joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jožko Piťo

Jožko Piťo (* okolo roku 1800, Tekovské Lužany, Slovensko – † 22. marec 1886, Liptovský Mikuláš, Slovensko) bol slovenský primáš, huslista rómskeho pôvodu.

Životopis 
V detstve ho učil hrať na husle jeho strýc. Podľa súhlasného tvrdenia  viacerých osôb bol Piťo v období keď žil takým husľovým virtuózom že ho nik neprekonal. Všeobecne platilo, že Piťo bol slovenský primáš akého nebolo ani nebude. Jeho účinkovanie v Martine a na Liptove malo mimoriadny význam a dosah v dejinách slovenského národa a v dejinách slovenskej hudby. Vynikal svojim naturizmom z oblasti hudobnej tvorby a hry. Najviac mu učarovali ľudové piesne z okolia Liptova, ktoré chodil počúvať na polia kde pracovali slovenské ženy. Keďže mal vynikajúci hudobný sluch a pamäť dokázal si na prvé počutie zapamätať veľké množstvo melódií a s ľahkosťou ich interpretovať. 

Jeho kapela sa volala banda a mala 12 až 14 členov. Svojou výnimočnou hrou dokázal dokonale zapojiť mnohých zabávajúcich do spevu, dokonca aj takých čo nezvykli spievať. Jeho veľkým obdivovateľom bol aj Hodža. 

Piťo chodil hrávať aj na predstavenia “ľubčianskeho slovenskjeho narodnjeho divadla“ založeného v roku 1840. Hrával pre všetky spoločenské vrstvy, výnimkou neboli ani roľníci a remeselníci. 

Piťova najznámejšia pieseň je Švihrovská duma. Skomponoval ju spolu so zemanom Lubym. Pieseň bola vzácna lebo ju hrával len zriedka pri zvláštnych príležitostiach. So svojou tvorbou súperil na súťaži aj so známym maďarským hudobníkom Karolom Bokom, ale neuspel. Piťove životné husle získalo v roku 1986 Literárne múzeum Matice Slovenskej v Martine aj s originálnou dokumentáciou. Jeho syn Šándor zharmonizoval jeho ľudové piesne a pre klavír ich upravil Polášek. Vydané boli pod názvom Trávnice na začiatku 20. storočia. Niektorí hudobní kritici nepovažujú Trávnice za prelomové kvôli tomu, že vykradli melódie známych ľudových piesní. 

Veľmi svojským a alternatívnym prínosom pre hudbu bola tvorba Piťovho syna Gustáva. Uplatnil tu maďarský vplyv cigánskych orchestrov. Piťovu tvorbu zväčnil aj básnik Andrej Sládkovič v diele Svätomartiniáda. 

S manželkou Veronikou Verešovou mal Piťo 12 detí, známi huslisti Jozef, Gustáv a Šándor pokračovali v otcových šľapajach. Jozef Piťo zomrel vo veku 83 rokov dňa 22. marca 1886.

Literatúra 
 Leopold Moravčík: Pramene zdravia a nádeje. 300 rokov kúpeľov Lúčky, P+M Turany, 2012, ISBN 9788089410149 .
 Vladimír Majerčiak: Čestný slovenský hudec Jožko Piťo - Piťo v literatúre a umení, Literárnomúzejný letopis 19, Matica Slovenská 1985

Referencie 
Arne B. Mann – Neznámi rómovia

Externé úpravy 
 Jožko Piťo - www.noveslovo.sk
 Jožko Piťo - romove.radio.cz
 www.tekovskeluzany.sk

Narodenia v 1800
Úmrtia v 1886
Slovenskí huslisti
Huslisti rómskeho pôvodu
Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Slovenskí primáši
Rómski primáši
Osobnosti z Tekovských Lužian
Branislav Kšiňan

Branislav Kšiňan je slovenský hudobník a textár.

Diskografia 
 2004: Loď na mori - CD
 2005: Straty - CD
 2007: Lásky niet - CD
 2008: Vlastnou cestou - CD
 2010: Bolo nám potešením - Branislav Kšiňan, Boris Čechvala - CD

Refencie

Externé odkazy 
 Branislav Kšiňan – folk.sk
 Kšiňana a Čechvalu do dua spojil Karel Kryl

Slovenskí folkoví speváci
Slovenskí skladatelia modernej hudby
Slovenskí textári piesní
Mocná hŕstka

Mocná hŕstka (; iné názvy: Novoruská škola, Päťka, Mocná päťka, Ruská päťka) bola skupina ruských skladateľov z konca 50. a začiatku 60. rokov 19. storočia. Patrili do nej Milij Alexejevič Balakirev, César Antonovič Kjui, Modest Petrovič Musorgskij, Nikolaj Andrejevič Rimskij-Korsakov, Alexander Porfirievič Borodin a jej teoretickým hovorcom bol Vladimír Stasov.

Vznikla koncom 50. rokov 19. storočia na podnet Alexandra Nikolajeviča Serova (názov Mocná hŕstka sa objavil v novinovom článku v roku 1867) a Vladimira Vasilieviča Stasova a fungovala do 90. rokov 19. storočia. V rámci Mocnej hŕstky uvedení skladatelia zdieľali svoje hudobné názory, diela a záujem zachovať ruskú národnú hudbu. Program Mocnej hŕstky obsahoval podmienku, že komponovaná hudba musí byť počuteľne ruská a zároveň musí byť zrozumiteľná pre každého, kto má záujem.

Skupina sa „v duchu ideí ruského demokratického hnutia 60. rokov usilovala o realistické, vlastenecké umenie, ktoré by rozvíjalo duchovné bohatstvo ľudu (hudobný folklór, ľudová epika atď.)“

Dočasným členom Mocnej hŕstky bol aj Peter Iľjič Čajkovskij, no pre rozpory s Korsakovom a obvinenie z europocentrizmu túto skupinu opustil.

Galéria

Referencie 

 
Hudba
Letisko Bergamo-Orio al Serio

Letisko Bergamo-Orio al Serio (; IATA: BGY, ICAO: LIME) je talianske letisko v Bergame, neďaleko Milána.

V roku 2011 letiskom prešlo 8 419 948 pasažierov, prevažne na linkách s nízkorozpočtovými leteckými prepravcami, v roku 2018 ich bolo už 12 938 582.

Dopravné spojenie 
Pravidelné autobusové spojenie (Shuttle Bus) do Milána, Bergama a Brescie. Vlakové spojenie ATB premáva do Bergama, cesta trvá okolo 10 minút.

