joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
1844



Udalosti 
 Ľudovít Štúr vydal knihu Nauka reči Slovenskej

Narodenia 
 7. január – Bernadeta Soubirousová, francúzska rímskokatolícka svätica, rehoľníčka a vizionárka († 1879)
 20. február – Ludwig Boltzmann, rakúsky fyzik († 1906)
 4. marec – Josip Jurčič, slovinský spisovateľ († 1881)
 21. marec – Henri Rousseau, francúzsky maliar († 1910)
 25. marec – Adolf Engler, nemecký botanik († 1930)
 30. marec – Paul Verlaine, francúzsky básnik († 1896)
 16. apríl – Anatole France, francúzsky spisovateľ († 1924)
 27. apríl – Alois Riehl, rakúsky filozof († 1924)
 11. jún – William Robert Brooks, americký astronóm († 1921)
 3. jún – Detlev von Liliencron, nemecký básnik, prozaik a dramaturg († 1909)
 11. august – Wilhelm Stern, nemecký psychológ († 1918)
 22. august – George Washington DeLong, americký námorný dôstojník a bádateľ († 1881)
 17. september – Tivadar Puskás, maďarský vynálezca († 1893)
 29. september – Miguel Juárez Celman, argentínsky politik († 1909)
 15. október – Friedrich Nietzsche, nemecký filozof († 1929)
 25. november – Karl Friedrich Benz, nemecký inžinier a technik († 1900)
 Abdurrahmán Chán, afganský emir († 1901)

Úmrtia 
 15. február – Henry Addington, vikomt Sidmouth, britský konzervatívny politik (* 1757)
 27. júl – John Dalton, britský fyzik (* 1766)
 30. august – Francis Baily, anglický astronóm (* 1774)
 18. november – José Rondeau, argentínsky a uruguajský politik, (* 1773)
 21. november – Ivan Andrejevič Krylov, najznámejší ruský bájkar (* 1769)

 
 1844
1782



Udalosti 
 12. január – cisár Jozef II. začal s cirkevnými reformami
 čilský jezuita Juan Ignacio Molina vydal knihu Saggio sulla Storia Naturale del Chile v ktorej popisuje vývoj a stav čilskej prírody i rad dovtedy nepopísaných druhov
 bol objavený chemický prvok telúr

Narodenia 
 19. marec – barón Vilém von Biela, český astronóm († 1856)
 19. jún – Hughes Felicité Robert de Lamennais, francúzsky kňaz, spisovateľ a filozof († 1854)
 24. september – Dionýz Michal Katona, slovenský pedagóg († 1874)
 27. október – Niccolo Paganini, husľový génius († 1840)
 25. marec – Karolína Bonapartová, neapolská a sicílska kráľovná, sestra Napoleona Bonaparte († 1839)
 5. apríl – Adriano Balbi, taliansky geograf a štatistik († 1848)
 26. apríl – Mária Amália Neapolsko-sicílska, francúzska kráľovná ako manželka Ľudovíta Filipa († 1866)
 1. august – Eugen de Mazenod, francúzsky katolícky biskup a svätec († 1861)
 18. august – Jean Baptiste Antoine Marcellin de Marbot, francúzsky generál († 1854)
 11. október – Steen Steensen Blicher, dánsky kňaz, básnik a spisovateľ († 1848)
 1. november – Frederick John Robinson, britský štátnik († 1859)
 13. november – Josef Kornhäusel, rakúsky architekt († 1860)
 5. december – Martin Van Buren, americký prezident († 1862)
 ? – Jan Karel Liebich, nemecký režisér, riaditeľ Stavovského divadla v Prahe († 1816)
 ? – Lozang Tänpä, siedmy tibetský pančhenláma († 1853)
 ? – Johann Gottfried Sommer, nemecký topograf a spisovateľ († 1848)
 ? – Jakov Michajlovič Kolokolnikov-Voronin, ruský maliar († 1845)

Úmrtia 
 1. január – Johann Christian Bach, nemecký skladateľ a organista (* 1735)
 17. marec – Daniel Bernoulli, švajčiarsky matematik, fyzik a medik (* 1700)
 15. júl – Farinelli, jeden z najslávnejších kastrátov-sopránov v histórii hudby 18. storočia (* 1705)
 21. november – Jacques de Vaucanson, francúzsky inžinier a vynálezca (* 1709)

 
 1782
1700



Narodenia 
 20. január – Pavel Doležal, slovenský kňaz a jazykovedec († 1778)
 8. február – Daniel Bernoulli, švajčiarsky matematik, fyzik a medik  († 1782)
 23. apríl – Francesco Maria Accinelli, taliansky kňaz, historik a kartograf († 1777)
 12. máj – Luigi Vanvitelli, taliansky barokový architekt († 1773)
 28. november – Žofia Magdaléna Brandenburská, dánska kráľovná ako manželka Kristiána VI. († 1770)
 28. november – Nathaniel Bliss, anglický astronóm († 1764)
 Francesco Bartolomeo Rastrelli, taliansky architekt v Rusku († 1771)

Úmrtia  
 15. september – André Le Nôtre, francúzsky záhradný architekt (* 1613)
 27. september – Inocent XII., pápež (* 1615)
 1. november – Karol II., španielsky panovník (* 1661)
 22. december – Michal Ascanius, slovenský lekár, filozof a humanistický spisovateľ

 
 1700
1655



Udalosti
 Brezno a Kežmarok boli povýšené na slobodné kráľovské mestá
 v Trenčíne bol zriadený noviciát pre jezuitov
 v Levoči vyšiel prvý slovenský katolícky spevník Cantus catholici
 6. jún – korunovácia Eleonóry Magdalény Gonzagovej v Bratislave za uhorskú kráľovnú 
 27. jún – korunovácia Leopolda I. za uhorského kráľa

Narodenia 
 6. január – Jakob Bernoulli, švajčiarsky matematik, fyzik a astronóm († 1705)
 6. január – Eleonóra Magdaléna Falcko-Neuburská, tretia manželka rímskonemeckého cisára Lepolda I. Habsburského († 1720)
 13. máj – Inocent XIII., pápež († 1724)
 7. jún – Kryštof Dientzenhofer, český architekt nemeckého pôvodu († 1722)
 24. november – Karol XI., švédsky kráľ († 1697)

Úmrtia 
 7. január – Inocent X., pápež (* 1574)
 28. júl – Savinien Cyrano de Bergerac, francúzsky spisovateľ (* 1619)
 24. október – Pierre Gassendi, francúzsky filozof, protivník Reného Descarta (* 1592)

 
 1655
1667



Udalosti 
 18. október – v Prešove bolo otvorené Evanjelické kolégium
 na Trnavskej univerzite bola otvorená právnická fakulta
 vo Viedni vyšiel tretí a posledný zväzok diela Jána Lippaia s názvom Posoni kert (Bratislavská záhrada) o ovocinárstve
 vo Wittenbergu vyšiel spis Izáka Cabana s názvom Existentia atomorum (Existencia atómov)
 V Žiline vyšiel spis Eliáša Ladivera s názvom De atomis contra Zabanium (O atómoch proti Cabanovi) namierený proti Cabanovmu spisu o existencii atómov

Narodenia 
 6. august – Johann Bernoulli, švajčiarsky matematik a lekár († 1748)
 11. september – Ján Sinapius, sliezsky spisovateľ († asi 1710)
 30. november – Jonathan Swift, írsky spisovateľ († 1745)
 Ján Kupecký, slovenský barokový maliar († 1740)

