Askold Žáčko

Askold Žáčko (* 15. február 1946, Bratislava† 5. december 1997, tamže) bol slovenský sochár, sklársky dizajnér, šperkár a spolupracoval na viacerých realizáciách pre architektúru. Patril k uznávaným členom tzv. bratislavskej sklárskej školy.

Životopis 
Askold Žáčko sa narodil v Bratislave. Jeho otec bol právnik Ján Žačko a mama Anna Macenková pracovala ako učiteľka. Po rozvode rodičov sa presťahovali s mamou najskôr do Čadce, neskôr do Žiliny.

Po skončení štúdia na Strednej umeleckopriemyselnej škole sklárskej v Železnom Brode (19611964), krátko pracoval v Slovenských závodoch technického skla v Bratislave. V štúdiu pokračoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave na oddelení Sklo v architektúre u docenta Václava Ciglera (19651971).

Na jeseň v roku 1979 prevzal vedenie ateliéru po svojom profesorovi, ktorý sa pre nezhody s vedením školy rozhodol pre návrat do Prahy. Školský ateliér zariadil vlastnými strojmi, aby si študenti mohli osvojiť si sklárske technológie. Ateliér sa začal popri voľnom umení a riešeniach pre architektúru viac venovať aj priemyselnému dizajnu. Oddelenie dostalo nový názov – Oddelenie sklárskeho výtvarníctva. Viedol ho až do roku 1990 kedy školu musel opustiť ako väčšina predrevolučných pedagógov. Popri tom v rokoch 19811990 vykonával funkciu predsedu výtvarnej rady VHJ Tatrasklo. Vďaka tomu sa mu podarilo v Lednických Rovniach vytvoriť experimentálnu dielňu.

Po odchode z VŠVU sa venoval nábytkovému a interiérovému sklárskemu dizajnu, ktorý realizoval vo firme Žáčko-Asgif v Bratislave.

Tvorba
Žáčko sa paralelne venoval úžitkovému nápojovému sklu, šperku a vytvoril viacero riešení pre architektúru. Napr. osvetľovacie telesá, plastiky a úžitkovo-dekoratívne prvky pre Klenotnicu na Bratislavskom hrade, svietidlá a reliéfy pre novostavbu Národnej rady SR. Hlavným predmetom jeho tvorby bola sklenená plastika z optického brúseného skla. Strohá geometria foriem, ktorá vďaka farbe a narúšaniu štruktúr dokázala jeho chladným plastikám dodať nádych života.

Navrhovaniu úžitkového skla sa venoval už od svojho štúdia. Žáčkove nápojové sklo sa inšpirovalo tzv. ľudovým sklom, ktoré sa vyrábalo kedysi v 19. storočí v zaniknutých sklárňach na Slovensku.

Samostatné výstavy (výber)
 1986: Trenčín, Galéria Miloša Alexandra Bazovského (SK)
 1986: Bratislava, Galéria Cypriána Majerníka (SK)
 1989: Frankfurt nad Mohanom, Galerie Gottschalk-Betz (DE)
 1990: Banská Bystrica, Stredoslovenská galéria (SK)
 1991: Bratislava, Galéria Cypriána Majerníka (SK)
 1992: Drachselsried, Galerie Herrmann (DE)
 1992: Mníchov, First Glas Galerie (DE)
 1992: Mníchov, Essener Glasgalerie (DE)
 1993: Essen, First Glas Galerie (DE)
 1993: New York, Miller Gallery (USA)
 1994: Hamburg, Galerie L (DE)
 1995: Ženeva, Galerie Voutat (CH)
 1997: Londýn, The Studio Glass Gallery (UK)
 2006: Bratislava, Galéria mesta Bratislavy (SK)

Ocenenia (výber)
 Zlatá medaila na svetovej súťaži plastiky, Kanazawa 1992
 Cenu ZSA za Klenotnicu na Bratislavskom hrade v spolupráci s architektmi – Ferdinand Milučký, Peter Bouda a Ivan Masár, 1988

Zastúpenie vo verejných zbierkach (výber)
 Ermitáž, Petrohrad
 Umeleckopriemyslové múzeum, Praha
 Moravská galéria, Brno
 Severočeské múzeum, Liberec
 Slovenská národná galéria, Bratislava
 Slovenské národné múzeum, Bratislava
 Galéria mesta Bratislavy, Bratislava
 Múzeum mesta Bratislavy, Bratislava
 Kysucká galéria, Oščadnica
Slovenské múzeum dizajnu, Bratislava
 MUDAC Musée de design et d'arts appliqués contemporains, Lausanne
 Iparművészeti Múzeum, Budapešť
 Rippl-Rónai Múzeum, Kaposvár
 Museum Jan van der Togt, Amstelveen
 Glasmuseet, Ebeltoft