Pravidelné linky 
V súčasnej dobe je letisko obsluhované nasledujúcimi linkami:

 Albatros Airways (Tirana) 
 Alitalia (Rím-Fiumicino) 
 Aviogenex (Belehrad) 
 Binter Canarias (Las Palmas, Tenerife-Sever) 
 Blue Air (Bukurešť-Băneasa) 
 Blue Panorama (Mombasa) 
 Carpatair (Temešvár) 
 Eirjet (Dublin) 
 LatCharter (Riga) 
 Jet2.com (Belfast, Edinburgh, Leeds/Bradford, Manchester) 
 Meridiana (Cagliari, Olbia) 
 MyAir (Bari, Brindisi, Bordeaux, Bukurešť, Casablanca, Catania, Istanbul-Sabiha Gökçen, Lampedusa, Lilla, Madrid, Marrákeš, Marsiglia, Metz-Nancy, Neapol, Palermo, Reggio Calabria, Sofia, Tirana) 
 Nouvelair (Djerba, Monastir) 
 MyTravel Airways (Belfast, Londýn-Gatwick, Manchester) 
 Pobeda (Moskva-Vnukovo)  
 Ryanair (Bratislava, Brusel-Charleroi, Dublin, East-Midlands, Eindhoven, Girona, Glasgow-Prestwick, Granada, Frankfurt-Hahn, Lubecca, Liverpool, Londýn-Luton, Londýn-Stansted, Newcastle, Oslo-Torp, Paríž-Beauvais, Rím-Ciampino, Shannon, Siviglia, Štokholm-Skavsta, Valencia, Vratislav, Zaragoza) 
 Smart Wings (Budapešť, Praha) 
 Solinair (Elba) 
 Sterling Airlines (Kodaň, Oslo) 
 transavia.com (Amsterdam) 
 TACV (Ilha do Sal) 
 Wizz Air (Katovice, Košice)

Referencie

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka letiska Orio al Serio 

Letiská v Taliansku
Doprava v Lombardsku
Stavby v Lombardsku
František Roman Dragoun

František Roman Dragoun (* 21. október 1916, Písek – † 2. júl 2005, Písek) bol český portrétista.

Život 
Jeho otec, učiteľ píseckej roľníckej školy, bol maliar a muzikant. V roku 1937 sa stal F. R. Dragoun študentom Akadémie výtvarných umení v Prahe u profesorov Maxa Švabinského a Vratislava Nechlebu.
 
V Dragounovom diele prevažujú portréty a krajiny. Po druhej svetovej vojne žil v Prahe, kde zachytil portréty mnohých umelcov, ale po februári 1948 sa vrátil do rodného Písku. Na svojich potulkách po Čechách a Morave aj na cestách po Európe a Amerike zachytil podoby mnohých významných osobností (Jindřicha Jindřicha, Karla Absolona, Eduarda Hakena, O. F. Bablera, kardinála Vlka a ďalších umelcov, vedcov a mysliteľov).

Aj veduty a krajiny tvoril ako portréty, pri ktorých sa usiloval vystihnúť charakter a zachytiť klímu.

Namaľoval viac než päť tisíc olejomalieb a množstvo kresieb.

Referencie

Externé odkazy 
 Výstava v Brne
 Výstava v Brne s fotografiami z vernisáže
 Výstava v Milevsku

Českí maliari
Osobnosti z Písku
Darfield (Nový Zéland)

Darfield je mesto na južnom ostrove na Novom Zélande. Počet obyvateľov je 1 362 (2001).

Významní rodáci 
 Mary Clinton (* 8. máj 1960), hráčka pozemného hokeja za Nový Zéland

Externé odkazy 
Stránka Selwyn District

Mestá na Novom Zélande
Imunita

Imunita môže byť:
 všeobecne: odolnosť
 v biológii: odolnosť živého organizmu proti pôvodcovi choroby alebo jedu či inej látke antigénnej povahy (nádoru, transplantátu a pod.), imúnnosť, pozri imunita (biológia)
v medicíne: forma nepriamej ochrany pred šírením nákazlivej infekčnej choroby, ktorá môže vzniknúť, keď sa dostatočné percento populácie stane imúnne, pozri kolektívna imunita
 vo svetskom práve: vyňatie osôb z pôsobnosti trestného práva, exempcia, trestná nedotknuteľnosť, pozri imunita (právo)
 v cirkevnom práve: pozri imunita (cirkevné právo)
 v diplomacii: skrátene diplomatická imunita, výsada trestnej nedotknuteľnosti diplomatov, nedotknuteľnosti miestností diplomatickej misie, ochrany spojov misie a oslobodenia od ciel a daní pre diplomatický personál v danom cudzom štáte, pozri diplomatická imunita
 historicky: vyňatie významných šľachticov, kláštorov a miest z právomoci kráľovských úradníkov najmä v práve a financiách, pozri imunita (história)
 v informatike: skrátene šumová imunita, odolnosť zariadenia proti šumivému signálu, superponovanému na vlastnom funkčnom signále, pozri šumová imunita
 v metalurgii: skrátene imunita kovu, prirodzená alebo vnútená odolnosť kovu proti vplyvom korózie, pozri imunita kovu

Pozri aj 
 rezistencia

Referencie
Byšta

Byšta môže označovať:

 obec v okrese Trebišov, pozri Byšta (obec)
 kúpeľnú osadu tejto obce, pozri Byšta-kúpele
 potok v Slanských vrchoch, pozri Byšta (potok)
 vodnú nádrž na rovnomennom potoku, pozri Byšta (vodná nádrž)
Kaunas

Kaunas (, , bielorus. Коўна, , ) je litovské mesto, ktoré leží na sútoku riek Neris a Nemunas (54°53′50″ severnej zemepisnej šírky a 23°53′10″ južnej zemepisnej dĺžky). Podľa posledných odhadov z roku 2007 tu žije 360 637 obyvateľov, čím je to druhé najväčšie mesto v Litve. Kaunas je známy svojou stredovekou architektúrou a zvonovými koncertami. V medzivojnovom období, keď bo Vilnius súčasťou Poľska, bolo mesto Kaunas hlavným mestom Litvy.

Pri meste sa nachádza najväčšia priehrada v krajine - Kaunasská priehrada.

Na východnom konci mesta sa nachádza Kaunasská zoologická záhrada – jediná ZOO v Litve – založená v roku 1938. V ZOO našlo domov vyše 2 000 zvierat z rôznych krajín sveta.

V meste sa nachádza množstvo múzeí (Múzeum všedných vecí, Múzeum litovského športu, Múzeum litovskej literatúry Jonasa Mačiulevičiusa) divadiel (Divadlo pantomímy, Bábkové divadlo) a parkov (Dainu slenis a Dixiland).

Dejiny 
V čase kedy Vilnius patril do Poľska v rokoch 1920 - 1939 bol hlavným mestom Litvy.

Pamätihodnosti mesta 
 Kaunasský hrad (13. storočie - 17. storočie)
 Románsky katedrálny chrám Petra a Pavla (15. storočie - 17. storočie)
 Kostol Nanebovstúpenia Panny Márie (Vytautasov kostol) (1400)
 Kaunasská radnica (1542)

Šport 
 FBK Kaunas - futbalový klub

Iné projekty 

 
Mestá v Litve
Hanza
Bývalé hlavné mestá
Coventry

Coventry je mesto v Anglicku. Má rozlohu 98,64 km² a 304-tisíc obyvateľov. Podľa počtu obyvateľov je to ôsme najväčšie mesto v Anglicku a jedenáste v Spojenom kráľovstve.

14. novembra 1940, počas bitky o Britániu, mesto takmer zrovnal so zemou nemecký nálet. O život vtedy prišlo 568 obyvateľov.

