joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kaapo Kakko

Kaapo Kakko (* 13. február 2001, Turku, Fínsko) je fínsky profesionálny hokejista, ktorý hrá na pozícii útočníka. 
V súčasnosti hrá za New York Rangers v najvyššej lige NHL. Hrá na pravom krídle, avšak skúsenosti má s hrou na pozícii stredového útočníka. 

V januári 2019 získal spolu s fínskym tímom zlatú medailu na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov a takisto v máji 2019 zlatú medailu na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji.

Je jedným z mála hráčov ľadového hokeja, ktorý trpí ako cukrovkou 1. typu, tak aj celiakiou.

Kariérne štatistiky

Klub

Reprezentácia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
          
   
 Kaapo Kakko na stránke New York Rangers

Zdroj 

Fínski hokejisti
Hokejisti draftovaní klubom New York Rangers
Hráči TPS Turku
Osobnosti z Turku
Malokarpatská knižnica v Pezinku

Malokarpatská knižnica v Pezinku je verejná regionálna knižnica založená v roku 1953, ktorá sa nachádza na Holubyho ulici číslo 5. Jej zriaďovateľom je Bratislavský samosprávny kraj a plní funkciu metodického centra pre verejné mestské a obecné knižnice Malokarpatského regiónu a časť Záhoria, ako napríklad pre okresy Pezinok, Malacky a Senec. Knižniciam poskytuje odbornú metodickú pomoc, vykonáva štatistické vykazovanie a rozbory a koordinuje bibliografickú činnosť. Malokarpatská knižnica plní aj funkciu krajskej knižnice pre Bratislavský kraj.

Dňa 1. augusta 1991 bola otvorená nová budova s vchodom z Jesenského ulice.

Je rozdelená na oddelenie pre deti a mládež a oddelenie pre dospelých. Čitateľom knižnice sa môže stať každý občan Slovenska po zaplatení členského, ktoré platí na 1 rok.

Pobočka knižnice
Od 29. mája 2018 má svoju pobočku aj v historickej mestskej časti Cajla, na Cajlanskej ulici číslo 88.

Štatistiky  
Knižnica má viac ako 4000 zaregistrovaných čitateľov, z toho asi 1700 čitateľov tvoria deti. Ročne knižnicu navštívi takmer 35 000 návštevníkov.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka knižnice

Zdroj 
 Malokarpatská knižnica na stránke mesta Pezinok

Stavby v Pezinku
Verejné knižnice na Slovensku
Kultúra v Pezinku
La Gioia

Gioia (v slovenskom preklade Radosť) je názov slovenského pop operného tria. Vznik skupiny v roku 2008 podnietila inšpirácia pop vokálnou skupinou Il Divo. Repertoár formácie La Gioia tvoria známe skladby pop music, upravené do operných aranžmánov. Skupina od svojho založenia pôsobí v nezmenenej zostave – tvoria ju Martin Vetrák (spevák – tenor), Peter Ševčík (spevák – barytón) a Matej Vaník (spevák – tenor).

Základom repertoáru formácie Gioia sú piesne slovenskej, českej a svetovej populárnej hudby, upravené pre spev v opernom štýle bel canto. Pôvodné texty skladieb sú prekladané do ruštiny, latinčiny, francúzštiny či taliančiny. Vďaka forme svojej umeleckej prezentácie predstavuje  Gioia unikátny počin na hudobnej scéne v rámci strednej Európy.  Gioia vydala niekoľko hudobných CD-nosičov, vrátane živého záznamu z ich vlastného koncertného projektu Rockové balady. Skupina každoročne absolvuje viacero koncertov a galakoncertov prevažne na Slovensku a v Česku.

Členovia skupiny 
 Martin Vetrák – spevák – tenor
 Peter Ševčík – spevák – barytón
 Matej Vaník – spevák – tenor a skladateľ

Diskografia 
 La Gioia – 2010, CD
 Per Te – Global Music GM 12060701, 2012, CD
 Adagio – Global Music GM 131042, 2013, CD
 Mia Strada – Global Music GM 0151015, 2015, CD
 Rockové Balady live – La Gioia & Band – Môlča Records, 2017, CD
 Čaro Vianoc – Môlča Records, 2017, CD
 Best of Československé – Môlča Records, 2018, CD

Ocenenia 
 2011: Finalista súťaže Česko Slovensko má talent 2011

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Stránky na Facebboku

Slovenské vokálne skupiny
Hudobné skupiny z 2008
Pneumatika (rozlišovacia stránka)

Pneumatika môže označovať:
pružnú časť kolesa vozidiel, pozri pneumatika
technický či vedný odbor, pozri aeromechanika
skrátene: pneumatické zariadenie, pozri napr. pneumatický mechanizmus
Torta

Torta je sladká pochúťka vyrobená často z cesta alebo aspiku, ktorý je po upečení rozrezaný na plátky. Tieto plátky sa zlepujú krémom, čokoládou, medom či ďalšími pochutinami. Vrchná časť torty býva často ozdobená polevou, čokoládou, ovocím, či dokonca pudingom, jogurtom, vhodnou zeleninou, cereáliami, orechmi, mandľami, karamelom, džemom a podobne. Torta má tiež rôzne chute. Môže byť čokoládová, vanilková, jahodová, malinová a podobne. V nejakých obchodoch objavíte tiež rôzne tvary tort, malých aj veľkých, napríklad môže byť malá a v tvare štvorca alebo veľká guľatá.

Torta môže mať niekoľko poschodí, kedy postupne menšie a menšie torty tvoria pyramídu. Používa sa väčšinou pri oslavách narodenín, pri svadbách, veselkách, iných oslavách a aj len tak bez dôvodu a pre radosť. Torty môžu byť vhodne upravené do tvaru srdiečok, kníh, áut, zvierat, zbraní, šachovníc, ľudských postáv, obskurných geometrických tvarov a inak. Narodeninové torty sa môžu zdobiť sviečkami v počte zodpovedajúcom veku oslavenca. Pri vysokom veku, zvlášť žien, ale aj mužov, sa z praktických dôvodov a z úcty k člověku počet sviečok zámerne znižuje alebo zostáva dlhodobo rovnaký. V týchto zvykoch existuje veľká variabilita. Záleží na vhodnosti príležitosti, miere formality udalosti a pri nej prítomných ľudí.

Pozri aj 
 Sacherova torta

Iné projekty

Externé odkazy 
 Návod na poťahovanie torty cukrárskou hmotou (po česky)
 Fotogaléria poťahovaných marcipánových tort (po česky)

Zdroj 

Dezerty
Sladkosti
Klibanos

Klibanos alebo Kribanos (klibanos, kribanos) je typ starogréckej keramickej nádoby.
 
Klibanos (mn. č. klibanoi), prenosná keramická alebo kamenná nádoba (piecka) v tvare obrátenej vaničky s otvormi a veľkým horizontálnym uchom, slúžila hlavne na pečenie chleba. Vypracované cesto sa umiestnilo na čistý a horúci povrch v ohni a prikrylo klibanom, ku ktorému sa prihrnuli rozžeravené uhlíky. Otvory na bokoch nádoby zrejme pomáhali odvádzať teplo. Tvar klibana bol v staroveku natoľko známy, že sa po ňom pomenovali aj iné objekty, vrátane skalných jaskýň a podzemných klenieb.

Referencie a bibliografia

Pozri aj 
 Typológia starogréckej keramiky

Staroveká grécka keramika
Nádoby
Peter Lizák

JUDr. Peter Lizák (* 9. apríl 1962) je slovenský diplomat, od mája 2015 do roku 2019 bol veľvyslanec Slovenska v Nemecku.

