Milan Laluha

Milan Laluha (* 11. november 1930, Tekovské Lužany – † 10. november 2013) bol slovenský  maliar a grafik.

V rokoch 19501955 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave (prof. Fulla, prof. Zmeták, prof. Hoffstädter a prof. Milly). Patril k prvým absolventom Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave, ktorých spájalo úsilie úprimne pretlmočiť skutočnosť. V roku 1957 bol zakladajúcim členom Skupiny Mikuláša Galandu, činnosť ktorej bola ukončená v roku 1968. Zúčastnil sa na všetkých skupinových výstavách galandovcov. V roku 1972 bol vylúčený zo Slovenského zväzu výtvarných umelcov, čo znamenalo „tichý“ zákaz verejných výstav, reprodukovania a nakupovania jeho diel verejnými galériami. Tento zákaz však nikdy nebol striktne dodržiavaný. V rokoch 1955 žil v Dolnej Mičinej, ktorú po celý život dlhodobo navštevoval a výtvarne zobrazoval, v rokoch 1958  sa usadil v Martine, od roku 1963 žil a tvoril v Bratislave.

Tvorba

Začiatky tvorby 
Začiatky tvorby Milana Laluhu sú spojené s Dolnou Mičinou a jej okolím. Oporu našiel u otca moderného umenia – Paula Cézanna, z ktorého vychádzala celá jeho generácia a kubizmus s jeho proto i post fázami. Po skončení školy sa oboznámil s dielom Fernanda Légera. V jeho maľbe ho zaujal mohutný tvar budovaný na sochárskom pôdoryse. Podľa Cézannovho príkladu si v prírode overoval jej tvarové základy – hranol, kužeľ, guľu. Pri začiatkoch Laluhovej tvorivej cesty stál i jeho pedagóg – maliar a grafik Ernest Zmeták. V Laluhovej tvorbe bola vždy určujúca kresba a téma dediny a človeka. Prvé Laluhove práce inšpirovali predmety každodennosti, blízki ľudia a príroda. Boli to realistické zátišia – Topánky, Papuče (1955), Kvet (1956), kresby ceruzou – viac v rovine zobrazenia ako vyjadrenia, i napriek tomu, že obdivoval Vincenta van Gogha. Krajina na kresbách uhľom je už vystavaná, poukazuje na príklad E. Zmetáka, jeho skratku, monumentálne cítenie i „strapatý" rukopis. Odtiaľ bol už len krok ku kresbám ceruzou Krajina z Mičinej, Domy (1957), inšpirovaným lekciou raného kubizmu. Tieto práce boli pre Laluhu prinové, nemal čas sa s nimi stotožniť, o čom svedčí aj skutočnosť, že ich na výstave mladých Obrazy – Sochy v Bratislave (1957) nevystavil a prezentoval sa olejmi Kytica I. a II. (1956).

Tvorba v Skupine Mikuláša Galandu 
Záujem o tému domova pociťovalo viacero umelcov. Potvrdili to aj tým, že sa združili do Skupiny Mikuláša Galandu. Spolu s maliarmi Andrejom Barčíkom, Rudolfom Krivošom, Milanom Paštékom, grafikom Ivanom Štubňom, sochármi Vladimírom Kompánkom, Antonom Čutekom a Pavlom Tóthom ju založili v roku 1957 (od roku 1962 v nej pôsobil aj Andrej Rudavský). Pripájali sa k dielu Miloša Alexandra Bazovského s jeho reflexiou „mať korene" v archaickej predmetnosti a psychike modernej skutočnosti.

Podarilo sa im preniknúť k esencii národnej podstaty, ale zároveň odhaliť aj archetypálne a symbolické vrstvy tvorby a prepojiť tak slovenský výtvarný prejav s najvyspelejšími hodnotami súdobého európskeho umenia. Milana Laluhu s galandovcami spájal obnovený záujem o človeka ako sebaidentifikujúcu sa bytosť a snaha o vyjadrenie pevného tvaru.