Osobnosti mesta 
 Philip Larkin (* 1922 – † 1985), básnik a kritik
 Nigel Hawthorne (* 1929 – † 2001), herec
 Clint Mansell (* 1963), hudobník a hudobný skladateľ
 Clive Owen (* 1964), herec
 Marlon Devonish (* 1976), šprintér, olympijský víťaz a majster Európy v štafete

Partnerské mestá

Iné projekty 

 
Mestá v Anglicku
Univerzitné mestá v Anglicku
Grajnár

Grajnár môže označovať:

 sedlo na Spiši, pozri Grajnár (sedlo)
 potok na Spiši, pozri Grajnár (potok)
Bari (Apúlia)

Bari je hlavné mesto provincie Bari a regiónu Apúlia v Taliansku. Leží na pobreží Jadranského mora v južnom Taliansku a je to druhé ekonomické centrum južného Talianska. Je známe aj ako prístavné a univerzitné mesto. Leží v nadmorskej výške 1 meter, má rozlohu  a 328-tisíc obyvateľov. V zastavanej oblasti mesta s rozlohou  žije približne 700-tisíc obyvateľov a asi 1,2 milióna v metropolitnej oblasti. Nachádzajú sa tu pozostatky sv. Mikuláša, arcibiskupa lykijskej Myry.

Osobnosti mesta 
 Gaetano Latilla (* 1711 – † 1788), hudobný skladateľ
 Niccolò Piccinni (* 1728 – † 1800), operný skladateľ

Partnerské mestá 
  Baalbek, Libanon
  Bandung, Indonézia
  Banja Luka, Bosna a Hercegovina
  Bar, Čierna Hora
  Batumi, Gruzínsko
  Drač, Albánsko
  Kanton, Čína
  Kolín, Česko
  Korfu, Grécko
  Mar del Plata, Argentína
  Patra, Grécko
  Sumqayıt, Azerbajdžan

Iné projekty

Externé odkazy 
 oficiálna stránka

 
Mestá v Apúlii
Prístavné mestá Jadranského mora
Konstanca

Konstanca () je mesto v juhovýchodnom Rumunsku na pobreží Čierneho mora. Má rozlohu 124,89 km² a okolo 280-tisíc obyvateľov.

Dejiny 
Konstanca bola pomenovaná na počesť Konštancie, sestry Konštantína Veľkého (274 – 337), rímskeho cisára. Ešte v roku 950 bola známa ako Constantia a bola obohnaná hradbami. Neďaleko mesta sa nachádza i známy Trajánov val. Dochovalo sa aj veľa starovekých budov priamo v meste, vrátane častí najdlhšieho mozaikou zdobeného chodníka na svete. Od 9. storočia bola súčasťou Bulharska, v 14. storočí ju dobyli Turci. Po pripojení Dobrudže k Rumunsku v roku 1878 sa stala práve Konstanca najväčším prístavom v Rumunsku.

Etnické zloženie obyvateľstva 
Rumuni – 92,22 % Turci – 2,90 %Tatári – 2,80 %Rómovia – 0,95 %Gréci – 0,17 %Maďari – 0,14 %Arméni – 0,12 %Nemci – 0,06 %Ukrajinci – 0,03 %a iní

Náboženské zloženie obyvateľstva 
pravoslávni – 92,24 %moslimovia – 5,87 %rímski katolíci – 0,74 %baptisti – 0,22 %grécki katolíci – 0,11 %turíčni (pentekostálni) kresťania – 0,05 %reformovaní – 0,05 %a iní

Partnerské mestá

Pozri aj 
 Mamaia

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiální stránky města
 Mapa
 Mapa

 
Mestá v Rumunsku
Prístavné mestá Čierneho mora
Prístavné mestá v Rumunsku
San Luis (mesto v Argentíne)

San Luis je hlavné mesto provincie San Luis v Argentíne. Súčasne je sídlo departmentu Juan Martín de Pueyrredón. Leží v regióne Cuyo na úpätí Sierras Grandes v nadmorskej výške  na rieke Chorrillos. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 169 947 obyvateľov. V metropolitnej oblasti San Luis žije spolu 208 300 ľudí.

Mesto bolo založené v roku 1594. San Luis leží na štátnej ceste Ruta Nacional 7, ktorá spája Mendozu () s Buenos Aires (). Letisko San Luis sa nachádza  od centra a spája mesto s Buenos Aires.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka mesta 
 Informácie o meste 

Mestá v provincii San Luis
Priština

Priština (, ), je hlavné a najväčšie mesto v Kosove. V Prištine má sídlo kosovská vláda. Má rozlohu  a okolo 200-tisíc obyvateľov.

Partnerské mestá 
  Tirana, Albánsko
  Podgorica, Čierna Hora

Poznámky

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Panoráma 

 
Mestá v Srbsku
Mestá v Kosove
Securitate

Securitate (po rumunsky Bezpečnosť), úplný názov Departamentul Securităţii Statului (po rumunsky Úrad pre štátnu bezpečnosť) bola rumunská tajná služba v období socializmu. Plnila úlohu špionáže a kontrarozviedky. V pomere k počtu obyvateľov Rumunska bola jednou z najvačších tajných služieb Varšavskej zmluvy.

Zriadená bola rozkazom 221/30 30. augusta 1948 aj s pomocou KGB. Jej účelom bola "ochrana demokratických vymožeností a zaistenie bezpečnosti ľudovej republiky proti vonkajšiemu aj vnútornému nepriateľovi" Fakticky existovala už od roku 1944 keď Červená armáda vstúpila na územie Rumunska a komunisti postupne začali infiltrovať rumunské ministerstvo vnútra.

Prvým riaditeľom sa stal generál Gheorghe Pintilie, ale skutočná moc bola v rukách dvoch sovietskych generálov Alexandra Nikoľského a Vladimira Mazuru. Pôvodný počet príslušníkov Securitate bol približne 4600 osôb.

V roku 1951 sa počet príslušníkov späťnásobil, súčasne s eskaláciou triednych bojov v Rumunsku. Na podnet Komunistickej strany Rumunska Securitate začala odstraňovať protivníkov režimu. Zriaďovala pre nich väzenské tábory, kde boli zväčša popravení. Roku 1964 vláda vyhlásila všeobecnú amnestiu a približne 10 000 ľudí bolo prepustených z týchto táborov. Po tejto amnestii začala Securitate vo veľkom využívať občanov Rumunska ako informátorov. Posledným hlavným veliteľom Securitate bol jej dlhoročný vodca a jeden z najbližších spolupracovníkov Nicolae Ceusesca generál Iulian Vlad. Ten bol za to po rumunskej revolúcii aj 3 roky vo vykone trestu.

V 80. rokoch začala Securitate masívnu kampaň potlačovania nepokojov v krajine. Napokon v roku 1989 s pádom režimu Nicolaea Ceausesca zanikla aj Securitate.

Dejiny Rumunska
Spravodajské služby
Židovský kódex

Židovský kódex (oficiálne nariadenie č. 198/1941 Slov. z. o právnom postavení Židov) bolo vládne nariadenie v prvej slovenskej republike obsahujúce súbor protižidovských predpisov. Vydané bolo dňa 9. septembra 1941. 