Životopis 
Študoval na Obchodnej fakulte Ekonomickej univerzity a na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov. Doktorát z práv získal na Právnickej fakulte Univerzity Komenského. Študoval aj na ďalších inštitúciách v zahraničí.

Po ukončení základnej vojenskej služby v roku 1987 pracoval obchodný referent obchodného oddelenia. V roku 1990 pracoval ako vedúci odborný referent Odboru medzinárodných vzťahov na Úrade vlády SR. Počas rokov 1191 až 1992 bol riaditeľom diplomatického protokolu na Ministerstve medzinárodných vzťahov SR. V rokoch 1993 až 1996 bol 1. veľvyslaneckým tajomníkom na veľvyslanectve Slovenska v Berne. V rokoch 1997 a 1998 pracoval na Ministerstve zahraničných vecí. V období 19982002 bol radcom-vyslancom na veľvyslanectve vo Viedni. V rokoch 2002 až 2003 bol riaditeľom Odboru vonkajších vzťahov a inštitúcií EÚ a zároveň vedúcim expertného tímu Slovenska na Konvente EÚ. V rokoch 2003 až 2005 bol riaditeľom kancelárie ministra MZV. V rokoch 2005 až 2007 bol mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec a vedúci stálej misie Slovenska pri OBSE vo Viedni, v rokoch 2006 až 2007 predsedal jej Bezpečnostnému výboru. Následne bol v období 20082012 veľvyslancom Slovenska v Rakúsku. Jeho predchodcom bol Jozef Klimko a nástupcom Juraj Macháč. V rokoch 2012 až 2015 bol riaditeľom  Odboru analýz a plánovania MZVaEZ SR.

V máji 2015 sa stal veľvyslancom v Nemecku. Jeho predchodcom bol v rokoch 2010 až 2015 Igor Slobodník. Do funkcie ho vymenoval prezident Andrej Kiska 18. mája 2015. V novembri 2019 bol za jeho nástupcu vymenovaný Marián Jakubócy.

Referencie 

Slovenskí diplomati
Absolventi Obchodnej fakulty Ekonomickej univerzity v Bratislave
Absolventi Moskovského štátneho inštitútu medzinárodných vzťahov
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Veľvyslanci Slovenska pri Organizácii pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe
Veľvyslanci Slovenska v Rakúsku
Veľvyslanci Slovenska v Nemecku
MFK Skalica

MFK Skalica je slovenský futbalový klub, založený v roku 1920. Svoje domáce zápasy hrá na Mestskom štadióne ´´Na Letňáku´´ v Skalici. Momentálne hrá v najvyššej slovenskej súťaži, Fortuna lige.

História 

 1920–1945 založený ako ŠK Skalica
 1945–1953 zmena názvu na Sokol Tekla Skalica
 1953–1963 zmena názvu na DŠO Tatran Skalica
 1963–1990 zmena názvu na TJ ZVL Skalica
 1990–2006 zmena názvu na Športový klub ŠK Skalica
 2006–súčasnosť zmena názvu na MFK Skalica

Postup do Fortuna ligy 
MFK Skalica postúpil do Fortuna ligy aj napriek porážke 0–2 proti MFK Zemplín Michalovce v zápase posledného kola 2. ligy, ktorý sa odohral 13. júna 2015. Skalica nahradila v súťaži FC VSS Košice, ktoré zostúpili aj napriek vysokému postaveniu v tabuľke kvôli finančným problémom. Skalica tak dosiahla najväčší úspech vo svojej histórii. V roku 2022 Skalica opäť hrá vo Fortuna lige, kde nahradila klub FK Senica, ktorý nedostal na túto súťaž licenciu.

Úspechy

Domáce 
 2. slovenská futbalová liga
 2. miesto (2): 2014/15 (Postup), 2017/18 (Prehra v baráži s FK Senica)
 Slovenský pohár
 2. miesto (1): 2016/17

Aktuálna súpiska 
Aktuálne k 11. marcu 2019

Brankári 

 29  Vojtech Milošovič
 39  Martin Junas

Obrancovia 

 6    Lukáš Švrček
 13  Lukáš Hlavatovič
 15  Tomáš Milota
 22  Pavol Majerník
 33  Mihajilo Popović

Stredopoliari 

 7    Filip Tomovič
 9    Martin Kovaľ
 10  Marek Frimmel
 14  Daniel Pospíšil
 16  Mário Hollý
 17  Goran Matić
 18  Martin Nagy
 19  Martin Mášik
 36  Filip Blažek
 42  Lukáš Opiela (kapitán)

Útočníci 

 11  Daniel Šebesta
 23  Roman Haša

Realizačný tím

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MFK Skalica
 MFK Skalica na Facebooku

Zdroj 

Slovenské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1920
Šport v Skalici
Riverdale (seriál z roku 2017)

Riverdale je americký dramatický seriál pre -násťročných, ktorý je založený na postavách Archie Comics. Vysielaný je od roku 2017 na americkej televíznej stanici The CW.

Seriál sleduje postavy z Archie komiksov s Kenetim Jamesom K.J. Apom v hlavnej úlohe stvárňujúc postavu Archieho Andrewsa. Ďalej v ňom účinkujú Lili Reinhart ako Betty Cooperová, Camila Mendesová ako Veronica Lodgeová a Cole Sprouse ako Jughead Jones, ktorý je rozprávačom seriálu. Seriál tiež sleduje Ashleigh Murrayovú ako Josie McCoyovú, hlavnú speváčku The Pussycats a Madelaine Petschovú ako Cheryl Blossomovú, sestru Jasona Blossoma, ktorý je centrom záhady prvej série. Ďalšie postavy v seriály sú Kevin Keller, Fred Andrews, Alice Cooperová a Hermione Lodgeová, rodičia Archieho, Betty a Veronicy.

Stanica The CW si ho objednala do svojej vysielacej sezóny 2016 – 2017, pričom pilotný diel odvysielali dňa 26. januára 2017 Premiéra prvého dielu druhej série sa uskutočnila 11. októbra 2017, tretia séria sa začala vysielať 10. októbra 2018 a premiéra prvého dielu štvrtej série sa očakáva 9. októbra 2019.

Seriál má aj spin-off. Jeden sa začal nakrúcať v roku 2018 a druhý sa len teraz vyvíja. Prvý bol Chilling Adventures of Sabrina a druhý, ktorý je vo vývoji nesie názov Katty Keene.

Účinkujú

Hlavné postavy 
K. J. ApaArchibald „Archie“ Andrews
Lili ReinhartElizabeth „Betty“ Cooper
Camila MendesVeronica „Ronnie“ Lodge
Cole SprouseForsythe „Jughead“ Jones III
Marisol NicholsHermione Lodge
Madelaine PetschCheryl Blossom
Ashleigh MurrayJosephine „Josie“ McCoy, hlavná speváčka miestnej skupiny Josie a Pussycats
Mädchen AmickAlice Cooper, matka Polly a Betty, editorka miestnych novín
Luke PerryFrederick „Fred“ Andrews, otec Archieho (Rip, forever in our hearts)
Casey CottKevin Keller, kamarát Betty a Veronicy, jeho otec je šerif Tom Keller

Vysielanie

Iné projekty

Zdroj 

Televízne seriály USA
Televízne seriály The CW
Televízne seriály z roku 2017
Ingrid Brocková

Ing. Ingrid Brocková, CSc., MIPP (* 13. september 1963, Bratislava) je slovenská chemička, ekonómka a diplomatka. Od 9. apríla 2020 je štátnou tajomníčkou Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí SR. V minulosti bola zástupkyňou Svetovej banky na Slovensku a dvojnásobnou stálou predstaviteľkou Slovenska pri OECD v Paríži.

