joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Encyklopédia Slovenska

Encyklopédia Slovenska je vlastivedná encyklopédia v šiestich zväzkoch zameraná na témy súvisiace so Slovenskom. Vychádzala v rokoch 1977 – 1982 vo vydavateľstve Veda Slovenskej akadémie vied. Je to „najúplnejší a najvšestrannejší prameň poznatkov o Slovensku“, avšak „napriek tomu, že je odrazom ideologicky poznačenej doby, je dodnes neprekonaným prameňom základných informácií o Slovensku, jeho prírode, kultúre a dejinách i dôstojným reprezentantom slovenskej národnej vedy i kultúry“. Obsahuje vyše 20 000 hesiel a vyše 7 000 ilustrácií. Výkonným redaktorom bol Jozef Veľký a od roku 1979 Jozef Vladár.

Náklad každého dielu bol 60 000 kusov, 2. vyd. I. dielu 12 000 kusov.

Zdroje

Bibliografický odkaz 
 
 
 
 
 
 
 

Slovenské encyklopédie
Knihy z 1977
Publikácie Slovenskej akadémie vied
Anita Soul

Anita Soul (vlastným menom Anita Bertóková; * 12. júl 1985, Bratislava) je slovenská speváčka.

Zo života 
Účinkovala napríklad v programoch Bailando, Hit storočia a Môj najmilší hit, kde pravidelne vystupovala ako speváčka.

Momentálne je tehotná s Eugenom Vizvárym .

Diskografia 
 2009 Anita Soul - EMI, CD

Muzikál 
 Cigáni idú do neba - ako Rosalinda (Nová scéna, réžia: Štefan Kožka)

Zoznam piesní 
poz. * pieseň - duet - (autor hudby/autor textu piesne) - rok

(h:/t:) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
(na doplnenie)
chýbaš ( featuring Popovič)

J
 „Ja a Ty - Intro“

L
 „Láska“ - Marcel Palonder & Anita Soul - (h:/t:)

N
 „Náš svet je pestrý“ - spev:  Peter "Ďuďo" Dudák, Janko Kuric, Katka Knechtová, Filip Orator, Silverman, Vratko Rohoň, Laski, Pavol Hammel, Jury a Junior (skupina Konflikt), Peter Lipa, Ibrahim Maiga, Katka Korček, Linda Ballová, Anita Bertóková, a Janette Maziniová - (Roman Galo Galvánek/Ján Štrasser) - 2002

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 anitasoul.com - oficiálna stránka

Žijúci ľudia
Slovenské soulové speváčky
Slovenské popové speváčky
Slovenské džezové speváčky
Osobnosti z Bratislavy
Kyselina fumarová

Kyselina fumarová  je  chemická zlúčenina s chemickým vzorcom COOH-CH=CH-COOH (kyselina trans-buténdiová). Táto biela kryštalická látka je jedna z dvoch izomerických nenasýtených dikarboxylových kyselín, je stereoizomér kyseliny maleinovej.  Má ovocnú chuť, soli a estery kyseliny fumarovej sa nazývajú fumaráty.

Ak sa kyselina fumarová pridá do potravinových produktov, označí sa číslom E297.

Úloha v organizme
Kyselina fumarová sa zúčastňuje citrátového cyklu, vzniká zo sukcinátu pomocou sukcinátdehydrogenázy a na malát sa mení pomocou fumarázy.

Externé odkazy
International Chemical Safety Card 1173

Dikarboxylové kyseliny
Prísady do jedla
Medziprodukty citrátového cyklu
Spaladium Arena

Spaladium Arena alebo Split Arena je multifunkčná hala v chorvátskom meste Split s maximálnou kapacitou 12 339 návštevníkov

V roku 2009 sa tu hrali zápasy Majstrovstiev sveta v hádzanej mužov. Po ich skončení hala slúži najmä na basketbalové a hádzanárske zápasy.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Športové haly v Chorvátsku
Split
Architektúra z 2008
Hala Krešimira Ćosića

Hala Krešimira Ćosića () je multifunkčná hala v chorvátskom meste Zadar. Hala bola dokončená v máji 2008 a jej kapacita je 8 500 miest. V januári 2009 sa tu hrali zápasy Majstrovstiev sveta v hádzanej mužov. Staršie názvy haly sú Zadar Arena či Sportski Centar Visnjik.

Hala je pomenovaná po chorvátskom hádzanárovi Krešimirovi Ćosićovi a je najdlhšia v Chorvátsku.

Externé odkazy 
 Hala na oficiálnej stránke Majstrovstiev sveta v hádzanej mužov 2009

Športové haly v Chorvátsku
Architektúra z 2008
Portrét Doriana Graya

Portrét Doriana Graya () je román, ktorý napísal írsky spisovateľ Oscar Wilde. Prvýkrát bol publikovaný ako úvodný príbeh v časopise Lippincott's Monthly Magazine 20. júna 1890. Neskôr ho Wilde prepísal, niekoľkokrát pozmenil a pridal zopár kapitol. Novú verziu vydalo v apríli o rok neskôr vydavateľstvo Ward, Lock, and Co.

Román v sebe obsahuje hororové prvky (s gotickým nádychom) a faustovskú tému. Zachytáva umelecké pohnútky dekadencie a homosexuality, preto bola kniha po svojom vydaní mnohými odsudzovaná. Dnes je považovaná za jeden z pilierov modernej literatúry, je ním ovplyvnených mnoho ďalších diel (napr. film Liga výnimočných).

Dej 

Príbeh rozpráva o mladom Dorianovi Grayovi. Ten svojou krásou učaruje maliarovi Basilovi Hallwardovi. Stáva sa jeho modelom a múzou. Raz, keď Dorian stojí opäť Basilovi ako model, dá sa do reči s maliarovým priateľom, lordom Henrym a nechá sa oslniť jeho názormi o fungovaní sveta, podľa ktorých to čo hýbe svetom je krása a mladosť. Dorian si uvedomí, že portrét, ktorý mu maľuje Basil, bude za niekoľko rokov nemilosrdne pripomínať, ako bol krásny, zatiaľčo on sám už bude schátralý. Preto vysloví prianie, aby známky úpadku nezniesol on, ale ten portrét. Jeho prianie je naplnené. Z portrétu sa stáva zrkadlo Dorianovej duše, obraz sa mení a odráža hriechy, ktoré Dorian pácha. Dorianova tvár zostáva bezo zmeny, stále mladá a krásna.