Išlo v prevažnej miere o kópiu nemeckých protižidovských zákonov. "Židia" boli definovaní na etnickom aj náboženskom princípe. Osoby spĺňajúce definíciu Žida boli pozbavené viacerých základných práv, všetkého nehnuteľného a časti hnuteľného majetku, vzťahovala sa na nich „pracovná povinnosť“. Podľa vyhlášky z 18. septembra 1941 museli od veku 6 rokov povinne nosiť šesťcípu žltú hviezdu. Prezident republiky mal právo podpisovať výnimky.

Protesty 
Proti nariadeniu protestovali v protestnom Memorande slovenskí biskupi v októbri 1941. Podobne Vatikán v nóte odovzdanej veľvyslancovi Karolovi Sidorovi 12. novembera 1941 nariadenie hodnotí ako „rasové zákony, ktoré obsahujú nariadenia priamo protiviace sa katolíckym princípom...“.

Ospravedlnenie 
Slovenská vláda sa 8. septembra 2021 oficiálne ospravedlnila za kódex. Vyhlásenie okrem iného uviedlo: „Vláda Slovenskej republiky dnes cíti mravnú povinnosť verejne prejaviť žiaľ nad zločinmi, ktorých sa dopustila vtedajšia štátna moc, osobitne nad tým, že 9. septembra 1941 prijala hanebné nariadenie obmedzujúce základné ľudské práva a slobody občanov židovského pôvodu.“

Text
Plný text možno nájsť na wikisource.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
Nariadenie zo dňa 9. septembra 1941 o právnom postavení Židov na stránkach UPN

Politika v Slovenskej republike 1939 – 1945
Antisemitizmus
Holokaust na Slovensku
Gilotína

Gilotína je mechanický nástroj, ktorým sa vykonávali popravy stínaním hláv. Pozostáva z vysokého rámu a ťažkej čepele, ktorá sa pohybuje vo zvislých koľajniciach. Tento nástroj bol hojne používaný počas Francúzskej revolúcie.

Nástroje na podobnom princípe sa používali už pred rokom 1300 v Spojenom kráľovstve, Nemecku, či Taliansku. Prvý raz bola poprava týmto spôsobom zaznamenaná v roku 1307 v Írsku. Počas francúzskej revolúcie francúzsky lekár a revolucionár Joseph Guillotin navrhol zavedenie tohto mechanického stínania hláv ako rovnocenným nástrojom popráv pre všetky vrstvy obyvateľstva.  (Nebol jej vynálezcom).

Gilotína vážila okolo , samotná čepeľ 40 – , výška koľajnicového systému okolo , od ostria po spodný bod prešlo ostrie okolo . Od okamihu spustenia po dopad ubehne asi pol sekundy.

Počas francúzskej revolúcie bolo gilotínou popravených desaťtisíce ľudí. Prvou obeťou z tohto obdobia bol lupič Nicolas Jacques Pelletier. Za násilnú lúpež bol 25. apríla 1792 sťatý gilotínou v parížskom Place de Grève. Najznámejšie takto popravené osoby boli francúzsky kráľ Ľudovít XVI., 1793, a kráľova manželka Mária Antoinetta. 

Gilotína sa používala takmer 2 storočia. Posledná verejná poprava sa vo Francúzsku konala v 1939, ďalej sa gilotína používala "za zatvorenými dverami". Posledná poprava takýmto spôsobom sa uskutočnila v roku 1977. V Európe je v súčasnosti trest smrti zakázaný.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Dejiny gilotíny 
 Guillotine 

Francúzska revolúcia
Trest smrti
Partnerské mesto

Partnerské mestá sú také mestá, ktoré sa aj napriek svojej geografickej vzdialenosti spojili, aby udržiavali vzájomné kultúrne putá a kontakty medzi svojimi obyvateľmi. Majú často, hoci nie vždy, podobné demografické a iné charakteristiky, niekedy aj podobnú históriu. Takéto partnerstvá vedú často k výmenným študentským programom a ekonomickej a kultúrnej spolupráci.

Prax partnerských miest vznikla v Európe po druhej svetovej vojne ako spôsob priviesť obyvateľov ku vzájomnému bližšiemu porozumeniu a ako spôsob, ako podporiť cezhraničné styky. Najpopulárnejšia je táto koncepcia dodnes v Európe, časom sa rozšírila aj na iné svetadiely, čo viedlo niekedy k veľmi zaujímavých partnerstvám.

Ideu partnerských miest v rámci Európy podporuje od roku 1989 aj Európska únia. Tá uvoľnila v roku 2003 na podporu 1300 takýchto projektov sumu 12 miliónov eur.

Mestá
Komondor

Komondor je plemeno psa vyšľachtené v Maďarsku, uznané v FCI pod číslom 53.

Vzhľad a temperament 
Komondor patrí vďaka svojej robustnej postave a svojej splstnatenej, či do povrázkov po zem splývajúcej bielej srsti k najimpozantnejším ovčiarskym plemenám. Je to pokojné, rozvážne plemeno rešpektujúce väčšinou iba jedného človeka. Je vhodný na stráženie, pričom napáda nepriateľa iba v krajnom prípade. Pri strážení bez príčiny nešteká. Z pôvodného určenia plemena vyplýva, že komondor má rád väčší priestor.

História plemena 
Podobne ako puli, aj komondor pochádza z Ázie, kde dodnes žijú ovčiarske psy podobného výzoru (napr. kirgizský ovčiarsky pes). Do Karpatskej kotliny sa toto plemeno dostalo zrejme s príchodom Maďarov. Jeho pomenovanie spomenul aj Jan Amos Komenský v roku 1643. Ako štandardné plemeno bol uznaný až v roku 1910.

Zvláštne nároky 
Komondor si nevyžaduje denné vyčesávanie, pretože sa nedá vyčesať vôbec, ale sa povrazce ručne rozoberajú a to tak raz za mesiac aby sa srsť nezlepila.

Zdroj 
 Mikóczy, Dénes; Dömény, Zoltán: Tajomné plemená; Puli, Pumi, Mudi, Komodor, Kuvasz. Komárno : NEC ARTE, 2000. ISBN 80-967930-4-7

Iné projekty

Externé odkazy 
 Klub chovateľov maďarských pastierskych plemien psov

Ovčiarske psy
Plemená psov z Maďarska
Nintendo Entertainment System

Nintendo Entertainment System (nazývaná tiež NES, alebo jednoducho Nintendo) je 8-bitová herná konzola vyrobená japonskou spoločnosťou Nintendo. V roku 1983 bola uvedená na japonský trh pod názvom Famicom (skratka od „Family Computer“), neskôr bola vydaná aj na západných trhoch s pozmeneným menom a dizajnom.

Po celom svete bolo predaných vyše 61,9 milióna kusov. Hry pre túto konzolu boli uložené na Nintendo Entertainment System Game Pak kartridžoch. Najpredávanejšími hrami boli Super Mario Bros. a Duck Hunt: obe boli vytvorené Nintendom a tiež bývali súčasťou balenia konzol.

