Doubrava (rieka)

Doubrava, miestne tiež nazývaná Doubravka, je rieka pretekajúca okresmi Žďár nad Sázavou, Havlíčkův Brod, Chrudim a Kutná Hora v Česku. Je ľavostranným prítokom Labe. Dĺžka toku rieky je 88,34 km. Plocha povodia meria 592,4 km².

Priebeh toku

Prameň rieky 
Pramenná oblasť Doubravy sa nachádza v lesoch západne od Velkého Dářka v okolí obce Radostín. Rieka má viac prameňov. Ako jej hlavný prameň je označovaný potok prameniaci v nadmorskej výške 623,7 m, v rašeliniskách južne od Radostína, ktorý napája rybníky Doubravníček a Doubravník. Pod týmito rybníkmi priteká zľava druhá pramenná vetva odvodňujúca Ranské jazierka. Ako tretí pramenný tok býva označovaný Štírový potok vytekajúci z Malého Dářka, ktoré sa nachádza severovýchodne od Radostína. Tento potok posilňuje tok sprava nad rybníkom Řeka, ktorý s plochou 43,03 ha je najväčšou vodnou plochou v povodí rieky.

Po celej svojej dĺžke tečie prevažne severozápadným smerom. Ústí do Labe západne od Záboří nad Labem v nadmorskej výške 195,8 m.

Geomorfologické členenie 
Pramenná časť povodia Doubravy sa nachádza na rozhraní Bítešskej vrchoviny (okrsok Henzlička) a Havlíčkobrodskej pahorkatiny (okrsok Dářská brázda). Bítešská vrchovina je podcelkom Křižanovskej vrchoviny a Havlíčkobrodská pahorkatina je podcelkom Hornosázavskej pahorkatiny. V hornej časti povodia rieka odvodňuje i menšiu časť Sečskej vrchoviny, ktorá je podcelkom Železných hôr a malú časť Žďárských vrchov, kde sa nachádza i najvyšší bod celého povodia, ktorým je Kamenný vrch (803 m). Doubrava odvodňuje jeho západné úbočie prostredníctvom Městeckého potoka. Na hornom toku rieka preteká Havlíčkobrodskou pahorkatinou a zbiera svoje vody z okrskov Dářská brázda, Přibyslavská pahorkatina, Sobíňovský hřbet a Chotěbořská pahorkatina. Na strednom toku od Libice nad Doubravou rieka odvodňuje východnú časť Kutnohorskej plošiny a západný okraj Sečskej vrchoviny. Na dolnom toku rieka vteká do Čáslavskej kotliny, ktorá je podcelkom Středolabskej tabule. V tejto časti povodia zbiera rieka svoje vody tiež v západnej časti Chvaletickej pahorkatiny, ktorá je podcelkom Železných hôr.

Najvyššie vrcholy v povodí 
 Kamenný vrch 803 m
 Henzlička 692 m
 Ranský Babylon 673 m
 Vestec 668 m
 Spálava 663 m

Klimatické pomery 

Povodie rieky Doubravy sa nachádza v siedmich klimatických oblastiach (podľa Quitta, 1971), pri čom samotná rieka preteká piatimi oblasťami. Najvrchnejšia časť toku až po vtok do rybníka Řeka sa nachádza v chladnej oblasti CH7. Horná časť toku po Libicu nad Doubravou sa nachádza v mierne teplých oblastiach MT2 a MT3. Stredný tok od Libice nad Doubravou až po Žleby sa nachádza v mierne teplých oblastiach MT2 a MT10. Dolný tok od Žlebov až po sútok s Labe preteká mierne teplou oblasťou MT10 a teplou oblasťou T2. Západná časť povodia, predovšetkým horný tok Brslenky (Čáslavky) a ľavostranné prítoky Hostačovky na jej hornom toku pretekajú najskôr studenou oblasťou CH7 a potom mierne teplými oblasťami MT7 a MT9. 

Klimatické charakteristiky jednotlivých oblastí nachádzajúcich sa v povodí Doubravy:

Väčšie prítoky 

Najväčším prítokom Doubravy, čo sa týka dĺžky toku a plochy povodia, je riečka Brslenka dlhá 31,4 km s plochou povodia 100,8 km². Nejvodnatejším prítokom je riečka Hostačovka s priemerným prietokom pri ústí 0,43 m³/s. Priemerná hustota riečnej siete Doubravy činí 1,34 km/km². Celkovo sa v povodí Doubravy nachádza 637 vodných tokov v dĺžke do jedného kilometra a 196 vodných tokov v dĺžke 1 až 10 km. Potoky dlhé 10 až 20 km sa v povodí nachádzajú celkovo štyri. V dĺžke 20 až 40 km sa v povodí rieky nachádzajú dva vodné toky.
 
