joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Administratívne členenie Ruska

Rusko sa na najvyššej úrovni delí paralelne na:
 83, resp. 85 subjektov Federácie (členenie podľa ruskej ústavy), ktoré sa delia na:
 republiky
 kraje
 oblasti
 mestá federálneho významu
 autonómne oblasti
 autonómne okruhy
 8 federálnych okruhov
 12 ekonomických rajónov 

Na vojenské účely sa rozlišujú 4 vojenské okruhy.

Podrobnosti sú uvedené v jednotlivých vyššie uvedených článkoch.

Zahraničné územia Ruskej federácie 
Špecifické postavenie majú územia, nachádzajúce sa mimo Ruskej federácie, ale právne patriace Ruskej federácii.

Bajkonur 
Kozmodróm Bajkonur po rozpade ZSSR pripadol novovzniknutému štátu Kazachstan. Ten však nemal technické, finančné ani ľudské kapacity na prevádzku kozmického strediska. V záujme zachovania, modernizácie a rozvoja strediska, ako aj celej oblasti došlo po zložitých rokovaniach k medzištátnej dohode, v zmysle ktorej si územie kozmodrómu Bajkonur, ako aj priľahlé mesto Bajkonur prenajíma Ruská federácia do roku 2050.
Na tomto území platí legislatíva Ruskej federácie, všetky štátne a verejné inštitúcie sú plnohodnotnou súčasťou ruskej siete (súdy, notárske úrady, daňový úrad, školské zariadenia, materské školy a jasle, nemocnice, polícia, armáda). Mesto Bajkonur má dočasne priznaný štatút mesta federálneho významu. Automobily majú ruské evidenčné čísla. Veľké množstvo špecifických otázok fungovania mesta a života v oblasti je upravených v rozsiahlej medzištátnej zmluve.

Sevastopoľ 
Prístavné mesto Sevastopoľ bolo domovským prístavom Čiernomorskej flotily ZSSR. Flotila bola rozdelená medzi oba nástupnícke štáty Ruskú federáciu a Ukrajinu. Rusko si tak prenajíma časť ukrajinského mesta a prístavu pre potreby námornej základne a flotily a mestu priznáva špeciálny status. Prenájom územia bol zmluvne dohodnutý do konca roka 2017. V roku 2014 bol Sevastopoľ spolu s Krymom po referende, ktoré väčšina krajín, vrátane Ukrajiny a Slovenska neuznáva, pričlenený k Rusku. Otázka Krymu aj Sevastopoľa zostáva spornou.

Špicbergy 
Súostrovie Špicbergy v súlade s medzinárodnou zmluvou podpísanou 9. februára 1920 v Paríži patrí Nórsku, avšak všetky signatárske krajiny tejto dohody majú právo v súlade s medzinárodným námorným právom a nórskou legislatívou využívať tu sa nachádzajúce nerastné bohatstvo a vody na lov rýb. ZSSR sa k tzv. Špicbergskému dohovoru pripojilo v roku 1935 a na Ruskú federáciu ako nástupnický štát tieto práva prešli. De facto však Rusku nepatrí žiadna časť tohoto súostrovia. Na ostrove sa nachádza niekoľko ruských osád.

Poznámka k počtu subjektov Federácie 
 Od 18. marca 2014 sa na základe medzinárodne neuznaného referenda pripojili k Rusku dva nové subjekty Federácie, Krymská republika a mesto federálneho významu Sevastopoľ. Aj keď Rusko uvedené subjekty vo svojej ústave a zákonoch považuje sa legitímnu súčasť svojho územia, prevažná väčšina štátov sveta (vrátane Slovenska) považuje tieto územia naďalej za súčasť Ukrajiny.

Referencie
Zásada (chémia)

Zásada alebo báza je látka alebo častica, ktorá pri reakciách odovzdáva elektróny (donor elektrónov) alebo priberá protóny (akceptor protónov). Je to opak kyseliny.

Hydroxidy 

Hydroxidy sú zásadité látky obsahujúce hydroxidový anión (OH-). Medzi hydroxidy patria napríklad:
 hydroxid sodný (NaOH)
 hydroxid draselný (KOH)
 hydroxid vápenatý (Ca(OH)2)

Pozri aj 
 hydroxid

Protolytické reakcie
Kľacký vodopád

Kľacký vodopád je vodopád na Slovensku v pohorí Malá Fatra. Nachádza sa v Lúčanskej Malej Fatre, asi  severozapadne od obce Vrícko pod vrchom Kľak, v nadmorskej výške

Opis 
Tento  vysoký vodopád bol, ako jeden z piatich na Slovensku, vyhlásený v roku 1996 za národnú prírodnú pamiatku (chránený prírodný výtvor od roku 1992). Dokumentuje vývoj reliéfu krajiny a erozívnu činnosť vody. Predmetom ochrany je vodopád dotvorený kaskádami a obrími hrncami, ktorý je dokladom vývoja reliéfu Lúčanskej Malej Fatry a fluviálnej erózie. Floristické hodnoty, výskyt ohrozených druhov malakofauny a druhov indikujúcich zachovalé pralesové porasty.

Prístup 
 po  značke z Fačkovského sedla, pod Kľakom odbočka na zelenú značku. 
 po  značke z Vrícka.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národná prírodná pamiatka Kľacký vodopád, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Poloha na turistickej mape

Lúčanská Fatra
Vodopády v Malej Fatre
Národné prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Martin
Chránené územia Národného parku Malá Fatra
Turistická značkovaná trasa číslo 5642
Somerset (grófstvo)

Somerset je nemetropolitné, ceremoniálne a tradičné grófstvo v Anglicku.

 
Grófstva v Anglicku
Huntingdonshire

Huntingdonshire (skrátene Hunts) je nemetropolitný okres a tradičné grófstvo v Anglicku.

V roku 2011 tu žilo 169 508 obyvateľov..

Mestá okresu 
 Huntingdon
 Ramsey
 St Ives
 St Neots

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Huntingdonshire District Council
 Huntingdonshire
 The Huntingdonshire Society

Grófstva v Anglicku
Okresy v Anglicku
Sulfonácia

Sulfonácia je vnášanie skupiny -SO3H do molekuly organickej zlúčeniny, nastáva pôsobením koncentrovanej kyseliny sírovej na aromatický uhľovodík. Vznikajú pritom sulfónové kyseliny, napríklad kyselina benzénsulfónová.

Chemický dej
Exotermická reakcia

Exotermická reakcia je chemická reakcia, pri ktorej sa uvoľňuje energia, zvyčajne vo forme tepla. Produkty reakcie preto majú menšiu chemickú energiu ako reaktanty (látky do reakcie vstupujúce).

Opakom je reakcia endotermická, kde sa musí teplo dodať, aby reakcia mohla prebehnúť.