Na kresbách ceruzou Mičiná, Banská Bystrica (1958) autor spevňuje tvar hrubou, miestami prerušovanou kontúrou. Súkromne ich nazýva „tankovými kresbami", asociujú mu stopy po páse tanku. Ako pravý galandovec zrieka sa detailu i perspektívy priestoru. V maliarskom prednese rozvíja tvaroslovie geometrických elementov a farebným akordom červených a modrých tónov dynamizuje tvar ako v Kompozícii s červeným pozadím (1958). S analýzou a nasledujúcou syntézou tvaru pracuje aj v zátiší.

V martinskom ateliéri (19581963) sa sústreďuje na portréty blízkych priateľov maliarov a hercov, nielen en face, ale aj temena hlavy, podľa ktorého ich bezpečne identifikuje – Miro Marček, Vladimír Kompánek a iní (1963). Tu sa rozrástla galéria aktov a zátiší v charakteristickej širokej plošnej „Laluhovskej" kontúre a svojbytnej farebnosti – trojzvuku červenej, žltej a modrej, ako na Trojportréte (19621963).

Paralelne zobrazuje prírodu. V oleji Kompozícia (Strom) (19601961), je už základom geometrická osnova formy, dynamickosť farebných rytmov medzikruží a kruhových výsekov a oproti olejomaľbe Červená kompozícia (1958) farebné rytmy prerastajú za obrazovú plochu.

Zobrazuje človeka po práci, pri podvečernom odpočinku, alebo v očakávaní niečoho bližšie neurčeného. Veľký tvar, obyčajne koruna stromu vyrastajúca z postavy, evokuje gotický oblúk, ktorý prerastá obrazovú plochu ako pokračovanie v našom svete. „Na jednej strane vytvára samostatné svety obrazov, ktorými monumentalizuje a zlyričťuje náš svet, na druhej strane sa domáha prerastania dynamiky obrazu do skutočného sveta." Najadekvátnejšie vyjadrenie našiel Milan Laluha v simultánnom kontraste základných farieb – červenej, zelenej, modrej a žltej a v kontraste bielej a čiernej.

Rovnako blízkym motívom je krajina. Prístup k jej zobrazeniu je oproti koncu 50. rokov odlišný. Už nekladie dôraz na výstavbu krajinného výseku, ale je preňho dôležité vyjadrenie bezprostredného vzťahu na základe poznania. Zobrazuje ju prostredníctvom elementárnych a univerzálnych tvarov v jednoduchej kompozičnej výstavbe a žiarivej farebnosti. V krajine vládnu presné, ale skryté zákony prírody, preto je človeku dôverne blízka. Kresbu ceruzou kombinuje s frotážou dreva a omietky, čím motív nielen ozvláštňuje, ale aj poetizuje. V 60. rokoch sa paralelne venuje aj ilustrácii.

Neskorá tvorba 
V nežičlivých 70. rokoch na jednej strane pokračoval v znakových obrazoch zo záveru 60. rokov, ako Spln (1969), na ktorom sú červené valéry v kontrapunkte k bielemu kruhu s výraznou modrou kontúrou asociujúcemu magický kruh v kruhu. Výrazné v jeho tvorbe je úsilie o minimalizáciu a čistotu formy, ako v olejoch Strechy, Strechy I.(1971). Týmto problémom sa zaoberá v pasteloch Drevenice (1970)i v kresbách ceruzou Domy (1978). Na kresbovej ploche okrem dramatických univerzálnych autoportrétov (1973, 1978) vytvára svojbytný svet stromov, kde sa ocitá až na hranici surrealistických vízií, ako napríklad v kresbe Tak sa prudko vzniesol... (1978).

V pasteloch používa najjednoduchšie prostriedky tvaru a farby na dosiahnutie pôsobivého výrazu. Intenzita farebného tónu je živelná, nabitá energiou, vibruje, žiari, vysiela signály najvnútornejších pocitov – Pri zátiší (1982), Jeseň (1984).

I v maľbe pribudli profily chlapov, sprítomňujúce spomienky maliara na fajčiarov z dolnomičínskej krčmy. Ako podkladovú plochu používa neklasické materiály – krabice od farieb, šmirgľový papier a zvyšky kartónov. Rozsiahle maliarske a kresliarske dielo Milana Laluhu nadviazalo prirodzenou väzbou na tému slovenskej dediny, ktorú vlastnou poetikou obohatil o nové významové a výrazové polohy. Milan Laluha je maliarom variácií, prostredníctvom nich hľadá podstatu existencie v prapôvodnej ľudskosti. Milan Laluha s potrebnou vierou v život dáva prednosť múdrosti overenej tradíciou.