Postavy 
 Dorian Gray - pekný mladý aristokrat, ktorý sa mení k zlému vplyvom lorda Henryho
 lord Henry Wotton - dekadentný aristokrat s pokriveným svetonázorom, v spoločnosti je však obľúbenou hviezdou
 Basil Hallward - utopicky zmýšľajúci maliar veriaci v dobro, okúzlený Dorianom
 Sibyla Vaneová - mladučká a nadaná herečka, je veľmi naivná a plná romantických ideálov
 James Vane - brat Sibyly, ľahko neotesaný dobrodruh, námorník
 pán Issacs - riaditeľ druhoradého divadla, kde hrá Sibyla. Kedysi pomohol finančne rodine Vaneových a žiada si za to Sibylu ako herečku.
 Alan Campbell
 sir Geoffrey Clouston

Iné projekty 
 

Knihy z 1890
Gotické romány
Práce Oscara Wildea
Sfilmované knihy
Zoznam slovenských hokejistov v NHL

Toto je zoznam slovenských hokejistov pôsobiacich v NHL.

 hráč získal Stanleyho pohár

Hráči

Brankári 

 
Hokejisti v NHL
Maria Pietiläová-Holmnerová

Maria Pietiläová-Holmnerová (* 25. júl 1986, Umeå, Švédsko) je švédska lyžiarka. Špecializuje sa na točivé disciplíny, slalom a obrovský slalom.

Svetový pohár výsledky

Sezónne umiestnenia

Stupne víťazov na pretekoch
 3 víťazstvá – (2 SL, 1 PSL) 
 10 pódium – (1 GS, 7 SL, 2 PSL)

Majstrovstvá Sveta výsledky

Olympijské výsledky

Externé odkazy 

FIS-ski.com – Svetový Pohár sezónne umiestnenia – Maria Pietiläová-Holmnerová
Ski-db.com – výsledky – Pietiläová-Holmnerová

Švédski alpskí lyžiari
Kandidát (House)

Kandidát (anglicky: Role Model) je sedemnásta epizóda z prvej série seriálu Dr. House.

Dej 

Epizóda začína mítingom afroamerického senátora a prezidentského kandidáta USA, na ktorom skolabuje. Foreman zisťuje, že v jednej nohe má nefunkčné reflexy. Vogler prisľúbil Houseovi, že keď na konferencii vyzdvihne kvality jeho nového lieku, nebude musieť vyhodiť nikoho z tímu. Prvou diagnózou je nádor na mozgu. Vyšetrenie však Cuddyová nechce povoliť. Senátor s ním súhlasí, ale biopsia nepotvrdí nádor ani infekciu. Pri skúmaní výsledkov Wilson zistí, že má senátor toxoplazmózu – jeden z príznakov AIDS. To však senátor zásadne odmieta a je z toho veľmi rozrušený. Vyžaduje nové a nové testy na iné choroby a na AIDS sa necháva testovať pod iným menom. Cameronová je vďačná Houseovi za prejav, ktorý má učiniť. Testy na AIDS sú pozitívne. Senátor stráca schopnosť ovládať svoje nohy a je zrejmé, že retrovírusy na AIDS nezaberajú. Zisťuje sa, že prvý test bol falošne pozitívny. House pošle senátora na celkovú rezonanciu. Zistí tiež, že naňho Chase donášal Voglerovi. Po biopsii všetkých uzlín, na vylúčenie rakoviny, sa nič nedokáže. House chce preto spraviť biopsiu sleziny, aby vylúčil leukémiu vlasových buniek. Pýta sa tiež Cameronovej prečo ho má rada. Biopsia sleziny sa nakoniec neurobí, pretože senátor začne mať dýchacie problémy. Houseovi dôjde, že ako dieťa prekonal epilepsiu. Odpojí ho od dýchacích prístrojov, aby zistil aký liek ako dieťa na epilepsiu bral, a on sa ihneď začne dusiť. Liek na epilepsiu bol príčinou postupného strácania imunity. Po podaní infúzie imunoglobulínu sa senátor začne uzdravovať. House nakoniec vystúpi na Voglerovej konferencii, ale Voglerov liek skritizuje. Cameronová neskoro večer príde za Houseom a povie mu, že odchádza.

Diagnózy 
 Zlé diagnózy: nádor a infekcia v mozgu, toxoplazmóza, AIDS, leukémia vlasových buniek
 Správna diagnóza: Infekcia Epsteinovým-Barrovým vírusom (EBV)

Zdroje

Pozri aj 
 Epilepsia
 AIDS
 Toxoplazmóza
 Vlas
 Bunka
 Nádor
 Leukémia
 Vírus

Iné projekty

Externé odkazy 
 DrHouse.cz – Nečekaná pravda 
 HouseMD.serial4u.cz – 1x17 Role Model

Epizódy 1. série seriálu Dr. House
Vancouver International Film Festival

Vancouver International Film Festival (VIFF) je každoročný filmový festival konajúci sa vo Vancouveri v kanadskej provincii Britská Kolumbia. Trvá dva týždne, od konca septembra do začiatku októbra. Festival sa vo Vancouveri usporadúva od roku 1982, jeho organizátorom je nezisková a charitatívna organizácia Greater Vancouver International Film Festival Society.

Na festivale sa premietajú kanadské a aj medzinárodné filmy. Festival si získal reputáciu ako odrazového mostíka pre mnohých mladých ázijských filmárov. V roku 2004 bol najväčším mimoázijským festivalom, na ktorom sa premietali ázijské filmy. Veľkú časť premietaných filmov počas konania festivalu predstavujú aj dokumentárne filmy. V roku 2006 bolo na festivale premietnutých viac ako 300 filmov z vyše 50 krajín, z ktorých takmer štvrtina predstavovala dokumentárne filmy.

Od roku 2003 festival každoročne navštívi vyše 150 000 divákov.

Tesne pred zahájením konania festivalu sa vždy koná aj štvordňová konferencia Vancouver Film and Television Forum, zameraná na podporu kanadských filmov a kanadskej televíznej produkcie.

Externé odkazy
 Stránka festivalu 
 Vancouver Film and Television Forum 

Filmové festivaly v Kanade
Kultúra vo Vancouveri
France Prešeren

France Prešeren, rodený Franc Ksaver Prešeren (* 3. december 1800 Vrba, Slovinsko – 8. február 1849, Kranj) bol slovinský básnik a právnik.

Patrí medzi najväčších slovinských básnikov. Časť jeho básne Zdravljica, napísanej v roku 1844 sú slová štátnej hymny Slovinskej republiky. Prešeren sa narodil v sedliackej rodine. Študoval na viedenskej právnickej fakulte. Tu vznikla väčšina jeho básní, pri ktorých ho počas svojho života usmerňoval Matija Čop. Stal sa prvým Slovincom, ktorý kvalitou svojej tvorby mohol dobývať Európu. V tomto čase prechádzal Európou romantizmus.