Životopis 
V roku 1981 absolvovala lyžiarske gymnázium v Kežmarku (oficiálne Internátna športová škola pri Gymnáziu P. O. Hviezdoslava).  V roku 1986  resp. 1991 absolvovala Slovenskú technickú univerzitu, kde získala tituly Ing. (v zameraní riadenie a ekonomika priemyslu) resp. PhD. Na Johns Hopkins University vo Washingtone D.C. získala Masters in International Public Policy. Absolvovala tiež Inštitút medzinárodných vzťahov Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1989 až 1991 pracovala v ZSNP a.s.

Diplomatické pôsobenie 
Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí pôsobí od roku 1993. Stala sa zástupkyňou riaditeľa Sekcie hospodárskej spolupráce. V rokoch 1996 až 2000 bola ekonomickou diplomatkou na slovenskom veľvyslanectve v Spojených štátoch. V rokoch 2000 až 2001 bol zástupkyňou riaditeľa oddelenia plánovania politiky na Ministerstve zahraničných vecí, od roku 2001 riaditeľkou. V rokoch 2001 až 2008 bola zástupkyňou Svetovej banky na Slovensku.

Od 18. októbra 2011 do 31. augusta 2015 bola stála predstaviteľka Slovenska pri OECD. Medzi 2. septembrom 2015 a 1. novembrom 2017 bola generálnou riaditeľkou Sekcie hospodárskej spolupráce MZVaEZ SR.

Do funkcie predstaviteľky Slovenska pri OECD ju opätovne prezident Andrej Kiska vymenoval 19. decembra 2017. Svoju funkciu prevzala 16. januára 2018. Svoje vyslanie ukončila v apríli 2020 a následne bola vymenovaná do politickej funkcie ako štátna tajomníčka MZVEZ SR. Na poste veľvyslankyne ju nahradil bývalý štátny tajomník František Ružička.

Pôsobenie na ministerstve 
Vláda ju na návrh ministra zahraničných vecí a európskych záležitostí Ivana Korčoka vymenovala  9. apríla 2020 do funkcie štátnej tajomníčky Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky. Jej portfólio zahrňuje ekonomickú diplomaciu, rozvojovú a humanitárnu pomoc a mimoeurópske teritóriá.

Referencie

Externé odkazy 
 Životopis Ingrid Brockovej na stránkach ministerstva
 Facebook Ingrid Brockovej
 Twitter Ingrid Brockovej

 

Slovenskí ekonómovia
Slovenskí diplomati
Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Absolventi Johns Hopkins University
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Stáli predstavitelia Slovenska pri Organizácii pre hospodársku spoluprácu a rozvoj
Pracovníci Svetovej banky
Osobnosti z Bratislavy
Štátni tajomníci Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky
Lazarňa

Lazarňa alebo Lazárňa je lokalita v Pezinku. Boli tu archeologickým výskumom objavené predmety z praveku. K najzaujímavejším objavom patrí odtlačok prstov pravekého hrnčiara, zachovaný vo vypálenej hrude hliny a v súčasnosti sa nachádzajú v Mestskom múzeu v Pezinku, kde patria k pravekej expozícii.

Nachádzajú sa tu Pezinské tehelne, priemyselná oblasť, bývalá skládka odpadov a nová jama spájaná s kauzou Pezinská skládka.

Referencie

Externé odkazy 
 Lazarňa, Bratislavský, Slovakia na geoview.info

Pezinok
Dvorský

Dvorský je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Ružomberku, Liskovej, Horných Kočkovciach, Trenčíne.

Známi nositelia 
 Alois Dvorský (1883–1966) – český herec
 Bartoloměj Dvorský (16. století) – český utrakvistický kňaz a polemik s islámom
 Bohumír Dvorský (1902–1976) – český akademický maliar
 Ján Dvorský (* 1943) – slovenský futbalista
 Jaroslav Dvorský (* 1960) – slovenský operný spevák, brat Petra, Pavla a Miroslava
 Jindřich Dvorský z Helfenburka (1505–1582) – kňaz a rektor pražskej univerzity
 Jozef Dvorský (* 1950) – slovenský a československý funkcionár SSM, politik KSS, poslanec FS za normalizácie
 Ladislav Dvorský (1931–1995) – český spisovateľ
 Matěj Dvorský z Hájku (1520–1583) – teológ a rektor pražskej univerzity
 Miroslav Dvorský (* 1960) – slovenský operný spevák, brat Petra, Pavla a Jaroslava
 Pavol Dvorský (* 1954) – slovenský operný spevák, brat Petra, Miroslava a Jaroslava
 Peter Dvorský (* 1951) – slovenský operní spevák, brat Pavla, Miroslava a Jaroslava
 Rudolf Antonín Dvorský, vlastným menom Rudolf Antonín, umeleckým menom R. A. Dvorský (1899–1966) – český hudobný skladateľ, kapelník, klavirista, spevák, herec a nakladateľ
 Stanislav Dvorský (* 1940) – český básnik a teoretik
 Viktor Dvorský (1882–1960) – český ekonomický a politický geograf
 Milena Dvorská (1938–2009) – česká herečka

Priezviská na Slovensku
Priezviská v Česku
Slovenské priezviská
České priezviská
KFC Komárno

KFC Komárno je slovenský futbalový klub z mesta Komárno, hrajúci v 2. slovenskej futbalovej lige. Klubové farby sú fialová a biela.

História 
Klub bol založený v roku 1900 pod názvom Komáromi Labdarúgó Társaság. Po dvoch rokoch ho premenovali na Komáromi Football Club, z čoho plynie skratka používaná dodnes (KFC). Historicky prvý zápas klubu sa odohral 29. júla 1900 proti Budapešť Kistétény. Komárno prehralo 0–5. Najslávnejším hráčom Komárna je Szilárd Németh, ktorý je tretím najlepším strelcom slovenskej reprezentácie po Róbertovi Vittekovi (23 gólov) a Marekovi Hamšíkovi (24 gólov).

Aktuálna súpiska 

Legenda: B - Brankár, O - Obranca, Z - Záložník, Ú - Útočník

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu

Zdroj 

Šport v Komárne
Slovenské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1900
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela (Nesebar)

Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela () je bývalý pravoslávny chrám z obdobia stredoveku nachádzajúci sa v  historickom centre mesta Nesebar v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a je súčasťou Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.

Charakteristika 
Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela leží v severnej časti historického centra Nesebaru.

Jedná sa o jednoloďovú, krížovo-kupolovitú budovu s predsieňou. Budova dosahuje dĺžky 13,9 metra a je široká 5,3 metra. Chrám má štvoruholníkový pôdorys.

Budova je vo vrchnej časti zakončená širokou kupolou. V západnej časti chrámu nad predsieňou sa v minulosti nachádzala veža, ktorá sa však nezachovala. Týmto elementom sa chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela podobal na ďalší významný nesebarský chrám a to  chrám Krista Pantokratora. Do dnešnej doby sa zachovalo kamenné schodisko, ktoré viedlo do veže a je umiestnené v západnej stene budovy.

Tak ako u chrámu svätej Paraskevy aj na tejto budove sa na severnej a južnej fasáde nachádzajú vo vrchnej časti dve veľké arkády, pričom steny samotné sú lemované slepými tzv. lombardskými arkádami.