11. novembra 2016 bola vydaná špeciálna verzia s názvom Nintendo Classic Mini: Nintendo Entertainment System. Nešlo o vernú repliku, ale o miniatúrnu verziu konzoly s HDMI výstupom a emulátorom s 30 zabudovanými hrami.

Hardvér

Technická špecifikácia 
 CPU: Ricoh 2A03, 1.79 MHz, 8-bit (postavený na MOS Technology 6502 jadre)
 RAM: 2 KB
 Rozlíšenie: 256 x 240 pixelov
 Paleta farieb: 52 farieb (naraz maximálne 24 farieb)

Porovnanie s Famicom 

Japonská verzia menom Famicom sa od tej západnej líšila už na prvý pohľad: mala výrazne iný, menší, bieločervený dizajn. Okrem toho sa líšila aj tým, že herné ovládače k nej boli napevno namontované a nedali sa z nej odpojiť, zatiaľčo NES mala dva porty pre vypojiteľné ovládače (do týchto portov sa dali zapojiť aj špeciálne ovládače, ako napríklad sveteľná pištoľ NES Zapper). Ďalším rozdielom bolo to, že jeden z dvojice japonských ovládačov mal v sebe zabudovaný mikrofón, ktorý sa využíval v malom počte japonských hier (verzie takých hier pre západný trh mali túto funkcionalitu odstránenú).

Pozri aj 
 Zoznam hier pre NES

Referencie

Externé odkazy 
 Nintendo Entertainment System na DMOZ 

Herné konzoly
Nintendo
Diddú (Há Alif)

Diddú (; ) je ostrov na Maldivách a hlavné mesto atolu Há Alif. Počet obyvateľov je 3 468, dĺžka 2 000 metrov, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Maldív Male je 302,46 km.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Diddú - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Ivo Karlović

Ivo Karlović (* 28. február 1979, Záhreb, Chorvátsko) je chorvátsky profesionálny tenista. S výškou 211 cm je najvyšším hráčom, aký kedy hral na okruhu ATP. Počas svojej kariéry vyhral 4 turnaje ATP v dvojhre a 1 turnaj vo štvorhre.

Účasti vo finále turnajov ATP (9)

Dvojhra - výhry (4)

Dvojhra - prehry (3)

Štvorhra - výhry (1)

Štvorhra - prehry (1)

Výsledky na grandslamových turnajoch

Povesť 
Povesť Iva Karlovića utrpela po tom, ako vyšli na verejnosť správy o jeho tvrdých raperských pesničkách.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy

Chorvátski tenisti
Osobnosti zo Záhrebu
Braunauer Rundschau

Braunauer Rundschau je jedno zo 14 regionálnych vydaní novín Oberösterreichische Rundschau a existuje už od roku 1881. Braunauer Rundschau vychádza vždy vo štvrtok v náklade 19 000 kusov a tým dosahuje až 80 percentné pokrytie domácností v regióne Braunau am Inn. Nedeľné vydanie Rundschau, ktoré je zadarmo, dosahuje nákladom 31 520 kusov takmer 90-percentné pokrytie všetkých domácností v okrese. Braunauer Rundschau publikuje o udalostiach zo susedného salzburského Flachgau, ako aj z blízkych bavorských dedín a okolia Salzachu. Regionálne vydanie sa okrem tlače kompletne vytvára v Braunau. Vedúca redakcie je momentálne Monika Raschhoferová.

Externé odkazy 
Braunauer Rundschau

Tlač v Rakúsku

en:Oberösterreichische Rundschau#Braunauer Rundschau
Blok p

Blok p je blok periodickej tabuľky, ktorý sa skladá z posledných šiestich skupín prvkov okrem hélia, ktoré patrí do bloku s.

V základnom stave majú tieto prvky elektróny s najvyššou energiou umiestnené v orbitáloch p. Tento blok prvkov obsahuje nekovy, polokovy a kovy.

Chemické prvky podľa skupiny
Bárah

Bárah () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif. Počet obyvateľov je 1 659, dĺžka ostrova 2 400 m, šírka 1 500 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 293,19 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Bárah - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Hórafusi

Hórafusi  () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 2 782, dĺžka ostrova 1 750 m, šírka 450 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 316,95 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Hórafusi - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Ihavandú

Ihavandú () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 2 540, dĺžka ostrova 860 m, šírka 880 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 312,83 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Ihavandú - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Pavol Frešo

Ing. Bc. Pavol Frešo (* 21. apríl 1969, Bratislava) je slovenský politik, bývalý predseda politickej strany SDKÚ-DS. V rokoch 2009 - 2017 bol predsedom Bratislavského samosprávneho kraja. Poslancom Národnej rady Slovenskej republiky bol od roku 2006 do roku 2016. Vo voľbách do NR SR v marci 2012 získal 21 768 preferenčných hlasov, čím sa po zarátaní prednostných hlasov vo výsledku posunul na 4. miesto z 9. na kandidačnej listine.

Život 
Vyštudoval Elektrotechnickú fakultu STU a Fakultu podnikového manažmentu EU (bakalár). Je ženatý a má tri deti.

V rokoch 1990 – 1992 pracoval na živnostenský list. Od roku 1993 bol riaditeľ súkromnej spoločnosti so zameraním na tvorbu informačných systémov až do roku 2006.

Politická činnosť 
Pavol Frešo začal s aktívnou politickou činnosťou v rokoch 1992 – 1993, keď bol podpredseda ODS, neskôr po zlúčení Konzervatívno demokratickej strany.

DS a SDKÚ-DS 
Do roku 2006 pôsobil v Demokratickej strane, kde bol od roku 2003 predseda revíznej a kontrolnej komisie. Od roku 2005 podpredseda strany pre vnútornú politiku.

Po zániku Demokratickej strany v roku 2006 sa stal členom prezídia novovzniklej spojenej Slovenskej demokratickej a kresťanskej únie – Demokratickej strany. Od roku 2008 je predsedom miestneho zväzu SDKÚ-DS v Starom Meste.

19. mája 2012 sa stal predsedom SDKÚ-DS, keď v druhom kole porazil protikandidátku Luciu Žitňanskú.

Poslanec 
Po parlamentých voľbách v roku 2006 bol zvolený za poslanca NR SR za SDKÚ-DS. Bol členom výboru NR SR pre pôdohospodárstvo, životné prostredie a ochranu prírody a osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti NBÚ ako overovateľ.

Vo februári 2007 bol ako spoluautor predkladateľom návrhu ústavného zákona o starobnom dôchodkovom sporení.

Poslancom sa opäť stal v predčasných voľbách 2012.

