s Poľnohospodárskou bankou neskôr so Živnostenskou bankou v Prahe. Za priameho nástupcu banky tak dnes možno považovať UniCredit Bank ČR (skôr Živnostenská banka).

Zdroj 
 https://www.nbs.sk/sk/publikacie/archiv-nbs/archivne-fondy/banka-ceskoslovenskych-legii-praha
 

Banky na Slovensku
Zaniknuté podniky na Slovensku
Zaniknuté peňažné ústavy na Slovensku
Česko-slovenské légie
Štátna banka československá

Štátna banka československá (ŠBČS; , skratka SBČS) bola monobanka (1950 – 1990) a od roku 1990 centrálna banka Československa v rokoch 1990 – 1992. Banka vznikla na základe novej reformy bankovej sústavy zákonom o Štátnej banke československej (č. 31/1950 Zb.) Banka bola zriadená ku 1. júla 1950 a existovala do jej rozdelenia na Českú národnú banku a Národnú banku Slovenska.

História banky 
Zmena bankového systému bola nevyhnutným predpokladom prechodu k socialistickému modelu riadenej ekonomiky a preto bola novela bankového systému v ČSR očakávaná už v blízkej dobe po prevrate a preto režim tento problém riešil už v priebehu rokov 1949 a 1950. 

Predchodcom banky bola Národná banka Československá, ktorá zanikla spolu s prijatím nového zákona. Banka takisto prevzala všetky práva a záväzky Živnostenskej banky, Slovenskej Tatra banky a Poštovej sporiteľne. Vznikom štátnej banky prakticky zanikli obchodné banky ako samostatne podnikajúce subjekty. Okrem ŠBČS ešte na území  Československa existovali niektoré špecializované peňažné ústavy, prísne však podliehali štátnemu režimu.

Význam bankovej reformy sa ukázal už čoskoro po prijatí menovej reformy v roku 1953, keď štát potreboval uskutočniť hromadnú (a ľudmi nečakanú) emisiu obrovského množstva obeživa. V nasledujúcom období plánovaná centralizácia doznievala a financovanie a úvery investičnej výstavby banka plne prevzala v roku 1958. Samotný zákon bol viackrát novelizovaný (84/1952 Zb., 93/1964 Zb.) až bol v roku 1965 nakoniec zákonom 117/1965 Zb. o Štátnej banke československej nahradený.

Od roku 1970 bola banke zverená aj kontrola nad devízovou politikou (144/1970 Z. z.). Zmeny v usporiadaní banky za udiali v atmosfére očakávaného pádu komunizmu v rokoch 1988 a 1989 (130/1989 Z. z.). 1. januára 1990 sa z banky vyčlenili obchodné banky - Komerční banka Praha a Všeobecná úverová banka Bratislava. Následne so zánikom Česko-Slovenska zanikla aj Štátna banka Československá a jej úlohu zabrali národné banky Národná banka Slovenska na Slovensku a Česká národní banka v Česku.

Referencie

Externé odkazy 

https://www.nbs.sk/sk/publikacie/archiv-nbs/archivne-fondy/statna-banka-ceskoslovenska-oblastny-ustav-pre-slovensko-v-bratislave

 Zákon o Štátnej banke československej (č. 31/1950 Zb.) (+ novely)

Banky na Slovensku
Zaniknuté podniky na Slovensku
Zaniknuté peňažné ústavy na Slovensku
Centrálne banky
Vallensbæk (obec)

Vallensbæk je obec v Dánsku v regióne Hovedstaden (do roku 2007 v okrese Kodaň (Københavns Amt)).

Sídlom obce je mesto Vallensbæk.

Obec Vallensbæk bola založená obecnou reformou 1. apríla 1970. Ďalšia reforma v roku 2007 štatút obce potvrdila.

Sídla

Obyvateľstvo 
Informácie platné k roku 2005:
 počet obyvateľov: (♀ 6 120 + ♂ 6 140) = 12 260
 vek 0-6: 8,6%
 vek 7-16: 13,3%
 vek 17-66: 68,0%
 vek 67+: 10,0%
 hustota: 1362,2 osôb/km²
 nezamestnaní: 3,4% osôb vo veku 17-66 rokov
 cudzinci z EÚ, Škandinávie a USA: 147 na 10 000 osôb
 cudzinci z Tretieho sveta: 427 na 10 000 osôb
 počet základných škôl: 3 (počet tried: 86)

Referencie

Externé odkazy 
 danmark.dk
 Danmarks Statistik - statistikbanken.dk

Zdroj 

Obce v Dánsku
Hovedstaden
Záhorské nárečie

Záhorské nárečie (skrátene záhorčina; hovorovo záhorácke nárečie, hovorovo skrátene záhoráčtina) je jedno zo západoslovenských nárečí. Používajú ho ľudia v regióne Záhorie.

V niektorých zdrojoch je uvádzané ako záhorské nárečia, pričom v rámci týchto záhorských nárečí sú vymedzené podskupiny záhorské nárečie a skalické nárečie.

Ak by sme ju chceli niekam zaradiť, nachádza sa medzi spisovnou slovenčinou a češtinou. Najbližšie jej je dialektom niektorých oblastí južnej Moravy.

Je zaujímavé, že zmeny nárečia nepodliehajú prirodzeným bariéram, ako sú kopce, rieky a pod. Aj dve susedné dediny majú každá svoje špecifiká.

V najväčších záhoráckych mestách sa už typické záhorácke uakanie nepoužíva. Nárečie je tam už výrazne ovplyvnené slovenčinou.

Záhorské nárečie patrí do južnej časti západoslovenského nárečového makroareálu, ktorý je celkovo charakteristický tvrdou výslovnosťou (t.j. nepoužívaním mäkčeňov).

Hlavné znaky nárečia 
 Najtypickejším znakom je vyslovovanie zaokrúhleného u namiesto l: buato
 Tvrdá výslovnosť slabík de, te, ne, le, di, ti, ni, li: deň, daleko
 Dvojhlásky (ia, ie, iu, ô) sa vôbec nevyskytujú a sú nahradené dlhými samohláskami: mléko, dzíra, písek, zbírka, kúň
 Dzekanie a cekanie, čiže vyslovovanie dz namiesto ď a c namiesto ť: scena, cicho, dzekovat
 Jotácia po perniciach: mjakí, pjet, mjerat, objed, kvjet, tebje
 Nedodržiavanie pravidla rytmického krátenia
 a mnohé ďalšie osobitnosti
Nárečie má korene v praslovanských jazykových prvkoch západoslovanského pôvodu a práve iba v záhoráčtine sa stále vyskytujú originálne praslovanské termíny. Najmä morfologické znaky svedčia o starobylom ráze tohto nárečia.

Slová podľa pôvodu 
Vďaka svojej geografickej polohe (na Slovensku, hraničí s Rakúskom a Českom) je slovná zásoba výrazne ovplyvňovaná aj češtinou a nemčinou.
 veľkú časť tvoria staré slovanské slová: voda, dat, noví, prasa, deset, múvit, kočka, játra, zeď
 slová zhodné s českou jazykovou oblasťou: hrebík, kopriva, nárt, zedňík, hrebíčki, sír, enem
 najstaršie pôvodne cudzie slová sú latinského pôvodu: pašie, fundácia, testament, fiškál, dochtor, móres, špekulovat, orácije, cilindr
 slová nemeckého pôvodu tvoria veľmi bohatú zásobu v záhoráčtine: fjertoch (zástera, nemecky das Fürtuch),gánek, rína, špajza, šporhelt, piglajz, šerbl, šňuptichel, šticle, cup, štich, pucovat, piglovat, špajdle, knofel, šmakovat, grumbír, grunt, šrot, buksa, kelňa, vercajch, aušus, fasovat, šacovat, majzl, kíbl, šáfla, pajsr, richtovat, špacír, luft, lingišpír a veľa iných
 z ostatných jazykov je prevzatých málo slov

Úryvky na ukážku 
Úryvok zo spomienok roľníka Michala Čermáka zachytený okolo roku 1940 a publikovaných v štúdii P. Dezidera Dubaya, OFM v Sborníku záhorských akademikov v roku 1942 (s. 94):

Referencie

Pozri aj 

 Západoslovenské nárečia
 Nárečie
 Slovenčina

Zdroje 
E-učebnice, delenie západoslovenského nárečového makroareálu
Slovníček v knihe: ŠIMEK, Ján. Jakubov : od minulosti k dnešku. Jakubov : Obec Jakubov, 2012. 303 s. ISBN 978-80-97-1174-6-7.
Záhorácky slovník - PhDr. Konštantín Palkovič, CSc., 2. pozmenené vydanie, vydané Mestom Malacky, 2017

Slovenčina
Nárečia
Záhorie
MasterCard

Mastercard incorporated, MasterCard od roku 1979 do 2016 a mastercard od roku 2016, je nadnárodná spoločnosť, sídliacia v Spojených štátoch amerických. Celosvetovo je jej hlavnou činnosťou spracovanie platieb medzi bankami obchodníkov a bankami vydávajúcimi platobné karty značky mastercard. Ústredím je Mastercard International Global Headquarters v Purchase, New York, USA. Ústredie pre Globálne operácie sa nachádza v O´Fallon, Missouri, USA v mestskej samospráve St. Charles County, Missouri. Mastercard Worldwide je verejne obchodovanou spoločnosťou od roku 2006, kedy sa stala akciovou spoločnosťou. Pred prvou verejnou ponukou bola spoločnosť Mastercard Worldwide spoločnosťou vo vlastníctve viac než 25 000 finančných inštitúcií, ktoré vydávajú svoje platobné karty.

Mastercard, pôvodne známa pod menom "Interbank" a "Master Charge" bola vytvorená spojenectvom niekoľkých regionálnych asociácií bankových kariet v reakcii na BankAmericard vydanej od Bank of America, ktorá sa neskôr stala kreditnou kartou Visa vydanou spoločnosťou Visa Inc. 

Spoločnosť založili dvaja podnikatelia, Raymond Tanenhaus a Stanley Benovitz.

Referencie 

Podniky v USA
Finančné podniky
Filip Dangubić

Filip Dangubić (* 5. máj 1995, Rijeka) je profesionálny chorvátsky futbalista hrajúci za slovinský klub NK Celje ako záložník.

Kariéru začal v rodnej Rijeke, odkiaľ chodil hosťovať do iných chorvátskych a slovinských tímov. V roku 2018 odišiel do Spartaka Trnava, odkiaľ v roku 2019 odišiel hosťovať do Senice. Od leta 2019 bol znova členom trnavského Spartaka.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Spartak Trnava
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Chorvátski futbalisti
Futbaloví stredopoliari
Hráči NK Celje
Hráči FK Senica
Hráči FC Spartak Trnava
Osobnosti z Rijeky
Jozef Menich

Jozef Menich (* 15. september 1994, Banská Bystrica) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub Zlaté Moravce ako obranca.

Menich začal kariéru v Kremničke, odkiaľ si ho po skvelých výkonoch vyhliadol Zvolen. Prvú ligu si po prvýkrát zahral za Ružomberok, do ktorého prišiel v roku 2016. Po dvoch rokoch v klube sa upísal nováčikovi pre sezónu 2018/19, Seredi. Po sezóne zamieril do Trnavy. V lete 2020 zamieril do Zlatých Moraviec.

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC Spartak Trnava
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Zdroj 

Slovenskí futbalisti
Futbaloví obrancovia
Hráči MFK Zvolen
Hráči MFK Ružomberok
Hráči ŠKF Sereď
Hráči FC Spartak Trnava
Osobnosti z Banskej Bystrice
Abovsko-turnianska župa (Česko-Slovensko)

Abovsko-turnianska župa (iné názvy: Abauj-turňanská župa, Abaujská župa, skrátene Abov) bola župa Československej republiky, ktorá vznikla v roku 1918 zo severnej časti uhorskej Abovsko-turnianskej župy. V rámci reformy verejnej správy bolo 1. januára 1923 jej územie začlenené do Košickej župy.

Referencie 

Župy v Česko-Slovensku
Peter Dudák

Peter „Ďuďo“ Dudák (* 11. marec 1973, Bratislava – † 14. august 2019, Bratislava) bol slovenský spevák, skladateľ, hudobník, textár, hudobný producent a člen hudobnej skupiny Hex.

Od svojich šiestich rokov sa učil hrať na klavír a vyštudoval Vysokú školu múzických umení v Bratislave. Od roku 1989 pôsobil v hudobnej skupine Hex.

Dňa 14. augusta 2019 podľahol rakovine pankreasu.

Diskografia

So skupinou Hex

Štúdiové albumy 
 Ježiš Kristus nosí krátke nohavice (1992)
 Abrakadabra (1993)
 Hex (1994)
 Ultrapop (1997)
 Supermarket (1999)
 Víkend (2002)
 Nikdy nebolo lepšie (2006)
 Ty a ja (2010)
 Tebe (2017)

Remixové albumy 
 Ty a ja: Remixed (2011)

Koncertné albumy 
 Cesta z mesta (2007)

Kompilácie 
 Všetko, čo mám rád: 1990 – 2000 (2000)
 Hex: 1990 – 1995 (2006)
 Hex: 1996 – 2000 (2006)
 Všetko najlepšie: 1992 – 2013 (2013)

Ako hosťujúci spevák 
 1993: Tublatanka – Poďme bratia do Betlehema
 2005: Le Payaco – „Zbraň“ z albumu Všetko sa dá zjesť

Titulná skladba k seriálu Oteckovia 
 2018: Titulná skladba k novému seriálu Oteckovia

Referencie

Externé odkazy 
 
 Peter Dudák na Discogs

Slovenskí speváci
Hex
Úmrtia na rakovinu
Osobnosti z Bratislavy
Andrej Stankovič

Andrej Stankovič  (22. jún 1940 Prešov – 12. júl 2001 Praha) bol básnik, knihovník, editor a filmový kritik, jeden z predstaviteľov pražského undergroundu.

Život a činnosť  
Andrej Stankovič sa narodil v roku 1940 v Prešove. Vyrastal v rodine dôstojníka slovenskej a potom česko-slovenskej armády. Od roku 1946 žil s rodičmi v Čechách. Na Karlovej univerzite vyštudoval knihovníctvo a vedecké informácie (absolvoval roku 1975 s diplomovou prácou o Jozefovi Florianovi). Jeho manželkou bola Olga Stankovičová (1945–2011), disidentka, politická aktivistka a signatárka Charty 77.

Poéziu publikoval najprv v revui Tvář, do ktorej redakcie sa zapojil v roku 1968. Po nástupe normalizácie sa živil prevažne manuálne, publikoval však v samizdatoch (napríklad filmové kritiky, či preklady). Bol signatárom Charty 77 a manifestu Návrat krále, členom hnutia České děti Petra Placáka členom Výboru na obranu nespravedlivě stíhaných. Po roku 1989 bol zamestnaný ako knihovník na Pražskom hrade, prispieval do týždenníka Respektu a kritických príloh Revolver Revue. Pôsobil v redakcii časopisu Střední Evropa a v Štátnom fonde pre podporu a rozvoj českej kinematografie.

Jedným z počinov Andreja Stankoviča bolo udeľovanie  "Ceny samozvanců", a to  „mimoriadnemu, no konformnou a zvulgarizovanou filmovou kritikou prehliadanému tvorčiemu počinu v oblasti českej kinematografie". V roku 2012 mu bola udelená Cena Václava Bendu in memoriam.

Laureáti "Ceny samozvanců" 
 1999(?): Jan Němec za film Jméno kódu: Rubín
 2000(?):  Radim Špaček za snímok Rychlé pohyby očí
 2001:  Karel Vachek za film Bohemia Docta – Andrej Stankovič udelil cenu Karlu Vachkovi v nemocnici Na Bulovce.
 2011: Miloš Fryš a jeho spolupracovníci v nakladateľstve Camera obscura

Na protest proti všeobecnej bulvarizácii českého kultúrneho prostredia sa na jeseň 2002 rozhodla v tradícii Stankovičových cien pokračovať skupina Samozvanci, resp. skupina „stúpencov kritických intencií Andreja Stankoviča“. Od júna 2003 každoročne v spolupráci s Národným filmovým archívom v Prahe  udeľuje "Cenu Andreja „Nikolaja“ Stankoviča".