Úmrtia 
 22. máj – Alexander VII., pápež (* 1599)
 3. august – Francesco Borromini, taliansky architekt, tvorca dynamického baroka (* 1599)

 
 1667
1894



Udalosti 
 23. jún – bol založený Medzinárodný olympijský výbor

Narodenia 
 1. január – Šatendranáth Bose, indický fyzik († 1974)
 25. január – Janko Alexy, slovenský spisovateľ, maliar a publicista († 1970)
 18. február – Alexander Ivanovič Oparin, ruský biológ a biochemik († 1980)
 19. február – Valentín Beniak, slovenský básnik († 1973)
 25. február – Meher Bába, indický filozof († 1969)
 8. marec – Wäinö Aaltonen, fínsky sochár († 1966)
 29. marec – Franz Planer, americký filmový kameraman († 1963)
 30. marec – Nikolaj Pavlovič Barabašov, ukrajinský astronóm († 1971)
 30. marec – Sergej Vladimirovič Iľjušin, ruský letecký konštruktér († 1977)
 11. apríl – Lev Blatný, český básnik, dramatik a prozaik († 1930)
 17. apríl – Albert Campbell, kanadský psovod a traper († 1961)
 17. apríl – Nikita Sergejevič Chruščov, sovietsky politik († 1971)
 17. apríl – Josef Rovenský, český herec a režisér († 1937)
 2. júl – André Kertész, americký fotograf († 1985)
 25. júl – Walter Brennan, americký herec († 1974)
 13. september – John Boynton Priestley, anglický prozaik, dramatik a literárny kritik († 1984)
 13. september – Julian Tuwim, poľský básnik a prekladateľ († 1953)
 15. september – Jean Renoir, francúzsky filmový režisér († 1979)
 1. október – Edgar Krahn, estónsky matematik († 1961) 
 14. október – E. E. Cummings, americký básnik († 1962)
 14. október – Karol Plicka, slovenský a český výtvarník, fotograf, filmový režisér a kameraman († 1987)
 19. november – Heinz Hopf, nemecký matematik († 1971)
 26. november – Norbert Wiener, americký matematik († 1964)
 29. november – Juraj Tatár, slovenský matematik, fyzik a pedagóg († 1980)
 29. december – Karl Urban, rakúsko-uhorské letecké eso († 1918)

Úmrtia 
 1. január – Heinrich Rudolf Hertz, nemecký fyzik (* 1857)
 21. január – Guillaume Lekeu, belgický hudobný skladateľ (* 1870)
 24. január – Martin Čulen, slovenský pedagóg a matematik (* 1823)
 7. február – Adolphe Sax, belgický dizajnér hudobných nástrojov, hudobník a vynálezca saxofónu (* 1814)
11. február – Anatolij Kralickij, baziliánsky mních, spisovateľ, etnograf, historik,  folklorista, novinár a významná osobnosť národného obrodenia Rusínov (* 1835)
26. október – Ján Klempa, slovenský kňaz a spisovateľ (* 1839)
 20. november – Anton Grigorievič Rubinštejn, ruský pianista, skladateľ a dirigent (* 1829)
 3. december – Robert Louis Stevenson, škótsky spisovateľ (* 1850)
 8. december – Pafnutij Ľvovič Čebyšev, ruský matematik (* 1821)
 7. december – Ferdinand de Lesseps, francúzsky diplomat a podnikateľ (* 1805)
 ? – Albert Fuchs, slovenský fyzik (* 1808)

Referencie 

 
 1894
1809



Udalosti 
 5. júl – bitka pri Wagrame (blízko Viedne) – rakúske vojská na čele s arcivojvodom Karolom boli porazené vojskami francúzskeho cisára Napoleona I.
 17. september – Fredrikshamnský mier, Švédsko odstúpilo Rusku Fínsko a Ålandy

Narodenia 
 1. január – Achille Guénée, francúzsky advokát a entomológ – lepidopterológ († 1880)
 4. január – Louis Braille, francúzsky učiteľ, vynálezca slepeckého písma († 1852)
 6. január – Oto Pecval, slovenský matematik († 1883)
 15. január – Pierre Joseph Proudhon, francúzsky filozof, sociológ a ekonóm, spoluzakladateľ anarchizmu († 1865)
 19. január – Edgar Allan Poe, americký romantický básnik, prozaik, literárny teoretik a esejista († 1849)
 3. február – Felix Mendelssohn-Bartholdy, nemecký skladateľ († 1847) 
 12. február – Abraham Lincoln, 16. prezident USA († 1865)
 12. február – Charles Robert Darwin, anglický prírodovedec († 1882)
 21. február – Teofil Kwiatkowski, poľský maliar († 1891) 
 24. marec – Joseph Liouville, francúzsky matematik († 1882)
 27. marec – Georges Eugène Haussmann,francúzsky mestský architekt a parížsky prefekt († 1891) 
 1. apríl – Nikolaj Vasilievič Gogoľ, ruský prozaik a dramatik († 1852)
 9. júl – Jacob Friedrich Gustav Henle, nemecký anatóm a histológ († 1885)
 4. september – Juliusz Słowacki, poľský romantický básnik a dramatik († 1849)
 6. september – Bruno Bauer, nemecký filozof, teológ, historik († 1882)
 9. október – Adolphe Franck, francúzsky filozof († 1893)
 15. október – Alexej Vasilievič Koľcov, ruský básnik († 1842)

Úmrtia 
 31. máj – Joseph Haydn, rakúsky skladateľ (* 1732)
 4. jún – Nicolai Abraham Abildgaard, dánsky maliar, zakladateľ dánskej maliarskej školy (* 1743)
 2. september – Karol Ambróz Habsburg-Este, rakúsky arcivojvoda, arcibiskup ostrihomský a uhorský prímas (* 1785)

 
 1809
1882



Udalosti 
 6. december – premiéra najslávnejšej operety, Žobravý študent od Karla Millöckera

Narodenia 
 21. január – Pavel Alexandrovič Florenskij, ruský teológ, filozof a matematik († 1937)
 24. január – Harold Delos Babcock, americký astronóm († 1968)
 25. január – Virginia Woolfová, anglická spisovateľka († 1941)
 30. január – Franklin Delano Roosevelt, 32. prezident USA († 1945)
 2. február – James Joyce, írsky spisovateľ († 1941)
 13. február – Tadeusz Banachiewicz, poľský astronóm († 1954)
 15. marec – Anton Mišík, slovenský pedagóg, matematik a fyzik († 1947)
 14. apríl – Moritz Schlick, rakúsky filozof a fyzik († 1936)
 21. apríl – Percy Williams Bridgman, americký fyzik († 1961)
 4. jún – John Bauer, švédsky maliar († 1918)
 2. júl – Štefan Polyák, slovenský politik († 1946)
 22. september – Emil Ábrányi, maďarský hudobný skladateľ a dirigent († 1970)
 5. október – Giorgio Abetti, taliansky astronóm († 1982)
 15. október – Vendelín Javorka, rímskokatolícky kňaz, slovenský misionár († 1966)
 24. október – Emmerich Kálmán, operetný skladateľ († 1953)
 11. december – Max Born, nemecký fyzik, nositeľ Nobelovej ceny († 1970)
 12. december – Jiří Mahen, český spisovateľ († 1939)

Úmrtia 
 17. marec – František Matouš Klácel, český filozof a teológ (* 1808)
 15. apríl – Henri Giffard, francúzsky inžinier, konštruktér prvej riaditeľnej vzducholode (* 1825)
 19. apríl – Charles Robert Darwin, anglický prírodovedec (* 1809)
 24. apríl – Ralph Waldo Emerson, americký filozof a spisovateľ (* 1803)
 2. jún – Giuseppe Garibaldi, taliansky národný hrdina, generál (* 1807)
 10. jún – Vasilij Grigorievič Perov, ruský realistický maliar (* 1834)
 16. júl – Mary Lincolnová, Prvá dáma USA ako manželka prezidenta Abrahama Lincolna (* 1818)
 8. september – Joseph Liouville, francúzsky matematik (* 1809)
 23. september – Friedrich Wöhler, nemecký chemik (* 1800)
 4. október – Juraj Slota (Slotta), rímskokatolícky kňaz, publicista, redaktor, pedagóg (* 1819)

 
 1882
Katastrálne územie

Katastrálne územie (historicky aj chotár) je na Slovensku (obdobne napríklad v Česku, Rakúsku a Slovinsku) územne uzavretý a v katastri nehnuteľností spoločne evidovaný súbor pozemkov. Podobný, ale nie identický, je pojem územno-technická jednotka.