Príklady 
Typická exotermická reakcia je horenie látok. Pri tomto deji sa uvoľňuje teplo a svetlo. Ďalší proces (príbuzný horeniu) je explózia.

Konkrétnym príkladom je zlučovanie plynného vodíka s kyslíkom za vzniku vodnej pary:
2H2 + O2 → 2H2O
Reagujúce látky odovzdávajú teplo okoliu, reakčné teplo teda má zápornú hodnotu: Qr = -484 kJ.mol-1

Pozri aj 

 Endotermická reakcia
 Chemická energia

Zdroj 

Chemické reakcie
Ján Burjan

Ján Burjan (* 2. december 1886, Ružomberok – †  11. apríl 1945, Bratislava) bol slovenský architekt a politik šľachtického pôvodu, poslanec Revolučného národného zhromaždenia od 27. februára 1919 do 18. marca 1920.

Slovenskí architekti
Slovenskí politici
Signatári Martinskej deklarácie
Príslušníci zemianskeho stavu
Slovenskí šľachtici
Uhorskí šľachtici
Osobnosti z Ružomberka
T-15 (reaktor)

T-15 je ruský fúzny výskumný reaktor založený na (Rusmi objavenom) tokamak návrhu. Bol to prvý reaktor, ktorý na riadenie plazmy používal supravodivé magnety.

Reaktor T-15 dosiahol svoju prvú plazmu v roku 1988. Od 1996 do 1998 bola na ňom urobená séria vylepšení. Výskum sa sústreďoval hlavne na podporu návrhu pre reaktor ITER, ktorý taktiež bude používať supravodivé magnety.

Od januáru 2005 sú, z dôvodu nedostatku financií, experimenty pozastavené.

Externé odkazy 
 Kurchatov Institute T-15

Fúzne reaktory
Lucida (hviezda)

Lucida alebo Alfa Monocerotis (α Mon / α Monocerotis) je hviezda v súhvezdí Jednorožec.

Externé odkazy 

 SIMBAD – Alfa Monocerotis (anglicky)

Súhvezdie Jednorožec
Bayerove objekty
František Vnuk

František Vnuk (* 8. apríl 1926, Červený Hrádok) je slovenský historik, technik, publicista a vysokoškolský profesor. Vo svojich dielach sympatizuje so slovenským štátom, odsudzuje Slovenské národné povstanie, má kritický postoj k Česko-Slovensku. Publikuje prevažne o cirkevnej histórii. 

Študoval na Vysokej škole banskej v Ostrave. Emigroval v r. 1949 do Rakúska, od r. 1950 žil v Austrálii. Tam doštudoval na U.S.A. Institute of Technology (Vysoká škola technická USA) v Adelaide, kde potom pracoval ako asistent, neskôr docent a profesor. V r. 1955 - 1960 študoval v Adelaide históriu. V tom čase bol spoloorganizátorom aktivít slovenských katolíckych emigrantov v Austrálii. 

Od roku 1970 spolupracoval s a od roku 1974 bol členom poradného výboru Svetového kongresu Slovákov.

Dielo
Neuveriteľné sprisahanie, vojenské a politické akcie proti Slovenskej republike v roku 1944 (1964)
Sedemnásť neúrodných rokov, náčrt dejín slovenskej literatúry v roku 1945-1962 (1965)
Dr. Josef Tiso, President of the Slovak Republic (1967)
Slovensko na Západe v roku 1939-40 (1975)
Dedičstvo otcov (Vydavateľstvo Alfa Omega Brat. 1991)
Mať svoj štát znamená život. Politická biografia Alexandra Macha (pôv. 1987 Cleveland, Odkaz Brat. 1991)
Rebelanti a suplikanti (Lakewood 1987)
Dokumenty o postavení katolíckej cirkvi na Slovensku v rokoch 1945-1948, 
Andrej Hlinka : tribún slovenského národa
Vládni zmocnenci na biskupských úradoch v rokoch 1949-1951
Popustené putá : Katolícka cirkev na Slovensku v období liberalizácie a nástupu normalizácie : 1967-1971
 Príručný slovník kresťanstva (2003)

Referencie 

Osobnosti z Červeného Hrádku
Slovenskí historici
Slovenskí emigranti a exulanti
Zobor (folklórny súbor)

Folklórny súbor ZOBOR bol založený v roku 1956, jeho zriaďovateľom je Slovenská poľnohospodárska univerzita v Nitre. FS ZOBOR tvorí ľudová hudba, dievčenská spevácka skupina a tanečný súbor. Členmi týchto zložiek sú v prevažnej miere študenti oboch nitrianskych univerzít. Kmeňová dramaturgická línia súboru sa od roku 1996 orientuje na spracovanie pôvodného folklórneho materiálu z okolia Nitry a z tekovskej oblasti formou tematických blokov a je doplnená o programové čísla komornejšieho charakteru z iných kultúrnych oblastí Slovenska, ktoré tvoria samostatný program.

FS ZOBOR uskutočnil počas svojej existencie stovky vystúpení doma a v zahraničí (Európa, Ázia, Severná Amerika), zúčastňuje sa folklórnych prehliadok, súťaží a slávností regionálneho i celoslovenského charakteru a organizačne sa podieľa na príprave tradičných podujatí adresovaných hlavne akademickej folklórnej obci, akými sú napr. Akademická Nitra, Univerzitné dni, či v minuolosti Akademický folklórny večer, Vianočné pastorále a pod.

V posledných rokoch k najvýznamnejším zahraničným reprezentačným aktivitám patria vystúpenia na celosvetovej výstave EXPO 98 v Lisabone a EXPO 2000 v Hannoveri, z domácich podujatí udelenie cien na Celoštátnej súťažnej prehliadke programových blokov 2000 v Liptovskom Hrádku, na Akademickom Zvolene 1999 a 2001, udelenie ceny na medzinárodnom súťažnom folklórnom festivale vo Wisle v Poľsku (Dni kultúry Beskydských Goralov) v roku 2003 a predovšetkým titul laureáta festivalu Akademická Nitra 2002 a Akademický Zvolen 2009.

Ľudová hudba FS ZOBOR 
Ľudová hudba folklórneho súboru ZOBOR prechádzala počas existencie súboru výraznými zmenami, pričom jej umelecké smerovanie vždy určovali osobnosti spomedzi jednotlivých interpretov. Nositeľmi zmien boli v prevažnej miere primáši ľudovej hudby, ktorí do repertoáru a charakteru hudby vnášali interpretačné nuansy osvojené fungovaním vo svojich domácich regiónoch. Svojim umeleckým vnímaním a vyspelými interpretačnými schopnosťami tak dotvárali a čiastočne i formovali obraz nitrianskej ľudovej hudby.