Výstavy

Samostatné výstavy (výber) 
 1992 – Maľba – Kresba. Múzeum moderného umenia rodiny Warholovcov, Medzilaborce 
 1991 – Maľba – kresba. Umelecká beseda slovenská, Bratislava – Retrospektíva Milana Laluhu. Štátna galéria, Banská Bystrica
 1990 – Maľba – Kresba. Galéria umenia, Nové Zámky
 1990 – Z tvorby. Dom priateľstva, Bratislava. Úvod v kat. I. Mojžišová
 1988 – Obrazy – Kresby. Galéria a predajňa SFVU Dielo, Bratislava. Úvod na letáku A. Pekárová
 1984 – Milan Laluha. Oblastná galéria M. A. Bazovského, Trenčín. Úvod v kat. M. Kvasnička
 1978 – Milan Laluha (Pastely a kresby ceruzkou z roku 1978) Krnovské múzeum, Krnov. Úvod v kat. M. Togner
 1975 – Stromy. Arborétum Borová hora. Úvod v kat. M. Rúfus
 1969 –  Kresby. Mestská galéria, Primaciálny palác, Bratislava. Úvod v kat. F. Kriška
 1969 – Autoportréty. Galéria mladých, Bratislava. Úvod v kat. D. Tatarka, komisárka výstavy I. Mojžišová
 1967 – Obrazy. Florencia
 1967 – Obrazy. Galerie Théatre de l′atelier, Ženeva
 19661967 Obrazy a kresby. Oblastná galéria, Nitra. Úvod v kat. F. Kriška
 1966 – Obrazy a kresby. Mestská galéria, Primaciálny palác, Bratislava. Úvod v kat. F. Kriška
 1966 – Obrazy a kresby. Ladengalerie, Berlín. Úvod v kat. J. Mojžiš
 1966 – Obrazy a kresby. Galerie Jaroslava Krále, Brno. Úvod v kat. V. Zygmund
 1966 – Obrazy a kresby. Penelope Galleria D'Arte, Rím. Úvod v kat. L. Kára
 1966 – Obrazy a kresby. Galleria Torre, Turín
 1965 – Kresby. Malá scéna Slovenského národného divadla, Bratislava
 1964 – Obrazy. Československé kultúrne stredisko, Budapešť
 1963 – Kresba. Redakcia časopisu Kultúrny život, Bratislava
 1963 – M. Laluha – Kresba. P. Tóth – Plastika. Trnava
 1962 – Kresby. Galéria Cypriána Majerníka, Bratislava