Župan 
V druhom kole volieb do VÚC bol 28. novembra 2009 zvolený za župana Bratislavského samosprávneho kraja za koalíciu SDKÚ-DS, KDH, SMK, OKS, s podporou SaS.  Znovu vyhral v roku 2013 za strany SDKÚ - DS, KDH, MOST – HÍD, SaS, SMK-MKP, OKS a SZ.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Osobná stránka
 Králiková: Volebná kampaň Pavla Freša na post predsedu Bratislavského Vyššieho územného celku v roku 2009

Narodenia v 1969
Žijúci ľudia
Osobnosti z Bratislavy
Absolventi Elektrotechnickej fakulty Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Slovenskí politici
Politici DS
Politici SDKÚ
Predsedovia slovenských politických strán
Poslanci NR SR (2006 – 2010)
Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Takandú

Takandú () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 848 (september 2006), dĺžka ostrova 1 220 m, šírka 460 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 299,76 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Takandú - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Turákunu

Turákunu () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 640 (marec 2007), dĺžka ostrova 900 m, šírka 380 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 329,89 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Turákunu - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Uligamu

Uligamu () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 453 (marec 2007), dĺžka ostrova 2 500 m, šírka 800 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 327,01 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Uligamu - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Vasafaru

Vasafaru () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 841 (september 2006), dĺžka ostrova 1 950 m, šírka 200 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 303,07 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Vasafaru - anglicky

Ostrovy atolu Há Alif
Bod klamu

Bod Klamu () je názov dobrodružného románu z roku 2001 od Amerického autora Dana Browna. V slovenčine kniha vyšla roku 2005.

Obsah 
V nehostinných ľadových končinách Arktídy nájde satelit NASA čosi nevídané: meteorit so stopami fosílií. Môže to byť dôkaz mimozemského života? Nález pred prezidentskými voľbami v USA by mohol priamo ovplyniť ich výsledok. Tím odborníkov za polárnym kruhom sa zrazu ocitá v ohrození života... (prevzaté z úvodu knihy.)

Knihy z 2001
Knihy Dana Browna
Romány USA
Sfilmované knihy
Cykloturistika

Cykloturistika je typ turistiky vykonávaný na bicykli.

Začiatky cykloturistiky siahajú na území Slovenska na koniec 19. storočia, no z dôvodu nedostatku vhodného vybavenia i absencie cyklotrás napredoval tento druh relaxu veľmi pomaly. Najväčší rozmach cykloturistika zaznamenala po rozšírení horských a trekových bicyklov. Vzniklo veľa cykloturistických oddielov a združení, rovnako tak cestovných kancelárií, zaoberajúcich sa touto problematikou. Rozvoju cykloturistiky pomáha čoraz väčší počet cyklistických trás a chodníkov, ktoré posledné roky vznikajú okolo miest a obcí.

Cykloturistika sa delí podľa množstva vezených vecí na dve kategórie:
 na ľahko, cyklista vezie len veci, ktoré potrebuje počas jazdy. Uplatňuje sa pri jednodňových výletoch buď z jedného bodu, alebo v kombinácii s prepravou automobilom, vlakom alebo sezónnym cyklobusom. Cestovné kancelárie ponúkajú tento spôsob aj u viacdenných zájazdov, kedy batožinu s ostatnými vecami preváža na miesta nocovania sprievodné vozidlo.
 na ťažko, cyklista si vezie všetky veci pre viacdennú cestu na bicykli. Spravidla sa využívajú vaky, umiestnené na zadnom nosiči, prípadne aj v kombinácii s taškami na nosiči na prednej vidlici.

Vybavenie 
Okrem bežných turistických potrieb sa najmä pre náročnejšie cesty používa špeciálne cykloturistické vybavenie, najmä:
 bicykel s dostatočne robustnou konštrukciou, prispôsobenou na umiestnenie nákladu; cestovatelia, ktorí vozia náklad až niekoľko desiatok kilogramov mávajú špeciálne kolesá alebo ich úpravu
 nosiče batožiny: zadný nosič s dostatočnou tuhosťou zamedzujúci rozkmitaniu nákladu a predný nosič pre bočné vaky s ťažiskom blízko stredu predného kolesa
 Vaky (brašne): dostatočne priestranné a odolné proti vlhkosti; používajú sa aj nepremokavé návleky alebo vodotesné brašne s rolovacím uzáverom; na riadidlá možno umiestniť tašku napr. s polstrovanou vložkou pre fotoaparát a s priehľadným nepremokavým puzdrom na mapu či GPS navigáciu
 cyklopríves na prepravu detí alebo nákladu; jeho nevýhody sa prejavia v náročnejšom teréne a pri prenášaní a prevážaní
 náradie umožňujúce opravu a údržbu bicykla, vrátane opravy defektu duše; najmä na cesty do málo civilizovaných oblastí sa vozia aj náhradné diely, vrátane napr. plášťov bicyklov
 osvetlenie: nepredvídateľné udalosti (porucha, nepriaznivé počasie) a ďalšie okolnosti si vyžadujú dostatočné osvetlenie pre večerné dochádzanie a hľadanie miesta na prenocovanie
 cyklistický počítač pre sledovanie najazdených kilometrov a iných parametrov
 stan: existujú špeciálne stany s predsieňou pre uloženie bicyklov

Pozri aj 
 Cyklistika
 Cykloturistická trasa

Iné projekty

Externé odkazy 
 Cykloturistika na stránke KST
 Stránka o vhodných tipoch na cyklovýlety
 Tipy na cyklovýlety nielen na Slovensku

Zdroj 
 

Cyklistika
Turistika
Brnianska diecéza

Brnianska diecéza je rímskokatolícka diecéza zriadená na južnej Morave 5. decembera 1777 bulou pápeža Pia VI.. Je súčasťou Moravskej cirkevnej provincie. Prvým brnianskym biskupom bol Matyáš František Chorinský z Ledské. Súčasným biskupom je Vojtěch Cikrle.

Základné údaje 
február 2007, podľa stránok biskupstva
 Rozloha: 10 597 kilometrov štvorcových
 Obyvatelia/katolíci: 1 354 361/533 250
 Členenie: 21 dekanátov, 450 farností

Pozri aj 
 Zoznam brnianskych biskupov

Externé odkazy 
 oficiálne stránky

 
Rímskokatolícke diecézy v Česku
Pomenovania podľa Brna
Faridú

Faridú () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 235 (marec 2007), dĺžka ostrova 620 m, šírka 480 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 292,11 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Faridú - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Finé

Finé () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 499 (marec 2007), dĺžka ostrova 1 620 m, šírka 900 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 287,9 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Finé - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Hanimádú

'Hanimádú' () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 390 (marec 2007), dĺžka ostrova  6 500 m, šírka 730 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 287,57 km. Nachádza sa tu miestne letisko.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Hanimádú - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Luisel Ramosová

Luisel Ramosová (* 12. apríl 1984 - † 2. august 2006) bola uruguajská modelka.

Dňa 2. augusta 2006 o 21:15 zomrela na módnej prehliadke počas módneho týždňa v Montevideu v Uruguaji. Ramos pocítila nevoľnosť po chôdzi na móle a omdlela na ceste do šatne. Zomrela vo veku 22 rokov na zlyhanie srdca spôsobené mentálnou anorexiou.

Jej otec povedal polícii, že žila niekoľko dní bez akéhokoľvek jedla. Samotná Ramos vyhlásila, že celé tri mesiace pred svojou smrťou držala veľmi prísnu diétu zložené výlučne z hlávkového šalátu a diétnej Coca-Coly. V čase svojej smrti mala index telesnej hmotnosti (BMI) okolo 14,5. Svetová zdravotnícka organizácia pritom považuje za hranicu podvýživy hodnotu BMI 16.