Jedno katastrálne územie môže tvoriť obec (napríklad Kežmarok), no často sa stáva, že je obec zložená z viacerých katastrálnych území (napríklad Poprad sa skladá z katastrálnych území Poprad, Spišská Sobota, Stráže pod Tatrami, Veľká a Matejovce). Jedno katastrálne územie však nemôže byť súčasťou viacerých obcí.

Katastrálne územia boli kedysi samostatnými obcami, no neskôr sa niektoré z nich spojili.

Ďalšia existencia katastrálnych území je účelná z toho dôvodu, že evidencia pozemkov a vlastníckych práv k nim je na Slovensku evidovaná práve vzhľadom na katastrálne územia. Vlastníctvo k pozemkom je evidované na okresných úradoch.

Pozri aj 
 Kataster nehnuteľností
 Katastrálny odbor okresného úradu

Externé odkazy 
  

Administratívne členenie Slovenska
Administratívne členenie
Kraj (štátna správa)

Kraj je jednotka územného členenia a jednotka štátnej správy na Slovensku. Od zrušenia krajských úradov v roku 2007 ostáva kraj v oblasti štátnej správy už len územným obvodom pre okresné úrady v sídle kraja, inak je kraj už len jednotkou územného členenia štátu na rôzne účely a štatistickou jednotkou.  

Mimo štátnej správy a štatistiky však kraj hrá dôležitú úlohu ako územná jednotka v justícii (krajské súdy, krajské prokuratúry), ozbrojených silách (územné vojenské správy), polícii (krajské riaditeľstvá Policajného zboru), hasičstve (krajské riaditeľstvá Hasičského a záchranného zboru) i iných oblastiach špecializovanej štátnej správy (krajské stavebné úrady, inšpektoráty práce, krajské školské úrady, krajské pamiatkové úrady, krajské lesné úrady, krajské úrady životného prostredia, krajské pozemkové úrady, krajské veterinárne a potravinové správy) a najvyššia jednotka samosprávy na Slovensku - územia jednotlivých krajov štátnej správy sú totiž identické s územiami samosprávnych krajov, čo sú najvyššie jednotky územnej samosprávy na Slovensku.

Kraje v oblasti štátnej správy v dejinách Slovenska 
Prvé kraje boli na Slovensku vytvorené roku 1949, pozri kraj (1949 – 1960). K zníženiu ich počtu došlo roku 1960, pozri kraj (1960 – 1990). V roku 1990 boli kraje zrušené. Kraje boli znovu zavedené 1. júla 1996, odkedy sa Slovensko znova delí na kraje, a to na osem krajov. 

Štát vykonával správu kraja v rokoch 1949 – 1990 prostredníctvom tzv. krajských národných výborov. Od roku 1996 do roku 2007 (resp. 2012) štát vykonával správu kraja v oblasti štátnej správy prostredníctvom krajských úradov a v rokoch 2007 – 2013 (aj) prostredníctvom tzv. obvodných úradov v sídle kraja. V roku 2007 (resp. 2013) boli krajské úrady zrušené. Od roku 2013 je kraj v oblasti štátnej správy územným obvodom pre okresné úrady v sídle kraja.

Kraje v súčasnosti

Pozri aj 
 Zoznam krajov na Slovensku

Externé odkazy 
 Krajské úrady a obvodné úrady
 Územnosprávne usporiadanie SR
1808



Udalosti 
 USA prijali zákon zakazujúci dovoz otrokov

Narodenia
 13. január – Salmon P. Chase, americký sudca, právnik a politik († 1873)
 27. január – David Strauss, nemecký teológ, filozof a spisovateľ († 1874)
 7. apríl – František Matouš Klácel, český filozof a teológ († 1882)
 4. február – Josef Kajetán Tyl, český dramatik a spisovateľ († 1856)
 19. máj – Ján Horárik, slovenský filozof, novinár a publicista († 1864)
 8. apríl – Albert Fuchs, slovenský fyzik († 1894)
 9. apríl – Philipp Christoph Zeller, nemecký entomológ († 1883)
 20. apríl – Napoleon III., francúzsky cisár († 1873)
 22. máj – Gérard de Nerval, francúzsky spisovateľ († 1855)
 3. jún – Jefferson Davis, americký politik († 1889)
 6. júl – Johann Gustav Droysen, nemecký hermeneuticky orientovaný historik († 1884)
 13. júl – Patrice de Mac Mahon, francúzsky šľachtic, maršal a 3. prezident Francúzska († 1893)
 6. september – Abdalkádir, alžírsky emir a národný hrdina († 1883)
 5. október – Wilhelm Weitling, nemecký filozof, predstaviteľ utopického komunizmu († 1871)
 29. december – Andrew Johnson, 17. prezident USA († 1875)

Úmrtia 
 3. marec – Johann Christian Fabricius, dánsky ekonóm, zoológ a entomológ (* 1745)
 26. apríl – Jean-Baptiste Pillement, francúzsky maliar a dizajnér (* 1728)
 5. máj – Pierre Jean Georges Cabanis, francúzsky filozof, osvietenec a lekár (* 1757)
 19. jún – Alexander Dalrymple, britský geograf a hydrograf (* 1737)
 11. september – José Celestino Mutis, španielsky botanik a matematik (* 1732)
 22. september – Mária Alžbeta Habsbursko-lotrinská, rakúska arcivojvodkyňa, dcéra Márie Terézie (* 1743)

 
 1808
1807



Udalosti 
 7. a 9. júla –  v Tilsite bol uzavretý Tylžský mier medzi Pruskom, Ruskom a Francúzskom

Narodenia 
 6. január – Jozef Maximilián Pecval, slovenský fyzik, matematik a vynálezca († 1891)
 17. január – Karol Scherz, kňaz a ľudomil († 1888)
 4. júl – Giuseppe Garibaldi, taliansky národný hrdina, generál († 1882)
 15. august – Jules Grévy, francúzsky politik a 4. prezident Francúzska  († 1891)
 18. august – Charles Francis Adams, americký diplomat († 1886)
 18. september – Karel Slavoj Amerling, český pedagóg, lekár a filozof († 1884)

Úmrtia 
 4. apríl – Jérôme Lalande, francúzsky matematik a astronóm (* 1732)

 
 1807
1801



Udalosti 
 13. jún – otvorenie divadla Theater an der Wien, ktoré sa koncom 19. a začiatkom 20. storočia stalo dejiskom svetových premiér mnohých známych operiet