Kolektívne výstavy (výber) 
 2012 – Audience available / Acquisitions for the last five years – Nitra Gallery / Nitrianska Galeria, Nitra
 2011 – Galandovci- legends of slovak modern 19691989 – City Gallery of Bratislava / Galéria mesta Bratislavy, Bratislava
 2009 – Gallery of Milos Alexander Bazovsky 19692009 – Gallery of M. A. Bazovsky, Trenčín
 2008 – České a slovenské výtvarné umenie šesťdesiatych rokov 20. storočia – Dům umění, Zlín
 2005 – From the Collections of Gallery III. / Slovak Fine Art in the 2nd half of the 20 – Gallery of M. A. Bazovsky, Trenčín
 2004 – Perfect Tense – Gallery Art Factory, Prague
 2001 – Salon of Fine Art 2001 – Nitra Gallery / Nitrianska Galeria, Nitra 2000
 2001 – Slovak Visual Art in 20th Century – Slovak National Gallery / Slovenská Národná Galéria, Bratislava
 2001 – Axis Mundi – Sources of the 20th Century – Slovak National Gallery / Slovenská Národná Galéria, Bratislava 
 1996 – Repéres Slovaques. Paríž. Úvod v kat. (Míľniky Slovenska História) M. Horváthová
 1989 – Slovenské malířství XX. století. Zbírky SNG. Západočeská galerie, Plzeň. Úvod v kat. K. Kubíková
 1975 – Bildende Kunst der Westslowekei. Messerburg, Halle. Úvod v kat. A. Lohnert
 1970 – Slovenské výtvarné umenie 19651970. Praha, Brno, Hluboká nad Vltavou. Úvod v kat. J. Kotalík, K. Vaculík
 1970 – Discovery of harmony. Museum of Arts, Osaka
 1969 – Mai csechoszlovak müvészet. Mücsáarnok, Budapešť
 1968 – Medzinárodné bienále mladých výtvarníkov Danuvius. Dom kultúry, Bratislava. Úvod v kat. L. Kára
 1968 – Künstler Gruppe M. Galanda. Tiergarten, Berlín. Úvod v kat. l. Mojžišova
 1967 – EXPO '67. Montreal
 1967 – IX. bienl de Sao Paulo
 1967 – Maliarstvo 1967. Krakov. Úvod v kat. B. Bachratý
 1967 – Súčasné Československé umenie. Antverpy, Kodaň, Luxembourg. Úvod v kat. K. Vaculík
 1967 – Moderné slovenské umenie. Lübeck
 1967 – Tjeckoslovakisk nutidskons. Svaegalleriet, Stockholm. Úvod v kat. K. Vaculík
 1966 – Výstava mladých. Dům umění, Brno. Úvod v kat, E. Petrová
 1966 – XXXIII. bienále Benátky. Úvod V kat. K. Vaculík
 1966 – Výstava československej maľby a grafiky. Mníchov
 1966 – Mladé slovenské výtvarné umenie. Československé kultúrne stredisko, Káhira
 1966 – Výstava maľby a grafiky. Mníchov
 1965 – Sedem mladých umelcov. Grosvenor Gallery, Londýn
 1965 – VIII. bienále de Sao Paulo
 1965 – Tsechoslowakische Kunst heute. Städtische Kunst galerie, Bochum, Baden-Baden. Úvod v kat. J. Kotalík, M. Míčko
 1965 – Seizlème salon de la jeune peinture. Musée d′art moderne de la ville, Paríž. Úvod v kat. M. Troche, J. Riechard
 1965 – V. biennale ďarte, San Marino
 1965 – Sei Pittori slovacchi. Rím, Neapol. Úvod v kat. L. Kára
 1964 – Malarstwo Bratislawy. Krakov. Úvod v kat. L. Kára Československé umenie, Moskva, Leningrad
 1964 – El arte eslovaco contemporáneo. Československé kultúrne stredisko, Havana. Úvod v kat. L. Gandl
 1963 – Súčasné slovenské výtvarné umenie. Jízdárna Pražského hradu, Praha. Úvod v kat. J. Malejovský, M. Váross, T. Štraus, K. Kahoun, L. Kára, R. Matuštík
 1963 – Výstava slovenskej grafiky. Budapešť
 1963 – VII. bienále de Sao Paulo. Úvod v kat. J. Kotalík
 1961 – KSČ v boji za socializmus a komunizmus (I. etapa súťaže). Dostojevského rad 2, Hviezdoslavovo nám. 16, Galéria C. Majerníka, Bratislava
 1959 – II. výstava Skupiny Mikuláša Galandu. Galéria Cypriána Majerníka, Bratislava. Úvod v kat. R. Matuštík
 1958 – Umění mladých výtvarníkú. Brno, Praha. Úvod v kat. J. Cisařovský
 1957 – Mladé slovenské umenie. Špálova galerie, Praha. Úvod v kat. M. Rúfus
 1957 – I. výstava Skupiny Mikuláša Galandu. Krajská správa lesov, Žilina. Úvod v kat. R. Dúbravec
 1956 – Výstava kresieb, skíc a grafiky. Martin

Zbierky

Zastúpenie v štátnych zbierkach 
 Slovenská národná galéria v Bratislave
 Galéria mesta Bratislavy
 Galéria M. A. Bazovského v Trenčíne
 Stredoslovenská galéria v Banskej Bystrici
 Nitrianska galéria
 Galéria P. M. Bohúňa v Liptovskom Mikuláši
 Oravská galéria v Dolnom Kubíne
 Východoslovenská galéria v Košiciach
 Slovenské národné múzeum v Martine
 Balneologické múzeum v Piešťanoch