Externé odkazy 
 France Prešeren
 Beseda: France Prešeren
 Miran Hladnik, France Prešeren and Slovenian identity / France Prešeren in slovenska identiteta

Slovinskí spisovatelia
Osobnosti na bankovkách
Josef Kranz

Josef Kranz bol český architekt a maliar. Predstaviteľ emocionálneho funkcionalizmu. 
 Narodil sa v Brne 28. februára 1901, zomrel 30. mája 1968 v Znojme. 
 V rokoch 1919 až 1926 študoval architektúru na Technickej univerzite v Brne u Emila Králika. 
 Od roku 1926, Josef Kranz praxoval v projekčnej kancelárii Jiřího Kroha
 Od roku 1927 do roku 1929 pracoval v ateliéri Bohuslava Fuchsa
 Od roku 1927 samostatný projektant
 V rokoch 1949 až 1954, pracoval v Spojprojekte v Brne

V dvadsiatych a tridsiatych rokoch minulého storočia patril k architektonickej avantgarde Československa.

Stavby:
 vlastný rodinný dom v Černých Polích v Brne (19331935)
 budova kaviarne Era v Brne, Černých Polích (19271929)
 kino Avia, teraz Slovan v Nových Černovicích (19271929)
 Slavíkova vila v Žabovreskoch (19301932), Brno
 ďalšie rodinné domy v Černých Polích (19301932) a (19341935)
 rodinný dom v Brne v Žabovreskoch (1935)
 penzión Budva, Juhoslávia (1937)

Okrem architektonickej činnosti sa Josef Kranz venoval aj kresbe, grafike a maľbe.

Externé odkazy 
 http://www.slavnevily.cz/architekti&id=65
 http://www.answers.com/topic/josef-kranz-1
 http://www.archinet.cz/index.php?mode=article&art=12463&sec=11308&lang=cz
 http://eng.archinform.net/arch/961.htm

Osobnosti z Brna
Českí maliari
Českí architekti
Funkcionalistickí architekti
Tenzing Norgay

Tenzing Norgay niekedy písané Norkej (* 15. máj 1914† 9. máj 1986) bol šerpský horolezec a sirdar. Spolu so Sirom Edmundom Hillarym vystúpili spoločne v roku 1953 ako prví na Mount Everest.

Život a výpravy 
Narodil sa v rodine budhistických Šerpov ako 11. z 13 detí v Khumbu, na dohľad od Mt. Everestu. Jeho pôvodné meno bolo zmenené na žiadosť tibetského lámu. Keď jaky jeho rodičov vyhubila choroba, musel ísť do služby. 

V r. 1935 sa dostal ako nosič do britskej prieskumnej expedície z Tibetu. Napokon ho mrzelo, že mimoriadnu periódu dobrého počasia nevyužili viac. Na jeseň bol s ďalšou výpravou v oblasti Kančendžongy. Na jar 1936 sa s britskou výpravou dostal na Severné sedlo, potom ich zahnal predčasný monzún. Na jeseň bol so Shiptonovou expedíciou v oblasti Nandádéví. V r. 1938 dosiahol 5. tábor a výšku 8000 m, za čo dostal od vedúceho H. W. Tilmana titul „Snežný tiger“.

Za vojny robil prieskumníka pre indickú armádu. S rodinou sa usadil v indickom Darjeelingu. V roku 1947, po dlhej pauze vynútenej 2. svetovou vojnou, sa dal najať excentrickým Kanaďanom Denmanom a zle pripravený dobrodružný pokus o Everest skončil poniže Severného sedla. V roku 1950 Čína obsadila Tibet, ale horolezcom sa otvoril Nepál. Tenzing bol aj v Tilmanovej prieskumnej expedícii z južnej strany Everestu. Potom sa zúčastnil neúspešného britského pokusu o Nanga Parbat. Na jar 1951 šiel s Francúzmi na Nandádéví. Keď dvaja lezci zmizli, v rámci pokusu o ich záchranu vystúpil s L. Dubostom alpsky na východný vrchol. V tom roku sa ešte vybral so Švajčiarmi do oblasti Kančendžongy.

Vo švajčiarskej expedícii na jar 1952 robil sirdara i výškového lezca s Raymondom Lambertom. Ich pokus o zdolanie vrcholu otočili vo výške asi 8600 m, tesne pod Južným vrcholom. Prinútil ich k tomu pomalý postup, pokročilá hodina a vietor. Opakovaná výprava na jeseň končila nižšie pre zlé počasie. Cestou dolu dostal maláriu a skončil v nemocnici. Tam ho zastihla pozvánka na historickú britskú výpravu - a zoslabnutý Tenzing veľmi váhal, takmer nešiel.

Vojensky organizovaná výprava plukovníka J. Hunta sa mu páčila menej, než ľudsky citlivejší prístup Lamberta, ale ako uznávaný sirdar dokázal utlmiť spory medzi nosičmi a vedením. Napokon 29. mája 1953 s E. Hillarym vystúpili na vrchol Mount Everestu.

Po návrate navštívil množstvo krajín, dostal vysoké medaily od anglickej kráľovnej, nepálskeho kráľa aj indickej vlády. Viacero štátov sa chcelo chváliť jeho úspechom. Zomrel v Darjeelingu na mozgovú porážku.

Referencie 
 J. R. Ullman: Muž z Everestu, STN 1959.
 F. Rudolph: Himalájski tigri, Mladé letá 1961.
 J. Hunt: Výstup na Everest, Martin 1957.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Výborný a podrobný horolezecký životopis Tenzinga (po anglicky)

Nepálski horolezci
Staré Mesto (Žilina)

Staré Mesto v Žiline je mestská časť, ktorej hlavnou súčasťou je historické jadro mesta s mestskou pamiatkovou rezerváciou.

Historickým centrom Žiliny je známe štvorcové námestie s laubňami (arkádami). Námestie malo veľa pomenovaní. Dnes sa volá Mariánske námestie. Okolo celého námestia sú historické meštianske domy a kostol. Všetky domy na centrálnom námestí majú arkády (nazývané aj laubne). K námestiu vedú malé historické uličky, z ktorých dve majú zachované laubne. 

Smerom z Mariánskeho námestia k farskému kostolu vedie Farská ulička. Na jej konci začínajú farské schody. Po pravej strane farských schodov stála historická fara, ktorá musela ustúpiť výstavbe obchodného centra. Na jej mieste sa našli pozostatky Žilinského hradu, ktorého časť bola zakomponovaná do interiéru nového centra. Po ľavej strane farských schodov je Katedrála Najsvätejšej Trojice (farský kostol) s dvoma vežami. Jedna stojí osamotene mimo kostola a volá sa Burianova veža. 

Dole pod farskými schodmi je Námestie Andreja Hlinku kde je postavená socha Andreja Hlinku. Na tomto námestí je supermarket TESCO (bývalý PRIOR) a Považská galéria umenia, ktorá prešla rekonštrukciou. Ďalej je tu nové obchodno-zábavné centrum OC Mirage. Na Hlinkovo námestie naväzuje Národná ulica, ktorá je plná obchodíkov a reštaurácii. Národná ulica končí pri železničnej stanici. Budovy na Národnej ulici pochádzajú z prelomu 19 a 20. storočia. 

Počet obyvateľov Starého mesta bol k 31. marcu 2017 8 931.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Žilina Gallery - Mestská pamiatková rezervácia

Mestské časti Žiliny
Peter Fill

Peter Fill (* 12. november 1982, Kastelruth, Taliansko) je taliansky lyžiar. Svoje prvé preteky vo Svetovom pohári vyhral 29. novembra 2008.

Víťazstvá v Svetovom pohári

Umiestnenie vo Svetovom pohári

Externé odkazy

 oficiálne stránky  

Talianski alpskí lyžiari
Medzinárodné robotnícke združenie

Medzinárodné robotnícke združenie/Medzinárodný robotnícky spolok/Medzinárodná robotnícka asociácia alebo Medzinárodné združenie robotníkov/Medzinárodný spolok robotníkov/Medzinárodná asociácia robotníkov alebo Medzinárodné združenie pracujúcich/Medzinárodný spolok pracujúcich (pôvodný názov International Workingmen's Association, skr. IWA, Medzinárodná asociácia pracujúcich) alebo neoficiálne Prvá internacionála  bola medzinárodná organizácia socialistických strán a robotníckych zväzov, založená v roku 1864 v Londýne. 

Pri jej zrode stáli komunisti (Karol Marx, Friedrich Engels) a anarchisti (Michail Alexandrovič Bakunin). V 1. internacionále bolo zastúpených málo marxistov a mnoho proudhonistov (tj. anarchistov). 

Členovia internacionály sa aktívne zúčastňovali povstania Parížskej komúny. Svoju činnosť internacionála ukončila kvôli nezhodám komunistov a anarchistov (napríklad v tom, či vytvoriť štát robotníkov, alebo či štát zrušiť) v roku 1876. V roku 1872 bolo jej sídlo prenesené z Londýna do New Yorku. V roku 1876 bola jej činnosť pozastavená.

Pozri aj
Druhá internacionála
Tretia internacionála

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 History of the International Workingmen's Association 
 Libertarian Communist Library
 International Working Men's Association (IWMA) Archive 
 Secret Societies and the First International

Zdroj 

Komunizmus
Anarchizmus
Napster

Napster bola internetová služba umožňujúca zdieľanie hudobných súborov. Vytvoril ju Shawn Fanning počas štúdií na Northeastern University v Bostone. V prevádzke bola od júna 1999 do júla 2001.

Technológia Napsteru umožňovala používateľom jednoducho kopírovať MP3 súbory medzi sebou, kvôli čomu ju hudobný priemysel obviňoval z obrovského porušovania autorských práv.

Služba vo svojej pôvodnej podobe bola na základe rozhodnutia súdu zrušená. Jej zánik však viedol k rozšíreniu decentralizovaných spôsobov zdieľania súborov.

Iné projekty 

P2P siete
Konštantínov oblúk

Konštantínov oblúk alebo aj Konštantínov víťazný oblúk (Arco di Costantino) je historická pamiatka v Ríme. Stojí v blízkosti Kolosea na začiatku Svätej cesty, kde sa začínal pochod víťazného veliteľa pri triumfe. Dal ho postaviť senát po víťazstve cisára Konštantína nad Maxentiom pri Mulvijskom moste v roku 312 n. l. Je to stavba z bieleho mramoru s troma priechodmi. Na jeho architektonickú a plastickú výzdobu boli použité prvky zo starších pamätníkov – napr. z víťazného oblúka cisára Tita.

Pozri aj 
 Víťazný oblúk
 Koloseum

Iné projekty

Externé odkazy 
 Konštantínov víťazný oblúk - www.earthinpictures.com
 The Arch of Constantine 

Pamiatky v Ríme
Víťazné oblúky
Stavby v starovekom Ríme
Francúzske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Francúzske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 bude reprezentovať Francúzsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa uskutočnili v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina A

Referencie 
 FRA - France 
 Francuska

Pozri aj 
 Francúzske národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Maďarské národné hádzanárske mužstvo

Maďarské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Maďarsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.

Úspechy 
 Olympijské hry
 žiadne medailové umiestenie

 Majstrovstvá sveta
  - 1986

 Majstrovstvá Európy
 žiadne medailové umiestenie

Pozri aj 
 Maďarské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Externé odkazy 
 Maďarská hádzaná

Hádzaná v Maďarsku
Národné hádzanárske mužstvá
Hádzaná
Maďarské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Maďarské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Maďarsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina A

Referencie 
 HUN - Hungary 
 Mađarska

Pozri aj 
 Maďarské národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Rumunské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Rumunské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Rumunsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina A

Referencie 
 ROU - Romania 
 Rumunjska

Pozri aj 
 Rumunské národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Pohľadový betón

Pohľadový betón alebo Béton brut (z ) je betón, ktorý vytvára určitú štruktúru, poznačenú debnením a už viac neupravovanú. Používajú sa aj termíny ako „surový“ a „holý“ betón. Svoje využitie má na fasádach budov, ale aj na povrchoch ostatných konštrukcií ako betónové ploty alebo spevnené plochy.

Najdôležitejšie je dôkladné vyrobenie debnenia, ktoré sa musí z vnútornej strany opatriť proti prilepeniu k betónu olejovým náterom, lakovým filmom alebo vloženou PVC fóliou. Štruktúra povrchu sa dosahuje zvýraznením povrchu debnenia (alebo kamenivom v betónovej zmesi) technikami ako vypaľovanie, vzorkovanie s plastickými tabuľami a kovovými formami.

Pohľadový betón v architektúre 20. storočia 
Stal sa populárnym v širokej škále výrazových prostriedkov modernej architektúry 20. storočia. Vyvrcholením používania surového betónu bol brutalizmus, v ktorom sa aj akákoľvek ochrana alebo úprava považovala za nemorálnu a potláčala myšlienku tvorby nie estetickej, ale etickej architektúry.

Donedávna sa betón používal predovšetkým na výrobu nosných prvkov budov a schodísk. Pohľadový betón je však rozdielny od konštrukčného z hľadiska jeho zloženia. Ide o jemnú zmes rovnakej štruktúry a farby, aby sa vzor debnenia odtlačil čo najlepšie. Používa sa troj či štvor-zložkový betón, no pridávaním nových komponentov sa stále zdokonaľuje. Tie zabezpečujú jeho výborné technologické, ale i optické vlastnosti a preto sa s obľubou využíva nielen na fasádach, ale aj pri návrhu moderných interiérov – nábytku, deliacich častí a doplnkov. Pridaním pigmentov alebo povrchovými nátermi sa dá dosiahnuť rôzna farebnosť betónu. Pri použití pohľadového betónu tiež treba dbať na veľkosť a hustotu pórov, a usporiadanie škár od debnenia. Pri väčších realizáciách sa odporúča najskôr vyskúšať vzhľad betónu na ploche aspoň 2x2 metre. Najväčšie klady tohto materiálu sú odolnosť voči mrazu, vode a vlhkosti, ohňovzdornosť, vysoká pevnosť, stálosť jeho povrchu a nenáročná údržba.

Významní predstavitelia a stavby 
Jedným z prvých použití pohľadového betónu je stavba kostola neďaleko Paríža v Le Raincy od Augusta Perreta z rokov 1922-1923. Ďalšou veľmi známou realizáciou je kláštor Panny Márie La Tourette v Évreux, Lyon (1957–1960) architekta Le Corbusiera. U Le Corbusiera môžeme neupravené fasády vidieť napríklad aj na Unité d’habitation v Marseille alebo kaplnke Notre Dame du Haut v Ronchampe. Veľmi obľúbeným materiálom sa stal v období brutalizmu (1954–1970). Príkladom je budova strednej školy v britskom meste Hunstanton. Jej autormi boli Alison a Petr Smithson.

Z ďalších architektov môžeme vymenovať napr. Louisa Kahna, Jamesa Stirlinga alebo Paula Rudolpha.

Zdroje 
 Dulla, M.: Dejiny architektúry 20. storočia; STU v Bratislave, 2002 
 Melvin, J.: ...izmy - Ako rozumieť architektúre; Slovart, 2006
 Materiál 21. storočia – pohľadový betón. www.stavebnictvoabyvanie.sk 
 Prefabrikovaný architektonický betón www.euroweb.sk

Pozri aj 
 Brutalizmus
 Fasáda
 Habitat 67
 Royal National Theatre

Architektonické prvky
Betón
Migrácia (sociológia)

Migrácia je zmena miesta trvalého pobytu za hranice určitej územnej jednotky; premiestňovanie obyvateľov v území spojené so zmenou bydliska. Niekedy sa hovorí o fyzickej alebo zemepisnej mobilite. Migrácia sa delí na internú / vnútornú (v rámci domovského štátu) a medzinárodnú / vonkajšiu  (emigrant opustí hranice domovského štátu, imigrant sa prisťahuje). Ďalej sa delí na nevratnú, dočasnú, sezónnu a kyvadlovú. 

Emigrácia alebo vysťahovalectvo je trvalé alebo dlhodobé vysťahovanie.

História 
Migrácia má pôvod už v časoch, keď prví Homo erectus a Homo sapiens opúšťali Afriku (Rift Valley) a postupovali do Európy a neskôr na ďalšie kontinenty. V nedávnej histórii je dôležitá nútená migrácia otrokov v 18.-19.storočí, najmä zo západnej Afriky do severnej a južnej Ameriky, aj tzv. zmluvné otroctvo prevažne z Číny, Indie a Japonska do kolónií európskych mocností. Kolonializmus zohral dôležitú úlohu v medzinárodnej migrácii; koloniálne mocnosti ako Veľká Británia, Španielsko a Francúzsko podporovali presídľovanie vlastných občanov do kolónií.

Ďalší významný míľnik súvisí s prerodom USA na industriálnu veľmoc v 19. storočí, kedy milióny pracovníkov z chudobných regiónov Európy odchádzali z ekonomických dôvodov do USA.  

Po 2. svetovej vojne bola potrebná pracovná sila na rozvoj ekonomiky v povojnovej Európe, Severnej Amerike a Austrálii, preto nastala ďalšia veľká vlna migrácie. 

Do 70. rokov 20. storočia migrácia v Európe ustúpila, no v Amerike pretrvávala až do 90. rokov 20. storočia.

Súčasnosť 
V súčasnosti sa migrácia vyskytuje najmä z politických, ekonomických a sociálnych dôvodov.

Kto je migrant/emigrant? 
Podľa definície OSN: Emigrant je osoba, ktorá sa zdržuje dobrovoľne mimo vlastnej krajiny. V skutočnosti je ale oveľa zložitejšie zistiť, kto vlastne v skutočnosti je emigrant a ako dlho sa zdržuje mimo domova.

Migrácia sa delí do rôznych kategórií (napr. podľa motívu, legality, a pod.) a definície sa v krajinách líšia. Najčastejšie používané kategórie v deľbe emigrantov sú:
 Dočasní pracovní migranti (migrujú len na určitú dobu s cieľom zárobku)
 Vysoko vzdelaní pracovní migranti 
 Ilegálni migranti (bez platných osobných dokumentov, víz, a pod.)
 Nútení migranti (táto kategória zahŕňa utečencov a migrantov, ktorí sú nútení odísť kvôli externým vplyvom, ako napr. prírodné katastrofy)

Teórie migrácie 
E.G. Ravenstein v roku 1885 vydal článok s názvom „The Laws of Migration“, v ktorom na základe štatistík a údajov o migrácii pochádzajúcich
z Veľkej Británie, zhromaždil tzv. zákony migrácie, ktoré zahŕňajú diaľku, rôzne typy migrantov, rozdielne preferencie žien a mužov pri migrovaní, a pod. 

E.S. Lee delí faktory spôsobujúce migráciu na tzv. „push faktory“ a „pull faktory“. „Push faktory“ sú negatíva, ktoré človeka odrádzajú v zotrvaní v pôvodnej oblasti, napr. zlá ekonomická situácia, zmena politického režimu, konflikty, vojny, diskriminácia, a pod. „Pull faktory“ sú pozitíva, ktoré človeka motivujú k migrácii do novej oblasti, napr. pracovné príležitosti, priaznivé podnebie, vzdelanie, fungujúca ekonomika, a pod.

Referencie 

Sociológia
Austrálske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Austrálske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Austráliu na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa uskutočnili v Chorvátsku. Mužstvo skončilo na poslednom, 24. mieste.

Zostava

Zápasy

Skupina A (Základná skupina)

Skupina I (Fáza o Prezidentský pohár)

O 23. miesto

Referencie 
 AUS - Australia 
 Australija

Pozri aj 
 Austrálske národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Chorvátske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Chorvátske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Chorvátsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v tejto krajine.

Zostava

Zápasy

Skupina B

Zaujímavosti 
 Chorvátsko hrá v bielich, resp. červených dresoch.

Referencie 
 CRO - Croatia
 Hrvatska

Pozri aj 
 Chorvátske národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Poľské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Poľské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Poľsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina C

Referencie 
 POL - Poland 
 Poljska

Pozri aj 
 Poľské národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Juhokórejské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Juhokórejské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Kórejskú republiku na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina B

Skupina I (Štvrťfinálová)

Zaujímavosti 
 Južná Kórea hrá v červených, resp. modrých dresoch.

Referencie 
 KOR - Korea 
 Južna Koreja

Pozri aj 
 Juhokórejské národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Kubánske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Kubánske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Kubu na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina B

Referencie 
 CUB - Cuba 
 Kuba

Pozri aj 
 Kubánske národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Kuvajt na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina B

Referencie 
 KUW - Kuwait 
 Kuvajt

Pozri aj 
 Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Španielske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Španielske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Španielsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina B

Referencie 
 ESP - Spain 
 Španjolska

Pozri aj 
 Španielske národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Švédske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Švédske národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009 reprezentovalo Švédsko na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009, ktoré sa konali v Chorvátsku.

Zostava

Zápasy

Skupina B

Skupina I (Štvrťfinálová)

Referencie 
 SWE - Sweden 
 Švedska

Pozri aj 
 Švédske národné hádzanárske mužstvo
 Majstrovstvá sveta v hádzanej mužov 2009

Národné hádzanárske mužstvá na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009
Tojoo Itó

Tojoo Itó (; * 1941, Soul, Kórejská republika - v tom čase okupovaná Japonskom) je japonský architekt, známy pre jeho mimoriadne tvorivú koncepčnú architektúru, v ktorej sa usiluje spojiť fyzický svet so svetom virtuálnym. Je popredným predstaviteľom architektúry, ktorá sa venuje otázkam novodobého poňatia fiktívneho mesta.

Životopis 
Narodil sa v roku 1941 v Soule v Južnej Kórei, ktorý bol v tom čase pod japonskou okupáciou. Absolvoval univerzitu v Tokiu, odbor architektúra v 1965.  V 1991 bol hosťujúcim profesorom na Columbia University v New Yorku.

Tvorba 
Po práci v ateliéri pre architekta Kijonori Kikutake a spoločníkov v rokoch 1965 až 1969 si založil v roku 1971 svoj vlastný ateliér „Urban robot“ (Urbot). V roku 1979 bol ateliér premenovaný na Toyo Ito & Associates Architects. Počas jeho ranej tvorby Tojoo Itó zhotovil množstvo projektov súkromných rodinných domov. S jeho domácou výstavbou „White U“ v 1976 a „Silver hut“ v 1984 vytvoril základ nových ideí života v srdci populácie. Zdokonalil víziu veľkých premenlivých mestských komunít s projektom „Pao - bývanie pre tokijské tuláčky“. Kaze no tó v Jokohame z r. 1986 a Kaze no tamago z r. 1991 sú interaktívnymi medzníkmi verejného priestoru ako dôsledok kreatívnej konfrontácie s technickými možnosťami, ktoré prinesie budúcnosť.

Tojoo Itó je v Japonsku známy pre výchovu talentovanej mladšej generácie architektov. Architekti, ktorí pracovali pre jeho ateliér, zahŕňajú také zvučné mená ako Kazujo Sedžima (SANAA), Klein Dytham, a Kacuja Fukušima. Tojoo Itó je člen JIA, čestný člen AIA, RIBA a čestný profesor University of North London.

Inovačné metódy a technológie 
Jeho práca a jeho myšlienky sú výzvou pre vytvorenie novodobých materiálov. Jeho idey potrebujú byť podporené extrémne účinným materiálom, ako napr. vysokoúčinný betón, ktorý môže vytvoriť organickú formu a konštrukciu, ktorá umožňuje takýto objekt postaviť, nové možnosti perforovaného hliníka, a tiež inováciu tvrdeného skla a ocele.

Ocenenia 
 Zlatá medaila RIBA 2005

Zoznam prác 
 2008 Vila pre čilský architektonický projekt Ochoalcubo
 2008 Svetový štadión hier v Kaohsiung, Taiwan
 2007 Knižnica Tama Art University, Tokio, Japonsko
 2006 VivoCity Singapore v prístave
 2006 Prvá cena "Medzinárodná súťaž na Operu v Taichung", Taiwan
 2004 TOD's Omotesando budova, Tokio
 Macumoto šimin geidžucu kan (Matsumoto Performing Arts Center)
 2002 Bruges pavilon
 2002 Poverený návrhom dočasného pavilónu susediaceho s Galériou Serpentin, Hyde Park, Londýn
 január 26, 2001 Mediatéka Sendai, Sendai, komplex poníma knižnicu, galériu, audio-vizuálnu knižnicu, filmové štúdio a kaviareň
 1997 Oita krajinný park, Hajami-gun
 1994 Domov dôchodcov, Jacuširo
 1992 Bibliotéka, Paríž
 1991 Jacuširo, mestské múzeum
 1986 Kaze no tó
 1991 Kaze no tamago
 2010 Hotel Porta Fira

Iné projekty 

Narodenia v 1941
Japonskí architekti
Laureáti Pritzkerovej ceny
Guy Debord

Guy Ernest Debord (* 28. december 1931, Paríž – † 30. november 1994, Bellevue-la-Montagne) bol francúzsky básnik, lettrista, umelec, experimentálny filmový tvorca, spisovateľ a zásadný teoretik modernej kultúry a spoločnosti. Bol ovplyvnený marxistickými ideami, kritizoval kapitalizmus a médiá. Používal metódy psychogeografie agitácie a tvorby situácií. 

V roku 1957 založil Situacionistickú internacionálu ktorá združovala rozličných umelcov používajúcich umelecké a antiumelecké metódy, anarchizmus a protopunk na narušenie kapitalistickej indoktrinovanej spoločnosti. Situacionistické idey zohrali významnú úlohu pri študentských nepokojoch v Paríži roku 1968. Guy Debord bol komplikovaná autoritárska osobnosť, čo sa odzrkadlilo aj v sporoch a následnej deštrukcii samotnej internacionály. V roku 1994 spáchal samovraždu.

Dielo 
Jeho zásadné knižné dielo Spoločnosť spektáklu (La Société du spectacle) vyšlo v roku 1967.

V roku 1952 natočil film Krik pre markíza de Sade – Hurlements en faveur de Sade.

Externé odkazy 
 Situationist international online

Zdroj 

Francúzski spisovatelia
Politickí filozofi
Osobnosti z Paríža
Obete samovrážd
Argentínske národné hádzanárske mužstvo

Argentínske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Argentínu na medzinárodných podujatiach, napr. majstrovstvách sveta, panamerických majstrovstvách či Letných olympijských hrách, a v medzinárodných zápasoch v hádzanej.

Úspechy 
 Panamerické majstrovstvá
  - 2000, 2002 a 2004
  - 1986, 1988, 2006 a 2008

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Argentínskej hádzanárskej federácie 

Národné
Národné hádzanárske mužstvá
Hádzaná
Poľské národné hádzanárske mužstvo

Poľské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Poľsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.

Úspechy 
 Olympijské hry
 Montreal 1976

 Majstrovstvá sveta
 1982
 2007
 2009

 Majstrovstvá Európy
 žiadne medailové umiestnenie

Pozri aj 
 Poľské národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Hádzaná v Poľsku
Národné hádzanárske mužstvá
Hádzaná
Nemecké národné hádzanárske mužstvo

Nemecké národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Nemecko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.

Úspechy 
 Olympijské hry
 Berlín 1936
 Los Angeles 1984 a Atény 2004

 Majstrovstvá sveta
 1938, 1978 a 2007
 1954 a 2003
 1958

 Majstrovstvá Európy
 2004
 2002

Súčasný káder 
Súčasná zostava: Aktuálne k dátumu: 10. marec 2013

Širší káder 
Súčasná zostava: Aktuálne k dátumu: 10. marec 2013

Pozri aj 
 Nemecké národné hádzanárske mužstvo na Majstrovstvách sveta v hádzanej mužov 2009

Externé odkazy 
 Stránka o nemeckej hádzanej

Zdroj 
 Dostupné online

Hádzaná v Nemecku
Národné hádzanárske mužstvá
Hádzaná
Egyptské národné hádzanárske mužstvo

Egyptské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Egypt na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Afriky či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.

Úspechy 
 Olympijské hry
 žiadne medailové umiestenie

 Majstrovstvá sveta
 žiadne medailové umiestenie

 Majstrovstvá Afriky
  - 1991, 1992, 2000, 2004 a 2008
  - 1979, 1985, 1987, 1989 a 2006
  - 1994, 1996, 1998 a 2002

Externé odkazy 
 Stránka o egyptskej hádzanej 

Hádzaná v Egypte
Národné hádzanárske mužstvá
Hádzaná
Ruské národné hádzanárske mužstvo

Ruské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Rusko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.

Úspechy 
 Olympijské hry
 Sydney 2000
 Atény 2004
  - Peking 2008

 Majstrovstvá sveta
 1982, 1993 a 1998
 1978, 1990 a 1999

 Majstrovstvá Európy
 1997
 1994 a 2001

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Ruského hádzanárskeho zväzu /

Hádzaná v Rusku
Národné hádzanárske mužstvá
Hádzaná
Šikmá veža v Pise

(Šikmá) veža v Pise alebo zriedkavo pis(ans)ká veža je najznámejšia pamiatka talianskeho mesta Pisa, ktorá stojí v severozápadnej časti mesta na tzv.Campo dei Miracoli alebo Dómske námestie. Toto námestie je z dvoch strán obkolesené starými mestskými hradbami. Stojí tu Dóm, baptistérium, camposanto a Šikmá veža. Stavba veže so zvonicou začala pod vedením architekta Bonanna Pisana v roku 1174.

Základ veže tvorí kamenný prstenec vysoký 3 metre s priemerom 15,484 metra. Keď stavba dosiahla tretie poschodie a výšku asi 11 metrov, prstencová základňa sa naklonila na stranu presne o . Pisano sa snažil vyrovnať sklon v štvrtom poschodí ale nepodarilo sa mu to, preto z obavy aby stavba nespadla sa rozhodol nepokračovať.

V roku 1234 architekt Giovanni di Simone však postavil ďalšie tri poschodia veže v rovnakom prevedení ako Pisano. Tým bola postavená základná veža v tvare valca. Na prízemí sú vchodové dvere a na ďalších šiestich podlažiach sú galérie so stĺporadím. Všetky stĺpy sú zakončené hlavicami a polkruhovými oblúkmi. Toto sú typické znaky románskeho slohu.

Celé toto architektonické dielo dokončil v roku 1350 Tommaso Pisano, ďalší architekt z rodu Pisanovcov tým, že pristavil zvonicu. Vo zvonici je sedem zvonov naladených na sedem hudobných tónov. Šikmá veža sa preslávila aj tým, že na nej fyzik Galileo Galilei, ktorý sa tu narodil v roku 1564, prevádzal merania a štúdiá o gravitácii a voľnom páde.

V dôsledku mäkkého podložia sa sklon veže stáročiami zväčšoval a na konci 20. storočia už bol sklon veľký 4,5 metra. Aj preto sa udávajú vždy dva údaje o výške veže. Na severnej strane je výška 55,22 metra a na južnej 54,52 metra. Talianska vláda sa rozhodla zachrániť vežu a preto poverila odborníkov na statiku aby našli riešenie ktoré by zastavilo zvyšujúci sa sklon.
V roku 1993 bolo nainštalovaných 800 ton olovených dosiek do zeme na severnej strane ako protizávažie, ktoré by malo zabezpečiť stabilizáciu tejto unikátnej pamiatky z 12. storočia. Patrí medzi pamiatky kultúrneho dedičstva UNESCO.

Iné projekty 

Pisa
Veže v Taliansku
Lokality Svetového dedičstva v Taliansku
Architektúra z 1372
Stavby v Toskánsku
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2009

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2009 sa uskutočnili od 26. decembra 2008 do 5. januára 2009 v Ottawe v Kanade. Majstrom sveta sa stal domáci tím Kanady, ktorý vo finále zdolal  5 : 1.

Top divízia

Základné skupiny

Skupina A 

|}

Všetky časy sú lokálne (UTC-5).

Skupina B 

|}

Všetky časy sú lokálne (UTC-5).

Skupina o udržanie 

|}

Play-off

Pavúk

Štvrťfinále

Semifinále

Zápas o 5. miesto

Zápas o 3. miesto

Finále

Poradie a štatistiky

Konečné umiestnenie

Kanadské bodovanie

Štatistika brankárov 
(minimálne 40 % odohraných z celkového času tímu)

Legenda: Min. - počet odohratých minút, GI - inkasované góly, % - percentuálna úspešnosť zárkokov, GIP - priemerný počet inkasovaných gólov na zápas, SO - čisté kontá

Nižšie divízie

I. divízia

Skupina A
Turnaj skupiny A v rámci I. divízie MS 2009 sa hral v Herisau vo Švajčiarsku od 14. do 20. decembra 2008.

|}

Skupina B
Turnaj skupiny B v rámci I. divízie MS 2009 sa hral v Aalborgu v Dánsku od 15. do 21. decembra 2008.

|}

II. divízia

Skupina A
Turnaj skupiny A v rámci II. divízie MS 2009 sa hral v Miercurea Ciucu v Rumunsku od 15. do 21. decembra 2008.

|}

Skupina B
Turnaj skupiny B v rámci II. divízie MS 2009 sa hral v Logroño v Španielsku od 10. do 15. januára 2009.

|}

III. divízia
Turnaj III. divízie MS 2009 sa mal hrať v KĽDR, avšak bol zrušený. Zúčastniť sa ho mali tieto tímy:

Referencie 

Majstrovstvá sveta juniorov v ľadovom hokeji
Ľadový hokej v 2008
Ľadový hokej v 2009
Okataina (sopka)

Okataina je vulkanický komplex, nachádzajúci sa na Severnom ostrove Nového Zélandu. Komplex je tvorený viacerými lávovými dómami prevažne ryolitového zloženia, ktoré sú rozdelené do dvoch väčších skupín: skupina Haroharo, nachádzajúca sa v rámci pleistocénnej kaldere Haroharo na severnom okraji komplexu a Tarawera na južnom okraji komplexu. Kaldera Haroharo sa vytvorila vo viacerých fázach v období pred 300 000 až 50 000 rokmi, skupina dómov v oblasti Tarawery je mladšia. Jej vznik sa datuje na 17 000 rokov pred súčasnosťou a posledný dóm vznikol približne v roku 800 pred Kr. Komplex bol v nedávnej minulosti pomerne aktívny, len v 20. storočí bolo zaznamenaných vyše 15 menších freatických erupcií, posledná začiatkom roka 1973.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanický komplex Okataina na Global Volcanism Program 

Sopky Nového Zélandu
Lávové dómy
Zoznam vodných plôch v Bratislave a okolí

Toto je zoznam vodných plôch v Bratislave a okolí.

V Bratislave a okolí sa nachádza asi 30 vodných plôch. Vodnými plochami sú jazerá = rybníky, ramená a kúpaliská.

Jazerá 
 Čiernovodské jazerá (Senec)
 Čunovské jazero (Čunovo)
 Devínske jazero (Devínska Nová Ves)
 Jazero Nové Košariská I, II (Rovinka)
 Kalné jazero (Nové Mesto)
 Kuchajda (Nové Mesto)
 Malý Draždiak (Petržalka)
 Malý Dunaj (hranica medzi Ružinovom a Podunajskými Biskupicami)
 Rusovský kanál (Rusovce)
 Ružinovské jazero-Rohlík (Ružinov)
 Rybník Rača
 Rybníky na Vydrici - Prvý rybník, Druhý rybník, Tretí rybník, Štvrtý rybník
 Slnečné jazerá (Senec)
 Štrkovecké jazero (Ružinov)
 Vajnorské jazero (Vajnory)
 Vajnorský rybník (Vajnory)
 Veľký Draždiak (Petržalka)
 Zlaté Piesky (Trnávka)
 Rusovské jazero (Rusovce)

Kúpaliská 
 Delfín (Ružinov)
 Iuventa (Karlova Ves, Staré Mesto)
 Lamač
 Pasienky (Nové Mesto)
 Rosnička (Dúbravka)
 Krasňany (Krasňany), Rača (Rača)
 Matadorka (Petržalka)

Ramená 
 Devínske rameno (Devín)
 Chorvátske rameno (Petržalka)
 Jarovské rameno (Jarovce)
 Karloveské rameno (Karlova Ves)
 Mŕtve rameno Moravy (Devín, Devínska Nová Ves)
 Rusovské rameno (Rusovce)

Pozri aj 

 Zoznam vodných tokov v Bratislave

 
Vodné plochy
Josef Rakoncaj

Josef Rakoncaj (* 6. apríl 1951, Dvůr Králové nad Labem) je s deviatimi výstupmi na 8 osemtisícoviek najúspešnejší český výškový horolezec. Ako prvý človek na svete v roku 1986, druhýkrát zdolal vrch K2.

Výstupy 
V r. 1972 vystúpil severnou stenou na Matterhorn, 1976 v nórskom Trollrygene zimný stenový prvovýstup. V tom roku vystúpil aj na kaukazskú Šcharu, v zime 1980 v Dolomitoch na Mte. Agner Messnerovou cestou, ako aj prvovýstup na peruánsku Yerupayu. Na Pamíre 1978 štít Ošanina a štít Korženevskej. Prvé himalájske úspechy boli prvovýstupy - 1977 Kalanka (6931 m) a 1981 Nandádéví v Garwale (India). 

Úspešné výstupy na osemtisícovky tvoria samostatnú kapitolu. Na viaceré osemtisícovky sa dostal spolu s Talianmi najprv v rámci "Quota 8000", neskôr "L'Esprit d'Equipe" (Duch družstva). Z menej vydarených pokusov spomeňme Dhaulágirí 1985, keď s P. Božíkom ustúpili v nečase, tri pokusy o Mount Everest: 1987 v Gálfyho výprave, 1988 z Tibetu v rámci L'Esprit d'Equipe, 1994 ako vedúci expedície. V závere kariéry mu nevyšla tiež 1993 Makalu a 1995 Kančendžonga. Potom ešte liezol napr. v Kanade.

O svojom mimoriadne úspešnom období v osemdesiatych rokoch napísal niekoľko pútavých kníh.

Výstupy na osemtisícovky 
 1983 K2 - Výstup z Číny severným pilierom, s Talianmi
 1984 Lhoce Šar Prvovýstup južnou stenou s Božíkom a Stejskalom
 1986 K2 – Abruzzkým hrebeňom, Quota 8000
 1986 Broad Peak – zo 7200 m sólovýstup západnou stenou, Quota 8000
 1988 Annapurna – Boningtonova cesta, L'Esprit d'Equipe
 1989 Manaslu  – Messnerova cesta, L'Esprit d'Equipe
 1990 Čho Oju – normálka, L'Esprit d'Equipe
 1990 Šiša Pangma – prvovýstup severnou stenou "rýchlym štýlom", L'Esprit d'Equipe
 1992 Nanga Parbat – Kinshoferova cesta, s J. Nežerkom

Referencie 
 I. Dieška a kol.: Horolezectvo - Encyklopédia, Šport 1989.
 J. Stejskal, M. Vranka: Zabudni na Everest, Šport 1989.
 M. Vranka: Od Gašerbrumu po Everest, 1996.

Publikácie 
 J. Rakoncaj, M. Jasanský: Tulákem ve větru Himaláje, 1990.
 J. Rakoncaj, M. Jasanský: K2, 8611 m, 2002 (druhé vydanie, prvé 1986).
 J. Rakoncaj, M. Jasanský: České himalájské dobrodružství, 2003.

Externé odkazy 
 Českí horolezci na osemtisícovkách
 História výškového horolezectva
 Detailný, ale trocha mätúco zostavený zoznam výstupov J. Rakoncaja

Českí horolezci