Chrám má celkovo tri vchody. Jeden sa nachádza v severnej strane budovy a ústi priamo do chrámovej lode a dva ostávajúce vchody sú v predsieni na západnej prednej strane kostola.

Východná zadná časť budovy je zakončená tromi malými mnohostennými apsidami s otvormi.

Vonkajšia výzdoba chrámu je veľmi bohatá. Slepé arkády sú vo vrchnej časti zvýraznené zeleno glazúrovanými ornamentami a vnútrajšok arkád je vyplnený vzorom, kde sa šachovnicovito striedajú kamenné bloky a dvojice tehál.

Dejiny 
Budova bola postavená v 13. storočí a patrí tak k predstaviteľom stredovekých kostolných budov v Bulharsku.

Chrám svätých archanjelov Michala a Gabriela bol v priebehu 21. storočia reštaurovaný a dnes patrí k významným turistickým atrakciám v meste.

Galéria

Referencie 

Pravoslávne chrámy v Bulharsku
Stredoveké kostoly v Bulharsku
Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kostoly zasvätené svätému Michalovi archanjelovi
Byzantská sakrálna architektúra v Nesebare
2Cellos

2Cellos (štylizované ako 2CΞLLOS) je chorvátsko-slovinské instrumentálne duo, pozostávajúce zo Luku Šulića a Stjepana Hausera.

História 
Luka Šulić a Stjepan Hauser sa po prvýkrát stretli v hudobnej akadémii v Záhrebe. Sulić neskôr prešiel na londýnske konzervatórium Royal Academy of Music a Hauser prešiel na konzervatórium Royal Northern College of Music v Manchesteri. Po rokoch hrania klasickej hudby na violončelo sa rozhodli zahrať skladbu „Smooth Criminal“ od Michaela Jacksona. Nahrávka bola vydaná v januári 2011 a stala sa veľkým hitom na internetovom serveri YouTube. Po prvých dvoch týždnoch mala viac ako 3 milióny zhliadnutí.

Diskografia 
 2Cellos (2011)
 In2ition (2013)
 Celloverse (2015)
 Score (17. marec 2017)

Ocenenia

Porin

Japan Gold Disc Award

Večernjak's Rose

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiální stránka skupiny

Zdroj 
 

Hudobné skupiny z 2011
Chorvátske hudobné skupiny
Andrés Manuel López Obrador

Andrés Manuel López Obrador (* 13. november 1953, Tepetitán, štát Tabasco, Mexiko), všeobecne nazývaný jeho iniciálami AMLO, je mexický politik, od roku 2018 súčasný mexický prezident.

Životopis 
AMLO sa narodil v obci Tepetitán v samospráve Macuspana na juhovýchode štátu Tabasco. V roku 1986 skončil štúdium na Universidad Nacional Autónoma de México po tom, ako ho predtým prerušil, aby sa zapojil do politiky. Jeho politická kariéra začala už v roku 1976, kedy sa stal členom Inštitucionálnej revolučnej strany (PRI) v Tabascu a nakoniec sa stal lídrom strany v celom štáte. V roku 1989 vstúoil do Strany demokratickej revolúcie (PRD) a bol kandidátom strany na pozíciu guvernéra štátu Tabasco v roku 1994. Bol celonárodným lídrom strany PRD medzi rokmi 19961999. V roku 2000 bol zvolený za starostu mesta Mexiko, kde pôsobil do roku 2005. V roku 2012 odišiel z PRD a v roku 2014 založil Národné hnutie obnovy (MORENA), ktoré viedol do roku 2017.

Prvé pokusy o kreslo prezidenta 
López Obrador sa o úrad prezidenta uchádzal trikrát - vo voľbách v roku 2006, 2012 aj 2018. V roku 2006 ako kandidát Strany demokratickej revolúcie skončil tesne na druhom mieste za víťazom Felipem Calderónom (PAN) v pomere 35,9% ku 35,3%. V roku 2012 skončil znovu ako kandidát PRD opäť druhý, keď ho porazil Enrique Peña Nieto (PRI) v pomere 38,2% ku 31,6%. V oboch prípadoch mal teritoriálne podporu najmä v južných štátoch (domovské Tabasco, Guerrero, Oaxaca).

Úrad prezidenta od roku 2018 
López Obrador bol kandidátom na prezidenta po tretí krát vo voľbách v roku 2018, kedy kandidoval za Juntos Haremos Historia, koalíciu zloženú z ľavicovej Strany práce, pravicovej Strany sociálneho stretu a Národného hnutia obnovy (MORENA). Vo voľbách získal 53 % hlasov a zvíťazil vo všetkých štátoch s výnimkou Guanajuata. V kampani hovoril o navýšení finančnej pomoci pre študentov, zdvojnásobení penzií pre dôchodcov, zdvojnásobení minimálnej mzdy, amnestii pre drogových kriminálnikov či o výstavbe 100 nových univerzít a o bezplatnom prístupe na verejné vysoké školy.

Taktiež avizoval ukončenie drogovej vojny proti kartelom a legalizáciu niektorých drog ako marihuana. Ohlásil, že zruší projekt na výstavbu nového medzinárodného letiska pre hlavné mesto, ktorý bol obklopený škandálmi a možnými dopadmi na životné prostredie. Tiež chcel vyhlásiť referendum na predošlé energetické reformy, implementované v roku 2013, ktoré ukončili štátnu kontrolu nad ropnou spoločnosťou Pemex, ktorej zisky predstavovali 18% celkových príjmov rozpočtu verejného sektoru. Deklaroval tiež politiku stimulov a podpory pre poľnohospodársky sektor krajiny, ako aj oddialenie opätovného vyjednania dohody NAFTA až do volieb. K jeho ambicióznym plánom patrí výstavba ďalších ropných rafinérií, navýšenie sociálnych výdavkov, zníženie platov a výhod politikov a decentralizácia vlády, spočívajúca v presunutí niektorých vládnych rezortov a agentúr z hlavného mesta do iných štátov Mexika.

Referencie 

Mexickí politici
Prezidenti Mexika
Primátori Mexika
FK Humenné

FK Humenné je slovenský futbalový klub z mesta Humenné, hrajúci v 2. slovenskej futbalovej lige, do ktorej sa vrátil po dlých rokoch v sezóne 2021/22. Farby klubu sú žltá a modrá.

Tréneri 

  Jozef Valkučák (?–2017)
  Puniša Memedovič (2017–2018)
  Vladimír Sivý (Január 2019)
  Jozef Škrlík (Február 2019–Jún 2019)
  Peter Košuda (Jún 2019–Október 2019)
  Jozef Škrlík  (November 2019–Súčasnosť)

Externé odkazy 
 Profil klubu na stránke futbalnet.sk

Zdroj 

Slovenské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 2003
Šport v Humennom
Michaél Spondyles

Michaél Spondyles (iné prepisy: Michael Spondyles, Michail Spondylis, , ) bol vysokopostavený byzantský hodnostár a eunuch, ktorý sa stal antiochijským douxom (lat. duxom) a neskôr talianskym katepanom.