 Štírový potok, sprava, r. km 82,2
 Městecký potok, sprava, r. km 78,5
 Janský potok, sprava, r. km 77,8
 Ranský potok, zľava, r. km 74,7
 Kamenný potok, zľava, r. km 66,7
 Cerhovka, sprava, r. km 63,2
 Barovka, sprava, r. km 61,2
 Kamenný potok, zľava, r. km 60,1
 Červený potok, zľava, r. km 58,7
 Blatnický potok, sprava, r. km 54,4
 Novoveský potok, zľava, r. km 54,1
 Nejepínský potok, zľava, r. km 48,2
 Běstvinský potok, sprava, r. km 38,8
 Zlatý potok, sprava, r. km 34,7
 Lovětínský potok, sprava, r. km 31,3
 Kurvice, sprava, r. km 29,9
 Hostačovka, zľava, r. km 25,7
 Lovčický potok, sprava, r. km 17,8
 Starkočský potok, sprava, r. km 13,2
 Brslenka, zľava, r. km 8,3
 Čertovka, sprava, r. km 5,0

Priehrady a rybníky 

Na hornom toku rieky sa nachádzajú rybníky Doubravníček, Doubravník, Řeka a Ranský rybník. Ďalej sú vodou z rieky pomocou privádzačov napájané rybníky Pobočný, ktorý sa nachádza južne od Ždírca nad Doubravou a rybník Stavenov medzi Libicou nad Doubravou a Novou Vsou u Chotěboře. Nižšie po prúde na 40,4 riečnom kilometri vzdúva jej vody Vodná nádrž Pařížov, ktorej úlohou je čiastočná ochrana pred povodňami, zaistenie minimálneho zostatkového prietoku a energetické využitie.

Základné údaje o vodnej nádrži Pařížov:
 Hladina stáleho nadržania: 
 Maximálna zásobná hladina: 
 Kóta prielivu: 
 Maximálna retenčná hladina: 
 Koruna hrádze: 

Vodné nádrže v povodí Doubravy podľa rozlohy:

Vodný režim 

Priemerný dlhodobý ročný prietok (Qa) pri ústí činí 3,75 m³/s.

Priemerné dlhodobé mesačné prietoky Doubravy (m³/s) v stanici Žleby:

Priemerné mesačné prietoky Doubravy (m³/s) v stanici Žleby v roku 2014:

Hlásne profily:

Historické povodne

Povodeň v roku 1883 
Túto povodeň spôsobila prietrž mračien v hornej časti povodia Doubravy, ktorá 20. júna 1883 spôsobila pretrhnutie hrádze dnes už zaniknutého rybníka v Bílku, ktorého plocha bola 29,3 ha. Táto povodeň posilnená vodou z pretrhnutého Bíleckého rybníka zdvihla hladinu Doubravy v Žleboch o 3 metre nad normálnu hladinu.

Povodeň v roku 1897 
Veľká povodeň na hornom a strednom toku rieky spôsobila rad škôd a bola podnetom k výstavbe priehrady pri Pařížove. Počas 29. júla 1897 napršalo v povodí Doubravy nad Pařížovom priemerne 68 mm zrážok. Prietok rieky pri Pařížove dosahoval podľa výpočtov (plocha povodia 202 km²) zhruba 120 m³/s a blížil sa hranici storočnej vody, ktorá v tomto úseku činí 127 m³/s. Hladina Doubravy v Žleboch sa zdvihla o 5 metrov nad normál.

Povodeň v roku 1908 
Historicky najväčšia doložená povodeň na Doubrave prebehla v popoludňajších a večerných hodinách dňa 23. mája 1908, kedy vodočet v Žleboch ukazoval 400 cm. Táto povodeň bola charakterizovaná veľmi rýchlym vzostupom hladiny rieky a krátkou dobou povodňovej vlny. Po 14. hodine toho dňa sa v Žleboch spustila prietrž mračien a následné krupobitie. Už po 18. hodine sa rieka vylievala z brehov a o dve hodiny neskôr bola jej hladina v obci 7 metrov nad normálom. Povodeň, ktorá si v Žleboch vyžiadala jednu obeť, spôsobila veľké materiálne škody. Bolo tu zaplavených 20 domov a cukrovar. Ďalej vodný živel strhol lávky a mosty, odniesol pílu a odtrhol mlynské koleso. Poškodený bol aj železničný most, v dôsledku čoho bola zastavená na dlhú dobu doprava na miestnej trati. Rozsiahle škody rieka spôsobila aj v Ronove nad Doubravou, Vrdoch a Zbyslavi, kde zatopila 14 domov.

Povodeň v roku 2002 
Táto povodeň prebehla v polovici augusta 2002, kedy 14. augusta dosiahla hladina rieky na vodočte v Žleboch 304 cm. Rieka spôsobila rad škôd predovšetkým na dolnom toku v okolí Vrdov a Zbyslavi.

N-ročné prietoky v Bílku:

N-ročné prietoky v Pařížove:

N-ročné prietoky ve Žleboch:

Obce a ich časti pozdĺž toku rieky 
 Staré Ransko
 Ždírec nad Doubravou
 Nové Ransko
 Sobíňov
 Bílek
 Chotěboř
 Libice nad Doubravou
 Víska
 Jeřišno
 Vestecká Lhotka
 Ostružno
 Spačice
 Pařížov
 Běstvina
 Třemošnice
 Mladotice
 Ronov nad Doubravou
 Žleby
 Vrdy
 Zbyslav
 Žehušice
 Kobylnice
 Záboří nad Labem.

Zaujímavosti

Prírodné zaujímavosti

Radostínske rašelinisko 
Jedná sa o rozľahlé bifurkačné rašelinisko v prameniskovej časti povodia, z ktorého voda odteká dvoma smermi. Časť vôd tečie na severozápad a prostredníctvom Štírového potoka je odvádzaná ďalej do rieky Doubravy. Štírový potok vytekajúci z Malého Dářka býva označovaný ako jej tretí prameň. Druhá časť vôd odteká na juh k Velkému Dářku, ktoré náleží k povodiu rieky Sázavy. Hrúbka rašeliniska dosahuje až 570 cm. Radostínské rašeliniště bolo v roku 1987 vyhlásené národnou prírodnou pamiatkou.

Vodopády na Doubrave a v jej povodí 

V skalnatom údolí pod osadou Bílek sa na konci tiesňavy nazývanej Koryto nachádza 2,5 m vysoký vodopád, ktorého priemerný prietok dosahuje 0,73 m³/s, čo ho radí medzi 6 nejvodnatejších vodopádov na území Česka. Okrom tohoto tzv. Veľkého vodopádu sa vyššie proti prúdu nachádzajú ešte dva menšie. Prvý z nich, zhruba 2 m vysoký vodopád, sa nachádza v samotnej tiesňave. Druhý, ktorého výška je okolo 1,5 m, sa nachádza nad hlbokou tôňou nazývanou Mikšova jáma. V povodí rieky sa nachádzajú ešte dva ďalšie vodopády. Sú to Malý vodopád na riečke Hostačovke pri jej ústí do Doubravy a Vojnoměstecký vodopád, ktorý sa nachádza východne od Vojnovho Městce na pravostrannom prítoku Městeckého potoka.

Prírodné rezervácie v povodí Doubravy 
 Mokřadlo – prírodná rezervácia západne od Podmoklanov v povodí Cerhovky
 Niva Doubravy – prírodná rezervácia pri Sobíňove
 Ranská jezírka – prírodná rezervácia v lesoch medzi Havlíčkovou Borovou a Krucemburkom
 Řeka – prírodná rezervácia pri obci Krucemburk
 Spálava – prírodná rezervácia neďaleko Libice nad Doubravou v povodí Blatnického potoka
 Svatomariánské údolí – prírodná rezervácia západne od Libice nad Doubravou
 Štíří důl – prírodná rezervácia medzi Vojnovým Městcom, Hlubokou a Radostínom
 Niva Doubravy – prírodná rezervácia v chránenej krajinnej oblasti Železné hory
 Zlatá louka – prírodná rezervácia južne od Podmoklanov v povodí Cerhovky

Historické a technické pamiatky

Barokový kamenný most v Žehušiciach 
Most bol postavený v roku 1822 v mieste, kde rieka Doubrava opúšťa Žehušickú oboru. Je cezeň vedená cesta II/338. Most má dva oblúky o rozpätí 6 metrov. Dĺžka premostenia činí 17,7 m a voľná šírka mostu je 6,3 m. Nad stredným pilierom je na jeden meter vysokom podstavci umiestnená baroková socha sv. Jána Nepomuckého z polovice 18. storočia, ktorá je súčasťou mostu od roku 1832. V roku 1958 bol most zaradený medzi nehnuteľné kultúrne pamiatky ČR. V lete roku 1998 bol most rekonštruovaný. Nad klenbami mostu bola zhotovená izolovaná železobetónová doska, ktorá spolu s opernými stenami tvorí jeden celok.

Korečnícky mlyn 
Mlyn, ktorý je považovaný za jednu z najstarších stavieb na rieke, sa nachádza v Ronově nad Doubravou. Narodil sa tu novinár, spisovateľ a politik Ferdinand Schulz.

Náhon v Chittussiho údolí 
Medzi Mladoticami a Ronovom nad Doubravou preteká rieka skalnatým údolím balvanitým riečiskom. Toto údolie, ktoré je súčasťou prírodného parku Doubrava, je pomenované podľa významného českého krajinára 19. storočia Antonína Chittussiho, ktorý tu maľoval. Nachádza sa tu zdrž, od ktorej je vedená voda ku Korečníckemu mlynu náhonom vytesaným v skale. Dĺžka náhonu je 1,07 km. Dosiahnutý spád činí cez 7 m. Asi 40 metrov dlhý úsek náhonu je vedený tunelom. Podľa povesti ho vytesali dvaja doživotne odsúdení väzni, ktorí po dokončení tunela získali slobodu.

Poznámky

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Bílek – aktuálny vodný stav na stránkách Povodí Labe
 Pařížov – aktuálny vodný stav na stránkách Povodí Labe
 Žleby – aktuálny vodný stav na stránkách Povodí Labe
 Seminární práce: Hydrologické a klimatické poměry vybraného povodí – Doubrava
 Fotografický průvodce po zajímavých místech řeky Doubravy – horní tok

Rieky v Česku
Okres Havlíčkův Brod
Okres Chrudim
Okres Kutná Hora
 
Prítoky Labe