Mnoho významných módnych návrhárov dnes stále vyžaduje ultra tenké modelky (veľkosť 0, BMI 16) ako pekné. Návrhár Giorgio Armani potom zakázal ultra tenké modelky na svojich prehliadkach.

Externé odkazy 
 Uruguayan model dies on the catwalk (anglicky)
 Model dies on the catwalk (anglicky)

Uruguajské modelky
Úmrtia v 2006
Narodenia v 1984
Hirimaradú

Hirimaradú () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 506 (marec 2007), dĺžka ostrova  1 050 m, šírka 560 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 286,42 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Hirimaradú - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Systematický názov chemického prvku

Systematický názov chemického prvku je dočasný názov ťažkého chemického prvku, kým nie je umelo syntetizovaný a nie je mu priradený definitívny názov a chemická značka.

Pravidlá IUPAC 

Dočasné názvy sú odvodené z protónového čísla chemického prvku. Každá číslica je preložená do numerického koreňa podľa uvedenej tabuľky. Korene sú skrátené a názov je ukončený príponou "-ium". Niektoré korene sú latinského a niektoré gréckeho pôvodu z dôvodu zamedzenia dvoch čísel začínajúcich rovnakým písmenom. Existujú dve pravidlá sandhi na prevenciu netypicky vyzerajúcich názvov.
 ak sa slabika "bi" alebo "tri" končí na "ium", teda posledné číslo je 2 alebo 3, výsledok sa končí na "bium" alebo "trium" a nie "biium" alebo "triium".
 ak za "enn" nasleduje "nil", teda nastane sekvencia "-9-0-", výsledok je "ennil" a nie "ennnil".

Systematická značka je zložená z prvých písmen každého koreňa, pričom prvé písmeno je veľké.

Všetky chemické prvky do protónového čísla 111 vrátane, dostali definitívny názov a značku a používanie systematických názov sa odporúča iba pre prvky s protónovým číslom 112 vrátane a vyšším. V praxi sú systematické názvy iba tie s trojpísmenovou značkou.

''Poznámka: Tieto príklady uvádzajú hypotetické prvky. V roku 2006 mal posledný známy prvok protónové číslo 118.

Pozri aj 
 Periodická tabuľka
 Rozšírená periodická tabuľka

Externé odkazy 

 Odporúčanie IUPAC. Untitled draft, March 2004. (PDF, 143 kB).
 Systematické pomenovanie prvkov s protónovým číslom väčším ako 110 (PDF, 41 kB).

Chemické prvky
Gloria Estefan

Gloria Estefan (pôvodným menom Gloria María Milagrosa Fajardo García; * 1. september 1957, Havana, Kuba) je kubánsko-americká speváčka a textárka.

Životopis 
Gloria mala sotva 16 mesiacov, keď jej rodina musela opustiť Kubu z politických dôvodov a presťahovať sa do Miami. Jej otec bol totiž v tom čase bodygardom kubánskeho diktátora F. Batistu.

Po pár rokoch v Miami sa rodina presťahovala do Texasu, kam bol Gloriin otec poslaný armádou Spojených štátov, do ktorej vstúpil po príchode do krajiny.

Gloria mala od malička rada hudbu, našla v nej útočisko počas detstva. Zavretá vo svojej izbe ušla od tvrdej reality, čo ju obklopovala a všetky úspechy a neúspechy prežívala hrou na gitare.

Kariéru začala ako hlavná vokalistka v hispánskej skupine Miami Sound Machine, v roku 1975. Skupina prešla do hlavného prúdu s úspešnými anglickými skladbami “Dr. Beat” (1984) a “Conga” (1986).

Známa je aj ako „Kráľovná latino popu" a je jednou z najznámejších speváčok. Predala viac ako 90 miliónov albumov a je to najúspešnejšia "crossover" umelkyňa v dejinách latino hudby.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Gloria Estefan Oficial fan club

Popové speváčky USA
Popoví gitaristi USA
Gitaristky
Textári piesní USA
Speváci-skladatelia USA
Skladatelia modernej hudby USA
Hollywoodsky chodník slávy
Osobnosti USA kubánskeho pôvodu
Naturalizované osobnosti USA
Osobnosti z Havany
Pat Benatar

Pat Benatar (pôvodným menom Patricia Mae Andrzejewski) (* 10. január 1953, Brooklyn, New York) je americká rocková speváčka.

Narodila sa v Brooklyne v New Yorku v poľsko-írskej rodine. Študovala pôvodne operu podobne ako jej matka, počas toho, ako vyrastala v Lindenhurste na Long Islande.

V roku 1971 ukončila strednú školu v Lindenhurste a v roku 1972 sa vydala za Dennisa T. Benatara. S manželom sa presťahovala sa do Richmondu vo Virgínii, kde pracovala ako banková úradníčka a po nociach spievala. V roku 1975 sa presťahovali do New Yorku, kde sa čoskoro rozviedli.

Diskografia

Albumy

Výberovky

Single

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Rockové speváčky USA
Osobnosti USA írskeho pôvodu
Osobnosti USA poľského pôvodu
Osobnosti z Brooklynu
Santa Cruz (argentínska provincia)

Santa Cruz je argentínska provincia na juhu krajiny v Patagónii. Na severe hraničí s provinciou Chubut, na západe a na juhu s Čile a na východe s Atlantickým oceánom.

Politické rozdelenie 
Provincia má 7 departmentov (V zátvorke je hlavné mesto):

 Corpen Aike (Puerto Santa Cruz)
 Deseado (Puerto Deseado)
 Güer Aike (Río Gallegos)
 Lago Argentino (El Calafate)
 Lago Buenos Aires (Perito Moreno)
 Magallanes (Puerto San Julián)
 Río Chico (Gobernador Gregores)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Provincie v Argentíne
Milánsky dóm

Milánsky dóm (tal. Il Duomo di Milano) je gotická katedrála v Miláne v Taliansku. Je to sídlo milánskeho arcibiskupa, v súčasnosti je ním Angelo Cardinal Scola. Katedrála je svetoznámym turistickým miestom, v dejinách hrala veľkú rolu v etablovaní kresťanstva a katolíckych tradícií.

Katedrála sa stavala od neskoršieho 14. storočia až po začiatok 16. storočia. Dóm patrí k najväčším na svete, druhá najväčšia katedrála v Taliansku (prvá je Bazilika sv. Petra v Ríme), druhá najväčšia gotická katedrála (najväčšia gotická katedrála na svete je katedrála v Seville).

Iné projekty

Externé odkazy 
Oficiálna stránka 
Fotografie a detaily
 Informácie pre turistov

Rímskokatolícke kostoly v Taliansku
Gotické katedrály v Taliansku
Kostoly zasvätené Panne Márii
Kostoly v Miláne
Korunovačné kostoly
Kuluduffusi

'Kuluduffusi' () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách, a hlavným mestom Atolu Há Alif. Počet obyvateľov je 7 841 (jún 2006), dĺžka ostrova  2 500 m, šírka 800 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 274,15 km.