Životopis 
Michaél bol jedným z dvorných eunuchov byzantského cisára Konštantína VIII. V roku 1026 bol menovaný guvernérom (douxom) východnej metropole ríše Antiochie. Po tom, čo na byzantské územie v roku 1027 vtrhol aleppský emir Sálih ibn Mirdás, Michaél vytiahol proti nemu a pokúsil sa dokonca o ofenzívu na Aleppo. Mirdás Spondyla porazil a zahnal na ústup. O rok neskôr sa byzantským vojskám podarilo zajať arabského kmeňového vodcu Násra, ktorý výmenou za slobodu sľúbil Byzantskej ríši spojenectvo a zaviazal sa vystavať na svojom území pevnosť, ktorá mala chrániť Byzanciu pred moslimami. Michaél dokonca do pevnosti poslal tisícčlennú posádku. Po tom, čo bola pevnosť dostavaná avšak Arabi Spodyla zradili a s pomocou Fátimovcov byzantskú posádku pobili.

V júli 1029 Spondyles bez cisárovho povolenia, a i napriek prosbám aleppských emirov o mier, zaútočil na Aleppo. Mirdásovskí vodcovia, bratia Násr a Thimal, Spondyla porazili a prinútili uzavrieť mier. Cisár Roman III. Spondyla pre jeho neúspechy odvolal a na jeho miesto dosadil svojho švagra Konštantína Karanténa. Sám sa následne vydal do Sýrie, avšak jeho kampaň skončila ponižujúcim neúspechom.

Následne sa Michaél v prameňoch objavuje za vlády Michala IV., keď sa v roku 1038 spolu s Georgiom Maniakom zúčastil výpravy na Sicíliu. Tam pravdepodobne nahradil Konštantína Opa na pozícii talianskeho katepana pred menovaním Nikéfora Dokeiana v roku 1039.

Referencie

Literatúra 
 G.H. Pertz, Lupus protospatharius, Monumenta Germaniae historica, Scriptores V, Hannover 1844, 52-63
 I. Thurn, Ioannis Scylitzae Synopsis Historiarum, Corpus fontium historiae Byzantinae 5, Berlin & New York, 1973. (Skylitzova kronika)
 I. Kratchkovsky, F. Micheau, G. Troupeau, Histoire de Yahya ibn Sa’id d’Antioche, Patrologia Orientalis 47.4 (no.212), Turnhout 1997 (kronika Jahiju z Antiochie)

Zdroj 

Byzantskí generáli
Byzantskí úradníci
Vláda Rakúskej republiky od 3. júna 2019

Vláda Rakúska od 3. júna 2019 je súčasná rakúska vláda, ktorá nastúpila do úradu 3. júna 2019. Nasledovala po vláde Sebastiana Kurza a vznikla potom, čo parlament na čele s SPÖ a FPÖ vyslovil Kurzovej vláde nedôveru. Ide o prvú úradnícku vládu v dejinách krajiny a tiež o prvú vládu, ktorú povedie žena. Vláda bola krátko po zostavení kritizovaná z nedostatočnej otvorenosti k médiám.

Zloženie vlády

Referencie

Externé odkazy 
 Členovia vlády

Politika v Rakúsku
Peaky Blinders

Peaky Blinders bola zločinecká skupina (tzv. pouličný gang) z mesta Birmingham v Anglicku. Bol aktívny na konci devätnásteho a v menšej miere na začiatku dvadsiateho storočia, pred začiatkom prvej svetovej vojny. Peaky Blinders bol jedným z mnohých mestských mládežníckych gangov v tejto ére. Skupinu tvorili hlavne mladí nezamestnaní muži. Svoj spoločenský význam potvrdzovali lúpežou, násilím, politickými vplyvmi a kontrolou hazardných hier. Členovia tohto gangu nosili korporátny oblek, ktorý zahŕňal bundy na mieru, kabáty s manžetami, vesty s gombíkmi, hodvábne šatky, zvonček, kožené topánky a špicaté ploché čiapky. Gang bol vysoko organizovaný s vlastnými hierarchickými systémami.

Držali si moc takmer dvadsať rokov, až do roku 1910, keď boli predbehnutí väčším gangom, Birmingham Boys, vedeným Billym Kimberom. Napriek tomu, že zmizli v tridsiatych rokoch minulého storočia, ich názov „Peaky Blinders“ sa stal slangovým termínom pre akýkoľvek pouličný gang v Birminghame.

Názov pochádza zo žiletiek ktoré nosili ukryté vo svojich čiapkâch( vykúkajúce žiletky)

Referencie

Zdroj 
 

Zločinecké organizácie
Gangy
Birmingham
Ataka-V

Ataka-V (v kóde NATO: AT-9 Spiral-2) je riadená raketa vzduch-zem, určená na ničenie moderných tankov, obrnených vozidiel, systémov protivzdušnej obrany, ale je schopná zasiahnuť aj vzdušné ciele letiace v malých výškach nízkou rýchlosťou.

Nosičom rakety sú bojové vrtuľníky Mi-24VM, Mi-35, Mi-28N, Ka-29, Ka-52.

Vznik a vývoj 
Raketa systému Ataka-V bola vytvorená na základe rakety 9M114 systému Šturm-V. Ataka-V však je poháňaná silnejším motorom, ktorý umožnil predĺžiť dostrel a vybavená silnejšou hlavicou s väčšou priebojnosťou.
Koncom 90. rokov 20. storočia prešli vrtuľníky Mi-24V modernizáciou, v rámci ktorej mali integrované nové rakety Ataka-V a Igla-V. Vrtuľník s modernizovaným komplexom výzbroje bol označený Mi-24VM (exportná verzia je označená Mi-35M).

Konštrukcia 

Raketa má dĺžku  a priemer trupu . Je vybavená sklopnými krídlami, ktoré majú po odklopení rozpätie . Jej štartovacia hmotnosť je , z čoho  pripadá na bojovú časť. Dosahuje maximálnu rýchlosť letu /s). Maximálna výška, z ktorej môže byť vystrelená, je . 

Raketa je navádzaná poloautomatickým rádiovo povelovým systémom Raduga III. Zameriavací systém Tor, pozostávajúci z laserového diaľkomeru a optického systému (televízny a infračervený kanál), umožňuje použitie rakiet vo dne i v noci. 

Potom, čo sa posádka vrtuľníka rozhodne vypustiť raketu, navigátor (operátor) označí na monitore cieľ a stlačí tlačidlo štart. Výsledkom je, že laserový diaľkomer automaticky zmeria vzdialenosť k cieľu a na multifunkčnom displeji prezentuje získané údaje. Pilot nasmeruje vrtuľník tak, aby cieľ zostal označený v štvorcovom poli. Obsluha kontroluje, či je cieľ správne zameraný, a ak je to potrebné, vykoná korekciu ovládacími pákami. Keď sa vrtuľník priblíži dostatočnú vzdialenosť, digitálny počítač vyšle na multifunkčný displej informáciu o tom, že cieľ je v dosahu. Následne môže operátor vypustiť raketu. Počas jej letu dohliada operátor na to, aby bol cieľ pevne zameraný. Ak je to potrebné, vyrovnáva polohu štvorcového poľa pomocou ovládacích pák, až kým nie je cieľ zasiahnutý.

Najvyššia účinnosť použitia rakety Ataka je na vzdialenosť od . Pravdepodobnosť zásahu na vzdialenosť  je 65 - 90%.

Varianty 
9M120 (9M120M) - raketa s tandemovou kumulatívnou hlavicou, ktorá dokáže najskôr prekonať dynamickú ochranu tanku a potom preniknúť aj homogénnym pancierom.
9M120F - raketa s vysoko výbušnou hlavicou, určená na boj proti živej sile. Spôsobuje veľké škody najme pri výbuchu v uzavretých priestoroch (v bunkroch, budovách atď.).
9M220O - raketa určená na ničenie vzdušných cieľov. Je vybavená fragmentačnou hlavicou a bezdotykovou poistkou, ktorá sa aktivuje vo vzdialenosti menšej ako .