Úmrtia 
 1. február – Paul Émile Maximilien Littré, francúzsky filozof († 1881)
 21. február – John Henry Newman, anglikánsky teológ († 1890)
 6. apríl – William Hallowes Miller, britský mineralóg († 1880)
 19. apríl – Gustav Theodor Fechner, nemecký filozof († 1887)
 30. jún – Frédéric Bastiat, francúzsky ekonóm († 1850)
 27. júl – George Biddell Airy, britský fyzik a kráľovský astronóm († 1892)
 16. október – Josip Jelačič, chorvátsko-dalmatínsko-slavónsky bán († 1859)
 3. november – Vincenzo Bellini, taliansky hudobný skladateľ († 1835)

Narodenia 
 25. marec – Novalis, nemecký filozof, spisovateľ a básnik (* 1772)
 28. marec – Ralph Abercromby, britský generál (* 134)
 23. september – Juraj Pray, uhorský historik (* 1723)
 9. november – Karel Stamic, nemecký huslista (* 1745)

 
 1801
Slúžnovský okres

Slúžnovský okres alebo slúžnovský obvod (lat. processus/ reambulatio, , ) je názov administratívnej jednotky v Uhorsku (potom krátko aj v Česko-Slovensku), z ktorej pozostávali župy/stolice. Názov v slovenčine vychádza z toho, že na čele okresu bol slúžny, teda šľachtic, ktorý vykonával správu okresu.

Boli vytvorené začiatkom 15. storočia s cieľom zjednodušiť administratívu. Spočiatku bola každá stolica/župa rozdelená na štyri slúžnovské okresy, neskôr sa ich počet menil, niektoré stolice mali len dva okresy iné aj päť. Počet slúžnovských okresov od 18. storočia stúpal. 

Každý okres sa ďalej delil na obvody - circuli, ktorých zvyčajne bolo 2-6.

Jozefínska reforma (1785 - 1790) 
Prvá (dočasná) reforma v rozdelení a počte týchto okresov nastala až počas reforiem Jozefa II., kedy sa ich hranice upravili tak, aby boli čo najdostupnejšie obyvateľom okresu. Kráľovskí komisári, ktorí mali župy rozdeliť na nové slúžnovské okresy mali dbať na to, aby tieto boli približne rovnako veľké s podobným počtom obyvateľov.

Pri formovaní okresov sa malo dbať na zemepisnú polohu sídiel, reliéf a vodné toky, aby bolo centrum dostupné v každom ročnom období. Počet slúžnovských okresov sa vo väčšine žúp zmenšil, okrem Spišskej župy, kde došlo k spojeniu župy a Provincie XVI spišských miest a Nitrianskej župy vzhľadom na jej veľkú rozlohu (najväčšia župa na Slovensku).

V roku 1790 bola jozefínska reforma zrušená.

Predstavitelia okresu 
Predstaviteľom slúžnovského okresu bol tzv. slúžny (po latinsky iudices nobilium, čiže šľachtický sudca) (pôvodne boli sudcami kráľovských servientov), ktorý vykonával správu svojho okresu. Bol volený šľachtou (zemanmi) príslušného okresu. Slúžni pôsobili hlavne v súdnictve, neskôr sa zúčastňovali na politickej správe, výrube a vyberaní daní a cirkevného desiatku. Od 15. storočia mali aj svojich zástupcov - podslúžnych. Podslúžni stále na čele obvodov (circuli).

Hoci predstaviteľom župy bol župan, skutočnú moc mali v rukách podžupani a slúžni.

Administratívne členenie Slovenska
Dejiny Slovenska
Župa (Maďarsko)

Župa je (popri hlavnom meste Budapešť) najvyššia administratívna jednotka Maďarska. Maďarsko je rozdelené na 19 žúp (megye, staršie vármegye). Župy boli pôvodne prebraté z Uhorska, ale postupne sa ich územia a čiastočne názvy pomenili.

Súčasťou žúp je aj 23 miest so župným právom, ktoré majú síce značné práva obdobné župám, ale napriek tomu patria do príslušných žúp.
Dolný Štál

Dolný Štál (, 1948-1990 Hroboňovo) je obec na Slovensku na Žitnom ostrove pri Dunajskej Strede v Trnavskom kraji.

Dejiny 
Vznikla roku 1940 zlúčením Horného Štála (doložený 1323), Dolného Štála (doložený 1254-55) a Tône (doložená 1254-55). V obci sú boli Rašelinové závody.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Martina, jednoloďová gotická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou, zo 14. alebo 15. storočia. Gotické rebrové klenby v presbytériu pochádzaú z obdobia okolo roku 1450. V roku 1746 prešiel barokovou úpravou. V interiéri kostola sú prezentované pôvodné konsekračné kríže. Fasády kostola sú členené opornými piliermi a rovno ukončenými oknami so šambránami a klenákmi. Veža je ukončená nárožnými vežicami a murovanou ihlancovou helmicou. 

 Reformovaný kostol, jednoloďová klasicistická stavba s polygonálnym záverom a predstavanou vežou, z roku 1786. V roku 1825 bola pristavaná veža. Objekt bol rozšírený v roku 1886. Interiér kostola je plochostropý. Zariadenie kostola pochádza z 20. storočia. Fasády sú členené segmentovo ukončenými oknami so šambránami a klenákmi. Veža má nárožné zaoblenia, je členená kordónovými rímsami a ukončená korunnou rímsou s terčíkom a ihlancovou helmicou. 

 Súbor ľudových domov, jednopodlažné päťpriestorové stavby so sedlovou strechou z 19. storočia. Fasády sú bielené a strecha je pokrytá slamou. Pamiatkovo chránené sú domy č. 71 a 77. 

 Židovský cintorín

Zaujímavosti 
V obci funguje vlastivedný dom, v ktorom si možno prezrieť nespočetné množstvo pamiatok tradičného dedinského staviteľstva a kultúry bývania minulého storočia.

Turistika 
Okolie sa vyznačuje vynikajúcimi možnosťami pre cyklistiku, vodné športy a na žitnoostrovských rančoch sa možno oboznámiť aj s lukostreleckým jazdectvom.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Apsida.sk - profil gotického kostola

 
Obce okresu Dunajská Streda
Trenčianska župa

Trenčianska župa môže byť:
uhorská župa, pozri Trenčianska župa (Uhorsko)
česko-slovenská župa 1918 – 1922, pozri Trenčianska župa (Česko-Slovensko)
župa počas prvej slovenskej republiky, pozri Trenčianska župa (prvá slovenská republika)
neoficiálne: Trenčiansky samosprávny kraj
Gemersko-malohontská župa (Uhorsko)

Gemersko-malohonstká župa resp. Gemersko-malohontská stolica (iný názov: Gemer-Malohont) bola stolica a župa, ktorá vznikla zlúčením Gemeru a Malohontu, a ktorá existovala v rokoch 17861790 a 18021918 v Uhorsku a v rokoch 1938(?)1945 v Maďarsku. Podrobnosti pozri pod Gemer.

Referencie 

Župy v Uhorsku
1814



Udalosti 

 13. august – bola podpísaná Anglicko-holandská zmluva

 14. september – začal sa Viedenský kongres o usporiadaní Európy

Narodenia 
 17. január – Hippolyte Lucas, francúzsky entomológ († 1899)
 22. január – Eduard Zeller, nemecký teológ a filozof († 1908)
 27. január – Eugène Viollet-le-Duc, francúzsky architekt a historik umenia († 1879)
 22. január – Eduard Zeller, nemecký teológ a filozof († 1908)
 9. marec – Taras Ševčenko, ukrajinský filozof a básnik († 1861)
 30. máj – Michail Alexandrovič Bakunin, ruský revolucionár, ideológ anarchizmu a národníctva († 1876)
 30. máj – Eugène Charles Catalan, belgicko-francúzsky matematik († 1894)
 19. júl – Samuel Colt, americký vynálezca a priemyselník († 1862)
 10. august – Henri Nestlé, švajčiarsky podnikateľ († 1890) 
 13. august – Anders Jonas Ångström, švédsky astronóm a fyzik († 1874)
 3. september – James Joseph Sylvester, anglický matematik († 1897)
 19. september – Cajetan Felder, rakúsky právnik, liberálny politik a entomológ – lepidopterológ a koleopterológ († 1894)
 1. október – František Močnik, slovinský matematik a pedagóg († 1892)
 15. október – Michail Jurievič Lermontov, ruský básnik, prozaik, dramatik († 1841)
 24. október – Rafael Carrera y Turcios, guatemalský politik, prezident a diktátor († 1865)
 6. november – Adolphe Sax, belgický dizajnér hudobných nástrojov, hudobník a vynálezca saxofónu († 1894)

Úmrtia 
 27. január – Johann Gottlieb Fichte, nemecký filozof (* 1762)
 25. apríl – Louis-Sébastien Mercier, francúzsky dramatik a spisovateľ (* 1740)
 29. máj – Joséphine de Beauharnais, francúzska cisárovná ako manželka Napoleona Bonaparta (* 1763)
 19. júl – Matthew Flinders, anglický navigátor a kartograf (*1774)
 8. september – Mária Karolína Habsbursko-lotrinská, sicílska kráľovná ako manželka Ferdinanda I., dcéra Márie Terézie (* 1752)
 2. december – Donatien Alphonse François de Sade, francúzsky šľachtic a spisovateľ (* 1740)

 
 1814
Rád mečových bratov

Rád mečových bratov () známy aj pod názvami Rytieri meča alebo Livónsky rád alebo Livónski rytieri zohral úlohu pri šírení kresťanstva v Livónsku (dnes súčasťou Lotyšska a Estónska). Rád mečových bratov bol založený v roku 1202 a zanikol v roku 1561.

Heraldika

Červené skrížené meče a kríže v bielom poli.

Dejiny
Rád mečových bratov bol založený v roku 1202 v Rige podľa vzoru Rádu templárov ríšskym biskupom Albertom von Buxhoevden.  Pápež Inocent III. ho v roku 1204 potvrdil a prikázal mu poslušnosť voči biskupom (čo rád ignoroval). Na čele Rádu mečových bratov stál doživotne volený veľmajster. Okrem rytierov, ktorí mali pochádzať z ušľachtilého rodu, Rád mečových bratov zjednocoval vojakov, mníchov a remeselníkov. Hlavným mestom Rádu mečových bratov bolo Viljandi (dnes Estónsko).

Počas niekoľkých rokov si Rád mečových bratov prisvojil celé Livónsko a časť Estónska. Pri ďalšej expanzii sa stále dostával do väčších konfliktov s okolitými baltskými kmeňmi, v roku 1236 utrpel veľkú porážku od spojených vojsk Semigalov a Samogitov neďaleko Šiauliai (v dnešnej Litve). Konflikty existovali aj so Svätou stolicou, ktorá Rádu mečových bratov vyčítala brutálny postup voči pohanom aj voči pokrsteným, a snahu starať sa viac o vlastný majetok ako o šírenie kresťanstva. 

V marci 1226 vydal vtedajší pápež Gregor IX. v Rimini Zlatú bulu, ktorou Rád nemeckých rytierov poveril šírením kresťanstva na území pohanských baltských Prusov. Preto došlo k únii Rádu Nemeckých rytierov s Rádom mečových bratov. Túto úniu potvrdil pápež Gregor IX. listinou Za zjednotenie dvoch Rádov z 30. mája 1237. Rád mečových bratov napriek tomu expandoval, okolo roku 1290 si prisvojil Kursko. 

Po roku 1525 vládol Rád mečových bratov samostatne v Livónsku, po zániku Livónska roku 1561 bol s konečnou platnosťou zrušený a zlúčený s Rádom nemeckých rytierov.

Pozri aj 
 Zoznam veľmajstrov Rádu mečových bratov
 Livónsko
 Rytiersky rád
 Rád nemeckých rytierov

Iné projekty 

Rytierske rády
Rytiersky rád

Rytiersky rád alebo vojenský rád je rehoľný rád, ktorý vznikol v období a pri príležitosti križiackych výprav na ochranu pútnikov do Svätej Zeme. 

Koncom 11. a začiatkom 12. storočia vznikli vo Svätej zemi rôzne rytierske mníšske rády, predovšetkým v súvislosti s ohrozením rôznych kresťanských územných celkov v Palestíne, ale aj pútnikov smerujúcich na posvätné miesta. Rády sa postupne stali významným vojenským faktorom krížových výprav.

Pôvodnou myšlienkov rádov bola síce starostlivosť o nemocných pútnikov do Svätej zeme, postupne sa však dostala do popredia ich ozbrojená ochrana a hlavne šírenie kresťanstva a potieranie islamu. (V heraldických znakoch týchto rádov sa preto často objavuje kríž). Členovia rádov spájali tradičné mníšske sľuby (chudoba, čistota, poslušnosť) s povinnosťou bojovať proti neveriacim, t. j. pohanom. Ďalšie rády vznikli na svojich pôsobiskách v Španielsku a severovýchodnej Európe.

Postupne však ich úloha ako vojenskej sily proti Arabom a pri šírení kresťanstva ustúpila do pozadia a rády sa koncentrovali na získanie štátnej moci a získavanie majetkov. To viedlo ku konfliktom ako so Svätou stolicou, tak aj svetskými panovníkmi. V niektorých prípadoch došlo aj k rozpustenie rádov a zhabaniu ich majetkov (najznámejší z násilne rozpustených rádov je Rád templárov). 

Činnosť rádov, ktoré existujú aj v súčasnosti, je výlučne dobročinného charakteru, aj keď ich vnútorná štruktúra pripomína stredovekú tradíciu. V 19. a 20. storočí vzniklo niekoľko rádov, ktoré sa odvolávali na tradíciu stredovekých rádov, no väčšinou išlo o fiktívne imitácie.

Pozri aj 
 Zasvätený život
 Samozvaný rytiersky rád

Rytierske rády 
 veľmajster (vrátane odkazov na menné zoznamy veľmajstrov)
 Rád maltézskych rytierov
 Rád Božieho hrobu
 Rád mečových bratov
 Rád nemeckých rytierov
 Rád templárov
 Rád johanitov
 Vojenský a špitálsky rád svätého Lazara Jeruzalemského
Maltézsky kríž (znak)

Takzvaný Maltézsky kríž (dnes biely osemcípy kríž v červenom poli) je znakom Rádu sv. Jána v Jeruzaleme, Rhodose a Malte (dnes Maltézsky rád). 

Maltézsky kríž ako symbol používa hlavne Maltézsky rád a Rád johanitov, ako aj dobročinné organizácie, ktoré boli týmito rádmi založené.

Červená farba pozadia bola založená až roku 1259, do tej doby nosili rytieri plachty čiernej farby. Osem cípov má symbolizovať osem blahoslavenstiev z reči na hore (Nový zákon, Matúšovo evanjelium), o čom mal rozhodnúť druhý veľmajster rádu, Raymond du Provence. Forma kríža sa časom značne menila, čo vyplýva tak zo súdobých kresieb, ako aj z reliéfov na rôznych stavbách a zo zobrazení na minciach. Dnešná forma pochádza pravdepodobne z 15. alebo 16. storočia.

