joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Pavlovský kanál

Pavlovský kanál je kanál v regióne Dolný Zemplín, na území obce Pavlovce nad Uhom v okrese Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina. Ústi do vodného toku Udoč. Má dĺžku . Rád toku VI.

Začiatok
Začína sa v  na území obce Pavlovce nad Uhom na pomedzí medzi západným okrajom intravilánu a extravilánom obce, juhozápadne od futbalového ihriska umiesteného na Lúčnej ulici.

Opis toku
Pavlovský kanál tečie od svojho začiatku v priamke juhozápadným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Pavlovce nad Uhom, v   priberá bezmenný ľavostranný prítok, v  mení smer na západ, pokračuje v priamke, v  ústi do vodného toku Udoč ako jej ľavostranný prítok.

Pavlovský kanál patrí do okresu Michalovce v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina v geomorfologickom podcelku Kapušianske pláňavy. Nemá dôležitejší prítok.

Pôvod názvu   
Názov vodného toku Pavlovský kanál má pôvod v prvej zložke názvu obce Pavlovce nad Uhom. Z toponyma Pavlovce nad Uhom bolo po pridaní formantu -ský k prvej zložke názvu a po kombinácii so všeobecným podstatným menom kanál s významom umelý vodný tok, spravidla so spevnenými bokmi utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena v podobe Pavlovský kanál ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. 

Názov obce Pavlovce nad Uhom s písomne doloženými  záznamami 1327 Palouch, 1332 Pauloch, Palouch, 1808 Pallowce, 1920 Pavlovce má pôvod buď od v stredoveku obľúbeného slovanského mena Pavol s rozšírením podľa analógie rodinnej prípony -ovci → -ovce
alebo podľa etnonyma Plavci/ Polovci, ktorí vykonávali v ranom stredoveku v Uhorsku strážnu službu.

Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1990.
V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Pavlovský kanál je jedinečným hydronymom (október 2022).

Referencie 

 
Vodné toky v okrese Michalovce 
Umelé vodné toky na Slovensku 
Vodné toky na Východoslovenskej rovine
Vodné toky v Košickom kraji 
Pavlovce nad Uhom
Basketbalová extraliga žien 2022/23

Basketbalová extraliga žien v sezóne 2022/23 je 31. ročník extraligy basketbalistiek, najvyššej basketbalovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). V súťaži účinkuje 8 družstiev, rovnako ako v predošlej sezóne.

Účastníci 

Do extraligy sa do sezóny 2022/23 neprihlásil BK Slovan Bratislava, ktorý skončil v sezóne 2021/22 na 7. mieste, preto sa v extralige udržal na 8. mieste končiaci klub BK ŠK UMB Banská Bystrica a z prvej ligy po sezóne 2021/22 postúpil tím CBK Košice.

Referencie

Pozri aj 
 Slovenská basketbalová liga 2022/23

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka extraligy žien
 Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

Basketbal v 2022
Basketbal v 2023
Basketbalová extraliga žien
Šport na Slovensku v 2022
Šport na Slovensku v 2023
Peter Bielik (moderátor)

Peter Bielik (* 28. jún 1974, Bratislava) je slovenský moderátor a novinár.

Životopis 
Narodil sa 28. júna 1974 v Bratislave fotografovi Ladislavovi Bielikovi a novinárke Alici Bielikovej. V roku 1997 absolvoval magisterské štúdium žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

V roku 2002 začal svoje pôsobenie v TA3. Predtým pôsobil v Rádiu Zóna, Slovenskej televízii, TV Luna a TV Markíza.

V roku 2013 sa stal zástupcom šéfredaktora spravodajstva TA3.

Je dlhoročným moderátorom relácie Téma dňa.

Ocenenia 
Je držiteľom Ceny týždenníka Plus 7 dní a bol nominovaný na Cenu SSN a cenu OTO pre osobnosť TV publicistiky.

Referencie

Externé odkazy 
 Peter Bielik na stránke TA3

Osobnosti z Bratislavy
Slovenskí moderátori
Slovenskí novinári
Li Čchiang

Li Čchiang (, ) je stranícky predseda Komunistickej strany Číny (KSČ)a de facto najmocnejší politikv Šanghaji. Patrí medzi blízkych spolupracovníkov prezidenta Si Ťin-pchinga. Pod jeho vedením boli na jar a v lete 2022 v Šanghaji zavedené drastické, dlhotrvajúce lockdowny v rámci politiky zero covid, vďaka ktorým klesla Li Čchiangova prestíž a popularita.

Li Čchiang pochádza z východočínskej provincie Če-ťiang, v ktorej hlavnom meste Chang-čou vyštudoval mechanizáciu poľnohospodárstva na Če-ťiangskej univerzite. V roku 1983 vstúpil do KSČ a stal sa členom Ligy Mladých v rámci komunistickej strany. V rámci straníckeho rastu bol najprv straníckym predsedom v meste Jung-kang, a neskôr vo veľkomeste Wen-čou. Ako predseda strany vo Wen-čou bol zároveň členom provinčného politbyra v Če-ťiangu, a to v dobe, keď bol straníckym predsedom v tejto provincii Si Ťin-pching. V roku 2013 sa stal guvernérom provincie Če-ťiang, v roku 2016 bol vymenovaný za straníckeho predsedu v provincii Ťiang-su a po 19. straníckom kongrese v roku 2017 sa stal straníckym predsedom v centrálne spravovanom meste Šanghaj. Na tomto kongrese bol zároveň vymenovaný za stáleho člena politbyra Komunistickej strany Číny. 

Ako predseda strany v Šanghaji bol zodpovedný za zavedenie lockdownov v meste, ktoré mali zastaviť šírenie Covidu-19. Implementácia lockdownov však bola poznačená zlou organizáciou, ktorá viedla k nespokojnosti obyvateľstva a výrazne poškodila ekonomiku v meste.

Referencie 

Čínski politici
Čínski komunisti
Politici Komunistickej strany Číny
Ján Kello (senátor)

Ján Kello (6. jún 1883, Vrbica – † 10. august 1962, Liptovský Mikuláš) bol slovenský komunistický politik v prvej tretine 20. storočia.

Podľa údajov z roku 1925 bol murárom z Liptovského Mikuláša. Vo voľbách do Národného zhromaždenia v roku 1925 kandidoval za KSČ do poslaneckej snemovne (za XIX. volebný kraj so sídlom v Liptovskom Sv. Mikuláši), avšak poslancom sa nestal. V nasledujúcich parlamentných voľbách v roku 1929 bol za KSČ zvolený do hornej komory Národného zhromaždenia (kandidoval v IX. volebnom kraji). V senáte zasadal v kultúrnom a zahraničnom výbore. V nasledujúcich voľbách v roku 1935 už senátorský mandát neobhájil.

Referencie 

Osobnosti z Liptovského Mikuláša
Politici KSČ
Murári
Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
N'-Formylkynurenín

{{DISPLAYTITLE:N-Formylkynurenín}}
{{Infobox Chemická zlúčenina|Obrázok=N-formyl-L-kynurenine.svg|Názov=N'''-Formylkynurenín|Vzorec=|Systematický názov=Kyselina (2S)-2-amino-4-(2-formamidofenyl)-4-oxobutánová|Molárna hmotnosť=236,227 g/mol|CAS=3978-11-8|Synonymá=N-Formyl-Lkynurenín}}'N'-Formylkynurenín' je medziprodukt, ktorý vzniká v katabolizme tryptofánu. Je to formylovaný derivát kynurenínu. Vznik N'-formylkynurenínu je katalyzovaný hemovými dioxygenázami.

 Metabolizmus 
Tryptofán sa rozkladá pôsobením tryptofán-2,3-dioxygenázy, ktorá využíva kyslík na štiepenie menšieho kruhu:

 tryptofán + O2 → N'-formylkynurenín N'-Formylkynurenín sa potom ďalej premieňa štiepením formylovej skupiny v reakcii katalyzovanej formamidázou:

 N'''-formylkynurenín + H2O → kynurenín + HCOO-

Referencie

Pozri aj 
 Indolamín-2,3-dioxygenáza

Aminokyseliny
Amidy
Myroslav Myronovyč Kastran

Myroslav Myronovyč Kastran (, ) je ukrajinský diplomat. Od októbra 2022 je dezignovaný mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Ukrajiny na Slovensku.

Diplomatické pôsobenie 
Kastran pôsobil ako konzul Ukrajiny v New Yorku. Pred vymenovaním pôsobil na oddelení štátneho protokolu ukrajinského ministerstva zahraničných vecí.

Veľvyslanec na Slovensku 
Do funkcie veľvyslanca ho vymenoval prezident Volodymir Zelenskyj 19. októbra 2022.

Referencie 

Ukrajinskí diplomati
Veľvyslanci Ukrajiny na Slovensku
Vreskot (film z roku 2023)

Vreskot 6 (tiež známy ako Untitled Scream sequel) je americký slasher film, ktorí režírovali Matt Bettinelli-Olpin,Tyler Gillett. Film bude mať premiéru 31. marca 2023. Kevin Williamson, scenárista predchádzajúcich dielov franšízy, sa vráti tiež ako výkonny producent. Film bude priamym pokračovaním časti Vreskot 5, pričom vo filme sa neobjaví herečka Neve Campbell, ktorá v predchádzajúcich dieloch franšízy stvárnila hlavnú postavu, Sidney Prescott. 

Z predchádzajúcich dielov sa vo filme objavia Courteney Cox, Melissa Barrera, Jenna Ortega, Mason Gooding, Hayden Panettiere a Jasmin Savoy Brown.

Obsadenie

Zdroj 

Hororové filmy USA
Kvetárik dvojtvarý

Kvetárik dvojtvarý () je druh pavúka. Je to jeden z najhojnejšie vyskytujúcich sa pavúkov na Slovensku. V prírode ho zvyčajne vidieť od apríla do septembra, typicky na suchých i mokrých lúkach.

Kvetárik dvojtvarý vykazuje pohlavnú dvojtvárnosť. Samičky dorastajú až do veľkosti 10 mm, samčekovia len do veľkosti asi 5 mm. Samičky dokážu meniť farbu svojho tela, a to z bielej, cez žltú až po zelenú farbu. Farebná premena trvá zvyčajne niekoľko dní. Žltá farba vzniká pravdepodobne hromadením kynurenínu a 3-hydroxykynurenínu, ktoré vznikajú z aminokyseliny tryptofánu. Zmena farby z bielej na žltú môže trvať až 25 dní, zmena zo žltej na bielu zvyčajne 5-6 dní. Samce sú väčšinou menšie, majú užšie zelenobiele brušká s hnedými pásmi, a svoju farbu nedokážu meniť.

Kvetárik dvojtvarý nesnová siete, namiesto toho vyčkáva na kvetoch a listoch rastlín, odkiaľ loví svoju korisť. Zvyčajne sa živí muchami a malým hmyzom, ale niekedy loví napríklad i včely. Svoju korisť usmrcuje jedom.

Referencie 

Pavúky
Zobor (mestská časť)

Zobor je  mestská časť Nitry ležiaca na jej severe. Nesie rovnaký názov ako vrch Zobor, pod ktorým sa nachádza. Jeho dominantou je však vrch Pyramída poskytujúci panoramatický výhľad na celé mesto a jeho široké okolie. V súčasnosti má 7 376 obyvateľov.

Zaujímavosti

Vrch Pyramída
Tento vrch je často nesprávne označovaný za vrch Zobor, no Pyramída je v skutočnosti jeho predvrcholom a na Zobor sa z neho dá dostať cez sedlo, ktoré tieto dva vrcholy spája. Tento zmätok podporuje aj telekomunikačná anténa nachádzajúca sa na Pyramíde nesúca názov Zobor.
Na vrchu sa nachádza aj miléniový pamätník slávnostne odhalený 30. augusta 1896 na počesť osláv založenia Uhorska.
Do roku 1994 tu premávala lanovka z meskej časti Zobor, budova vrchnej stanice sa stále nachádza neďaleko vysielača.
Od septembra 2022 sú sprístupnené ferraty, ktorými sa sem dá dostať.

Zoborský kláštor

Barokový kláštorný komplex bol postavený v rokoch 1692-1697 na zrúcanine predchádzajúceho kláštorného objektu zničeného v druhej polovici 15. storočia.

V súčasnosti sú ruiny aj zachované budovy kláštora súčasťou Špecializovanej nemocnice sv. Svorada Zobor.

Zoborské jazierko
Pôvodne tu bol žulový lom, ktorý otvorili v roku 1860 za účelom ťažby kameňa. Na začiatku 20. storočia sa v ňom objavila podzemná voda, ktorá napokon zaplavila priestory lomu, čím vzniklo 10 m hlboké dnešné jazierko.

Lupka

Na území mestskej časti sa nachádza aj prírodná rezervácia Lupka.

Pozri aj 
 Zoborská lesostep
 Svoradova jaskyňa
 Tribeč
 Dražovce
 Kostol svätého Michala archanjela (Dražovce)

Referencie
Metabolit

Metabolit je v biochémii látka vznikajúca v priebehu metabolických procesov. Tento pojem zvyčajne označuje malé molekuly (typicky do 1000 Da). Metabolity majú rôzne funkcie, vrátane ich úlohy ako zdroje energie, štruktúrnej, signalizačnej či stimulačnej role, niektoré pôsobia ako inhibítory enzýmov alebo majú vlastnú katalytickú aktivitu (zvyčajne v podobe enzýmových kofaktorov), niektoré majú obrannú úlohu alebo sú zodpovedné za interakcie s inými organizmami (napr. pigmenty, odoranty či feromóny).

Delenie 
Primárne metabolity sa priamo účastnia bežného rastu, vývoja a reprodukcie organizmu. Patria sem sacharidy, proteíny, lipidy, nukleové kyseliny, hormóny a iné. Príkladom primárneho metabolitu, ktorý sa vyrába priemyselnou mikrobiológiou vo veľkej škále, je etylén. Medzi primárne metabolity patria napríklad fruktóza a glukóza, ktoré sa nachádzajú v niekoľkých metabolických dráhach.

Sekundárne metabolity sa neúčastnia daných procesov priamo, ale zvyčajne majú dôležitú ekologickú či funkciu alebo vznikajú pri detoxifikácii organizmu. Sekundárny metabolizmus prebieha zriedkavo, tieto metabolity nie sú nevyhnutné pre rast a nenachádzajú sa vo všetkých druhoch. Obsah sekundárnych metabolitov je závislý na okolitých podmienkach (napr. klíme, množstve svetla či dostupnosti vody). Sekundárne metabolity vznikajú zvyčajne z primárnych metabolitov. Do tejto skupiny patria napríklad antibiotiká a alkaloidy alebo napríklad pigmenty (napr. živice či terpény). Niektoré antiobiotiká vznikajú z primárnych metabolitov ako prekurzorov, napríklad aktinomycín, ktorý vzniká z primárneho metabolitu tryptofánu (aminokyseliny). 

Medzi príklady primárnych metabolitov, ktoré sa vyrábajú prostredníctvom priemyselnej mikrobiológie, patria:

Metabolóm a metabolomika 
Kompletná sada metabolitov, ktoré vznikajú alebo sa využívajú v bunke v rámci rôznych metabolizmov, sa označuje ako metabolóm. Metabolóm predstavuje veľkú sieť metabolických reakcií, kde výstup jednej enzýmovej chemickej reakcie tvorí vstup pre ďalšie chemické reakcie. Skúmaním metabolómu, chemických procesov, ktorým vznikajú metabolity, a postupmi na analýzu metabolómu sa zaoberá metabolomika.

Metabolity vznikajú z rôznych chemických látok, či už prirodzených pre organizmus alebo farmaceutického pôvodu, a to pomocou prirodzených biochemických rozkladných procesov a pri vylučovaní. Rýchlosť rozkladu látok je dôležitým faktorom, ktorý určuje dĺžku a intenzitu ich pôsobenia. Pochopenie toho, ako sú farmaceutiká metabolizované a aké majú ich metabolity potenciálne vedľajšie účinky je dôležitou súčasťou objavovania liekov.

Referencie

Pozri aj 

 Antimetabolit
 Intermediárny metabolizmus
 Metabolóm
 Metabolomika
 Metabolická dráha

Zdroj 

Látková premena
Sensoneo

SENSONEO j. s. a. (samooznačenie aj: Sensoneo) je slovenský podnik, ktorý je poskytovateľom technológií v sektore odpadového hospodársta. Venuje sa návrhu, výrobe a vývoju softvérových, ako aj hardvérových produktov pre samosprávy a spoločnosti.

O spoločnosti 
Podnik bol založený ako startup v roku 2017 Andreou Basilovou a Martinom Basilom a dostal investície od viacerých investičných fondov. 

Spoločnosť má k roku 2022 pobočky na Slovensku a v Spojených štátoch, pričom hlavné sídlo je v Bratislave. Pracuje v nej 69 zamestnancov a pôsobí v 74 štátoch.

Oblasti uplatnenia 
Prvým a hlavným produktom spoločnosti je senzor na báze IoT technológie, fungujúci v kombinácii s pridruženým softvérom zameraným na zefektívnenie logistiky zberu odpadu. Tieto senzory sú umiestnené v odpadových alebo iných kontajneroch s úlohou monitorovať mieru naplnenia.

Spoločnosť je zároveň spoluúčastníkom v národnom systéme zálohovania PET fliaš a plechoviek ako poskytovateľ softvéru.

Ďalšími oblasťami podnikania je odpadový manažment v továrňach, zabezpečenie kontajnerov monitorovanie hladiny vôd a síl a flotilový manažment.

Zdroje 

Podniky na Slovensku
BK ŠK UMB Banská Bystrica

BK ŠK UMB Banská Bystrica (celým názvom: Basketbalový klub Športový klub Univerzita Mateja Bela Banská Bystrica, prezývka Sovičky) je slovenský univerzitný basketbalový klub, ktorý sídli v Banskej Bystrici v rovnomennom kraji. Klub má ženské seniorské družstvo. Oddiel patrí pod patronát Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, kde nahradil zaniknutý klub BK Slávia UMB Banská Bystrica. Klubové farby sú červená a biela. Klub bol založený v roku 2014 v rámci Katedry telovýchovy a športu Filozofickej fakulty UMB (KTVŠ FF UMB). Od vzniku klubu je hlavnou trénerkou Andrea Izáková, asistentkou trénerky je Eva Antalecová.

Hráčsky káder a realizačný tím

Súpiska hráčoksezóna 2022/23 
Súpiska 2022/23 aktuálna k 24. 10. 2022.

Realizačný tím 
 hlavná trénerka: Andrea Izáková
 asistentka trénerky: Eva Antalecová

Umiestnenia tímu

Umiestnenia v Basketbalovej extralige žien 
 Sezóna 2014/15: 8. miesto
 Sezóna 2020/21: 7. miesto
 Sezóna 2021/22: 8. miesto

Umiestnenia v 1. lige žien (resp. v spoločnej 1. lige žien a junioriek) 
 Sezóna 2015/16: 7. miesto
 Sezóna 2016/17: 3. miesto
 Sezóna 2017/18: ? miesto
 Sezóna 2018/19: 7. miesto
 Sezóna 2019/20: 3. miesto

Referencie

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka klubu

Univerzita Mateja Bela v Banskej Bystrici
Šport v Banskej Bystrici
Slovenské basketbalové kluby
Organizácie založené v 2014
Otužovanie

Otužovanie je úmyselné krátkodobé vystavovanie živého organizmu nepriaznivým podmienkam, obvykle nízkej teplote, ktorého účel je zvýšiť schopnosť organizmu týmto podmienkam odolávať a znášať ich bez zdravotnej ujmy.

Charakteristika 

Otužovanie sa môže tykať ľudí, rastlín alebo zvierat. Často sa používajú slovné spojenia „otužilé rastliny“ alebo „otužilé zvieratá“. 

Pojem otužovanie síce v našom jazyku najčastejšie spájame s adaptáciou organizmu na chlad, avšak v bojových športoch a  bojových umeniach sa tento pojem často požíva na označenie cvičení s cieľom zvýšiť odolnosť úderových plôch a rôznych častí tela športovca voči úderom.  

Slovom „otužilec“ v našom jazyku označujeme človeka odolného voči chladu.

Vek otužilcov 
Otužovanie je v vhodné pre ľudí v každom veku. U malých detí sa odporúča postupovať opatrne. 

Najstarším otužilcom v Česku bol Ladislav Nicek, ktorý plával v ľadovej vode až do svojej smrti, naposledy vo veku 97 rokov v roku 2011. Zomrel v máji 2011 vo veku 97 rokov.

Otužovanie detí 
Pri otužovaní detí musíme zohľadňovať odlišnosť detského organizmu od organizmu dospelých ľudí. Základom otužovania u detí je dobrovoľnosť, pravidelnosť a postupnosť zvyšovania pôsobenia chladu. Násilné formy otužovania môžu u detí viesť k nenávisti voči otužovaniu, ktorá neraz pretrváva až do dospelosti. Správne prevádzané otužovanie má u detí vyvolávať pocit radosti a nie utrpenie.

Formy otužovania voči chladu 
Existuje viacero spôsobov a metód otužovania voči chladu.

 Otužovanie vzduchom
 Otužovanie vodou
 Otužovanie snehom
 Otužovanie slnkom
 Saunovanie
 Otužovanie v kryokomore

Niektoré formy otužovania vodou

Iné druhy otužovania

Otužovanie úderových plôch 

Otužovanie úderových plôch je forma otužovania používaná v bojových športoch a  bojových umeniach. Ide o spevňovanie miest, ktorými bojovník útočí alebo na ne dostáva údery. Tieto miesta počas tréningov sú vystavované úderom tak, aby postupne dochádzalo k ich spevňovaniu a to do takej miery, aby pri zásahoch bojovník nepociťoval bolesť. Jedná sa hlavne o kĺby na rukách, holene, stehenné svaly a vnútorné strany stehien, rebrá, brucho a predlaktia.

Otužovanie rastlín 

Otužovaním rastlín rozumieme postupné navykanie rastlín na vonkajšie podmienky. Ide najmä o rastliny, ktoré sú pestované v miestnosti alebo v skleníku a chystáme sa ich presadiť do vonkajšieho prostredia. Dôležité je predovšetkým u mladých alebo novo kúpených rastlín. Privykanie na chladnejšie prostredie vykonávame postupnou úpravou vegetačnej teploty.

Referencie
Majstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky v hádzanej

Majstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky v hádzanej je najvyššie juhoamerické a zároveň stredoamerické podujatie národných družstiev v hádzanej, ktoré riadi Hádzanárska konfederácia Južnej a Strednej Ameriky (COSCABAL). Jeho história siaha do roku 2018, kedy sa v Brazílii konali prvé subkontinentálne majstrovstvá žien, a o dva roky neskôr opäť v Brazílii aj prvé majstrovstvá mužov. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. 

Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia juhoamerických a stredoamerických družstiev na majstrovstvá sveta či letné olympijské hry.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Južnej a Strednej Ameriky 
(do 2022)

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Južnej a Strednej Ameriky 
(do 2021)

Pozri aj 
 Majstrovstvá Severnej Ameriky a Karibiku v hádzanej
 Hádzaná na Panamerických hrách

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Hádzanárskej konfederácie Južnej a Strednej Ameriky /

Zdroj 
 Majstrovstvá Južnej a Strednej Ameriky na stránke the-sports.org
Jiří Růžička st.

Jiří Růžička st. (* 23. február 1932, Praha – † 6. september 2003, Slatina) bol český herec a pomocný režisér. Bol manželom Heleny Růžičkovej a otec Jiřího Růžičku ml.

Životopis 
Jiří Růžička st. vyštudoval herectvo na DAMU (1956), pôsobil v Mestskom oblastnom divadle v Mladej Boleslavi (19561957), v zájazdovom súbore Dedinského divadla (19571959) a Mestskom divadle v Příbrame (19591961). Následne presedlal na film. Od mladosti sa nadšene venoval amatérskemu filmovaniu, čo ho priviedlo do radov zamestnancov Filmového studia Barrandov (1961), kde potom pracoval až do odchodu do dôchodku. Od 60. do 80. rokov sa podieľal na viacerých filmoch ako asistent réžie alebo pomocný režisér. Spolupracoval s režisérom Hynkem Bočanem.

V epizodických rolách sa vyskytol aj v úlohe filmového herca – ako divák na leteckom dni vo filme Nevěra (1956), farár vo filme Intimní osvětlení (1965) a po boku svojej manželky sa objavil aj ako divadelný rekvizitár v komédii Pane, vy jste vdova! (1970).

Jiří Růžička st. bol od roku 1955 ženatý s herečkou Helenou Růžičkovou, rodenou Málkovou (19362004). Ich predčasne zosnulý syn Jiří Růžička (19561999) bol tiež hercom. Jiří Růžička st. zomrel na následky siedmeho infarktu 6. septembra 2003 v Slatině u Blatné vo veku 71 rokov, len 5 mesiacov pred svojou manželkou.

Referencie

Externé odkazy 
 

Osobnosti z Prahy
Českí divadelní herci
Českí filmoví režiséri
Absolventi Akadémie múzických umení v Prahe
Divadlo dNO

Divadlo dNO je nezávislé slovenské divadlo založené v roku 2020 v Námestove. Kolektív sa venuje autorskej tvorbe divadelných inscenácií, programovo sa zameriava na lokálne témy s presahom na globálnu spoločnosť. Domovskou scénou divadla je Dom kultúry v Námestove.

Poslanie a program 
Súbor sa sformoval pod záštitou združenia Severný vietor ako platforma pre dramatickú tvorbu a spoluprácu miestnych umelcov, ochotníkov a nadšencov. Pod vedením kolektívu Lukáš Kubík, Daniela Kubíková, Ivana Kurčinová, Dorota Volfová sa vytvoril priestor na spájanie skúsených aj začínajúcich tvorcov z Oravy, otváranie lokálnych tém s univerzálnym presahom do spoločnosti a novú ponuku „domáceho kultúrneho produktu“, ktorú diváci ocenili svojim záujmom. Divadlo dNO vytvára priestor pre spoluprácu miestnych ochotníkov s profesionálnymi divadelníkmi, čo vytvára príležitosť na vzájomné ovplyvňovanie, spoločný umelecký rozvoj a v konečnom dôsledku aj vyššiu kvalitu výsledného diela. Samotná prítomnosť progresívneho divadelného zoskupenia znamená prínos a pluralitu pre región, kde divadelní ochotníci spravidla prezentujú divadlo takmer výlučne vo forme všeľudovej folklórnej zábavy. Autorské spracovanie lokálnych tém prináša svieži vietor obsahom aj formou. Spôsob práce a dramaturgia sa odvíjajú od spoločenskej situácie, ktorú autori pozorne sledujú, komentujú a predstavujú verejnosti. Autorská tvorba divadelných inscenácií je prostriedkom na vysporiadanie sa so zložitými, častokrát kontroverznými, či tabuizovanými témami, ktoré sa inšpirujú reálnymi historickými i súčasnými postavami a situáciami.

Inscenácie 
 NO LAND (2022)
 HRA NA BOHA (2021)
 JUDENREIN (2020)

Ocenenia a festivalové účasti 
 Scénická žatva 2022 - Scénické vence v kategóriách: Prekvapenie žatvy, Najlepšia dramaturgia, Najlepší mužský herecký výkon
 Belopotockého Mikuláš 2022 - Hlavná cena festivalu
 Jiraskuv Hronov 2022
 Turčianske javisko 2022
 Oravské javisko 2022
 Slanický ostrov divadla 2020 - 2021

Externé odkazy 
 profil a novinky na sociálnych sieťach
 Denník N _ reportáž z predstavenia JUDENREIN
 Aktuality.sk _ podcast s tvorcami z divadla dNO
 SME MY Orava _ reportáž z predstavenia HRA NA BOHA

Divadlá na Slovensku
Námestovo
Vzniklo v 2020
Rishi Sunak

Rishi Sunak (výslovnosť IPA: [/ˈrɪʃɪ ˈsuːnæk/]; * 12. máj 1980, Southampton, Spojené kráľovstvo) je britský politik, od 25. októbra 2022 predseda vlády Spojeného kráľovstva a predseda Konzervatívnej strany.

Od januára 2018 do júla 2019 bol námestníkom na ministerstve pre miestny rozvoj a od júla 2019 bol prvým námestníkom ministra financií Sajida Javida, ktorého nahradil vo funkcii vo februári 2020. Post ministra financií zastával vo vláde Borisa Johnsona do 5. júla 2022. Poslancom dolnej snemovne britského parlamentu sa za Konzervatívnu stranu stal v máji 2015.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Rishi Sunak – oficiálny web
 Rishi Sunak na Twitteri

Osobnosti zo Southamptonu
Britskí politici
Predsedovia vlády Spojeného kráľovstva
Ministri financií Spojeného kráľovstva
Politici Konzervatívnej strany (Spojené kráľovstvo)
Členovia Dolnej snemovne Spojeného kráľovstva
Predsedovia Konzervatívnej strany (Spojené kráľovstvo)
Britské osobnosti indického pôvodu
Absolventi Stanford University
Fakulta humanitných štúdií Karlovej univerzity

Fakulta humanitných štúdií Karlovej univerzity (, FHS UK) je najmladšia fakulta Karlovej univerzity. Vznikla 1. augusta 2000 z Inštitútu základov vzdelanosti (IZV) tej istej univerzity a sídli v Prahe.

Ponúka štúdium v bakalárskom, nadväzujúcom magisterskom a doktorandskom štúdiu v rade humanitných a spoločenskovedných odborov, niektoré z nich aj v cudzích jazykoch. V roku 2019 mala 2 647 študentov. Chrbticou vedeckej a výskumnej činnosti fakulty je oblasť sociálnej a kultúrnej antropológie.

Dejiny 
Predchodcom FHS bol Inštitút základov vzdelanosti, založený roku 1990 ako súčasť UK. Pod vedením svojho riaditeľa doc. Zdenka Pince otvoril v roku 1993 bakalársky a tri nadväzujúce magisterské programy spolu s tromi stovkami študentov. Keď bol v roku 2000 prevedený do novozaloženej FHS, mal niečo cez 900 študentov.

Prvým dekanom fakulty sa stal prof. Ján Sokol. Od roku 2002 mala fakulta ďalší magisterský aj prvý doktorandský program, ku ktorému potom pribudli ďalšie dva av roku 2007 habilitačné a profesorské oprávnenie. Roku 2007 bol novým dekanom zvolený doc. Ladislav Benyovszky a roku 2015 ing. arch. PhDr. Mária Päťová.

IZV sídlil v budove AV ČR v Legerovej ulici, súčasne so založením fakulty roku 2000 sa presťahoval do novej budovy UK v Prahe-Jinoniciach. Vzhľadom na rast počtu študentov a na tiesnivé priestorové podmienky sa väčšina magisterských odborov presťahovala do najatých priestorov na niekoľkých miestach v Prahe. 15. septembra 2020 sa po mnohoročnom plánovaní a vyjednávaní otvorila novo zrekonštruovaná budova v Prahe – Libni, kam sa všetky pracoviská fakulty vrátane knižnice mohli presťahovať.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálny web

Karlova univerzita
Vysokoškolské fakulty v Česku
Organizácie založené v 2000
Otokar Kent C 18,75

Otokar Kent C 18,75 je model tureckého mestského autobusu, ktorý je vyrábaný spoločnosťou Otokar Otomotiv ve Savunma Sanayi od roku 2009. Ide o autobus so zníženou podlahou, tá sa nachádza  nad vozovkou.

Konštrukcia
Otokar Kent C 18,75 je trojnápravový model so štvordverovou karosériou. Hnacia náprava je zadná, motor a prevodovka sa nachádzajú pod podlahou v zadnej časti vozidla. Polosamonosná karoséria vozidla je zváraná z ocelových uzavretých profilov, zvonku je oplechovaná, zvnútra obložená plastovými doskami. Vybrané spodné časti sú z nerezovej ocele.

Výroba a prevádzka 
Najväčším prevádzkovateľom tohto typu vozidla je DPB, ktorý v roku 2022 nakúpil 71 týchto vozidiel.

V Bratislave premáva na linkách                .

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 https://bratislavskykraj.sk/bratislavsky-dopravny-podnik-objednal-dalsich-94-novych-autobusov/
 https://www.otokareurope.com/en/our-models/city/kent-c-articulated-18-75-meters

Autobusy Otokar
Sacharopín

Sacharopín je intermediát v metabolizme aminokyseliny lyzínu. Je to prekurzor biosyntézy lyzínu v dráhe α-aminoadipátu, ktorou ho syntetizujú huby a červenoočká. U cicavcov a vyšších rastlín je sacharopín intermediátom pri rozklade lyzínu.

Metabolizmus 
Existuje niekoľko dráh rozkladu lyzínu, ale v cicavčej pečeni je dominantná dráha, ktorej prvým produktom je práve sacharopín. Reakcia je katalyzovaná sacharopíndehydrogenázou (tvoriacou lyzín):

 lyzín + α-ketoglutarát + NADPH + H+ → sacharopín + NADP+ + H2O

Sacharopín sa potom rozkladá pôsobením druhej sacharopíndehydrogenázy (tvoriacou glutamát): 

 sacharopín + NAD+ + H2O → glutamát + α-aminoadipát-6-semialdehyd + NADH + H+

Syntéza lyzínu u vyšších húb prebieha presne opačným procesom, ako prebieha rozklad lyzínu u cicavcov: najprv vzniká α-aminoadipát-6-semialdehyd, z ktorého vzniká sacharopín a ten sa mení na lyzín. Túto dráhu okrem húb využívajú i niektoré termofilné baktérie a archeóny, napríklad Thermus thermophilus, a riasy. Baktérie, nižšie huby a zelené rastliny využívajú syntézu cez diaminopimelát, takže sacharopín nesyntetizujú. Pre živočíchy je lyzín esenciálnou aminokyselinou, takže ho nesyntetizujú.

Patológia 
Sacharopínúria (veľké množstvo sacharopínu v moči) a sacharopínémia (nadbytok sacharopínu v krvi) vznikajú ako následok dedičných porúch rozkladu lyzínu.

História 
Sacharopín bol prvýkrát izolovaný v roku 1961 z kvasiniek (Saccharomyces, z čoho pochádza názov tejto zlúčeniny).

Referencie

Zdroj 

Trikarboxylové kyseliny
Aminokyseliny
Kyselina kaprónová

Kyselina kaprónová, systematicky kyselina hexánová, je karboxylová kyselina odvodená od hexánu. Je to bezfarebná olejovitá tekutina, ktorá vonia po kozách a iných hospodárskych zvieratách, po syre a vosku. Jej soli a estery sa nazývajú kapronáty alebo hexanoáty.

Jej významným izomérom je kyselina izokaprónová, ktorej deriváty vystupujú v metabolizme niekoľkých aminokyselín.

Názov 
Slovo "kaprónová" je odvodené od latinského slova capra, koza. Podobný názov majú ešte dve ďalšie kyseliny: kaprylová (kyselina oktánová) a kaprínová (kyselina dekánová), ktoré sú takisto pomenované po kozách.

Vlastnosti 
Je to mastná kyselina so stredne dlhým reťazcom (MCFA), ktorá sa bežne nachádza v rôznych zvieracích tukoch a olejoch. Je to bezfarebná olejovitá kvapalina. Takisto je to jedna zo zlúčenín, ktorá spôsobuje charakteristickú nepríjemnú vôňu rozkladajúceho sa obalu semien ginka. Kyselina kaprónová tvorí spolu s kyselinami kaprylovou a kaprínovou asi 15 % tuku v kozom mlieku. Je to i jedna zo zložiek vanilky a syrov.

Použitie 
Kyselina kaprónová sa používa na výrobu esterov, ktoré sa používajú ako umelé ochucovadlá, a vo výrobe hexylových derivátov, ako sú napríklad hexylfenoly.

Kyselina kaprónová sa používa pri výrobe parfémov, lubrikantov, vôní alebo farmaceutík. Takisto je možné použiť ju ako prídavok do krmiva.
Niektoré lieky progestogenu sa predávajú ako kapronáty, napríklad hydroxyprogesterón kapronát a gestonorón kapronát.

Referencie

Zdroj 

Mastné kyseliny
Kuligura

Kuligura () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad Bajerovcami, približne  južne od Starej Ľubovne.

Poloha 
Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Sabinov a na katastrálnom území obce Tichý Potok. Najbližšími sídlami sú severne ležiaci Šambron a severovýchodne situované Bajerovce, východne sa nachádza Krásna Lúka a Poloma, juhovýchodne leží Tichý Potok a severozápadne obec Jakubany.

Opis 
Kuligura leží v rázsoche, ktorá vedie z vrchu Javor () východným smerom cez Zámčisko () a v masíve sa vetví na tri smery. Severne sa nachádza Hrča (), Kopa () a Vysoká (), západným smerom Siminy (), Šípková hora (), Magurič () a Zámčisko, južným Chmelov (), Stredný vrch () a Javorinka () a východným Čierna hora (), Čierna kopa (), Kňazová () a Lazčík (). Východné svahy odvodňuje potok Ľubotínka, severné Šambronka a západné Bukovinský potok do rieky Poprad, vodu z južných svahov odvádza Zatrichovec do Torysy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

Výhľady 
Vrchol pokrýva po ťažbe len nízka vegetácia, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach tak vďaka nadmorskej výške ponúka výhľad na okolité vrcholy Levočských vrchov, Spišskú Maguru, Ľubovniansku vrchovinu, Spišsko-šarišské medzihorie, Čergov, Slanské vrchy, Bachureň, Branisko, Volovské vrchy, no tiež časť Nízkych a Vysokých Tatier.

Prístup 
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel.

Referencie

Pozri aj 
 Levočské vrchy
 Levočská vysočina
 Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Levočských vrchoch
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Sabinov
Tichý Potok
Metylmalonylkoenzým A

Metylmalonylkoenzým A alebo metylmalonyl-CoA je tioester, ktorý sa skladá z koenzýmu A naviazaného na kyselinu metylmalónovú. Je to dôležitý intermediát v syntéze sukcinyl-CoA, ktorý má dôležitú úlohu v citrátovom cykle. Niekedy sa táto zlúčenina označuje i ako metylmalyl-CoA.

Metylmalonyl-CoA je na rozdiel od kyseliny metylmalónovej chirálna zlúčenina, ktorá sa v tele vyskytuje v oboch izoméroch (ako (R) i (S)). Oba izoméry vystupujú v jeho metabolizme.

Biosyntéza a metabolizmus 
Metylmalonyl-CoA vzniká v metabolizme mastných kyselín s nepárnym počtom atómov uhlíka alebo z bočných reťazcov cholesterolu, kde vzniká propionyl-CoA. Propionyl-CoA takisto vzniká v metabolizme niektorých aminokyselín (konkrétne Met, Ile a Val) a i pri rozklade tymínu.

Reakcie 
Propionyl-CoA sa spolu s hydrogenuhličitanom premieňajú na metylmalonyl-CoA v reakcii katalyzovanej enzýmom propionyl-CoA karboxylázou:

 propionyl-CoA + HCO3- → (S)-metylmalonyl-CoA

V procese však vzniká (S)-izomér, ktorý potom metylmalonyl-CoA racemáza premieňa na (R)-izomér:

 (S)-metylmalonyl-CoA ↔ (R)-metylmalonyl-CoA

(R)-Metylmalonyl-CoA sa potom premieňa na sukcinyl-CoA pomocou metylmalonyl-CoA mutázy:

 (R)-metylmalonyl-CoA → sukcinyl-CoA

Táto reakcia je reverzibilná izomerizácia. Jej produktom je sukcinyl-CoA, ktorý vstupuje do citrátového cyklu. Ide teda o anaplerotickú reakciu. Alternatívne sa môže sukcinyl-CoA premeniť na malát a následne na pyruvát a acetyl-CoA, čo umožňuje jeho rozloženie a zisk energie.

Vitamín B12 
Vitamín B12 má dôležitú úlohu pri premene metylmalonyl-CoA. Adenozylkobalamín (jedna z foriem vitamínu B12) je organokovová zlúčenina, ktorá sa účastní reakcie metylmalonyl-CoA mutázy, čo je enzým nutný pre ľudské telo. Reakcia, ktorú tento enzým katalyzuje, je radikálová reakcia.

Patológia

Methylmalónová acidémia (MMA) 
Táto porucha vzniká, keď metylmalonyl-CoA mutáza nie je schopná izomerizovať dostatočné množstvo metylmalonyl-CoA na sukcinyl-CoA. Na základe toho vzniká nadbytok kyseliny propiónovej a/alebo kyseliny metylmalónovej, čo u dojčiat spôsobuje závažné poškodenie mozgu až smrť. Táto porucha je spojená i s vitamínom B12, ktorý pôsobí ako kofaktor v reakcii katalyzovanej metylmalonyl-CoA mutázou.

Referencie

Zdroj 

Tioestery koenzýmu A
Zámčisko (vrch v Levočských vrchoch)

Zámčisko () je vrch v pohorí Levočské vrchy. Leží nad Tichým Potokom, približne  južne od Starej Ľubovne.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Levočská vysočina. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Jakubany. Najbližšími sídlami sú severne situované Jakubany, severovýchodne ležiaci Šambron a Bajerovce, východne sa nachádza Krásna Lúka a Poloma a juhovýchodne Tichý Potok.

Opis 
Zámčisko leží v rázsoche, ktorá vedie z vrchu Javor () severovýchodným smerom na Kuliguru (). Východne sa nachádza Kuligura, Čierna kopa (), Stredný vrch () a Čierna hora (), južne Javorinka (), Chmelov () a Čiernohuzec (), západným smerom Jankovec (), Piesočný vrch (), Čierna hora () a Repisko () a severným Magurič (), Kýčery (), Siminy (), Hrča () a Kopa (). Severné svahy odvodňuje potok Toráč, západné Vyšný Toráč, oba smerujúce do Jakubianky v povodí rieky Poprad, vodu z južných odvádza potok Filipovec do Torysy. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.

Výhľady 
Vrchol pokrýva nesúvislá nízka vegetácia, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach ponúka výhľad na okolité vrcholy Levočských vrchov, Spišskú Maguru, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov, Slanské vrchy, Bachureň, Branisko, Volovské vrchy, no tiež časť Nízkych a Vysokých Tatier.

Prístup 
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými cestami a neznačenými chodníkmi z okolitých sídiel.

Referencie

Pozri aj 
 Levočské vrchy
 Levočská vysočina
 Zoznam vrcholov v Levočských vrchoch

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Levočských vrchoch
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Stará Ľubovňa
Jakubany
Roman Mács

JUDr. Roman Mács (* 12. jún 1971, Lučenec) je slovenský komunálny politik, riaditeľ spoločnosti a kancelár Cechu vinohradníkov a vinárov Slovenska. Je tiež poslancom mestského zastupiteľstva v Pezinku a od roku 2022 novozvoleným primátorom mesta.

Životopis 
Pochádza z Fiľakova. Navštevoval gymnázium v Bratislave. V roku 2000 získal magisterský titul v odbore právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Zložením rigoróznej skúšky a obhajobou rigoróznej práce získal neskôr titul JUDr.

V súčasnosti žije v Cajle, mestskej časti Pezinka.

Osobný život 
Od 21. decembra 1991 je ženatý s manželkou Riou a majú spolu dve deti.

Referencie

Externé odkazy 
 Predvolebný web Romana Mácsa

Osobnosti z Lučenca
Slovenskí komunálni politici
Primátori slovenských miest
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Makroergická väzba

Makroergická väzba je chemická väzba, ktorá pri hydrolýze (štiepení pomocou molekuly vody) uvoľní veľké množstvo energie (30-50 kJ/mol). Vo vzorcoch sa často označujú vlnovkou, ~. Zlúčeniny, ktoré obsahujú makroergické väzby, sa označujú ako makroergické zlúčeniny.

Podobne ako ostatné väzby, i na štiepenie makroergických väzieb je nutné dodať energiu. Veľké množstvo energie, ktoré sa pri štiepení týchto väzieb uvoľní, je dané napríklad elektrostatickou repulziou nabitých produktov, rezonančnou stabilizáciou, rozdielu solvatačných energií reaktantov  a produktov, keto-enol tautomériou alebo zvýšením entropie. Pri porovnávaní energie je teda potrebné porovnávať reaktanty a produkty, nie len energiu väzby samotnej.

Zlúčeniny 
Všeobecne medzi makroergické väzby patria rôzne anhydridové väzby – napríklad polyfosfátové (medzi dvoma a viacerými fosforečnanovými aniónmi), fosfosulfátové (medzi fosforečnanom a síranom) alebo acylfosfátové (medzi acylom a fosforečnanom). Takisto sem patria napríklad tioesterové alebo enolfosfátové väzby (medzi enolom a fosforečnanom).

Medzi príklady konkrétnych zlúčenín patrí adenozíntrifosfát (ATP), adenozíndifosfát (ADP), kreatínfosfát, takisto sem patrí napr. acetylkoenzým A či fosfoenolpyruvát. Väčšina biochemicky dôležitých makroergických látok patrí do kategórie vysokoenergetických fosfátov. Prehľad niekoľkých zlúčenín a energia ich hydrolýzy je uvedená v nasledujúcej tabuľke:

Biochemický význam 
Makroergické zlúčniny sú veľmi dôležité v biochémii. Ich hlavnou úlohou je prenos energie medzi rôznymi procesmi. Vďaka tomu je organizmus schopný využiť tieto zlúčeniny na prácu (napr. pohyb organizmu), syntézu rôznych látok, membránový transport alebo napríklad na posun rovnováhy reakcie jedným smerom. Hydrolýza makroergických väzieb takisto umožňuje fosforyláciu.

Referencie 

Chemická väzba
Citrulín

Citrulín je α-aminokyselina, ktorá má dôležitú úlohu v močovinovom cykle, v ktorom sa amoniak premieňa na močovinu, aby mohlo dôjsť k jeho vylúčeniu. Jeho názov pochádza z latinského citrullus, vodný melón. I keď bol pomenovaný a popísaný gastroenterológmi už na konci 19. storočia, prvýkrát bol izolovaný z vodného melónu v roku 1914 japonskými výskumnikmi a neskôr popísaná v roku 1930 na Tokijskej univerzite. Citrulín takisto vzniká ako vedľajší produkt enzýmovej reakcie, pri ktorej vzniká oxid dusnatý z aminokyseliny arginínu, ktorú katalyzuje syntáza oxidu dusnatého.

Biosyntéza 
Citrulín vzniká:

 z ornitínu v močovinovom cykle zlúčením ornitínu a karbamoylfosfátu pôsobením ornitíntranskarbamoylázy

 z arginínu pôsobením syntázy oxidu dusnatého, ako vedľajší produkt tvorby oxidu dusnatého v rámci signalizácie

 z asymetrického dimetylarginínu pôsobením dimetylargininázy

Citrulín takisto vzniká v enterocytoch tenkého čreva. Citrulín sa nachádza i v trichohyalíne vo vlasových folikuloch, kde vzniká z arginínu.

Funkcia 
Niektoré bielkoviny obsahujú citrulín, ktorý vzniká ako post-translačná modifikácia. Tieto citrulínové reziduá vznikajú pôsobením rodiny enzýmov, ktorá sa nazýva peptidylarginíndeiminázy (PAD), ktoré premieňajú arginín na citrulín v procese zvanom citrulinácia alebo deiminácia za pomoci vápnikových iónov. Medzi bielkoviny, ktoré normálne obsahujú citrulín, patrí myelinový bazický proteín (MBP), filagrín a niekoľko histónov. Niektoré ďalšie proteíny, napríklad fibrín a vimentín, podliehajú citrulinácii počas bunkovej smrti a pri zápaloch tkanív.

Koncentrácia citrulínu v krvnom obehu je biomarkerom funkcie čriev.

Referencie

Pozri aj 

 Citrulinémia

Zdroj 

Aminokyseliny
Močovinový cyklus
Močovina
Laima Vaikule

Laima Vaikule (* 31. marec 1954, Cēsis, Lotyšská sovietska socialistická republika, dnes Lotyšsko) je lotyšská herečka, speváčka, režisérka a choreografka, ktorá je v Európe a v bývalom ZSSR známa najmä vďaka populárnym hitom ako „Vernisage“ a „Charlie“.

Životopis 
Vaikulová sa narodila 31. marca 1954 v meste Cēsis v Lotyšsku. Jej rodičia sa presťahovali do Rigy, keď mala tri roky. V mladosti, sa Vaikulová veľmi venovala hudbe a tancu. V roku 1966, sa ako 12-ročná zúčastnila súťaže mladých spevákov. V rokoch 1970 až 1973 študovala vo Vilniuse, zdravotníctvo a zároveň sa aj venovala hudbe. 

V 80. rokoch študovala herectvo a réžiu na Moskovskom štátnom inštitúte pre divadelné umenie (GITIS), ktorú absolvovala ako herečka a režisérka.

Od roku 1986 Vaikulová spolupracovala s populárnym lotyšským skladateľom Raimondsom Paulsom a ruským básnikom Iľjom Reznikom, ktorý napísal také hity ako „Vernisage“, „Charlie“ a „Skripach na kryshe“. Jej piesne získali obrovský úspech. 

Vaikulová patrí medzi pôvodných organizátorov festivalu populárnej hudby v Jūrmale spolu s Raimondsom Paulsom. V 80. a 90. rokoch bola Vaikulová pravidelnou účastníčkou medzinárodných hudobných súťaží a festivalov po celej Európe. Tiež bola ocenená Zlatou lýrou na Bratislavskej lýre v roku 1987. 

Za osobitný prínos k hudbe a kultúre Lotyšska jej bol udelený titul Ľudový umelec Lotyšska (1995) a tiež získala ocenenie Veľká hudobná cena (1996).

V súčasnosti žije v Rige v Lotyšsku a vlastní dom aj v Moskve. Je vegetariánkou a podporuje práva zvierat.

Iné projekty

Zdroj 

Lotyšské speváčky
Lotyšské herečky
Filozofická fakulta Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave

Filozofická fakulta Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave (skratka FF UCM) patrí medzi najmladšie filozofické fakulty na Slovensku. Vznikla v roku 1997. 

Pripravuje odborníkov spoločensko-vedných študijných programov, ako aj budúcich učiteľov v kombináciách predmetov. Moderná fakulta spája pedagogický prístup s vedeckým, rozvíja medziodborové vzťahy a snaží sa odrážať požiadavky trhu vzdelávania a práce.

Súčasnou dekankou je doc. Mgr. Mariana Sirotová, PhD. Vedenie ďalej tvorí päť prodekanov, a to prodekan pre vedu prof. PhDr. Pavol Tišliar, PhD., prodekanka pre styk s verejnosťou a zahraničné vzťahy doc. PaedDr. Monika Hornáček Banášová, PhD., prodekan pre denné štúdium PhDr. Ján Demčišák, PhD., prodekan pre kvalitu PhDr. David Ivanovič, PhD. a prodekanka pre ďalšie formy vzdelávania a externé štúdium PaedDr. Tímea Šeben Zaťková, PhD.

Katedry 
 katedra psychológie
 katedra etnológie a mimoeurópskych štúdií
 katedra filozofie a aplikovanej filozofie
 katedra historických vied a stredoeurópskych štúdií
 katedra rusistiky
 katedra germanistiky
 katedra anglistiky a amerikanistiky
 katedra slovenského jazyka a literatúry
 katedra pedagogiky

Študijné programy 
Všetky študijné programy sú akreditované v zmysle Zákona č. 131/2002 Zb. o vysokých školách.

Bakalárske a magisterské štúdium

Jednoodborové štúdium 
 Anglický jazyk a kultúra v odbornej komunikácii 
 Nemecký jazyk a kultúra v odbornej komunikácii 
 Ruský jazyk a kultúra v odbornej komunikácii 
 Filozofa a aplikovaná filozofia 
 História a aplikovaná história v kyberpriestore 
 Etnológia a mimoeurópske štúdiá 
 Psychológia

Učiteľské kombinačné štúdium dvoch predmetov 
 Učiteľstvo anglického jazyka a literatúry
 Učiteľstvo nemeckého jazyka a literatúry 
 Učiteľstvo ruského jazyka a literatúry
 Učiteľstvo slovenského jazyka a literatúry 
 Učiteľstvo francúzskeho jazyka a literatúry 
 Učiteľstvo histórie 
 Učiteľstvo výchovy k občianstvu

Doktorandské štúdium 
 Nemecký jazyk a kultúra v odbornej komunikácii 
 Ruský jazyk a kultúra v odbornej komunikácii
 Etnológia a mimoeurópske štúdiá 
 Systematická filozofia
 Pomocné vedy historické 
 Všeobecná a experimentálna psychológia

Výskum

Fakulta sa vo výskume venuje najmä týmto oblastiam 
 Evolučné aspekty ľudského správania
 Kultúrne aspekty ľudského bytia
 Analýza historických udalosti v strednej
 Európe Edukačný proces, výučba vysokoškolskej pedagogiky
 Výskum v oblasti literárnej vedy a kulturológie

Odborné časopisy 

 Via Historiae
 Parazol
 Ethnologia Actualis
 Pedagogica Actualis

Vedecké konferencie 

 EDUCOM

Prednosti fakulty 

 Fakulta má aj tlmočnícke, etnologické a psychologické laboratórium.
 Ponúka 67 študijných programov zo 146 na celej univerzite.
 Takmer 85 % absolventov si nájde prácu v študovanom alebo príbuznom odbore.

Referencie 

 
Univerzita sv. Cyrila a Metoda v Trnave
Filozofické fakulty na Slovensku
Fakulta sociálnych vied Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave

Fakulta sociálnych vied Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave (skratka FSV UCM) je jednou z 6 fakúlt Univerzity. Vznikla v roku 2011. Zameriava sa na výučbu a výskum najmä v oblasti politických vied, európskych štúdií, verejnej správy, verejnej politiky, sociálnych služieb a poradenstva.

Poskytuje štúdium v troch stupňoch vysokoškolského vzdelávania, prednášky domácich aj zahraničných odborníkov, stáže a workshopy. Absolventi fakulty pôsobia v orgánoch štátnej správy a samosprávy aj v dôležitých národných aj medzinárodných organizáciách. Dekanom je doc. PhDr. Peter Horváth, PhD.

Katedry 
 Katedra politických vied
 Katedra sociálnej práce

Študijné programy

Bakalárske a magisterské štúdium 
 Verejná správa
 Sociálne služby a poradenstvo
 Európske štúdiá a politiky

Doktorandské štúdium 
 Európske štúdiá a politiky
 Verejná politika a verejná správa 
 Sociálna politika

Vedenie fakulty 
Súčasným dekanom fakulty je doc. PhDr. Peter Horváth, PhD. Vedenie ďalej tvoria piati prodekani, a to prodekan pre výchovno-vzdelávaciu činnosť, rozvoj a doktorandské štúdium doc. PhDr. Ján Machyniak, PhD., prodekan pre zahraničné vzťahy PhDr. Dalibor Mikuš, PhD., prodekan pre komunikáciu, marketing a externé prostredie Mgr. Andrej Kóňa, PhD., prodekan pre vedecko-výskumnú činnosť doc. PhDr. Jaroslav Mihálik, PhD. a prodekan pre kvalitu PhDr. Jakub Bardovič, PhD.

Veda a výskum

Oblasti výskumu 
Fakulta sa vo výskumných projektoch venuje aj týmto oblastiam:
 riešenie spoločenských ohrození v dôsledku pandémie ochorenia COVID-19,
 inovácie v rozpočtovaní miestnych samospráv, 
 environmentálna spravodlivosť v kontexte sociálnej práce, 
 stratégie v regionálnej politike so zameraním na rozvoj kultúrnych inštitúcií, 
 mládežnícke organizácie v systémoch politických strán.

Odborné časopisy 
Fakulta vydáva nasledovné vedecké časopisy:
 Slovenská revue pre verejnú politiku a verejnú správu
 Slovenská politologická revue 
 European Journal of Transformation Studies

Vedecké konferencie 
 Publicy

Prednosti fakulty 

 Fakulta organizuje prednášky, diskusie a iné podujatia aj pre širokú verejnosť.
 Podieľa sa na projekte celoživotného vzdelávania prostredníctv  om Univerzity tretieho veku a Striebornej akadémie.
 Organizuje aj súťaže pre stredoškolákov, napríklad Olympiádu o Európskej únii.
 Študenti môžu absolvovať zahraničný pobyt na viac ako 40 partnerských univerzitách.

Referencie 

Fakulta sociálnych vied Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave‎