Základné charakteristiky

Používatelia 
 Alžírsko
 Brazília
 India
 Indonézia
 Irán
 Kazachstan
 Rusko
 Slovinsko
 Venezuela

Referencie 

Rakety vzduch-zem
Ľadová triešť

Ľadová triešť alternatívne znamená všeobecne roztrieštený ľad (napr. vo voľnej prírode), pozri napr. ľadová triešť (geológia)

Ľadová triešť (iné názvy: ľadová drvina, drvený ľad,  nesprávne: ľadová drť ) je buď všeobecne rozdrvený ľad na konzumáciu, alebo špecificky veľmi studený nápoj, ktorého základom je voda vo forme ľadu - rozdrvený ľad, ochutený sirupom, ovocnými šťavami, ako aj cukrom. Pre svoju nízku teplotu je obľúbený ako osvieženie v horúcom období.
 
Dá sa kúpiť v kaviarňach, cukrárňach, šalátových baroch, čerpacích staniciach a ďalších obchodoch.

Spôsob prípravy 
Základom ľadovej triešte je rozmixovaný ľad. Do ľadu stačí pridať požadovanú príchuť formou rozmixovaného ovocia, sirupu, alkoholu alebo napríklad rozmixovanej zeleniny. Ľadovú triešť je možné vyrobiť pomocou mixéru, ale v profesionálnych prevádzkach sa používa výrobník ľadovej triešte.

Ľadová drť  sa podáva v pohári a pije sa so slamkou.

Pozri aj 
 Ľadová dreň
 Zmrzlina

Iné projekty

Referencie

Zdroj 

 

Nápoje
Ovocné nápoje
Ľad
Pezinské kúpele

Pezinské kúpele (iné názvy: kúpele v Pezinku, Pezinské železité kúpele, Železité kúpele (v Pezinku); historické názvy: Pezinský kúpeľ, Železný kúpeľ (v Pezinku), Železné kúpele (v Pezinku); nem. Bösinger Bad, Bad Bösing, Bösinger Eisenbad; maď. Bazinfürdő, Bazini Vasfürdő ) sú zaniknuté železité kúpele na okraji historickej obce Cajla, dnes už mestskej časti Pezinka. V ich areáli bola v 20. rokoch 20. storočia zriadená psychiatrická nemocnica, neskôr prestavená do podoby dnešného areálu Psychiatrickej nemocnice Philippa Pinela.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka o týchto kúpeľoch pochádza z roku 1590. Pôvodné drevené budovy kúpeľov dalo mesto prestavať v roku 1777 na moderné kúpele s potrebným vybavením. Voda mala podľa vtedajších lekárov výborné vlastnosti pri kožných ochoreniach, ale aj kĺbových. Vtedajśí mestský lekár J. J. Torkoš o nej povedal, že 

Už len tento výpočet liečivých vlastností vysvetľuje prečo boli Pezinské kúpele jedny z najobľúbenejších kúpelov v Uhorsku. Táto popularita im ale neprinášala len slávu ale aj celkom slušný príjem do mestskej pokladnice.

Zánik 
Kúpele zanikli po prvej svetovej vojne v roku 1923. Budovy sa neskôr stali súčasťou Psychiatrickej nemocnice Philippa Pinela. Koncom 20. storočia boli zrekonštruované a v súčasnosti aj s okolím chátrajú.

V populárnej kultúre 
Exteriér budovy sa objavil vo filme Sviňa ako fiktívne resocializačné centrum na Handlovskej ulici v Pezinku.

Literatúra

Referencie

Externé odkazy

Zdroj 

Stavby v Pezinku
Bývalé stavby
Mun Čä-in

Mun Čä-in (hangul: 문재인, Hanča: 文在寅, anglický prepis: Moon Jae-in; * 24. január 1953, Goče, Kórejská republika) je juhokórejský politik, ktorý v rokoch 2017 až 2022 pôsobil ako prezident Južnej Kórey. Bol zvolený po obžalobe Pak Kun-hje ako kandidát Demokratickej strany Kórey.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna prezidentská stránka

Zdroj 

Prezidenti Kórejskej republiky
Politici Kórejskej republiky
Zea

Zea môže byť:
v hudbe: slovenská speváčka, pozri Zea (speváčka)
v botanike:
rod rastlín, po slovensky kukurica, pozri kukurica
sekcia rodu rastlín z predchádzajúceho bodu, pozri pod kukurica
v zoológii: rod motýľov z čeľade súmračníkovité, pozri Zea (súmračníkovité)
priezvisko, napr.:
 Francisco Antonio Zea (1770–1822), kolumbijský botanik a politik
 Kristi Zeaová (* 1948), americká producentka a kostymérka
 Leopoldo Zea Aguilar (1912–2004), mexický filozof
 Natalie Zeaová (* 1975), americká herečka
Team INEOS

Team INEOS je britský profesionálny cyklistický UCI WorldTour tím, ktorý vznikol v roku 2009. Sídli v Národnom cyklistickom centre v anglickom Manchesteri s logistickou základňou v belgickom Deinze. Tím je riadený bývalým výkonným riaditeľom British Cycling - Daveom Brailsfordom.

Tím Sky vstúpil na svetovú scénu v roku 2010 s ambíciou vyhrať Tour de France s britským jazdcom počas nasledujúcich piatich rokov. Cieľ bol dosiahnutý už po troch rokoch, keď Bradley Wiggins vyhral Tour de France v roku 2012 a stal sa tak vôbec prvým britským víťazom v histórii. O rok neskôr potom pridal ďalšie víťazstvo Chris Froome, čím sa podarilo Teamu Sky vyhrať Tour de France, dvakrát v rámci plánovaného päťročného obdobia. Froome potom získal v roku 2015 pre stajňu Sky aj svoj druhý titul, následne potom tretí v roku 2016 a štvrtý v roku 2017. V roku 2018 vyhral Froome aj prvý titul na Giro d’Italia a ukončil tak dlhú dobu trvajúce trápenie tímu na týchto etapových pretekoch. V roku 2018 Chris Froome napriek svojej účasti na Tour de France svoj ďalší, v poradí piaty titul celkového víťaza na Tour neobhájil. Víťazom sa ale stal dlhoročný domestik a spolujazdec Chrisa Frooma z tímu Sky Geraint Thomas, ktorý priniesol tímu Sky šiesty titul celkového víťaza Tour de France.

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky
 Stajňa na stránkach UCI WorldTour 
 Stajňa na stránkach Pro Cycling Stats 

Cyklistické tímy
Britské športové kluby
Just

Just môže byť:
hovorový výraz s významami: práve, zrovna, schválne, ani náhodou, a predsa 
priezvisko, napr.
Justovci (šľachtický rod)
Anton Just, česko-slovenský politik nemeckej národnosti
Carmen Justová (* 1990), česká modelka a 2. vicemiss 2010
Josef Just (viacero osôb) 
Jozef Just, slovenský horolezec
Petr Just (* 1978), český politológ
Vladimír Just (* 1946), český teatrológ
Zdeněk Just (* 1956), český futbalista

Pozri aj
Škoda 32Tr SOR

Škoda 32Tr SOR je nízkopodlažný trolejbus vyrábaný v spolupráci podnikov Škoda Electric (elektrická výzbroj a kompletizácia) a SOR Libchavy, ktorá dodáva karosérie vychádzajúce z autobusu SOR NS 12.

Konštrukcia 
Ide o dvojnápravový trolejbus dĺžky 12 m, ktorý využíva karosériu autobusu SOR NS 12. Je nízkopodlažný s nástupnou výškou 340 mm a je vybavený tromi dverami. Môže byť vybavený pridanou batériou, takže ako parciálny trolejbus môže obsluhovať aj úseky, ktoré nie sú zatrolejované.

Dejiny 
Prvých 10 vozov 32Tr kúpil Mestský dopravný podnik Opava, podľa zmluvy mali byť dodané do konca septembra 2018. Prototyp bol do Opavy dodaný v októbri 2018 a dostal evidenčné číslo 314. Zvyšné vozy boli uvedené do prevádzky v decembri toho roku. Zmluvu na dodávku dvoch kusov trolejbusu 32Tr podpísalo na konci roka 2018 mesto Teplice, krátko potom, v januári 2019, objednal päť vozov i Dopravný podnik mesta Pardubic. V júni 2019 podpísali Teplice zmluvu na dodanie ďalších piatich parciálnych trolejbusov 32Tr.

Dodávky trolejbusov

Referencie 

 

32Tr
Trolejbusy SOR
Mestská športová hala Topoľčany

Mestská športová hala Topoľčany je športová hala v Topoľčanoch. V hale sa hrá najmä hádzaná a domovským klubom je HK agro Topoľčany a ŠKP Topoľčany.V roku 2020 prešla kompletnou rekonštrukciou. Kapacita haly je 2 050 miest na sedenie. Hala sa nachádza medzi ulicami Bernoláková, Šafaríkova a Janka Kráľa.

Pôvodná športová hala 
Pôvodná športová hala bola postavená v roku 1980 na Bernolákovej ulici v Topoľčanoch. Hala pozostávala z parketovej palubovky s čiarami na hádzanú. Kapacita hľadiska bola tisíc sediacich osôb. Hala počas svojej existencie prešla pár drobnými rekonštrukciami. Zásadnejšou rekonštrukciou bola výmena palubovky v roku 2012 za mäkčenú Gerflorovú podľahu.

Rekonštruovaná športová hala 
Pôvodná komplexná rekonštrukcia športovej haly bola plánovaná už v apríli roku 2017, ktorá kvôli vysokým nákladom na rekonštrukciu – 5 mil. €, prekračovala maximálny rozpočet mesta na rekonštrukciu vo výške 3,2 mil. €. Po komunálnych voľbách 2018 sa nové vedenie mesta rozhodlo projekt rekonštrukcie športovej haly kompletne prepracovať tak, aby bolo možné rekonštrukciu vykonať v rámci rozpočtu.

22. januára 2020 mesto Topoľčany uverejnilo nový návrh športovej haly. Rekonštrukcia športovej haly bude pozostávať z vybudovania ďalších dvoch tribún a rozšírenia hracej plochy, tak aby spĺňala normy na medzinárodné hádzanárske ligy. Fasádu vynovenej haly mala tvoriť šachovnicová modro-biela fasáda. Táto farebná kombinácia sa nestretla s pochopením verejnosti pretože patrí najväčšiemu súperovi domáceho hádzanárskeho klubu, a mesto Topoľčany sa rozhodlo farebnú koncepciu prerobiť. V súčasnosti prebiehajú práce na rekonštrukcií, kompletná rekonštrukcia mala byť hotová v októbri 2020.

Rekonštrukcia športovej haly pokračuje aj v roku 2021, aj keď oficiálny termín odovzdania mal byť október 2020, ale z dôvodu Pandémie COVID-19 sa termín dokončenia predĺžil. Hala bola skolaudovaná a odovzdaná do užívania dňa 9. júna 2021 čo predstavuje omeškanie o 253 dní oproti plánovanému termínu.

Referencie

Zdroje 
Týždenník MY Topoľčianske noviny
Webstránka Slovenského zväzu hádzanej

Športové haly na Slovensku
Šport v Topoľčanoch
Stavby v Topoľčanoch
Architektúra z 1980
Škoda 27Tr Solaris

Škoda 27Tr Solaris je kĺbový trolejbus s dĺžkou 18 m. Výrobcom karosérie je poľská firma Solaris Bus & Coach, dodávateľom elektrickej výzbroje je plzenská Škoda Electric, ktorá tento voz aj kompletizuje.

Týmto trolejbusom sa rozšírilo výrobné portfólio plzenskej Škody Electric o druhý typ kĺbového trolejbusu (po 25Tr s karosériou Irisbus). Obdobným typom trolejbusu so zhodnou skriňou vozu Solaris, ale s odlišnou elektrickou výzbrojou, je Solaris Trollino 18.

Dejiny 

Prototyp trolejbusu 27Tr, ktorý bol vyrobený v roku 2009, bol v roku 2010 spoločne s dvoma dvanásťmetrovými vozmi Škoda 26Tr Solaris dodaný Dopravnému podniku Ostrava. Prototyp 27Tr vyšiel na prvé skúšobné jazdy v Plzni okolo Vianoc 2009, v Ostrave 4. februára 2010 a do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi bol prvýkrát vypravený 11. februára 2010 s evidenčným číslom 3802. Ako typ bol voz 27Tr dráhovým úradom schválený ešte v prvom štvrťroku 2010.

Jeden z dvoch trolejbusov 27Tr určených pre Plzenské mestské dopravné podniky vyšiel v Plzni na prvú skúšobnú jazdu bez cestujúcich 22. júla 2010. V prevádzke s cestujúcimi sa prvýkrát objavil 27. septembra 2010 s evidenčným číslom 526. Zvyšné vozy zo šesťkusovej dodávky označené číslami 525 a 527 až 530 boli do prevádzky zaradené do konca roku 2010. Ďalších šesť trolejbusov bolo dodaných v novembri 2012 (č. 535–539), posledných päť vo februári 2012 (č. 540–544).

Jedenásť vozov 27Tr bolo v rokoch 2013 a 2014 dodaných Dopravnej spoločnosti Zlín-Otrokovice. Dva vozy boli na jeseň 2013 dodané do Českých Budějovíc. V rokoch 2014 a 2015 bolo vyrobených 10 trolejbusov 27Tr pre Dopravný podnik mesta Ústí nad Labem.

Zmluvu na dodávku 50 trolejbusov 27Tr s pomocným dieselagregátom uzavrela Škoda Electric so spoločnosťou Stoličen Elektrotransport, ktorá prevádzkuje trolejbusy v Sofii. Tieto vozy boli do Bulharska dodané v rokoch 2013 a 2014.

V rokoch 2014 – 2018 dodá Škoda Electric spoločnosti Rīgas satiksme, dopravnému podniku v lotyšskej Rige, 125 vozov 27Tr s dieselagregátom; súčasťou kontraktu je aj opcia na ďalších 38 trolejbusov.

V septembri 2014 podpísala Škoda Electric zmluvu na dodávku 6 trolejbusov pre Dopravný podnik Ostrava, na ktorú má nadviazať dodávka 2 trolejbusov v roku 2017.

V októbri 2016 dodala Škoda Electric do Českých Budějovíc prvé dva kĺbové trolejbusy s pomocným batériovým pohonom.

V roku 2016 uzavrela Škoda Electric zmluvu na dodávku 12 trolejbusov 27Tr do Žiliny, ktoré sú ako prvé vybavené karosériou Solaris Urbino 4. generácie.

V apríli 2017 vyhrala Škoda Electric tender na dodávku 2 trolejbusov 27Tr so superkondenzátormi do Ostravy. V auguste 2017 podpísala Škoda Electric zmluvu na dodávku 10 trolejbusov typu 27Tr pre Dopravný podnik miest Chomutova a Jirkova.