Rozšírený názor, že osem cípov kríža symbolizuje osem tzv. jazykov rádu, je možné považovať za chybný: rád mal pôvodne sedem jazykov, až r. 1492 vznikol ôsmy, kastílsky. Osemcípy kríž - aj keď rôzne štylizovaný - rád používal už skôr.

Pozri aj 
 Maltézsky rád

Iné projekty 

Rytierske rády
29. december



Udalosti 
   534 – nadobudol účinnosť Codex Iustinianus repetitae praelectionis.
 1845 – Texas sa stal 28. štátom USA
 1891 – Thomas Alva Edison patentoval rádio
 1987 – po 326 dňoch strávených vo vesmíre sa sovietsky kozmonaut Jurij Romanenko vrátil na Zem
 1989 – Václav Havel sa stal prezidentom Česko-Slovenska, ako prvý nekomunistický prezident po štyridsiatich rokoch
 1996 – vláda Guatemaly podpísala mierovú dohodu s rebelmi, ktorá ukončila 36-ročnú občiansku vojnu v krajine
 1998 – vodcovia Červených Kmérov sa ospravedlnili za genocídu v Kambodži, počas ktorej zahynulo v 70. rokoch 20. storočia viac ako 1 milión ľudí

Narodenia 

 1721 – Madame de Pompadour, milenka francúzskeho kráľa Ľudovíta XV. († 1764)
 1766 – Charles Macintosh, chemik († 1843)
 1788 – Christian Jürgensen Thomsen, dánsky numizmatik († 1865)
 1800 – Charles Goodyear, americký vynálezca († 1860)
 1808 – Andrew Johnson, 17. prezident USA († 1875)
 1888 – Josef Beran, český kardinál († 1969)
 1894 – Karl Urban, rakúsko-uhorské letecké eso († 1918)
 1910 – Ronald Coase, britský ekonóm, nositeľ Nobelovej ceny († 2013)
 1912 – Kálmán Janics, maďarský lekár a obhajca práv príslušníkov maďarskej menšiny († 2003)
 1926 – Július Vašek, slovenský herec († 2009)
 1938 – Jon Voight, americký herec
 1944 – Gilbert Adair, britský filmový kritik, spisovateľ, novinár a prekladateľ († 2011)
 1947 – Cozy Powell, britský rockový bubeník († 1998)
 1958 – Nancy Jane Currie, americká astronautka
1959 - Patricia Clarkson, americká herečka 
 1967 – Lilly Wachowski, americká režisérka
 1968 – Peter Dzúrik, slovenský futbalista († 2010)
 1972 – Jude Law, anglický herec
 1974 - Ján Košč, slovenský odborár a analytik
 1976 – Michal Hvorecký, slovenský spisovateľ a publicista
 1976 – Filip Kuba, český reprezentant v ľadovom hokeji
 1978 – Jana Kirschnerová, slovenská speváčka
 1979 – Angelo Taylor, atlét USA
 1981 – Erik Vlček, slovenský kanoista
 1989 – Kei Nišikori, japonský tenista

Úmrtia 

 1170 – Thomas Becket, arcibiskup z Canterbury (* 1118)
 1606 – Štefan Bočkaj, sedmohradský magnát (* 1557)
 1825 – Jacques-Louis David, francúzsky klasicistický maliar (* 1748)
 1924 – Carl Spitteler, švajčiarsky spisovateľ, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru (* 1845)
 1926 – Rainer Maria Rilke, po nemecky píšuci básnik (* 1875)
 1936 – Robert Demachy, francúzsky fotograf (* 1859)
 1986 – Harold Macmillan, premiér Spojeného kráľovstva (* 1894)
 1986 – Andrej Tarkovskij, ruský filmový režisér (* 1932)
 1992 – Věra Dropčová, česká vysokoškolská pedagogička (* 1935)
 2002 – Július Satinský, slovenský humorista, dramatik, prozaik, fejtonista, autor literatúry pre deti, herec (* 1941)
 2004 – Julius Axelrod, americký biochemik, farmakológ a neurológ, nositeľ Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu (* 1912)
 2005 – Jan Jirucha, český džezový spevák a trombonista („český Satchmo“) (* 1945)
 2006 – Johnny Gibson, atlét USA (* 1905)
 2007 – Phil O’Donnell, škótsky futbalista (* 1972)
 2015 – Pavel Srníček, český futbalový brankár (* 1968)

 
 29
~1229
Michail Afanasievič Bulgakov

Michail Afanasievič Bulgakov (; * 15. máj 1891, Kyjev – † 10. marec 1940, Moskva) bol ruský spisovateľ, narodený na Ukrajine, od roku 1921 žil v Moskve. Patrí k najväčším satirikom a cynikom ruskej literatúry.

Život 
Michail Bulgakov bol synom profesora na teologickej fakulte v Kyjeve, skončil štúdium medicíny. Od 1916 do 1919 pracoval ako lekár. V roku 1913 sa oženil s Tatjanou Nikolajevnou Lappovou. Žurnalisticky a literárne začal pracovať od roku 1917. V roku 1919 skončil s prácou lekára, venoval sa dramatickej a literárnej tvorbe. Na jeseň 1921 sa odsťahoval do Moskvy. Tu žil a pracoval do svojej smrti. 10. marca 1940 zomrel Michail Bulgakov na nefrosklerózu.

Literárny význam 
Bulgakove roztrpčeno-groteskné zobrazenie všedného života v mladom Sovietskom zväze má fantastické a absurdné črty – v ruskej literatúre od Gogoľa typický spôsob spoločenskej kritiky. Mnohé jeho diela mu stalinistická cenzúra nedovolila uverejniť, boli uverejnené až roky po jeho smrti. Psie srdce vzniklo v roku 1925, bolo vytlačené v Sovietskom zväze až v roku 1987. 

Jeho najznámejšie a na celom svete slávne dielo je Majster a Margaréta, satiricko-groteskné spracovanie faustovského motívu, cesta cez mnohé časové epochy. Dielo bolo prvýkrát vytlačené v roku 1966/67 na pokračovanie v skrátenej forme v literárnom časopise Moskva – skoro 30 rokov po smrti autora. Mnohí znalci pokladajú túto knihu za najlepšie dielo ruskej literatúry v 20. storočí. Jedna zo základných myšlienok je „Rukopisy nehoria“. 

Niektoré jeho diela boli nafilmované napr. „Biela Garda“ a „Ivan Vasiľjevič mení zamestnanie“.

Diela 
 Zápisky mladého lekára, Записки юного врача, 1919
 Biela garda, Белая гвардия, 1923/24, prvýkrát uverejnené 1966
 Diaboliáda, Дьяволиада, 1924, po slovensky Európa -L.C.A, 2002 ISBN 80-89111-00-9
 Psie srdce, Собачье сердце, 1925
 Osudné vajcia, Роковые яйца, 1925
 Dni Turbínovcov, Дни Турбиных, 1926 
 Majster a Margaréta, Мастер и Маргарита 1929 - 1939, prvýkrát uverejnené 1966, po slovensky Slovart, 2002 ISBN 80-7145-698-5

Iné projekty

Externé odkazy 
 Bulgakov (rus.)
 Trojjazyčné stránky Bulgakova(nem./rus./angl.)
 Životopis, texty
 Všetko a Majstrovi a Margaréte (angl.)
 Majster a Margaréta (ned./rus./angl.)