Je najväčší a najľudnatejší ostrov v severnej časti Maldív. Častou prácou je lov žralokov a práca na nákladných lodiach. Ostrov bol postihnutý veľkými búrkami, a dažďami v rokoch 1812, 1219 a 1921.

Zvláštnosťou ostrova je tanec Kadhaa Maali (alebo Kadhaamaali), ľudový tanec, ktorý vznikol pred niekoľkými storočiami len na Kuluduffusi na južnom atole Thiladhunmathi (anglický prepis názvu). Ako sprievodné nástroje sa používajú medenné taniere a paličky. Vidieť Kadhaamaali je možné len na festivaloch.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Kuluduffusi - anglicky.
 Domovská stránka Maldív

Ostrovy atolu Há Dálu
UniCredit

UniCredit SpA je európska banka so sídlom v talianskom Miláne. Banka má vyše 28 000 000 zákazníkov a operuje v 19 krajinách. Jadro ich operácií je v Taliansku, Rakúsku a južnom Nemecku. Založená bola už v roku 1473 ako Rolo Banca, v 90. rokoch sa stala jednou z najväčších bankových inštitúcií v Taliansku. Poskytuje finančné služby a zamestnáva okolo 140 000 zamestnancov. Je známa aj ako UniCredit Group alebo ako UniCredito.
 
V roku 2005 sa stala väčšinovým vlastníkom nemeckej HypoVereinsbank (HVB)

História 
Banka UniCredit vznikla fúziou dvoch bánk a to HVB Bank Slovakia a.s. a UniBanky v roku 2007. Od roku 2013 pôsobí banka na Slovensku aj v Česku pod rovnakým názvom UniCredit Bank Czech Republic and Slovakia, a. s.. UniCredit Bank patrí na Slovensku k najväčším bankám a jej pobočky sa nachádzajú v každom regióne.

Predstavenstvo 
Na čele banky je generálny riaditeľ Jiří Kunert, v sedemčlennom predstavenstve sú aj dvaja taliani z materskej spoločnosti Paolo Iannone a Giovanni Guidi.

Oblasť pôsobenia 
Banka sa orientuje na firmy a fyzické osoby. Hlavnou činnosťou je oblasť Corporat finance - projektové, štruktúrované a syndikované financovanie, akvizičné financovanie a financovanie komerčných nehnuteľností.

Sponzoring 
 Mezinárodný filmový festival Karlovy Vary.,

 Czech Open - tenisové turnaje,
 Vienna Open - tenisové turnaje,
 Ladies  German Open - golfové turnaje,
 Austrian Open - tenisové turnaje
 UEFA - liga majstrov,
 České kultúrne slávnosti,
 UNICEF,
 Konto BARIÉRY

Referencie

Externé odkazy 
 Web banky

Banky v Taliansku
Dusičnan strieborný

Dusičnan strieborný je rozpustná chemická zlúčenina s chemickým vzorcom AgNO3. Zlúčenina sa používa ako východzia látka na prípravu iných zlúčenín striebra. Pri styku s pokožkou na nej zanecháva biele škvrny, ktorá zhruba za hodinu stmavnú kvôli reakcii vyredukovaného striebra so sírou za vzniku sulfidu strieborného.

Vlastnosti 
 dobre rozpustný vo vode a niektorých organických rozpúšťadlách
 má baktericídne, antiseptické a leptavé účinky, preto sa využíva v lekárenstve (tzv. pekelný kamienok)
 v styku s organickými látkami sa rozkladá a zanecháva tmavé stopy po vyredukovanom striebre
 vplyvom svetla pomaly prebieha v roztoku fotomechanický rozklad (fototermickou reakciou uvoľňuje striebro, úmerne intenzite osvetlenia)

Využitie 
Využíva sa v analytickej chémii pri argentometrii.

Iné projekty 

Strieborný
Zlúčeniny striebra
Fotografické chemikálie
Oxidačné činidlá
Angela Gossowová

Angela Nathalie Gossowová (* 5. november 1975, Kolín nad Rýnom, Západné Nemecko) je death-metalová speváčka z Kolína nad Rýnom. V súčasnosti je manažérkou kapely Arch Enemy. Do roku 2014 bola speváčkou tejto kapely. Na jej poste ju nahradila Alissa White-Gluz. Pred Arch Enemy vystupovala so skupinami Asmodina a Mistress. Je jednou z mála death-metalových speváčok. Najväčší vplyv mali na ňu Jeff Walker, David Vincent, Chuck Billy, John Tardy a Chuck Schuldiner. Je vegetariánka.

Kariéra 
Angela sa pripojila k Arch Enemy v novembri 2000, po odchode bývalého speváka menom Johan Liiva.  Toho času urobila pre jeden nemecký webzine rozhovor s Michaelom Amottom. Počas rozhovoru mu Angela dala demo, ktoré označila ako nekvalitnú video nahrávku vystúpenia v klube. Keď sa kapela zbavila Liivu, pozvali si ju na konkurz. Amott hovorí, že ostatní účastníci nemali proti nej šancu.

Diskografia

S Arch Enemy 
 Wages of Sin (2001)
 Burning Angel (2002, EP)
 Anthems of Rebellion (2003)
 Doomsday Machine (2005)
 Rise of the Tyrant (2007)
 The Root of All Evil (2009)
 Khaos Legions (2011)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Oficiálna stránka skupiny Arch Enemy
Oficiálna stránka
Oficiálna stránka na serveri MySpace.com

Nemecké speváčky
Nemeckí heavymetaloví speváci
Osobnosti z Kolína nad Rýnom
Castello Sforzesco (Miláno)

Castello Sforzesco (doslova Sforzovský hrad) je hrad v Miláne v Lombardií. Nachádza sa na Piazza Sforzesco v severozápadnej časti Starého Mesta.

Konštrukcia hradu začala v 14. storočí. Pôvodne to bola pevnosť, Galeazzo Visconti ju vybudoval v rokoch 1360 až 1370 ako obranu mesta. Posledný člen z rodu Viscontiovcov zomrel v roku 1447 a pevnosť bola zdemolovaná. O tri roky, v roku 1450 sa stal Francesco Sforza milánskym vojvodcom a rozhodol sa opevnený hrad zrekonštruovať. Hrad potom viackrát upravili nasledujúce genéracie. Posledná úprava bola vykonaná v roku 1905, keď bola kompletne zrekonštruovaná vstupná veža (Filarete).

V súčasnosti sa v hrade nachádza rozsiahla galéria a múzeum. Medzi najvýznamnejšie exponáty patrí mramorová socha Pieta Rondanini  Michelangela Buonarottiho, rukopis Leonarda da Vinci Codex Trivulzianus alebo obraz Kmene stromov s vetvami, koreňmi a kameňmi.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka

Stavby v Miláne
Hrady a zámky v Taliansku
Hrabový potok

Hrabový potok môže označovať:

 prítok Ráztoky v okrese Snina, pozri Hrabový potok (prítok Ráztoky)
 prítok Rovného potoka v okrese Snina, pozri Hrabový potok (prítok Rovného potoka)
 prítok Udavy v okrese Humenné, pozri Hrabový potok (prítok Udavy)