V roku 2018 bolo dodaných do Českých Budějovíc 11 trolejbusov s batériovým pohonom v karosérii IV. generácie.

Dodávky trolejbusov

Referencie

Iné projekty 

27Tr
Trolejbusy Solaris
Encián (syr)

Encián alebo plesnivec je označenie pre slovenský syr s bielou ušľachtilou plesňou typu camembert.

História

Názov 
Keďže francúzska vláda nechcela, aby sa pre syry Camembert vyrobené v Československu používal tento názov, uzatvorila v 60. rokoch s ČSSR medzivládnu dohodu, na základe ktorej sa prestal názov Camembert používať. Samotné označenie camembert je však druhové označenie, ktoré sa môže voľne používať. Celoeurópsky chránené označenie pôvodu nesie názov „Camembert de Normandie“.

Výroba 
Výroba sa začala v Kežmarku na základe technológie a receptúry kúpenej z Nemecka, keď sa v roku 1982 spustila linka Alpma na výrobu syra.

Vlastnosti 
Je to syr bieleho kruhovitého vzhľadu a vyzerá ako puk.

Referencie

Pozri aj 
 camembert
hermelín

Syry z kravského mlieka
Slovenské syry
Frank Castañeda

Frank Andersson Castañeda Vélez (* 17. júl 1994) je profesionálny kolumbijský futbalista hrajúci za moldavský klub FC Šeriff Tiraspoľ. Na drese nosí číslo 10 a hráva ako útočník, prípadne ofenzívny záložník.

Klubová kariéra

FK Senica 
Za Senicu debutoval proti Podbrezovej v zápase hranom 3. marca 2018 vo Fortuna lige.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke Futbalnet
 Profil na oficiálnej stránke klubu FK Senica
 Profil na stránke Soccerway

Zdroj 

Futbaloví útočníci
Kolumbijskí futbalisti
Hráči FK Senica
Juraj Topor

Juraj „Ďuro“ Topor (*22. máj 1965, Topoľčany, Slovensko) je súčasný basgitarista slovenskej hard rockovej skupiny Tublatanka. Pochádza z Topolčian, kde si najskôr založil vlastnú skupinu a v Tublatanke pôsobí od roku 1994, no najskôr len v pozíciach ochrankára a technika. V roku 1995, keď odišiel z Tublatanky basgitarista Paľo Horváth, Topor úspešne zvládol konkurz a od vtedy je v skupine dodnes na poste basgitaristu. 

Na prvých dvoch albumoch (Znovuzrodenie a Pánska jazda), čo nahral s Tublatankou hral aj gitarista Dodo Dubán, ktorý v roku 2003 tragicky zahynul. Odvtedy nahral so skupinou ešte ďalšie albumy, na ktorých skupina účinkuje ako trio. Na niektorých piesňach („Dobrá správa“, „Veľký deň“...) sa podieľal autorsky, a to po hudobnej i textárskej stránke. Juraj Topor sa, okrem hudby, vo voľnom čase rád zaoberá varením.

Zdroje 
 Televízia Markíza
 Tublatanka, oficiálna stránka

Tublatanka
Slovenskí rockoví basgitaristi
Slovenskí heavymetaloví basgitaristi
Zvi Aviner Vapni

Zvi Aviner Vapni (; * 1963, Petach-Tikva) je izraelský diplomat, od roku 2015 do roku 2019 veľvyslanec Izraela na Slovensku.

Životopis 
Zvi Aviner Vapni získal bakalársky (odbor Európska a židovská história) aj magisterský titul (odbor Európska história) na Hebrejskej univerzite. Univerzitné vzdelanie ukončil v roku 1991. v rokoch 1991 až 1993 bol kadetom na Škole diplomacie na Ministerstve zahraničných vecí.

Diplomatické pôsobenie 
Od roku 1993 pracuje v diplomacii. Začal ako námestník vedúceho zastupiteľského úradu v bulharskej Sofii. V rokoch 1996 až 1998 bol námestníkom generálneho konzula v americkej Atlante. V rokoch 1998 až 2000 pracoval ako vedúci kancelárie pre vzťahy s Kongresom na Ministerstve zahraničných vecí Izraela. V rokoch 2000 až 2005 bol námestníkom generálneho konzula v Los Angeles. V rokoch 2005 až 2007 pracoval opäť v Izraeli, ako poradca Severo-americkej divízie. V roku 2007 bol menovaný za veľvyslanca Izraela na Filipínach. V tomto poste zostal do roku 2011 kedy sa stal riaditeľom Oddelenia pre vzťahy s kongresom na Ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 2013 až 2015 pracoval v kancelárii premiéra ako diplomatický poradca.

Veľvyslanec na Slovensku 
Prezident Andrej Kiska prevzal Vapniho poverovacie listiny 8. decembra 2015. Jeho nástupca, Boaz Modai svoje poverovacie listiny odovzdal prezidentke Zuzane Čaputovej 16. októbra 2019.

Referencie

Externé odkazy 
 Rozhovor s veľvyslancom

Izraelskí diplomati
Absolventi Hebrejskej univerzity v Jeruzaleme
Veľvyslanci Izraela na Slovensku
Veľvyslanci Izraela na Filipínach
Osobnosti z Petach Tikva
Pavol Zajac

Ing. Pavol Zajac (* 7. február 1967, Sedliská) je slovenský politik, bývalý poslanec NR SR a od roku 2014 podpredseda Kresťanskodemokratického hnutia a od marca 2020 do augusta 2020 bol aj jeho povereným predsedom.

Mladosť, štúdium, profesionálna kariéra 
Zajac navštevoval v rokoch 19811985 gymnázium vo Vranove nad Topľou. Následne v rokoch 19851990 vyštudoval na Stavebnej fakulte Vysokej školy technickej v Košiciach odbor Konštrukčné a dopravné stavby. Po skončení štúdia pracoval najprv do roku 1994 ako stavbyvedúci v štátnom podniku Chemkostav vo Vranove nad Topľou, následne medzi rokmi 19942012 pôsobil ako živnostník v odbore stavebníctva.

Politická kariéra 
Do KDH vstúpil Zajac v roku 1997. Viedla ho k tomu potreba boja proti mečiarizmu. Od roku 1998 do roku 2014 bol 16 rokov obecným poslancom v Sedliskách za KDH. Postupne sa v strane stal členom okresného predsedníctva, okresným predsedom a v roku 2011 sa stal krajským predsedom KDH pre Prešovský kraj. V roku 2012 bol zvolený za poslanca NR SR. V októbri 2014 bol zvolený za podpredsedu hnutia po tom, ako sa uvoľnilo miesto po Pavlovi Abrhanovi, ktorý odstúpil po neúspechu prezidentskej kandidatúry Pavla Hrušovského. V roku 2016 sa do NR SR nedostal, nakoľko KDH neprekročilo hranicu 5 % hlasov. Po neúspechu v parlamentných voľbách 2020 bol odstúpeným predsedom Alojzom Hlinom poverený vedením KDH.

Osobný život 
Zajac žije v obci Sedliská v okrese Vranov nad Topľou. Je ženatý, s manželkou má syna.

Referencie 

Slovenskí politici
Politici KDH
Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Absolventi Technickej univerzity v Košiciach
Osobnosti zo Sedlísk
Persepolis FC

Persepolis FC, () známy tiež ako Persepolis a familiárne ako PFC je futbalový klub v meste Teherán v Iráne.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 
 TransferMarkt: Persepolis FC

Futbal v Iráne
Futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1963
Teherán