Realizácie pre architektúru (výber)
 Vitráž I-II., Brána Mateja Korvina na Bratislavskom hrade, architekt – Dušan Martinček, 1974
 Svetelný reliéf pre čitáreň, Svetelno dekoratívne plastiky, Osvetľovací reliéf a svietidlo, Účelové zariadenie Slovenského fondu hudobných skladateľov Dolná Krupá, architekt – R. Palio, 1977
 Dekoratívny  svetelný reliéf, Okno „Prúdenie“, Obradná sieň MsNV Sládkovičovo, architekt – Pavol Bučič, 1977
 Dekoratívny  svetelný reliéf „Kubus“, Dekoratívno-osvetľovacia plastika „Fuga“ , Zastupiteľský úrad ČSSR v Tokiu, architekt – D. Kvíz, 1978
 Dekoratívno-osvetľovací reliéf „Štátnosť“, Dekoratívno-osvetľovacia plastika „Sieň“, Dekoratívna plastika „Kalamár“, Obradná sieň MsNV vo Zvolene, architekt – D. Kvíz, 1978
 Dekoratívna plastika „Stom života“, Obchodné zastupiteľstvo ČSSR v Moskve, architekt – Ľudovít Jendreják, 1980
 Okno I-II, Čelná stena so štátnym znakom, Obradná sieň MsNV v Šuranoch, architekt – Jozef Martinka , 1984-1985
 Čelná stena so štátnym znakom, Obradný stôl „Triangel“, Zadná stena so znakom mesta Čalova, Obradná sieň MsNV v Čalove, architekt – Benedek Kmoško , 1985
 Dekoratívne plastiky - prvky ozelenenia, Galéria Ľudovíta Fullu v Ružomberku, architekt interiéru – Peter Peressényi, 1980
 Pyramidálny objekt a pylón na inštalovanie Venuše, sústava sklenených objektov - vitrín sklenené prvky zábradlia, celo-sklenené pancierové dvere s optickou štruktúrou, Klenotnica na Bratislavskom hrade v spolupráci s architektmi – Ferdinand Milučký, Peter Bouda a Ivan Masár, 1988
 Riešenie okenných otvorov, Zichyho palác v Bratislave, architekti – Rastislav Janák (architekt) a Oľga Janáková, 1988
 Sklené objekty na ukončenie pylónov na hlavnom schodisku budovy, Správa účelových zariadení v Bratislave, architekti – Jozef Hauskrecht a Pavel Suchánek, 1991 - 1992
 Ústredný luster v zasadacej sále, osvetlenie malej rokovacej miestnosti, svetelný objekt na hlavnom schodisku, sklenený reliéf „Život“, Budova Národnej rady Slovenskej republiky v Bratislave, architekti – Ľudovít Jendreják, Peter Puškár a Ján Šilinger 1992 - 1993
 Sklenená plastika  pre pracovný stôl guvernéra NBS, svietidlá pre kanceláriu a zasadaciu miestnosť guvernéra, kryt pre nástupný priestor kancelárií,  celo-sklenený paraván pre foyer, Stará budova Národnej banky Slovenska v Bratislave, architekt – Bohuslav Pernecký 1994
 Osvetlenie kancelárie prezidenta, reliéf Bratislava pre salónik prezidenta, voľná sklenená plastika s logom VÚB, popolník „Oko“, popolník „Šošovky“, stolová lampa, stojanová lampa, VÚB centrála budova v Bratislave, architekti – Ján Miloslav Bahna, Pavol Adamec 1996 - 1997
 Po odchode z VŠVU v 90. rokoch sa sústredil na interiérový sklársky dizajn, ktorý realizoval vo vlastnej dizajnérsko-realizačnej firme Žáčko-Asgif spol. s.r.o. v Bratislave - 1990-1997.

Referencie

Externé odkazy 
 Askold Žáčko – diela na webumenia.sk
 Askold Žáčko – diela na dennikn.sk
Askold Žáčko - diela na 100 rokov dizajnu / Slovensko 1918 – 2018
 

Slovenskí dizajnéri
Slovenskí sochári
Slovenskí umeleckí sklári
Osobnosti z Bratislavy