Okrem niekoľkých rokov tvoril základ kapely cimbal a okolo neho tradičné cimbalovkové zoskupenie prvých a druhých huslí, kontry a kontrabasu. Toto bolo v niektorých generáciách bežne dopĺňané dychovými nástrojmi (klarinet, tárogató, fagot), violončelom a akordeónom (gombíkovým, alebo klávesovým).

Jednotlivé generácie ľudovej hudby FS ZOBOR možno najlepšie ohraničiť účinkovaním jej primášov, ktorí tradične súboru venovali viac než štúdiom stanovených 5 rokov.

Primáši 
 roky 19561962Ján Harazín
 roky 19621968Gabriel Karvay
 roky 19681978Marián Járek
 roky 19781984Karol Fialka
 roky 19841988Jaroslav Harazín, Viliam Hubinský
 roky 19881998Viliam Hubinský
 roky 19981999Marián Kramár
 roky 19992008Miroslav Sekereš
 roky 20082013Ondrej Cibi Hlaváč
 2013súčasnosťJán Gordulič

Externé odkazy 
 FS ZOBOR - oficiálna stránka

Slovenské folklórne súbory
Slovenská poľnohospodárska univerzita v Nitre
Kultúra v Nitre
Organizácie založené v 1956
Ján Cikker

Ján Cikker  (* 29. júl 1911, Banská Bystrica – † 21. december 1989, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ a pedagóg.

Život 
Základy hudobného vzdelania získal od svojej matky Márie Psotkovej a Viliama Figuša-Bystrého. (Otec František Cikker).
 1921 – 1929 Gymnázium v Banskej Bystrici
 1930 – 1935 Pražské konzervatórium v Prahe (kompozícia - Jaroslav Křička, dirigovanie - Pavel Dědeček, hra na organe - Bedřich Antonín Wiedermann, hra na klavíri - Růžena Kurzová)
 1936 – 1937 Hochschule für Musik und darstellende Kunst vo Viedni (dirigovanie - Felix von Weingartner)
 1936 – 1939 štúdium kompozície u Vítězslava Nováka na Majstrovskej škole v Prahe
 od 1939 v Bratislave:
1939 – 1951 profesor hudobnej teórie na Štátnom konzervatóriu
1945 – 1948 dramaturg opery SND
1951 – 1973 profesor kompozície na VŠMU v Bratislave

Jeden z popredných predstaviteľov slovenskej hudobnej moderny. Významne zasiahol do vývoja hudobnej drámy 20. stor., v opernej tvorbe sa zaoberal najmä skrytými stránkami ľudského života a psychiky. Komponovaniu sa venoval už od gymnaziálnych štúdií (skladby pre klavír a sláčikové nástroje), do slovenskej hudobnej kultúry prenikol viacerými orchestrálnymi a vokálno-symfonickými skladbami začiatkom 40. rokov. Hlavným ťažiskom jeho práce bola operná tvorba.
Autor početných symfonických diel (trilógia symfonických básní O živote), kantáty Cantus filiorum, oratória Óda na radosť, komornej (dva sláčikové kvartety) a vokálnej tvorby (piesňový cyklus O mamičke, úpravy ľudových piesní). K jeho žiakom patria napr. Ilja Zeljenka, Miroslav Bázlik, Juraj Beneš, Marián Varga a ďalší.

Ján Cikker je držiteľom Ceny UNESCO za hudbu (1979), a Radu Ľudovíta Štúra I. triedy in memoriam (2011).

Dielo

Opera 
 Juro Jánošík (1950-1953), libreto: Štefan Hoza
 Beg Bajazid (1957)
 Mister Scrooge (1959)
 Vzkriesenie (1959–1961)
 Hra o láske a smrti (1966)
 Meteor, fragment, (1966)
 Coriolanus (1970–1972)
 Rozsudok (1976-1978)
 Obliehanie Bystrice (1979–1981)
 Zo života hmyzu (1984–1986)
 Antigóna, fragment, (1987–1989)

Referencie

Literatúra 
 CIKKER, Ján. In:

Externé odkazy 
 Hudobné centrum - Ján Cikker
 Zoznam diel
 Životopis, dielo
 

 
Slovenskí hudobní skladatelia
Operní skladatelia
Slovenskí hudobní pedagógovia
Česko-slovenskí národní umelci
Osobnosti z Banskej Bystrice
Osobnosti s ulicami
Osobnosti na slovenských poštových známkach
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy
Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave

Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave so sídlom v Bratislave je štátna vysoká škola univerzitného typu. Pôsobí v rezorte Ministerstva zdravotníctva SR.

Patrí medzi univerzity poskytujúce postgraduálne vzdelávanie v medicínskych odboroch a vznikla z neuniverzitnej inštitúcie, ktorá bola známa pod menom Slovenská postgraduálna akadémia medicíny (SPAM, od 1. novembra 1998). SZU bola podľa dôvodovej správy založená kvôli európskej smernice v oblasti medicínskeho vzdelania, ktorá určuje, že takéto vzdelanie môže poskytovať iba vysoká škola a vznikla zákonom č. 401/2002 Z. z. od 1. septembra 2002 ako Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave. Avšak smernica EHS (ktorou argumentuje aj samotná univerzita na svojej stránke) hovorí, že špecializované vzdelanie môže okrem univerzity poskytovať aj fakultná nemocnica a zdravotnícke zariadenie schválené s týmto cieľom príslušnými orgánmi alebo organizáciami. Táto pasáž smernice teda odporuje tvrdeniam, že samotná univerzita musela byť založená a preto je možné interpretovať jej založenie ako dôchodkový plán istých poslancov NR SR.

Jej sídlo sa nachádza v Bratislave, miestnej časti Kramáre, kde sa nachádza aj jej výučbová základňa. K univerzite patria aj výučbové základne mimo Bratislavy.

Fakulty 
Slovenská zdravotnícka univerzita v Bratislave má štyri fakulty:
 Lekárska fakulta
 Fakulta ošetrovateľstva a zdravotníckych odborných štúdií
 Fakulta verejného zdravotníctva
 Fakulta zdravotníctva so sídlom v Banskej Bystrici (od roku 2005)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka univerzity

 
Univerzity na Slovensku
Štátne vysoké školy na Slovensku
Vysoká škola ekonómie a manažmentu verejnej správy v Bratislave

Vysoká škola ekonómie a manažmentu v Bratislave je vysoká škola v Bratislave. Vysoká škola pôsobí na základe uznesenia vlády č. 216 zo dňa 10. marca 2004.

Za rektora bol 7. septembra 2021 prezidentkou vymenovaný Ľuboš Cibák.