Osobnosti z Kyjeva
Ruskí spisovatelia
Himália (mesiac)

Himália alebo Himalia je najväčší nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený Charlesom Dillonom Perrinem v observatóriu Lick Observatory 3. decembra 1904. Je pomenovaný po nymfe Himalii z  gréckej mytológie.

Meno 

Himalia získala súčasné meno až v roku 1975, dovtedy bola pomenovaná ako Jupiter VI, aj keď ho chceli pomenovať už v roku 1905 po objavení Elary. V rokoch 1955 až 1975 ho občas nazývali Hestia po gréckej bohyni.

Obežná dráha 
Je najväčším členom rodiny Himalia, ktorá po ňom nesie meno. Obieha vo vzdialenosti 11,4 až 13 miliónov km od Jupitera s inklináciou 27.5°. Obežné prvky sú z roku 2000. Stále sa menia v závislosti od slnečných a planetárnych porúch.

Fyzická charakteristika 
Himalia, ako aj ostatní členovia tejto rodiny, sa javí v neutrálnej (sivá) farbe, s farebným indexom B-V=0.62, V-R= 0.4, podobne ako asteroid typu C. Sonda Cassini svojimi meraniami potvrdila charakteristické elektromagnetické spektrum s nepatrnou absorpciou na 3 μm, čo môže naznačovať prítomnosť vody.

Prieskum 
V novembri 2000 sonda Cassini obletela Saturn, pričom urobila niekoľko fotiek Himalie zo vzdialenosti kratšej ako 4,4 milióna km. Mesiac na týchto fotkách pokrýva iba niekoľko pixelov, ale javí sa ako predĺžený objekt s rozmermi 150 ± 20 a 120 ± .

Vo februári a marci 2007 sonda New Horizons pri ceste na Pluto urobila niekoľko fotografií Himalie zo vzdialenosti 8 miliónov km. Satelit sa znova javil iba na niekoľkých pixeloch.

Referencie

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Himalia

Externé odkazy 
 Profil Himalia - NASA 
 Slnko, planéty, mesiace v číslach 
 David Jewitt - mesiace Slnečnej sústavy 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1904
Elara (mesiac)

Elara je nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Objavený bol v roku 1905 Charlesom Dillonom Perrinem v observatóriu Lick Observatory a je pomenovaný podľa postavy z gréckej mytológie Elary.

Tento satelit získal svoje súčasné meno až v roku 1975, predtým bol známy ako Jupiter VII. V rokoch 1955 až 1975 bol občas nazývaný Héra. Patrí do rodiny Himalia, 5 mesiacov obiehajúcich vo vzdialenosti 11 až 13 Gm od Jupitera s inklináciou približne 27.5°. Obežné prvky sú z roku 2000. Stále sa menia v závislosti od slnečných a planetárnych porúch.

New Horizon 
Vo februári a marci 2007 sonda smerujúca k planéte Pluto urobila  niekoľko fotografií Elary zo vzdialenosti 5 miliónov km.

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Himalia

Externé odkazy 
 Elara profil - NASA 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1905
Pasiphae (mesiac)

Pasiphae alebo Pasifae je retrográdny nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 1908 Philibertom Jacquesom Melottom, a neskôr bol pomenovaný podľa postavy Pasifaé, manželke Minóa a matke Minótaura z gréckej mytológie.

Prvýkrát bol pozorovaný v Národnom observatóriu v Greenwichi v noci 28. februára 1908. Inšpekcia predchádzajúcich pozorovaní určila jeho objav na 27. januára. Dostal označenie 1908 CJ pretože nebolo jasné či ide o asteroid alebo mesiac Jupitera. Presné určenie prišlo až 10. apríla.

Pasiphae získal svoje súčasné meno až v roku 1975, dovtedy bol označovaný ako Jupiter VIII. Medzi rokmi 1955 a 1975 ho tiež nazívali "Poseidon".

Obežná dráha 
Pasiphae obieha okolo Jupitera s vysokou excentricitou a vysokou inklináciou retrográdneho obehu. Je po ňom pomenovaná rodina Pasiphae, skupina retrográdnych mesiacov obiehajúcich vo vzdialenosti 22,8 až 24,1 Mm a s inklináciou medzi 144.5° a 158.3°. Obežné prvky sú z roku 2000. Často sa menia v závislosti od slnečných a planetárnych odchyliek. Pasiphae je známy svojou sekulárnou rezonanciou s Jupiterom.

Fyzikálna charakteristika 
S priemerom približne 58 km je Pasiphae najväčším retrográdnym a tretím najväčším nepravidelným satelitom po mesiacoch Himalia a Elara. Spektroskopické infračervené merania indikujú, že Pasiphae má asteroidný pôvod. Pravdepodobne je zvyškom po kolízii spolu s ostatnými satelitmi rodiny Pasiphae. V optickom spektre sa javí ako sivý (farebné indexy B-V=0,74 a R-V=0,38) podobne ako asteroidy typu C.

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Pasiphae

Externé odkazy 
 Obežné dráhy vonkajších joviálnych satelitov 
 Nové pozorovania pohyblivych objektov blízko Jupitera 
 Satelity Jupitera 
 Jupiterove vonkajšie satelity 
 Kolízny pôvod rodín nepravidelných satelitov 
 Početná populácia malých nepravidelných satelitov okolo Jupitera 
 Fotometrické cesty nepravidelných satelitov 
 Profil NASA - Pasiphae 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1908
Karma (mesiac)

Karma alebo Carme alebo Jupiter XI je retrográdny nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený Sethom Barnesom Nicholsonom v observatóriu Mount Wilson Observatory v Kalifornii v júli 1938. V roku 1975 bol pomenovaný podľa gréckej postavy Karmé. Medzi rokmi 1955 až 1975 ho nazývali aj Pan. Dnes je Pan pomenovanie Saturnovho mesiaca.

Je podľa neho pomenovaná Rodina Carme, skupina nepravidelných mesiacov Jupitera, ktoré objehajú vo vzdialenosti 23 až 24 Gm s inklináciou 165°. Obežné prvky sú z roku 2000. Pravidelne sa menia v závislosti od slnečných a planetárnych porúch.

Referencie

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Carme

Externé odkazy 
 Profil Carme - NASA 
 David Jewitt - stránky 
 Scott Sheppard - stranky 
 Dva nové Jupiterove satelity 
 Satelity Jupitera 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1938
Metis (mesiac)

Metis je najvnútornejší malý prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 1980 Stephenom Synnottom (Voyager 1). Po objavení bolo jeho prechodné označenie S/1979 J 3. Pomenovaný je podľa gréckej postavy Métis.

Charakteristika 

Metis má nesymetrický tvar a veľkosť 60×40× priečne. Predpokladá sa že má podobnú hustotu ako Amalthea (~0.86 g/cm³) a jeho hmota sa odhaduje na ~7×1016 kg. Sklada sa z ľadu s medzerovitosťou 10 – 15%. Povrch je veľmi kráterovitý. Je tmavej až červenkastej farby. Jeho asymetrickosť je pravdepodobne spôsobená vysokou rýchlosťou a frekvenciou dopadou meteoritov. čo spôsobuje stratu materiálu z povrchu.

Obežná dráha 
Metis obieha okolo Jupitera vo vzdialenosti ~ (1,79 Jupiter radii) vo vnútri hlavného prstenca. Obežná dráha má veľmi malú excentricitu (~0,0002) a inklináciu (~0,06°), relatívnu k rovníku Jupitera. Metis rotuje synchronizovane s orbitálnou periódou, čo znamená, že je stále obrátený tou istou stranou k Jupiteru.