Referencie

Externé odkazy 
 Údaje na stránkach nakladateľstva Petrov
 Údaje na blogu
 Informácie na fdb.cz

Zdroj 

Českí básnici
Signatári Charty 77
Absolventi Karlovej univerzity
Ignacio Anaya García

Ignacio Anaya García, prezývaný Nacho, (* 15. august 1895, Acuña, Coahuila - † 1975, Piedras Negras, Coahuila) bol tvorca typického mexického jedla nachos, ktoré mu rýchlo získalo slávu vďaka bezprostrednému úspechu a popularite na celom svete.

Osobný život 
García sa narodil v obci Acuña v mexickom štáte Coahuila. V osemnástich rokoch sa presťahoval do coahuilského hraničného mesta Piedras Negras na rieke Rio Grande, kde vynašiel jeho známe jedlo, nachos. Tu sa zosobášil a žil so svojou manželkou, Maríou Antonietou Salinasovou, s ktorou mal deväť detí - päť chlapcov a štyri dievčatá. V roku 1960 si založil vlastnú reštauráciu nazvanú "El Nacho". García zomrel v roku 1975. V roku 2007 ho in memoriam ocenila univerzita Universidad Tecnológica del Norte de Coahuila.

Zrod nachos 
Všetko sa udialo v meste Piedra Negras v roku 1943. Existuje niekoľko verzií o vzniku nachos. Tá najčastejšie prezentovaná hovorí o tom, že v meste bola okolo 21. októbra 1943 na výlete skupina manželiek amerických vojakov. Tie si chceli dať občerstvenie v reštaurácii, kde vtedy García, prezývaný Nacho (z jeho mena Ignacio) pracoval ako vedúci kuchyne. Nevie sa, či už bolo pred záverečnou a v reštaurácii už neboli suroviny alebo naopak či bolo príliš ráno a tovar ešte nedorazil (keďže deň predtým bolo zavreté). Keď musel Nacho narýchlo pre ženy pripraviť pokrm, použil to, čo v kuchyni našiel - tortilly, ktoré najprv nakrájal na trojuholníčky a opražil, potom posypal syrom a nakrájanými papričkami. Prekvapivo, zákazníčkam narýchlo pripravené jedlo veľmi chutilo. Keď sa kuchára pýtali, ako sa to volá, povedal "Nacho's Special", teda Nachova špecialita, z čoho sa už odvodil názov nachos, ktorý sa v nasledujúcich desaťročiach rozšíril po texasko-mexickej hranici a neskôr aj ďalej do sveta.

Referencie

Externé odkazy 
 Ignacio Anaya García: tvorca nachos (po španielsky)

Narodenia 15. augusta
Narodenia v 1895
Mexické osobnosti
Úmrtia v 1975
Abdulrahman Taiwo

Abdulrahman Taiwo (* 5. august 1998, Lagos) je profesionálny nigérijský futbalista hrajúci za slovenský klub FC DAC 1904 Dunajská Streda ako útočník.

Klubová kariéra

Kwara United 
Taiwo začal svoju kariéru v nigérijskom klube Kwara United.

Nitra 
Po neúspešných pôsobeniach v tureckom Bursaspore a českej Zbrojovke Brno sa Taiwo dostal do mužstva Nitry. V klube sa mu začalo dariť, prvý gól dal proti Slovanu. V sezóne 2018/19 si nakoniec za Nitru pripísal v osemnástich štartoch tri góly. Do hry sa dostal aj v slovenskom pohári, kde dal dva góly.

Dunajská Streda 
V januári 2019 prestúpil Taiwo do tímu Dunajskej Stredy. Prvý gól dal v svojom druhom zápase. Hralo sa 23. februára 2019 vonku proti Trnave. DAC prehral .

Sezóna 2019/20 
V prvom ligovom zápase novej sezóny v Zlatých Moravciach bol Taiwo na lavičke. V druhom kole už nastúpil v základnej zostave. Pri domácej výhre  nad Pohroním dal Taiwo v 54. minúte gól na priebežných . V zápasoch so Sereďou a Trenčínom pri vonkajších prehrách  a  neskóroval.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke klubu FC DAC 1904 Dunajská Streda
 Profil hráča na oficiálnej stránke slovenskej Fortuna ligy
 Profil hráča na stránke Futbalnet
 Profil hráča na stránke Transfermarkt
 Profil hráča na stránke Soccerway

Nigérijskí futbalisti
Futbaloví útočníci
Hráči Bursaspor
Hráči FC Nitra
Hráči FK DAC 1904 Dunajská Streda
Hráči MFK Karviná
Hráči MFK Zemplín Michalovce
Nivy (multifunkčné centrum)

Nivy (iné názvy: Stanica Nivy, Nivy centrum, Autobusová stanica Nivy) sú multifunkčná budova, pozostávajúca z autobusovej stanice, nákupného centra a tržnice v Bratislave, mestskej časti Ružinov, miestnej časti Nivy. Ohraničená je ulicami Páričkova, Svätoplukova, Mlynské nivy a areálom s výškovou budovou VÚB banky.

Stavba stojí na mieste pôvodnej Autobusovej stanice Mlynské Nivy, ktorá bola zbúraná na konci roka 2017, a predbežný termín dokončenia stavby bol pôvodne stanovený na rok 2020. Pre pandémiu ochorenia COVID-19 sa termín posunul, a tak sa slávnostné otvorenie koná štyri dni od 30. septembra 2021. O 3:00 hodine v prvý deň otvorenia stanice odtiaľto odišiel prvý autobus. Stavbu zrealizovala spoločnosť HB Reavis, ktorá sa podieľa aj na výstavbe novej mestskej zóny s názvom Nové Nivy, v ktorej sa komplex nachádza.

Popis budovy 
Budova má päť nadzemných podlaží a dve pod zemou. Na prvom podzemnom podlaží sa nachádza na rozlohe približne 30-tisíc m² samotná stanica, na druhom parkovisko. Súčasťou autobusovej stanice je viac ako 2 000 parkovacích miest. Približne polovica z nich je v suteréne. V budove sa nachádzajú autobusové nástupištia a pokladne, obchodné prevádzky, tržnica a služby v troch nadzemných podlažiach a zelená strecha budovy s parkom a chodníkmi. Na okraji komplexu sa nachádza 125 metrov vysoká kancelárska veža s názvom Nivy Tower, ktorá je najvyššou na Slovensku. Vedľa komplexu na rekonštruovanej ulici Mlynské nivy sa nachádza prvý podzemný kruhový objazd na Slovensku, ktorý bol spustený spolu s otvorením budovy Nivy.

Kritika 
Komplex Nové Nivy, vrátane obchodného centra, získal anticenu BRUTUS 2021 za najhorší architektonický počin: „Aký smelý počin v roku 2021 otvoriť dom o veľkosti mestského bloku bez jediného okna a prevádzky v úrovni parteru. Pardon, jediným oknom je Drive-in žltého “M”. Tak jedno “Flurry” v aute namiesto pohára vína na terase, s prípitkom za lepší a zdravší život v meste! Sen o mestskom bulvári Mlynské Nivy ostal len mokrým snom o mestskej triede plnej života.“

Predmetom kritiky občianskeho združenia Cyklokoalícia aj primátora Matúša Valla sa stal aj model spoplatňovania a výška parkovného v automatizovanej cykloveži (prvé 4 hodiny bezplatne, následne 1 euro za každú ďalšiu začatú hodinu). Mesto developera požiadalo o úpravu ceny, ktorá je podľa nich „nereálna“. Kritika tiež dopadla na nízku pozornosť autobusovej stanice, pozornosť viacej pripadla na obchodné centrum. Prvé dni bola navigácia k samotnej autobusovej stanici na veľmi nízkej úrovni. Časom pribudli stojany so šípkami smerujúce ku autobusovej stanici a nápisy na stĺpoch.

Galéria

Dopravné spojenie

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy  
 Oficiálna stránka centra Nivy
 Odchody a príchody autobusov
 Autobusová stanica Bratislava Nivy na webe dopravcu Slovak Lines
 Architektonické a dispozičné riešenie na webe Siebert + Talaš

Autobusové stanice na Slovensku 
Nákupné centrá v Bratislave
Stavby v Bratislave
Doprava v Bratislave
Ružinov
Architektúra z 2021