Zastúpenie v súkromných zbierkach 
Francúzsko, Maďarsko, Nemecko, Švajčiarsko, Švédsko, Taliansko, USA, Veľká Británia

Ocenenia (výber) 
 1969 Cena Slovenského fondu výtvarných umení na I. bienále maľby v Košiciach
 1968 laureát Štátnej ceny K. Gottwalda
 1966 Cena Osvalda Liciniho na XXXIII. bienále v Benátkach
 1965 výtvarná cena Cypriána Majerníka (udelená výborom ZSVU) za kolekciu obrazov z roku 1964
 1963 I. cena za maľbu v III. etape súťaže KSČ v boji za socializmus a komunizmus
 1962 II. cena za maľbu v II. etape súťaže KSČ v boji za socializmus a komunizmus

Najvyššie dosiahnuté konečné ceny diel autora 
 2011 Štátne vyznamenanie – Rad Ľ. Štúra II. triedy, za celoživotné mimoriadne zásluhy o rozvoj umenia a kultúry, osobitne v oblasti umeleckej tvorby – udeľuje prezident SR

Hodnota diel

Najvyššie dosiahnuté konečné ceny diel M. Laluhu na Slovenských aukciách 
 8 298,48 € (250 000 Sk) – Za dedinou, olej na plátne, 87 x 140 cm
 5 808,94 € (175 000 Sk) – Chlap a žena (1966) olej na plátne, 80 x 65 cm (63. jarná aukcia. 28. 3. 2006)
 4 979,09 € (150 000 Sk) – Motív z Mičinej (19661968) olej na plátne, 90,5 x 47 cm (74. jesenná aukcia, 2. 10. 2007)

Aktuálna cenová úroveň 
 Veľkorozmerné a kvalitatívne dobré alebo výborné diela z najlepších rokov tvorby, oleje – do 35 000 €
 Malorozmerné a kvalitatívne dobré alebo výborné diela z najlepších rokov tvorby, oleje – do 20 000 €
 Iné, kvalitatívne dobré diela, oleje – do 10 000 €
 Pastely – do 5 000 €

Bibliografia

Knižné publikácie 
 Mojžiš, J.: Galandovci (Galandovci po roku 1970), Q-EX, Trenčín 2004.
 Mojžiš, J.: Galandovci, Q-EX, Trenčín 2003.
 Kolektív: Vyznania. Národné literárne centrum – Dom slovenskej literatúry, Bratislava 1998. 
 Rúfus, M., Bakoš, J., Mojžiš, J., Kubíková, K.: Milan Laluha, SLOVENSKÝ TATRAN, Bratislava 1997.
 Bartošová, Z. (ed.): Očami X. Desať autorov o súčasnom slovenskom umení. Bratislava, Orman, spol. s r. o., 1996.
 Tatarka, D.: Kultúra ako obcovanie. Nadácia M. Šimečku. Bratislava 1996.
 Štraus, T.: Variant moderny. Bratislava, Pallas 1992.
 Encyklopédia Slovenska III. Bratislava, Encyklopedický ústav SAV 1979.
 Slovensko - Kultúra. I. Bratislava, Obzor 1979.
 Saučin, L.: Výtvarné umenie a život. Bratislava, Tatran 1973.
 Rúfus, M.: Milan Laluha. Bratislava, Tatran 1972.
 Matuštík, R. a kol.: Nové slovenské výtvarné umenie. Bratislava, Tatran 1969.
 Šefčáková, E.: Moderná slovenská kresba. Bratislava, Tatran 1967.
 Kol.: Slovník súčasného slovenského umenia. Bratislava, SFVU 1967.
 Matuštík, R.: Moderné slovenské maliarstvo. Bratislava, SVKL 1965.
 Biathová, K. – Luxová, V.: Maľba v architektúre. Bratislava, SFVU 1965.