Študijné programy 
Vysoká škola ekonómie a manažmentu v Bratislave (VŠEM) poskytuje vysokoškolské štúdium v rámci bakalárskych a magisterských študijných odborov:
 3.3.5. Verejná správa a regionálny rozvoj
 3.3.16. Ekonomika a manažment podniku
 3.3.23. Verejná ekonomika a služby

Bakalárske programy 
 Verejná správa (Bc.)
 Manažment malého a stredného podnikania (Bc.)
 Ekonomika a manažment (Bc.)

Magisterské programy 
 Verejná správa (Mgr.)
 Manažment malého a stredného podnikania (Mgr.)

Fotogaléria 

Vysoká škola je generálnym sponzorom extraligového basketbalového tímu MBK Karlovka Bratislava, ktorý nosí pred menom skratku VŠEMvs.

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka školy

 
Súkromné vysoké školy na Slovensku
Školy v Bratislave
Jásir Arafát

Jásir Arafát (; celým menom 
; * 24. august 1929, Káhira, Egypt – † 11. november 2004, Clamart, Francúzsko, známy aj ako Abú Ammár (), bol palestínsky politik a vodca.

V rokoch 19692004 bol predsedom Organizácie pre oslobodenie Palestíny. Bol spoluzakladateľom najväčšej palestínskej ozbrojenej organizácie al-Fatah.  V roku 1994 dostal J. Arafát Nobelovu cenu za mier. 20. januára 1996 sa stal prezidentom palestínskej samosprávy.

Zomrel v roku 2004 v Paríži vo veku 75 rokov.

21. novembra 2012 bolo jeho telo exhumované, aby sa mohli urobiť testy, keďže vzniklo podozrenie, že bol zavraždený . Po smrti sa našli na jeho oblečení stopy rádioaktívneho polónia..

Terorizmus 
Palestínska ozbrojená organizácia Fatah pod vedením J. Arafáta v roku 1969 vykonala celkom 2432 guerillových útokov na území Izraela. Ocitla sa tak na zozname teroristických organizácií. Sú známe jej militantné krídla Fatah Hawks, Tanzim a Brigády mučeníkov al-Aksá.
Ozbrojené krídlo Fatahu – Brigády mučeníkov al-Aksá sa hlási k niekoľkým teroristickým samovražedným akciám na území Izraela.
Po smrti vodcu Fatahu J. Arafáta v novembri 2004 oznámili brigády, že budú ďalej vystupovať pod menom Brigády mučeníka Jásira Arafáta.
Ministerstvo zahraničných vecí USA aj Európska únia zaradili Brigády mučeníkov al-Aksá na svoje oficiálne zoznamy teroristických organizácií.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Biografia Jásira Arafáta
 Jásira Arafát 
 What Killed Yasser Arafat?, dokument 

Osobnosti z Káhiry
Palestínski politici
Teroristi
Nositelia Nobelovej ceny za mier
Organizácia pre oslobodenie Palestíny
Nositelia Radu bieleho leva
Grécke písmo

Grécke písmo (iné názvy: grécka abeceda, alfabeta; po novogrécky ελληνικό αλφάβητο - elliniko alfavito) je najstaršie dodnes používané písmo v Európe.

Použitie 
Používa sa takmer výlučne na zápis gréčtiny, grécke písmená sa však používajú aj v iných jazykoch, hlavne v jazykoch, ktoré sa používajú v Grécku, ako arumunčina, arvanitčina a turečtina Karamanlidov. Grécka abeceda sa používa aj na matematické symboly alebo v astronómii na označovanie hviezd.

Dejiny 
Pôvod gréckeho písma z fenického je úplne nesporný nielen pre jazykovedcov, ale výslovne ho spomína aj viacero antických (aj gréckych) autorov, ktorí aj priamo uvádzajú (bohužiaľ rôzne) mená konkrétnych Feničanov, ktorí písmo vraj doniesli Grékom. Napríklad podľa jednej legendy písmo Grékom priniesol fenický moreplavec Kadmos. Najstarší zachovaný grécky nápis je z 8. stor. pred Kr.. 

Pri prevzatí fenickej abecedy Gréci fenické znaky pre spoluhlásky, ktoré v gréčtine nie sú, použili ako znaky pre samohlásky. V 5. stor. pred Kr. mala grécka abeceda 24 znakov, z toho 17 pre spoluhlásky a 7 pre samohlásky. Spočiatku sa písmo písalo sprava doľava, neskôr bustrofedonom a zhruba od 7./6./5. storočia sa už písalo zľava doprava. Spolu so zmenou smeru písania Gréci aj otočili fenické písmená po vertikálnej osi asi o 180 stupňov.

Najstaršia forma gréckeho písma sa volá archaické grécke písma (to sú najstaršie nápisy z Théry, Mélu a Kréty). Z nich sa vyvinuli tzv. východogrécke písma a západogrécke písma. Z východogréckych písem sa vyvinulo klasické grécke písmo. Klasické grécke písmo sa začalo všeobecne používať v 4. storočia pred Kr. Jeho základom bol iónsky variant východogréckeho písma, ktorý sa používal v gréckych maloázijských kolóniách, najmä v Miléte. Z klasického gréckeho písma postupne vzniklo byzantské grécke písmo a z byzantského gréckeho písma vzniklo nielen novogrécke písmo, ale aj slovanské písma. Zo západogréckych písem sa vyvinuli italické abecedy a etruské písmo (a z neho latinské písmo).

Počet artefaktov s nápismi v gréckom písme je pochopiteľne obrovský, našli sa na minciach, vázach, kamenných doskách, pergamenoch, na stenách chrámov, v celom stredomorskom regióne i ďalej. Zachovali sa mnohé rukopisy diel Platóna, Homéra, Sofokla, Euklida alebo Archimeda. Gréci písmo tesali do kameňa, písali na papyrus, pergamen štetcom alebo písacou tyčinkou.

Transkripcia 
Transkripcia gréčtiny používaná na slovenskej Wikipédii sa nachádza v tejto tabuľke.

Prehľad gréckych znakov

Podrobná tabuľka dávnych znakov

Unicode 
V kódovaní elektronického typografického systému Unicode sú znaky gréckej abecedy umiestnené v rozsahu U+0370–U+03FF hexadecimálne. Okrem moderných a klasických znakov, ktoré patria ku gréckej abecede, sa tu nachádza aj sedem koptských grafém, každá v dvoch tvaroch (U+03E2–U+03EF). V rozsahu U+1F00–U+1FFF sa nachádza rozšírenie gréckej sady o znaky s klasickou diakritikou.

Pozri aj 
 Gréčtina

Referencie 
 Unicode
 digama
 stigma
 héta
 san
 koppa
 sampí
 šó

Zdroj 

 

Abecedy
Grécko
Písmo
Polčas premeny

Polčas premeny (polčas rozpadu) alternatívne znamená biologický polčas premeny (biologický polčas rozpadu), pozri biologický polčas premeny.
Polčas premeny alebo polčas rozpadu alebo doba polpremeny (iné názvy pozri nižšie) je jeden z dôležitých parametrov charakterizujúcich rádioaktívny prvok. Udáva časovú periódu, za ktorú sa rádioaktivitou rozpadne polovica určitého množstva daného prvku. Tento parameter je špecifický pre každý rádioaktívny prvok.

Polčas premeny zvyčajne označujeme ako

Názvy 
Slovenské názvy tejto veličiny sú: 
polčas premeny, polčas radioaktívnej premeny, polčas jadrovej premeny, fyzikálny polčas premeny [t.j. opak biologického polčasu premeny], polčas rozpadu, polčas radioaktívneho rozpadu, fyzikálny polčas rozpadu [t.j. opak biologického polčasu rozpadu], doba polpremeny, čas polpremeny; 
 zriedkavo: polčas prechodu, čas premeny, doba premeny, poldoba premeny; 
 staršie: polčas, doba polovičného rozpadu, čas polovičného rozpadu.

Podľa niektorých názorov by sa veličina z vyššie uvedených názvov mala správne označovať názvom doba polpremeny, podľa iných názorov je tento názov nevhodný.

Rozpadová rovnica 
Počet jadier rozpadnutých za jednotku času je priamo úmerný aktuálnemu počtu jadier. Konštanta úmernosti  sa nazýva rozpadová konštanta. Možno preto zapísať diferenciálnu rovnicu:

Riešením tejto rovnice je funkcia:

V rovnici  označuje počet jadier v čase . Ak chceme zistiť vzťah medzi rozpadovou konštantou a polčasom rozpadu, dosadíme za počet častíc  počet . Riešime tak rovnicu:

Rozpadová rovnica sa dá prepísať do tvaru:

Referencie

Externé odkazy 

tabuľka polčasov rozpadov niektorých jadier (v angličtine)

Rádioaktivita
Turistický oddiel mládeže

Turistický oddiel mládeže (skr. TOM) je športový oddiel zameraný na turistiku. Tieto skupiny detí a mládeže pod vedením kvalifikovaných vedúcich spoznaváju krásy prírody aj ľudských výtvorov na Slovensku a v zahraničí. Heslom turistiky je „Spoznavaj svoju otčinu“.

Turistika
Adolf Engler

Adolf Heinrich Gustav Engler (* 25. marec 1844, Sagan, Poľsko – † 10. október 1930, Berlín, Nemecko) bol nemecký botanik. Prispel k výskumu systematizácie rastlín a založil botanickú záhradu v Berlíne.

Literatúra 
 Botanisches Museum Berlin: Adolf Engler - Die Welt in einem Garten. Prestel, München 2000. ISBN 3-7913-2315-6
 Frans A. Stafleu, Richard S. Cowan: Taxonomic literature. 2. ed., Band 1, A-G. Utrecht 1976. ISBN 9031302252

Iné projekty

Externé odkazy 
 Sonderausstellung 2000 Die Welt in einem Garten / Adolf Engler - ein Leben für die Botanik im Botanischen Museum Berlin
 Biografie Englers im Rahmen der Sonderausstellung 1998 Die grüne Schatzkammer der Freien Universität Berlin im Botanischen Museum Berlin
 Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie begr. von Adolf Engler, hrsg. von J. Grau u. a. Schweizerbart’sche Verlagsbuchhandlung

Nemeckí botanici
Pieseň o Nibelungoch

Pieseň o Nibelungoch alebo Nibelungenlied je stredoveký nemecký hrdinský epos od neznámeho autora z obdobia približne okolo roku 1200 napísaný v strednej hornej nemčine. Ide o najdôležitejšie dielo nemeckej stredovekej literatúry.

Dej 
Reflektuje historické udalosti z 5. storočia keď Huni pod Atilovou vládou vtrhli do západnej Európy a v roku 436 zničili Burgundské kráľovstvo pri Wormse.

V nemeckej mytológii boli Nibelungovia synovia hmly a rasa trpaslíkov, ktorá žila v podzemí. Hrdina Siegfried im ukradol poklad, ktorý symbolizoval moc. Siegfried sa stal kráľom. Požiadal o ruku sestru kráľa Gunthera Kriemhildu. Kráľova manželka Brunhilda zradou a nástrahami zabije Siegfrieda. Kriemhilda jeho smrť pomstí ale sama pritom zomrie.

Forma a štýl 
Je komponovaný v štvorveršových strofách (tzv. nibelunská strofa). Má dve hlavné časti: Siegfriedova smrť a Zánik Burgundov. V piesni sa miešajú prvky germánskej mytológie, kresťanstva a pohanstva.

Moderné vnímanie 
Prvá moderná verzia bola publikovaná v 1782. Koncepty ako česť, lojalita, líderstvo a vlastenectvo boli zneužívané moderným nacionalizmom a nacizmom. V súčasnosti má dielo veľký vplyv umenie.

Referencie

Pozri aj 
 Richard Wagner: Prsteň Nibelungov (Der Ring des Nibelungen) (1876)

Iné projekty 

Nemecká literatúra
Stredoveká literatúra
Eposy
Dušan Rapoš

Dušan Rapoš (* 20. jún 1953, Moravany) je slovenský režisér, scenárista a hudobný skladateľ. Umelecký pseudonym Sui Generis (svojho druhu) alebo SG. Je manželom herečky Evy Vejmělkovej, synom slovenského publicistu Vladimíra Rapoša a vnukom európskeho architekta a staviteľa Miloša Rapoša.

Vyštudoval katedru žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1975) a filmovú réžiu na bratislavskej VŠMU (1982). Počas štúdií pracoval ako novinár a redaktor v rozhlase (Dobré ráno). Od roku 1982 pracoval v spravodajskom filme a venoval sa tvorbe týždenníkov. Okrem práce vo filme sa venuje divadelnej tvorbe, skladaniu hudby (napr. balet Deti Titanicu) a textárstvu. V roku 1992 založil produkčnú spoločnosť Welcome Film. Podieľal sa na výrobe seriálu „Slovenský bigbít“.

Z prvého manželstva má dcéry Katarínu a Dušanu. S Evou Vejmělkovou má dve dcéry, Taru a Ritu. Žije v Havířove.

Filmografia 
 1979: Smetiarska etuda krátky film
 1984: Falošný princ
 1985: Fontána pre Zuzanu
 1986: Utekajme, už  ide!
 1988: F.T. (Future Terrestrial)
 1989: Rabaka
 1991: Dido televízna trilógia
 1993: Fontána pre Zuzanu 2
 1993: Karel Kryl - Kdo jsem...?
 1996: Suzanne
 1999: Fontána pre Zuzanu 3
 2008: Cinka Panna
 2018: Keď draka bolí hlava

Ocenenia 
2008 – Krištáľové krídlo v kategórii publicistika a literatúra spoločne s Ľubošom Juríkom a Jozefom Šuhajdom za obsiahlu knihu Slovenský bigbít, ktorej súčasťou sú 3 DVD s 1O-dielnym televíznym seriálom, sa stala jednou z najúspešnejších kníh roku 2008. Na viac ako 400 stranách sú zachytené plodné šesťdesiate roky cez rockovú a beatovú hudbu, ale aj cez názory, ideály a nádeje vtedajšej mladej generácie. Kniha je aj dokumentom o desaťročí, ktoré patrilo medzi najvzrušujúcejšie obdobie minulého storočia.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Slovenskí filmoví režiséri
Slovenskí scenáristi
Slovenskí hudobní skladatelia
Pracovníci Slovenského rozhlasu
Držitelia Krištáľového krídla
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti z Moravian
Cyprus (rozlišovacia stránka)

Cyprus môže označovať:
 ostrov v Stredozemnom mori, pozri Cyprus (ostrov)
 ostrovný štát na tomto ostrove, Cyprus
 strom, pozri cyprus (strom)
Haiti (ostrov)

Haiti alebo staršie Hispaniola je ostrov v Karibskom mori. Je to druhý najväčší ostrov (po Kube) v Karibiku a 22. na svete. Je súčasťou súostrovia Veľké Antily. Má rozlohu . V súčasnosti sa na ostrove nachádzajú dva štáty – Haiti a Dominikánska republika, ktoré z neho robia karibský ostrov s najviac obyvateľmi.

Názov 
Pôvodní obyvatelia, indiáni Tainovia, nazývali ostrov rôznymi názvami. Tainovia nemali spisovný jazyk, a preto historické pramene o týchto menách pochádzajú od troch európskych historikov: Talian Peter Martyr d'Anghiera a Španieli Bartolomé de las Casas a Gonzalo Fernández de Oviedo. Na základe komplexného prieskumu a mapy, ktorú vypracoval Andrés de Morales v roku 1508, oznámil, že ostrov ako celok sa nazýval Quizquella (alebo Quisqueya) a slovo Haiti (jazyk Taino: Ayiti ) označovalo hornatú oblasť na východnom konci ostrova. Diego Álvarez Chanca, lekár na druhej Kolumbovej plavbe, tiež poznamenal, že Haiti je názov najvýchodnejšou provinciou ostrova. avšak Oviedo a Las Casas zaznamenali, že Tainovia celý ostrov nazýval Haití.

Keď sa Kolumbus v roku 1492 zmocnil ostrova, pomenoval ho Insula Hispana v latinčine a La Isla Española v španielčine, čo znamená „španielsky ostrov“. Las Casas skrátil názov na Española a keď talian Peter Martyr d'Anghiera podrobne opísal ostrov v latinčine používal meno Hispaniola. Taino, španielske a francúzske historicky názvy pre celý ostrov Haiti, Hayti, Santo Domingo alebo Saint-Domingue. 

V roku 1918 americká okupačná vláda na čele s Harrym Shepardom Knappom rozhodla používať na ostrove názov Hispaniola a odporučila používanie tohto mena Národnej geografickej spoločnosti.

„Haïti“, jeden z pôvodných názvov ostrova v jazyku indiánov, prijal haitský revolucionár Jean-Jacques Dessalines v roku 1804. V slovenčine je oficiálny názov ostrova Haiti (Tainovia) namiesto Hispaniola a to napriek tomu že na ňom sídli štát s rovnakým menom.

Dejiny 
Na ostrove Haiti založil v roku 1492 Krištof Kolumbus prvú španielsku kolóniu v Novom svete (zanikla o rok neskôr).

Referencie

Iné projekty 

Ostrovy Severnej Ameriky
Haiti

Haiti môže označovať:

 ostrov v Karibskom mori, pozri Haiti (ostrov)
 štát na ostrove Haiti v Karibskom mori, pozri Haiti (štát)
Kôň

Kôň môže byť:
 v zoológii: 
slovenský názov rodu Equus (v užšom, staršom zmysle zahŕňa len pravé kone, v širšom zmysle aj somára, zebru a pod.), pozri kôň (rod)
slovenský názov podrodu Equus (= rod Equus v užšom zmysle), pozri kôň (podrod)
alternatívny názov druhu kôň domáci (Equus caballus, Equus ferus caballus), pozri kôň domáci
príslušník taxónu kone - pozri nižšie
 stará jednotka výkonu, pozri kôň (jednotka)
 šachová figúrka jazdec, pozri jazdec (šach)
 slangovo: kráľ v kartách, keďže sedí na koni kráľ (karta)
 vec, tvarom pripomínajúca koňa, napr. telocvičný kôň
 pejoratívne: hlupák
 vrch vo Vysokých Tatrách, pozri Kôň (vrch vo Vysokých Tatrách)
 vrch v Oravských Beskydách, pozri Kôň (vrch v Oravských Beskydách)

Kone môže byť:
množné číslo slova kôň - pozri vyššie
slovenský názov podčeľade Equinae, pozri kone (podčeľaď)
neformálny alebo starší slovenský názov čeľade koňovité (Equidae), pozri koňovité
v Etiópii:
K’onä
sídlo v Oromiji

Pozri aj
Equus
Koník
Častica alfa

Častica alfa ( - častica) alebo žiarenie alfa, helión je jadro atómu hélia zložené z dvoch protónov a dvoch neutrónov, s kladným nábojom +2e a nukleónovým číslom 4. α častice sa uvoľňujú pri α rozpade a pozorujú sa pri mnohých rádioaktívnych premenách, pričom môžu mať veľkú energiu. Hmotnosť α častice je 6,642 8. 10-27 kg. 

Prúd častíc alfa sa nazýva tiež žiarenie alfa alebo alfa žiarenie. Ide o prúd kladne nabitých jadier hélia, ktoré sa pohybujú rýchlosťou 20 000 km.s-1. Preniká vrstvou vzduchu hrubou niekoľko centimetrov alebo tenkými kovovými fóliami.  Vychyľuje sa aj v elektrickom aj v magnetickom poli. Alfa častice sú vysielané z jadra rýchlosťou 1.107 až 2.107 m.s-1 pri vysielaní energie 2-8 MeV. Vzniká tak nuklid s nukleónovým číslom o štyri jednotky menším a tiež protónovým číslom o dve jednotky menším, než v pôvodnom prvku. Dokáže ho zachytiť tenká vrstva papiera.

Objavil ich v roku 1899 Ernest Rutherford pri výskume rádioaktivity uránu. V Slnku a vo hviezdach vznikajú termonukleárnymi reakciami z protónov. Téme alfa častíc sa venoval aj Richard Feynman.

Iné projekty 

Hélium
Rádioaktivita
Žiarenie
Zálohovanie údajov

Zálohovanie údajov (iné názvy: zálohovanie dát, backup) je vytváranie  kópie (kópií) dát pre prípad potreby obnovenia práve spracúvaných alebo relatívne nedávno uložených dát, ak došlo k ich poškodeniu alebo zničeniu.  Táto kópia sa nazýva záložná kópia, záloha, náhradná kópia alebo backup.

Môže byť vykonávané manuálne alebo automaticky. Automatické zálohovanie môže byť priebežné alebo sa vykonáva v určitých časových intervaloch (cykloch). Niektoré operačné systémy počas zálohovania umožňujú súbežne vykonávať zmeny v zálohovaných dátach, iné umožňujú ich v tom čase prezerať, ale nemožno ich meniť a niektoré neumožňujú ani to.

Zálohovanie verzus archivovanie 
Rozdiel medzi archivovaním (archiváciou) údajov a zálohovaním údajov spočíva v tom, že archívna kópia slúži na spätné zistenie, v akom stave boli dáta v určitom čase, a podľa vnútorných predpisov organizácie, alebo zákonných nariadení sa musí archívna kópia archivovať počas predpísanej doby. Záložná kópia naopak slúži na obnovenie "živých" dát, ak došlo k ich poškodeniu alebo zničeniu. Priebežné zálohovanie nemožno nazývať archivovanie.

Počítačová bezpečnosť
Haja červená

Haja červená (Milvus milvus) je dravý vták z čeľade jastrabovité (Accipitridae). Obýva západnú a juhozápadnú palearktickú oblasť. Na Slovensku sa vyskytuje v dvoch odlišných typoch prostredia. Hniezdi v lužných lesoch rieky Moravy a Dunaj v blízkosti lúk a pasienkov a hniezdi v bukových lesoch pahorkatín severovýchodného Slovenska, takisto pri lúkach a pasienkoch. Hniezdenie bolo dokázané na 3,70 % mapovacích kvadrátov. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov haja červená patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci.

Výskyt a stav na Slovensku 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 15 - 20, zimujúcich jedincov 0 - 2. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú mierny pokles od 20 - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 E - ohrozený druh. V roku 1998 EN:AIc, EN - ohrozený. V roku 2001 EN - ohrozený. V roku 2014 EN* C2a(i); D - silne ohrozený. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Zimovanie 
Haja červená od roku 1995 pravidelne zimuje na sútoku riek Dyje a Morava na území Česka, neďaleko slovenských hraníc, s maximálnym počtom 18 jedincov v roku 1999. Do roku 1999 boli známe zimné výskyty len na východnom Slovensku. Po roku 2000 už nie sú pozorovania z východného Slovenska ale pribudli záznamy zimujúcich hají červených zo západného Slovenska. Zo 158 záznamov (január 2018) je drvivá väčšina zo Záhoria (Borská nížina, Chvojnická pahorkatina a Dolnomoravský úval) a len štyri sú z Podunajskej roviny, kde sa zimné výskyty začínajú objavovať až po roku 2007.

Ochrana 
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 4610 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015). Haja červená je druh európskeho významu zaradený aj do Bonnského dohovoru (Príloha II), Bernského dohovoru (Príloha II). a smernici o vtákoch (Príloha I).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Jastrabovité
Takmer ohrozené druhy
Vtáky na Slovensku
Orliak morský

Orliak morský alebo orol morský (lat. Haliaeetus albicilla) je druh z čeľade jastrabovité. Obýva celú severnú Palearktídu. Na Slovensku žije pri veľkých riekach a vodných plochách. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov orliak morský patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, európska populácia má takisto stúpajúci trend.

Hlas 
Orliak morský sa ozýva vysokým a rýchlym kli-klik-klik alebo kyik, kyik, kyik..., pripomínajúcim hlas tesára čierneho
 v čase toku. U samice znie zreteľne hlbšie ako u  samca. Je to kontaktný hlas, séria 15 - 30 volaní stúpajúca čo do rýchlosti i výšky tónu. Týmto hlasom sa ozýva najmä v období hniezdenia. Pri rušení na hniezde znie ako kli-kli-kli.... Známy je aj hlboký štekavý hlas kru.

Výskyt a stav na Slovensku 
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 5, zimujúcich jedincov 40 - 80. Veľkosť populácie vykazuje mierny nárast od 20 do 50%. Veľkosť územia na ktorom sa vyskytuje je stabilná, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V roku 1998 CR:B1, CR - kriticky ohrozený. V roku 2001 CR - kriticky ohrozený. V roku 2014 VU* D - zraniteľný. Dôvodom preradenia do nižšej kategórie môže byť niektorý z nasledujúcich dôvodov: zvýšenie počtu rozmnožujúcich sa jedincov, rastúci trend populácie, zväčšovanie areálu alebo aj možnosti pozitívneho ovplyvnenia populácií z okolitých krajín. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia R - vzácny druh.

Ochrana 
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 10000 €  (Vyhláška MŽP č. 170/2021).

Dôležitým faktorom v ochrane všetkých lesných druhov vtákov sú správne spôsoby obhospodarovania lesov, nerúbať v hniezdnej dobe a nie veľkoplošným holorubným spôsobom.
Vhodným modelom je prírode blízke hospodárenie v lesoch. Za hniezdnu dobu orliaka morského je považované obdobie od 1. januára do 31. júla, podľa prílohy č.3 internej smernice Štátnej ochrany prírody SR "IS-20-2021 Smernica k uzatváraniu dohôd o sprístupnení porastov pre účely realizácie prírode blízkeho obhospodarovania lesov" pre potreby špecifického opatrenia 4.3 Akčného plánu pre implementáciu Stratégie adaptácie SR na zmenu klímy :Ochrana a adaptácia lesov v chránených územiach.

Orliak morský je druh európskeho významu
, ktorý sa vyskytuje ako kritériový druh v 1 chránenom vtáčom území - Dunajské luhy.

Druh je zaradený do
Bonnského dohovoru (Príloha I).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Jastrabovité
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Animoterapia

Animoterapia (z angl. animal – zviera, podľa iných názorov z lat. anima – duša) je liečenie pomocou zvierat. Využíva pozitívne pôsobenie zvieraťa na emocionálne a fyzické zdravie človeka.

Špeciálnymi metódami animoterapie sú:
hipoterapia - terapia s použitím koní
canisterapia - terapia s použitím psov
felinoterapia - terapia s použitím mačiek

Vedci zatiaľ presne nevedia, akým spôsobom kontakt so zvieraťom ovplyvňuje ľudský organizmus. Domnievajú sa, že citový vzťah k zvieraťu pomáha uvoľňovať interferón, ktorý posilňuje imunitný systém, a endorfíny, ktoré zvyšujú prah bolesti. Liečivé pôsobenie zvieraťa do značnej miery súvisí s empatiou, nepodmieneným rešpektom a láskou, ktorú sú zvieratá schopné prejaviť. Uspokojenie týchto potrieb, v kombinácii s dotykom živej bytosti pomáha uviesť pacienta do lepšieho duševného stavu. Podľa ľudí veriacich v parapsychológiu tiež údajne dochádza k interakcii energetických polí pacienta a zvieraťa.

Možno vyčleniť dve základné kategórie terapeutických zvierat:
Asistenčné zvieratá – sú individuálne vycvičené na vykonávanie príkazov, alebo na prácu pre nejakú osobu so špecifickým problémom. Ide napríklad o vodiacich psov.
Terapeutické zvieratá – sú integrálnou súčasťou liečebného procesu pre jednotlivca, alebo skupinu jednotlivcov s rovnakým problémom.

Animoterapia v zahraničí, najmä v USA, tvorí rovnocennú súčasť psychoterapie. Okrem psov a mačiek sa využívajú hlavne ošípané, kravy, kone a sliepky.

U ťažko chorých pacientov, ktorých primárnym problémom nie je psychický problém (onkologickí, postoperačné stavy, ...) sa prostredníctvom hladenia zvieraťa a verbálnou i nonverbálnou komunikáciou so zvieraťom, aktivujú vnútorné zdroje, urýchľuje sa rekonvalescencia pacientov a klesá ich chorobnosť.

Literatúra
 Martin Šipkovský: Canisterapia. In. Život so psom : časopis pre milovníkov psov, na podporu opustených zvierat a činnosti U.V.P. Č. 1. I. roč. r. 2005, s. 12-13

Psychoterapia
Alternatívna medicína
Chriašť najmenší

Chriašť najmenší (iné názvy: chriašteľ najmenší, chriašteľ červenkastonohý; lat. Zapornia pusilla synonymum Porzana pusilla) je vták z čeľade chriašteľovitých.Obýva rôzne oblasti, orientálnu, etiópsku, austrálsku i palearktickú, kde žije najmä v Španielsku. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chriašť najmenší patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, pretože nie sú známe vplyvy deštrukcie jeho biotopov na veľkosť populácie.

Výskyt a stav na Slovensku 
Na Slovensku je vzácny, objavuje sa počas migrácie, ťažko sa zisťuje pre skrytý spôsob života. O hniezdení existuje správa z roku 1957 z rezervácie Tajba, no bez dokladu. Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. V rokoch 1998, 2001 a 2014 žiadny. 

V zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii ani v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia nie sú žiadne záznamy o hniezdení uznané Faunistickou komisiou.

Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia R - vzácny druh.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Chriašteľovité
Najmenej ohrozené druhy
Vtáky na Slovensku
Chriašť malý

Chriašť malý alebo chriašteľ malý (lat. Zapornia parva synonymum Porzana parva) je druh z čeľade chriašteľovité. Obýva západnú a centrálnu palearktídu. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov chriašť malý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná.

Výskyt a stav na Slovensku 
Chriašť malý je na Slovensku hniezdič a migrant. Na Slovensku bolo dokázané alebo pravdepodobné hniezdenie v 6,00 % mapovacích kvadrátoch. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 70 - 150. Veľkosť populácie má mierny pokles od 20 - 50%. Veľkosť územia na ktorom sa vyskytuje je stabilná, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 V - zraniteľný. V roku 1998 LR:lc, LR - menej ohrozený druh, lc - najmenej ohrozený taxón. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 VU* D - zraniteľný. Európsky ochranársky status SPEC4 - druhy, ktorých globálne populácie sú koncentrované v Európe a majú tam vhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Chriašteľovité
Najmenej ohrozené druhy
Vtáky na Slovensku
Rybár malý

Rybár malý (lat. Sternula albifrons staršie Sterna albifrons) je druh z čeľade rybárovité, zaraďované aj pod čajkovité. Obýva pobrežia morí a štrkové ostrovy riek na celej Zemi, hniezdi v kolóniách. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov rybár malý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, trend v Európe je neznámy.

Opis 
Starší názov rybár bieločelý v novšom systéme označuje iný druh, žijúci na južnej pologuli, pozri rybár bieločelý.

 Výskyt a stav na Slovensku 
Rybár malý patrí na Slovensku k vzácnym hniezdičom a k pravidelným migrantom. Od roku 1993 hniezdi na Dunaji pri Čunove, úspešnosť hniezdenie je nízka. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 0 - 5. Druh je fluktuujúci. Ekosozologický status v roku 1995 I - nezaradený. V roku 1998 NE - nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 NE - nehodnotený. V roku 2014 NA - (regionálne) nepríslušný. Rybár malý je jeden z 15. nehodnotených druhov, z niektorého z nasledujúcich dôvodov: o ktorých pravidelnom hniezdení u nás existujú údaje z menej ako 10 posledných rokov, sú v štádiu rozširovania areálu, hniezdia alebo hniezdili u nás len sporadicky alebo ojedinele. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D'' - ustupujúci druh.  

Aktuálne výskyty a diskusie sú k dispozícii v zozname vzácnych a zriedkavých druhov vtákov databázového systému Birding Slovakia alebo v zozname vzácnych ornitologických pozorovaní podliehajúcich hláseniu Faunistickej komisii.

Ochrana 
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 1840 € (Vyhláška MŽP č. 579/2008 Z.z.).

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Rybárovité
Čajkovité
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Labuť malá

Labuť malá (iné názvy: labuť tundrová, labuť hvízdavá [všetky tri: v širšom zmysle], lat. Cygnus columbianus [sensu lato]) je zúbkozobec z čeľade kačicovitých. Hniezdi v tundre palearktickej oblasti. Do roku 1999 bolo na Slovensku 6 záznamov, celkom 9 pozorovaní 17-tich jedincov, posledné v marci 2013 na Dubnickom štrkovisku. 

Niektoré zdroje z nej vyčleňujú poddruh Cygnus columbianus bewickii ako samostatný druh Cygnus bewickii (slovenský názov znie labuť malá [v užšom zmysle] alebo labuť tundrová [v užšom zmysle A]). Zostávajúci druh je potom Cygnus columbianus [sensu stricto] (po slovensky labuť tundrová [v užšom zmysle B])

Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov labuť malá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie nie je známy, v Severnej Amerike bol zaznamenaný za posledných 40 rokov štatisticky nevýznamný mierny pokles, pre Európu je predpokladaný pokles hniezdiacej i zimujúcej populácie do roku 2038 (tri generácie) o 5079%.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Kačicovité
Najmenej ohrozené druhy
Vtáky na Slovensku