Spojenie s Jupiterovými prstencami 
Obežná dráha Metisa leží asi  vo vnútri hlavného prstenca a pohybuje sa v 500-kilometrovom rozpätí od hrán prstenca. Metis je zdrojom veľkej časti materiálu prstenca. Tento materiál pochádza zo všetkých štyroch malých Jupiterových mesiacom vďaka bombardovaniu ich povrchov meteoritmi.

Prieskum 
Fotografie od sondy Voyager 1 ukázali Metis iba ako malý bod. Z toho dôvodu boli informácie o ňom veľmi obmedzené až do príletu sondy Galileo, ktorá odfotila takmer celý povrch mesiaca.

Zdroj a referencie 
 http://www.solarviews.com/eng/metis.htm prístup 1.8.2008
 http://www.nineplanets.org/amalthea.html#metisx prístup 1.8.2008
 http://encarta.msn.com/encyclopedia_761587741/Metis_(astronomy).html prístup 1.8.20081

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 9 Metis

Externé odkazy 
 NASA profil - Metis 
 Slnečná sústava - Metis 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1979
Sinopa (mesiac)

Sinopa alebo Sinope je retrográdny nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 1914 Sethom Barnesom Nicholsonom v observatóriu Lick Observatory a bol pomenovaný po mytologickej Sinópé.

Sinope získal dnešné meno až v roku 1975, predtým bol známy ako Jupiter IX. V rokoch 1955 až 1975 bol občas nazývaný "Hades". Až do objavenia Megaclite v roku 2000 bol Sinope najvzdialenejší známy Jupiterov mesiac (teraz je to S/2003 J 2).

Obežná dráha 

Sinope obieha okolo Jupitera s vysokou excentricitou a vysokou inklináciou retrográdneho obehu. Obežné prvky sú z januára 2000. Často sa menia v závislosti od slnečných a planetárnych odchyliek. Je zaraďovaný do rodiny Pasiphae, aj keď jeho vlastná inklinácia a odlišné sfarbenie naznačujú, že môže ísť o samostátné teleso nezávisle zachytené gravitáciou Jupitera. Sinope je známy svojou sekulárnou rezonanciou s Jupiterom (podobne ako Pasiphae).

Fyzikálna charakteristika 
Sinope má priemer približne 38 km. V optickom spektre sa javí ako červený (farebné indexy B-V=0,84, R-V=0,46), podobne ako planétky typu D (Pasiphae sa javí ako sivý - Planétka typu C). Príčinou týchto odlišností môže byť rozdielny pôvod týchto satelitov.

Referencie

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Pasiphae

Externé odkazy 
 IAU-MPC NSES (efemerida) 
 Profil NASA - Sinope 
 David Jewitt - stránky 
 Scott Sheppard - stránky 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1914
Lysitea (mesiac)

Lysitea alebo Lysithea je vzdialený nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 1938 Sethom Barnesom Nicholsonom v observatóriu Mount Wilson Observatory a je pomenovaný podľa mytologickej postavy Lysithea.

Tento satelit získal svoje súčasné meno až v roku 1975, predtým bol známy ako Jupiter X. V rokoch 1955 až 1975 bol občas nazývaný Demeter.

Patrí do rodiny Himalia, 5 mesiacov obiehajúcich vo vzdialenosti 11 až 13 Gm od Jupitera s inklináciou približne 28.3°. Obežné prvky sú z roku 2000. Stále sa menia v závislosti od slnečných a planetárnych porúch.

Referencie

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Himalia

Externé odkazy 
 Profil Lysithea - NASA 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1938
Ananka (mesiac)

Ananka alebo Ananke je retrográdny nepravidelný prirodzený satelit Jupitera. Bol objavený v roku 1951 Sethom Barnesom Nicholsonom v observatóriu Mount Wilson Observatory a bol pomenovaný po mytologickej postave Ananké.

Ananke získal dnešné meno až v roku 1975, predtým bol známy ako Jupiter XII. V rokoch 1955 až 1975 bol občas nazývaný Adrastea. Dnes toto meno patrí inému Jupiterovmu satelitu. po Ananke je pomenovaná rodina Ananke, v ktorej sa tiež nachádza.

Obežná dráha 
Ananke obieha okolo Jupitera s veľkou excentricitou a inklináciou v retrográdnom (opačnom) smere. Od roku 2000 bolo objavených 8 nepravidelných satelitov s podobnou obežnou dráhou. Orbitálne prvky sú z roku 2000. Menia sa v závislosti od slnečných a planetárnych porúch. Ananke je najväčší známy satelit tejto skupiny mesiacov, a tiež najväčší známy pozostatok z pôvodného asteroida, ktorého rozpadom vznikla rodina Ananke.

Referencie

Pozri aj 
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Ananke

Externé odkazy 
 Profil Ananke - NASA 
 Cesta nepravidelnými satelitmi 
 Jupiterove známe satelity 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1951
Léda (mesiac)

Léda alebo Leda alebo Jupiter XIII je malý nepravidelný satelit planéty Jupiter. 14. septembra 1974 ho objavil Charles T. Kowal v observatóriu Palomar na hore Palomar. Kowal navrhol meno podľa postavy Léda z gréckej mytológie, ktoré IAU schválila v roku 1975.

Leda patrí do rodiny Himalia, 5 mesiacov obiehajúcich medzi 11 a 13 Gm od Jupitera v inklinácii 27,5°. Informácie obehu tu poskytnuté sú z roku 2000, ale sa stále menia slnečným a planetárnym poruchám.

Referencie

Pozri aj 
 38 Leda
 Jupiter
 Mesiace Jupitera
 Rodina Himalia

Externé odkazy 
 Leda profil - NASA 

Mesiace Jupitera
Astronomické objekty objavené v roku 1974
Prometeus (mesiac)

Prometeus alebo Prometheus alebo Saturn XVI je vnútorný prirodzený satelit Saturna. Bol objavený v roku 1980 (nejaký čas pred 25. októbrom) z fotografií sondy Voyager 1 a dostal dočasné označenie S/1980 S 27. Neskôr, v roku 1985 bol oficiálne pomenovaný.

Tento malý mesiac je extrémne pretiahnutý, s rozmermi 119 × 87 × 61 km. Má niekoľko horských chrbátov a údolí a množstvo impaktných kráterov, niektoré s priemerom väčším ako . Aj napriek tomu obsahuje menej kráterov ako mesiace Pandora, Epimetheus a Janus. Z jeho malej hustoty a vysokého albeda sa predpokladá, že Prometheus je porézne ľadové teleso. V týchto číslach je ale množstvo nejasností, takže tieto informácie zatiaľ neboli úplne potvrdené.

Prometheus sa správa ako pastiersky mesiac pre vnútornú hranu Saturnovho prstenca F. Najnovšie fotografie sondy Cassini-Huygens ukázali, že gravitačné pole Promethea vytvára slučky a vydutiny v prstenci F tým ako si z neho odoberá materiál. Obežná dráha Promethea sa javí chaotická ako následok pohybovej rezonancie s mesiacom Pandora. Najväčšie zmeny v ich obežných dráhach sa prejavujú približne každých 6,2 rokov, keď sú Pandora a Prometheus v apside, pričom sa priblížia na vzdialenosť . Prometheus je tiež značne ovplyvňovaný mesiacom Atlas.

Galéria

Referencie

Pozri aj 
 Saturn
 Mesiace Saturna
 Prstence Saturna

Iné projekty

Externé odkazy 
 Prometheus  a prstenec F 
 NASA profil – Prometheus 
 Planetárne spoločenstvo: Prometheus

Zdroj 

Mesiace Saturna
Astronomické objekty objavené v roku 1980