Štúdie, články (výber) 
 Rusinová, Z.: 60. roky vo výtvarnom umení. Galéria, 3,1996, č. 1, s. 13.
 Hrabušický, A.: 60. roky. Výtvarný život, 39,1994, č. 23, s. 47.
 Galanda and the Galandites. The Ivan Melicherčík's Collection. Slovakia "94, Culture.
 Homolka, Ľ.: Meditácia na 4 témy. Smer, Banská Bystrica, 6. 9. 1991.
 Homolka, Ľ. : Meditácie na 4 témy. Smer, Banská Bystrica, 30. 8. 1991.
 Čepan, O.: Na hraniciach reality a mýtu. (Laluhov maliarsky vzorec). Slovenské pohľady, 107, 1991, č. 6, s. 102111.
 Tatarka, D.: Blahodenie Milana Laluhu. Slovenské pohľady, 107, 1991, č. 12, s. 8389.
 Kriška, F.: Milan Laluha po dvadsiatich rokoch. Takmer utajená výstava. Národná obroda, 11. 9. 1990.
 Valo, P.: Istoty Milana Laluhu. Pravda, 15. 12, 1989.
 Štraus, T.: Subjektívne o slovenskej moderne. Výtvarný život, 34, 1989, č. 1, s. 2431.
 Gazdík, I.: Moderná slovenská kresba (Poznámky k rokom 19451989). Ars, 1984, č. 2, s. 3559.
 Vanovič, J.: Kresby Milana Laluhu. Slovenské pohľady, 86, 1970, č. 7, s. 127128.
 Lukan, V.: Palety majstrov. Akademický maliar Milan Laluha. Panoráma, 15. 3. 1970.
 Bakoš, J.: Dielo a svet slovenského moderného maliarstva. Slovenské pohľady, 85,1969, č. 1, s, 103118.
 Bakoš, J.: O premene obrazu (od autonómneho umeleckého diela – k dielu bytiu). Slovenské pohľady, 84,1968, č. 10, s, 7078.
 Svěráková, J.: Chodec a obrazy 6567 (Košice). Výtvarný život, 13,1968, s. 150159.
 Saučin, L.: Talent Milana Laluhu. Výtvarný život, 12,1967, č. 1, s. 1420.
 Peterajová, Ľ.: XXXIII. Biennale – Venezia. (Cena Osvalda Liciniho). Kultúrny život, 21,1966, č. 28.
 Štraus, T.: Depatetizácia, racionalizácia, mýtus moderny. Výtvarný život, 11,1966, č. 67, s. 248257.
 Hlaváček, L.: Přítomnost slovenského umění. K výstave v Jízdárně Pražského hradu. Výtvarné umění, 14,1964, č, 2, s. 6980.

Autorove články a rozhovory (výber) 
 Milan Laluha (Anketa). Katalóg k výstave 60. roky v slovenskom výtvarnom umení. Slovenská národná galéria Bratislava, 1995, s. 285.
 Babin, E.: Spodné (po)toky rozprávačstva. Pravda, 23.12.1993.
 Pivovarníková, J.: Novodobé poetiky. Otázky M. Laluhovi o tvorbe. Štipendijná práca, Bratislava 1991, s. 2326.
 Milan Laluha: O sebe. Tvorba T, 1, 1991, č. 1, s. 15.
 Buzoga, M.: Čo práve robíte? Život, 21,1971, č, 29, s. 33.
 27 otázok Milana Laluhu. Súkromné listy Skupiny Mikuláša Galandu. Apríl 1968, č. 1, s. 11.
 Mojžiš, J.: Milan Laluha (Rozhovor). Slovenské pohľady, 81,1965, č. 2, s. 67.
 Malé úvahy. Slovo výtvarníka. Milan Laluha. Výtvarný život, 10,1965, č. 4, nestr.

Referencie

Externé odkazy

Diela 
 Web umenia – On-line katalóg s informáciami a digitálnymi fotografiami výtvarných diel zo slovenských zbierkotvorných galérií.
 Galéria Pallas – Vydavateľská a publikačná činnosť a prevádzka internetovej galérie.
 Galéria Derka
 Galéria Nedbalka – Slovenské moderné umenie.

Životopisné 
 Sme.sk/Žiar
 Osobnosti.sk – Najvýznamnejšie osobnosti Slovenska.
 Diela a dielka slovenských výtvarníkov

Slovenskí maliari
Slovenskí grafici
Osobnosti z Tekovských Lužian
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy