joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Chrysler

FCA US LLC je americký výrobca automobilov. Od roku 1998 do 2007 bol Chrysler a jeho dcérske spoločnosti súčasťou nemeckej DaimlerChrysler (teraz Daimler AG). Pod DaimlerChrysler sa spoločnosť nazývala DaimlerChrysler Motors Company LLC.

14. mája 2007 DaimlerChrysler AG oznámila predaj 80.1 % z Chrysler Group americkej firme Cerberus Capital Management. 6. augusta 2007, po oznámení predaja, Chrysler LLC (alebo „The New Chrysler“) odhalil nové logo a spustil internetové stránky s rozdielmi od starej päťramennej hviezdy. 30. apríla 2009 vyhlásil americký prezident Barack Obama bankrot Chrysleru. 10. júna talianska automobilka Fiat dokončila kúpu „dobrých“ akcií Chrysleru a vytvorila novú spoločnosť pod názvom Chrysler Group.

Loga

Medailón 
Na začiatku bolo logo firmy Chrysler guľatý medailón s nápisom CHRYSLER napísaným priečne veľkými písmenami na štylizovanej pečati.

Forward Look 
Radikálna zmena designu aut na „Forward Look“ znamenala i zmenu loga. Forward Look logo sa skladalo z dvoch prekrývajúcich sa bumerangov, z nich spodný je červený a horný modrý.

Pentastar 
Forward Look končil, a tak prezident firmy Lynn Townsend hľadal nové logo použiteľné pre všetky divízie. Chcel niečo čo by každý okamžite rozpoznal ako znak Chrysler a nijak nesúviselo s predchádzajúcim logom. Pretože symbol neobsahoval žiadny text, uľahčilo to firme rozšíriť sa na medzinárodný trh.

Pre reklamné účely sa používala modrá Pentastar alebo biela na modrom pozadí, zatiaľ čo Dodge používal červenú Pentastar alebo bielu na červenom pozadí.
Divízne loga ako Dodgovský Fratzog sa postupne sťahovali do roku 1981, kedy všetky divízie používali iba Pentastar.

Prvá značka, ktorá postupne prestávala používať Pentastar bol Dodge. Dodge začal používať logo baranej hlavy začiatkom roku 1993 na autách Dodge Intrepid a Dodge Spirit. Chrysler začal používať medailón založený na pôvodnom logu. Prvé autá boli roku 1995 Chrysler Cirrus a Chrysler Sebring. Toto logo sa používalo do roku 1996.

17. mája 2007 sa rozhodlo pre oživenie loga Pentastar v aktualizovanej forme (po oddelení od Daimler).

Okrídlené logo 
Je adaptáciou pôvodného medailónu, ku ktorému sa pridali dve strieborné krídla, a ktorý teraz používa divízia Chrysler. Po predaji firme Cerberus si znovu osvojili Pentastar ako spoločné logo, ale na autách samotných sa používa okrídlený medailón.

Divízie 
 Chrysler – Osobné autá, minivan a SUV
 Dodge – Osobné autá, minivan, nákladné automobily a SUV
 Jeep – SUV
 ENVI – Elektrické autá a technológie
 Global Electric Motorcars (GEMCAR) – Autá na batérie
 Mopar 
 Chrysler Financial – Finančné služby pre zákazníkov a obchodníkov firmy Chrysler

Iné projekty

Externé odkazy 
 FCA US LLC corporate website

 
Automobilky USA
Age of Empires III: The Asian Dynasties

Age of Empires III: The Asian Dynasties (po slovensky Ázijské dynastie) je strategická počítačová hra vyvinutá spoločnosťami Ensemble Studios a Big Huge Games a vydaná spoločnosťou Microsoft Game Studios. Hra je druhý datadisk originálnej hry Age of Empires III, nasleduje po datadisku The WarChiefs. V hre pribudli tri nové hrateľné civilizácie: Indi, Číňania a Japonci, ako aj mnohé nové postavy, jednotky, kampane, mapy a herné typy. Age of Empires III: The Asian Dynasties bola vydaná v po prvýkrát v Severnej Amerike 23. októbra 2007.

Prijatie 
Hra bola kritikmi hodnotená celkovo priaznivo, kritici najviac vychválili grafiku hry, a niekedy kritizovali predvídateľné aspekty hry. Získala 80% skóre na celkovom hodnotení.

Pozri aj 
 Age of Empires
 Microsoft Game Studios

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Age of Empires
Počítačové hry z 2007
Strategické počítačové hry
Počítačové hry
Nocera Inferiore

Nocera Inferiore (lat. Nuceria Alfaterna) je mesto v provincii Salerno, v regióne Kampánia, v Taliansku. Leží asi 38 kilometrov severne od Neapola. 
Má asi 45 000 obyvateľov.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Mestá v Kampánii
Sociálna sieť

Sociálna sieť môže byť:
 v sociológii: pozri sociálna sieť (sociológia)
 na internete: social network service, pozri sociálna sieť (internet)
 film, pozri Sociálna sieť (film)

Pozri aj 
 Socialní síť
Čiernohorčina

Čiernohorčina (čiernohor. crnogorski jezik) je slovanský jazyk, ktorý sa predovšetkým používa v Čiernej Hore a v niektorých častiach Srbska. Po osamostatnení Čiernej Hory bol jazyk v roku 2007 v ústave vyhlásený za úradný jazyk Čiernej Hory a v júli 2009 vyšla jeho kodifikácia (vrátane písma mierne odlišného od srbského).

Ako súčasť srbo-chorvátčiny 
Čiernohorčina bola chápaná ako spisovná varieta srbochorvátskeho jazyka používaná Čiernohorcami.

Referencie 

Čiernohorci
Slovanské jazyky
Jazyky v Čiernej Hore
Rožteky

Rožteky () sú pravdepodobne najstaršie a najprimitívnejšie oddelenie suchozemských rastlín, ktoré priamo nadväzuje na riasových predkov. Patria do vývojovej vetvy machorasty.

Pôvodne bol tento taxón považovaný za triedu, alebo bol zaradený k pečeňovkám. V každej bunke (okrem jediného tropického rodu Megaceros) je prítomný len jeden chloroplast s jediným pyrenoidom, podobne ako u rias. Ich telom je stielka. Rovnako ako u ostatných machorastov sa v ich životnom cykle striedajú pohlavná generácia (gametofyt) s nepohlavnou generáciou (sporofyt). Tento cyklus nazývame rodozmena. Samčie pohlavné orgány gametangiá vznikajú exogénne a potom sa vnárajú do stielky. Samičie zase vznikajú endogénne. Celkovo je známych viac ako 100 druhov v 6 (prípadne až 12) rodoch a sú rozšírené po celom svete.

Stavba tela 
Majú lupeňovitú alebo ružicovitú stielku podobnú stielkam niektorých pečeňoviek. Prvoklík je u nich silne redukovaný. Na spodnej, resp. vrchnej strane gametoforu sa môžu nachádzať primitívne prieduchy. Gametofor niekedy obsahuje dutinky, ktoré sú vyplnené slizom a vo vnútri ktorých sa nahcádzajú sinice rodu Nostoc. 

Pohlavná generácia (sporofyt) má stielku tvorenú nohou a výtrusnicou. V mladosti je sporofyt chránený obalom, ktorý vzniká na gametofore. Rastom sa tento obal postupne trhá a na báze zostáva ako valcovitá štruktúra. Vo vnútri výtrusnice sa nachádza stredový stĺpik (columela), vzácnejšie je redukovaný alebo úplne chýba. Stena výstrusnice obsahuje asimilačné pletivo, takže je schopná fotosyntézy a sporofyt je tak do určitej miery nezávislý od gametofytu. Niekedy sa na stene výtrusnice nachádzajú aj pravé prieduchy.

Výtrusnica dozrieva postupne a po dozretí obyčajne puká na dve chlopne.

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://bryoweb.prf.jcu.cz/klic/anthocerotophyta.html
 http://web.archive.org/web/20110718173822/http://bryoweb.prf.jcu.cz/univ/files/botMmech.pps
 
Machorasty
Boľšoj Pajalpan

Boľšoj Pajalpan () je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v južnej časit pohoria Stredokamčatský chrbát v západnej časti polostrova Kamčatka, asi 20 km severne od masívu Ičinskej sopky a 8 km severozápadne od Malého Pajalpana. Vek vulkánu sa odhaduje na neskorý pleistocén, no na severozápadnom a juhovýchodnom svahu sa nachádza niekoľko lávových prúdov holocénneho veku. V historickej dobe nie je žiaden záznam o erupciii vulkánu.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítová sopka Boľšoj Pajalpan na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Vyhasnuté sopky
Ploskij (1 236 m n. m.)

Ploskij je menší,  vysoký, v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka, na juhovýchodnom okraji pohoria Stredokamčatský chrbát. Sopka leží asi  juhovýchodne od masívu Ičinskej sopky neďaleko južných brehov rieky Boľšaja Kimitina. Jej masív je budovaný prevažne bazaltovými horninami. Vek vzniku vulkánu, ako aj vek poslednej erupcie nie je známy, no posledná aktivita sa odhaduje na holocén.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – štítový vulkán Ploskij na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Zoznam biologických článkov/Š

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 86 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ša 
Šabliarka modronohá - Šabľozubec - Šafran - Šafran siaty - Šafran spišský - Šakal - Šakal zlatý - Šalát siaty - Šalvia lekárska

še 
Šebeň - Šesťlúčovky - Šesťnôžky - Šešuľa - Šešuľka

ši 
Šiberná - Šidielka - Šidlá - Šimonka (národná prírodná rezervácia) - Šimpanz - Šimpanz bonobo - Šimpanz učenlivý - Širakami-Sanči - Šišila bocianovitá

šk 
Škľabky (Anodontinae) - Škorec obyčajný - Škorica - Škoricovník cejlónsky - Škovránik stromový - Škovránka krátkoprstá - Škovránok poľný - Škrečkorodé - Škrečok džungarský - Škrečok Roborovského - Škrečok zlatý - Škriekavec - Škriekavec zlovestný - Škrob

šľ 
Šľacha

šo 
Šok (medicína) - Šošovica - Šošovica jedlá

šó 
Šórea mohutná

šp 
Španielska chrípka - Špecifická diferencia - Špenát siaty - Špirálovce - Športová kynológia

št 
Štebot - Štedrec - Štedrec ovisnutý - Štefan Bolkay - Štefan Csiba - Štefan Nécsey - Štefan Rokos - Štefan Štefík - Šteklenie - Štetinatoústky - Štěpán (prírodná rezervácia) - Štiav (Rumex) - Štiav lúčny - Štikútka - Štíhlicovité - Štítohlavovce - Štítovce - Štrbinovky (pásomnice) - Štrkáč texaský - Štvorhranky - Štvornožce - Štvorpľúcne - Štvorruké - Štvorzubcovité - Štvoržiabrovce

šť 
Šťuka - Šťuka severná - Šťúr obrovský - Šťúrovky - Šťúry

šu 
Šujské rašelinisko - Šupina (ryby) - Šupinavce - Šupinavcovité - Šupinavec čínsky - Šupinavec savanový - Šuška

šv 
Šváby (hmyz) - Švédska modrá kačica

Zoznamy biologických článkov
Zoznam biologických článkov/W

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 14 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

wa 
Walter Bradford Cannon - Walter Rudolf Hess - Wangari Maathaiová - Wasabi

we 
Wellnhoferia - Werner Arber

wi 
Wiener Entomologische Monatschrift - William H. Calvin - William Martin (prírodovedec) - Witold Niesiołowski

wo 
Wolémia - Woolungasaurus

wy 
Wybutozín - Wyozín

Zoznamy biologických článkov
Kozyrevskij

Kozyrevskij je neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v západnej vulkanickej zóne Kamčatky, asi  východne od masívu Ičinskej sopky. V stavbe vulkánu prevládajú bazalty až bazaltické andezity. Južný svah sopky pretína severojužná reťaz troskových kužeľov. Vek poslednej erupcie nie je známy, no odhaduje sa na holocén.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový vulkán Kozyrevskij na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Bioenergia

Bioenergia je obnoviteľná energia, ktorá vzniká uvoľnením chemickej energie zo surovín biologického pôvodu. Tieto zdroje energie sa označujú ako biopalivá a sú vyrábané z biomasy.

Iné významy 
V liečiteľstve je ako bioenergia označovaná energia živých organizmov, ktorá vytvára ich energetické pole označované ako aura.

Pozri aj 
 Biomasa
 Biopalivá:
 tuhé biopalivá
 kvapalné biopalivá
 plynné biopalivá.

Externé odkazy 
 http://www.agroenergetyka.pl - (jazyk poľský)
 http://bioenergy-in-motion.com 
 Bioenergia Emden

Obnoviteľné zdroje energie
FA Premier League 2004/2005

FA Premier League 2004/05  bol trinásty ročník anglickej Premier League od jej vzniku v roku 1992. Sezóna začala 14. augusta 2004 a skončila 15. mája 2005. V sezóne 2004-05 najvyššiu anglickú ligu vyhrala Chelsea. Zostúpili tímy Crystal Palace, Norwich City a Southampton F.C..

Konečná tabuľka 

Z = odohrané zápasy; V = výhry; R = remízy; P = prehry; Bod = počet bodov
CL = priamý postup do Ligy majstrov, CLQ = postup do kvalifikácie o Ligu Majstrov, UC = postup do poháru UEFA, UI = postup do pohára Intertoto, S = zostup

Strelecká tabuľka

Odkazy 
 Podrobná tabuľka sezóny 2004-05

2004/05
Futbal v 2004
Futbal v 2005
Louis Alexandre Berthier

Louis-Alexandre Berthier, princ a vojvoda z Neuchatelu a Valengina, knieža z Wagramu (* 20. november 1753, Versailles, Francúzsko – † 1. jún 1815 Bamberg, Nemecko) bol francúzsky vojvodca z obdobia napoleonských vojen.

Životopis 
Pochádzal zo šľachtickej rodiny. Otec bol zememerač, kartograf a architekt. Svojmu synovi zabezpečil vzdelanie v tomto smere, lenže Berthier sa vždy zaujímal viac o kariéru v armáde. So svojou prvou jednotkou sa dostal do Ameriky, kde v ňom jeho nadriadení našli talent pre štábnu prácu. Po návrate z Ameriky odišiel študovať organizáciu vojska do Pruska a Rakúska. Postavil sa proti revolúcii. Stal sa veliteľom národnej gardy vo Versailles. Vo funkcii sa mu podarilo zachrániť niekoľko príslušníkov kráľovskej rodiny.

Po vyhlásení vojny Rakúsku sa stal náčelníkom štábu v armáde maršala Lucknera. Za úspechy v boji proti povstalcom vo Vendeé dostal hodnosť brigádneho generála. Pre svoju rojalistickú minulosť sa však musel utiahnuť do ústrania.

Do služby sa vrátil až po páde teroru, keď si ho generál talianskej armády Kellerman vyžiadal ako veliteľa štábu. V roku 1796 sa stal veliteľom armády generál Bonaparte. Odvtedy sa Berthier zúčastnil na všetkých Napoleonových ťaženiach. Zúčastnil sa egyptskej výpravy, brumairového prevratu. Za konzulátu sa stal ministrom vojny. Po vyhlásení cisárstva sa stal maršalom. Často plnil diplomatické úlohy.

Po Napoleonovej abdikácii sa dal do služieb Ľudovíta XVIII. V období, známom ako "Sto dní", sa snažil dostať k Napoleonovi, čo mu však bolo  znemožnené. 1. mája 1815 Berthier za nevyjasnených okolností vypadol z balkóna vo svojom zámku v Bambergu a bol na mieste mŕtvy. Nie je isté, či išlo o samovraždu, vraždu, alebo len o nešťastnú náhodu.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Der Bamberger Fenstersturz von Louis Alexandre Berthier
 General Berthier: "Bericht der Schlacht von Marengo gefochten am 14. Juni 1800 von Napoleon Bonaparte" 
 Tripota – Trierer Porträtdatenbank

Francúzske vojenské osobnosti
Osobnosti napoleonských vojen
Osobnosti z Versailles
Obete samovrážd
Zoznam filmových článkov/Á

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

án 
Áno, miláčik!

Zoznamy filmových článkov
John McCain

John Sidney McCain III.  (* 29. august 1936, Coco Solo Naval Air Station, Panama Canal Zone, Panama – † 25. august 2018, Cornville, Arizona, USA) bol americký republikánsky politik. Bol senátorom za štát Arizona a veteránom z vojny vo Vietname.

Prezidentské voľby 2008 
V roku 2008 sa stal republikánskym kandidátom na post prezidenta Spojených štátov. Za spolukandidátku pre post viceprezidentky USA si vybral guvernérku štátu Aljaška Sarah Palinovú. Tá by sa v prípade víťazstva stala historicky prvou ženou v tomto úrade. V prezidentských voľbách ho porazil kandidát Demokratickej strany Barack Obama.

Knihy 
John McCain napísal spolu s Markom Salterom nasledujúce knihy: 
 1999 – Faith of My Fathers, ISBN 0-375-50191-6 (v roku 2005 aj v televízii) 
 2002 – Worth the Fighting For, ISBN 0-375-50542-3
 2004 – Why Courage Matters: The Way to a Braver Life,  ISBN 1-4000-6030-3
 2005 – Character Is Destiny: Inspiring Stories Every Young Person Should Know and Every Adult Should Remember, ISBN 1-4000-6412-0
 2007 – Hard Call: Great Decisions and the Extraordinary People Who Made Them, ISBN 978-0-446-58040-3

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna internetová stránka (po anglicky)
 John McCain - profil (po česky)

Členovia Republikánskej strany (USA)
Senátori USA
Obete mučenia
Osobnosti z Arizony
Kandidáti Republikánskej strany na prezidenta USA
Ladislav Karel Feierabend

JUDr. Ladislav Karel Feierabend (* 14. jún 1891, Kostelec nad Orlicí – † 15. august 1969, Villach, Rakúsko) bol česko-slovenský a český agrárny politik a národohospodár.

Životopis

Národohospodárska kariéra
Feierabend študoval právo v Prahe, Anglicku a Švajčiarsku. Po štúdiu pracoval od r. 1917 ako tajomník Ústrednej jednoty českých poľnohospodárskych družstiev. Neskôr, od roku 1930, bol riaditeľom družstevneho odbytoveho podniku Kooperatíva a čs. plodinovej burzy, od r. 1934 bol predsedom čs. obilnej spoločnosti.

Druhá svetová vojna
4. októbra 1938 bol menovaný odstupujúcim prezidentom Edvardom Benešom členom prvej pomníchovskej česko-slovenskej vlády generála Jana Syrového. V tejto vláde zastával post ministra poľnohospodárstva a po odstúpení Vladimíra Fajnora 14. októbra 1938 aj post ministra spravodlivosti a ministra pre zjednotenie zákonov a organizáciu správy. Ako minister poľnohospodárstva pôsobil od 1. decembra 1938 1938 do 27. apríla 1939 aj v poslednej druhorepublikovej a prvej protektorátnej vláde Rudolfa Berana a následne do 26. januára 1940 i vo vláde generála Aloisa Eliáša.

Počas pôsobenia v protektorátnych vládach Feierabend spolupracoval s Politickým ústredím, českým nekomunistickým centrom odboja. Po infiltrovaní Politického ústredia Gestapom sa Feierabendovi podarilo cez Slovensko, Maďarsko a Juhosláviu začiatkom roku 1940 emigrovať do Francúzska a neskôr do Veľkej Británie, kde sa pridal k vznikajúcej exilovej česko-slovenskej reprezentácii a od 27. októbra 1941 bol ministrom financií vo vláde Jana Šrámka. V tejto funkcii zotrval až do februára 1945.

Neskorší život

Po návrate do obnovenej Československej republiky žil krátko v Mirošove, kde vlastnil zámok. Po februárovom puči v r. 1948 opäť emigroval, najprv do Veľkej Británie, neskôr do Spojených štátov. Vydal trojzväzkové pamäti dokumentujúce česko-slovenské národohospodárstvo a politiku od r. 1938 do r. 1948. V USA pracoval od roku 1955 až do smrti ako redaktor Hlasu Ameriky. Zomrel v Korutánsku v roku 1969.

Ladislav Feierabend bol ženatý a mal dve deti - dcéru Hanu a syna Iva.

Český prezident Václav Havel Ladislavovi Feierabendovi udelil v r. 1995 in memoriam Rad Tomáša Garrigua Masaryka I. triedy.

Tvorba
 Politické vzpomínky I-III(Praha 1996)
 Agricultural Cooperatives in Czechoslovakia (USA, 1952); v Česku ako:
 Zemědělské družstevnictví v Československu do roku 1952 (Praha, 2007)

Česko-slovenskí politici
Českí politici
Českí právnici
Československí ministri financií
Československí ministri poľnohospodárstva
Československí ministri pre zjednotenie zákonov a organizácie správy
Československí ministri spravodlivosti
České osobnosti druhej svetovej vojny
Signatári Zákona o autonómii Slovenskej krajiny
IKEA

IKEA je švédska nábytkárska firma, zameriavajúca sa na predaj a výrobu nábytku a bytových doplnkov. Vlastní a prevádzkuje sieť predajní v Európe, Ázii, v USA a Austrálii. IKEA  je skratka od "Ingvar Kamprad Elmtaryd Agunnaryd". Prvé dve slová nesú meno zakladateľa . Elmtaryd  je farma, kde majiteľ spoločnosti vyrastal a Agunnaryd mesto  v ktorom sa firma nachádzala.

Spoločnosť založil v roku 1943 Ingvar Kamprad, vlastníkom IKEA Group je v súčasnosti nadácia Stichting INGKA Foundation.

IKEA sa riadi podnikateľskou filozofiou, ktorú Kamprad vysvetlil vo svojom takmer náboženskom spise "Spoveď predajcu nábytku". Na rozdiel od tradičných obchodov je tovar vystavený v skladoch a počet predavačov je minimálny. Firma je známa aj marketingovým inovátorstvom, bola to napríklad prvá spoločnosť, ktorá v televíznej reklame zobrazila homosexuálny pár diskutujúci o spoločnej budúcnosti v byte zariadenom jej nábytkom.

Na Slovensku je jedna pobočka v Bratislave. Pobočka má rozlohu 36 700 m2 a má 1295 parkovacích miest. Bratislavská Ikea je najväčší obchodný dom s nábytkom v strednej Európe. Výdajné miesta sú v Žiline, Banskej Bystrici a Košiciach.

Referencie

Iné projekty 

Podniky vo Švédsku
Maloobchodné podniky
Antonín Švehla

Antonín Švehla, Dr. h. c. (15. apríl 1873, Hostivař – † 12. december 1933, Praha) bol československý politik, predseda troch česko-slovenských vlád, predseda Agrárnej strany a hostivarský statkár.

Životopis 
Narodil sa v obci Hostivař v sedliackej rodine. V roku 1900 prevzal po smrti svojho otca rodinné hospodárstvo. Politicky sa začal angažovať v deväťdesiatych rokoch 19. storočia. Od roku 1902 bol podpredsedom Združenia českých poľnohospodárov a v roku 1906 spoluzakladal časopis Venkov (Vidiek). V rokoch 1908 až 1913 pôsobil ako poslanec českého krajinského snemu. Od roku 1909 bol v Agrárnej strane predsedom výkonného výboru. Počas 1. svetovej vojny bol jedným z vedúcich predstaviteľov domáceho odboja. Účastnil sa na činnosti Českého zväzu, od roku 1917 bol v popredným predstaviteľom Maffie  a od júla 1918 stál na čele Národného výboru.

28. októbra 1918 sa podieľal na vyhlásení samostatného štátu a stal sa tak jedným z piatich mužov 28. októbra. Od roku 1918 bol poslancom Národného zhromaždenia, v rokoch 1918 až 1920 bol ministrom vnútra a podieľal sa výrazne na vzniku a podobe česko-slovenskej ústavy schválenej v roku 1920. V roku 1919 sa stal predsedom Agrárnej strany a snažil sa, aby jej politika bola prijateľná pre veľkostatkárov i pre drobných poľnohospodárov.

Podieľal sa tiež na vytvorení a následnom fungovaní tzv. Päťky, orgánu koordinujúceho činnosť hlavných českých tzv. štátotvorných politických strán. Od roku 1922 bol predsedom celkom troch česko-slovenských vlád a to v období 7. októbra 1922 – 9. decembra 1925 (1. Švehlova vláda),  9. decembra 1925 – 18. marca 1926 (2. Švehlova vláda) a 12. októbra 1926 – 1. februára 1929 (tzv. Pánska koalícia). V roku 1927 odmietol kandidovať na funkciu prezidenta republiky a podporil kandidatúru Tomáša Garrigua Masaryka. V roku 1929 sa z dôvodov svojho zdravotného stavu, s ktorým mal dlhodobé komplikácie, stiahol z aktívneho politického života.

Švehla bol známy ako schopný politik a majster kompromisu. Na rozdiel od väčšiny významných politikov svojej doby nemal akademické vzdelanie, svoje znalosti získal samoštúdiom a vynikal v riešení praktických politických otázok.

Referencie

Literatúra 
 Daniel E. Miller: Antonín Švehla - Mistr politických kompromisů ARGO 2001 ISBN 80-7203-366-2
 Marie Zdeňková, Antonín Švehla a Hostivař, Praha 2003
 Josef Hanzal, Antonín Švehla, Jinočany 1993
 Vladimír V. Dostál, Antonín Švehla, Praha 1990
 Otakar Frankenberger, Antonín Švehla v dějinách Českoslovanské strany agrární 9, Praha 1931
 Hovory s Antonínem Švehlou (a o něm), Praha 2001
 K úloze a významu agrárního hnutí v českých a československých dějinách, Praha 2001
 Na památku Antonína Švehly, Říčany 1990
 Z protokolů schůzí 9. československé vlády (3. Švehlovy) 12.10.1926 - 1.2.1929, Praha 1995

Iné projekty

Externé odkazy 
 Životopis Antonína Švehlu na stránkach Spoločnosti Antonína Švehlu
 Životopis Antonína Švehlu na stránkach Úradu vlády ČR
 Michal Říha: História agrárneho hnutia a strany
 Životopis Antonína Švehlu na Totalita.cz

Českí politici
Predsedovia vlády Česko-Slovenska
Českí slobodomurári
Zámok Nebílovy

Zámok Nebílovy je zámok v rovnomennej obci na južnom Plzeňsku,  na juh od Plzne v západných Čechách.

Bol postavený v štýle baroka v rokoch 1706 až 1719. Stavbu viedol plzenský architekt a staviteľ Jakub Auguston mladší. Od 4. júla 1998 bol sprístupnený verejnosti.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Zámek Nebílovy oficiálna stránka 
 Naučná stezka Nebílovy - Zámek Nebílovy 
 Romantický zámek Nebílovy relácia Českého rozhlasu 

Nebílovy
Nebílovy
Darth Vader

Darth Vader (Anakin Skywalker) je fiktívna postava, pôvodne rytier Jedi, neskôr temný Sithský lord, vo svete Star Wars.

V prvej epizóde Skrytá hrozba Anakin vyrástol na planéte Tatooine ako syn otrokyne Shmi Skywalker. Ako malý chlapec pomohol v boji proti Obchodnej federácii a jej armáde droidov  dvojici rytierov Jedi Obi-Wanovi, Qui-Gon Jinnovi a kráľovnej Padmé Amidale z obsadenej planéty Naboo. Následne bol na naliehanie Qui-Gon Jinna prijatý Radou Jedi za učeníka rádu. Aj v neskoršom veku zachránil Amidale život a zamiloval sa do nej, napriek tomu, že lásku k určitej osobe mal ako Jedi zakázanú. S Padmé má dve deti, dvojčatá Luka a Leiu, narodené na vesmírnej stanici Pollis Massa, Padmé pri pôrode zomrela.

V závere vojny galaktickej Republiky s Konfederáciou nezávislých systémov, v tretej epizóde Pomsta Sithov sa pridal na Temnú stranu Sily a po boku Sithského lorda Dartha Sidiousa premenili Republiku na Galaktické Impérium. Meno Vader dal Anakinovi jeho nový majster Sidious, ktorý pre ostatných vystupoval ako senátor a neskôr kancelár, resp. cisár Palpatine. Darth je hodnosť najvyšších Sithov. Keď Anakin prešiel k Temnej strane Sily a stal sa jeho učencom. V neskoršej dobe je v Galaxii s pomocou Temnej strany Sily najobávanejším podriadeným Imperátora Palpatina.
 
Vader utrpel v súboji so svojim bývalým majstrom Obi-Wanom ťažké zranenia a prežil len vďaka kybernetickým protézam a náhradám orgánov. Dostal akúsi prenosnú JISku v podobe čierneho brnenia – je skôr stroj ako človek, teda kyborg. 

Vo štvrtej epizóde Nová nádej a piatej epizóde Impérium vracia úder (najstaršie filmy v poradí) svoje sithské schopnosti využíva v boji proti republike a patrí spolu s cisárom k najzápornejším postavám v celej ságe Hviezdnych vojen. Na konci šiestej epizódy Návrat Jediho sa však predsa len vráti k Svetlej strane Sily a pomôže svojmu synovi Lukeovi poraziť imperátora. Následne zomiera, no stáva sa duchom.

Darth Vader sa objavuje aj vo filme Rogue one: Star Wars Story. Snímka sa odohráva v časoch, kedy sa Obi-Wan skrýva a Luke o svojom osude ešte nevie, tým pádom vládne v galaxii najsilnejšou rukou Temná strana Sily. V tomto filme sa Darth Vader objavuje, aby zabránil povstalcom získať plány super zbrane Galaktického Impéria, zvanej Hviezda smrti (Death Star). V siedmom pokračovaní Star Wars: Sila sa prebúdza sa objavuje iba jeho ohorená helma, ktorú vlastní Kylo Ren, vycvičený Lukom Skywalkerom ako Jedi, ale obrátený na temnú stranu síly Snokom. Usiluje sa byť tak silný ako jeho starý otec Darth Vader.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Darth Vader at Wookieepedia
 The Vader Project Platform Show
 Darth Vader at The World of Star Wars
 Darth Vader and Date Masamune
 Darth Vader on Darthipedia, the Star Wars Humor Wiki

Postavy Hviezdnych vojen
Dakota Fanningová

Hannah Dakota Fanningová (* 23. február 1994, Conyers, Georgia, USA) je americká herečka a modelka. Prielom v jej hereckej kariére nastal v roku 2001 účinkovaním vo filme Ja som Sam. Ako detská herečka si zlepšovala svoje remeslo v známych filmoch ako Muž v ohni, Vojna svetov a Šarlotina pavučinka (2004-6). Dakota začala svoj prechod v hereckej kariére na dospelejšie roly vo filmoch Hounddog a  The Secret Life of Bees. Vyhrala mnohé ceny a je momentálne najmladšou osobou, ktorá kedy bola nominovaná na cenu Screen Actors Guild.

Osobný život 
Dakota Fanningová sa narodila v meste Conyers v americkom štáte Georgia. Je dcérou Joy (za slobodna Arringtonová), ktorá je bývalou profesionálnou tenistkou a Steva Fanninga, ktorý hrával malú bejzbalovú ligu za tím St. Louis Cardinals a teraz pracuje ako predavač elektroniky  v Los Angeles. Jej starý otec z matkinej strany bol bývalý hráč amerického futbalu, Rick Arrington, a jej teta je bývalá reportérka ESPN Jill Arringtonová. Dakota má mladšiu sestru Elle Fanningovú, ktorá je taktiež herečkou.

Dakotin otec jej chcel dať meno "Dakota" a jej matka jej chcela dať meno "Hannah".

Fanningová má na polovicu nemeckých predkov a jej priezvisko má írsky pôvod. Dakota a jej rodina sú členmi Južného baptistického zhromaždenia. Dakota navštevuje  školu Campbell Hall v North Hollywood v Kalifornii a je členkou univerzitného roztlieskavačského tímu.

Filmografia

Filmy

Televízia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Filmklub.sk
 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Držitelia Critics' Choice Movie Awards
Detskí herci
Súrodenci v herectve
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA francúzskeho pôvodu
Osobnosti USA írskeho pôvodu
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Osobnosti z Georgie
Veles (boh)

Veles alebo Volos bol staroslovanský boh dobytka, ochranca stád a pastierov. Bol jedným z hlavných a najstarších božstiev Slovanov, uctievaný všetkými slovanskými národmi, najviac však v Rusku. Niektorí ho tiež uvádzajú ako slnečného boha pre jeho spriaznenosť s Perúnom. Je vládca mŕtvych a pán Podsvetia, ktoré si starí Slovania predstavovali ako šíre pastviny.

Spätosť s Perúnom a mýtus 
V staroindickej mytológií vystupuje bytosť Valá (skrývajúci, zmocňujúci sa), ktorá kradne bohovi Indrovi dobytok, ukrýva ho v neprístupnej jaskyni a tam ho požiera. Indra skrýšu vypátra a v súboji víťazí. Podobná bytosť kradnúca dobytok (Velinas) sa vyskytuje aj v baltskej mytológií. Ruskí filológovia na základe porovnávacích štúdií zrekonštruovali mýtus o boji medzi Perúnom a Velesom.

Príčina nepriateľstva medzi Velesom a Perúnom tkvela v tom, že Veles ukradol Perúnovi syna, ženu alebo (najčastejšie) dobytok. Veles sa v podobe draka alebo hada vynára z podsvetia a po Strome sveta sa šplhá do Perúnovho nebeského sídla. Ten však naňho zošle blesky a Veles sa dá na útek, pri ktorom sa premieňa alebo skrýva za skaly, stromy, zvieratá a dokonca ľudí. Perún ho napokon zabije a z Velesovho doráňaného tela sa uvoľní lup v podobe dažďa. V odborných kruhoch je tento mýtus interpretovaný najčastejšie ako striedanie období sucha a dažďa počas roka. Obdobie sucha je spôsobené Velesovou krádežou, ktorá zakaždým uvrhne svet do chaosu. Hromy a blesky predstavujú božskú bitku a po prehre Velesa začne pršať a svet sa vracia k pôvodnému poriadku. Veles ale nezomiera, ako had si zvlieka starú kožu a mýtus sa stále opakuje.

Napriek tomu, že Veles v tomto príbehu zohráva negatívnu rolu, nebol vnímaný ako zlý boh. Jeho boj s Perúnom nepredstavuje súboj dobra a zla, ale dualistický princíp v striedaní počasia, ktorý sa opakuje každý rok.

Uctievanie 
Velesa poznáme z viacerých písomných prameňov (Život sv. Vladimíra, Slovo o pluku Igorovom, Život sv. Avraama Rostovského, Nestor a iné). O rozšírení kultu Velesa svedčia aj nálezy falických symbolov, ktoré poukazujú na silu plodnosti, od ktorej záviselo rozmnožovanie stád. Centrom jeho kultu bol Novgorod, kde v určitom období dokonca prevyšoval Perúna. Bol patrónom tohto mesta. Tu ho tiež uctievali ako boha obchodu a námorníctva. Svätyne mal aj v Kyjeve a Rostove. Najčastejšie sa spodoboval ako muž s hlavou býka alebo s tromi hlavami nad sebou a rohmi. Kresťanstvo v ňom preto videlo čerta a tak dal jeho sochu knieža Vladimír v roku 988 hodiť do rieky Počajny. Pri zbere úrody, keď sa klasy viazali do snopov, často sa to nazývalo viazaním Velesovej brady. Na Velesa sa, podobne ako v prípade Perúna, aj prisahalo. Tu prestavoval ku Perúnovi ďalší protipól: zatiaľčo Perún vládol a pri porušení prísahy trestal hrubou silou, Veles predstavoval moc mágie a vinníkov trestal ťažkými chorobami.

Referencie 
 Růžička, J.: Slovanské bájesloví (mythologie) pro lid českoslovanský. Kníhkupectvo R. Prombergera, 1907
 Pitro, M., Vokáč, P.: Bohové dávných Slovanů. Vyd. ISV, Praha, 2002
 

Slovanskí bohovia
Bohovia podsvetia
Topoľčianska zubria zvernica

Topoľčianska zubria zvernica je umelo vytvorený chránený areál v správe štátnej ochrany prírody CHKO Ponitrie.

Nachádza sa v pohorí Tribeč v katastri obcí Hosťovce a Lovce v okrese Zlaté Moravce v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1964 na rozlohe 140,16 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.

Účelom je vytvoriť prostredie pre ochranu zubra európskeho pôvodne najväčšieho cicavca Európy. Chránené územie je využité ako medzinárodný vedecko-výskumný objekt pre ciele štúdia biológie zubra európskeho.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Chránený areál Topoľčianska zubria zvernica, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Chránené areály na Slovensku
Tribeč
Chránené územia v okrese Zlaté Moravce
Hosťovce (okres Zlaté Moravce)
Lovce
Zvernice
Memoriál Ondreja Nepelu

Memoriál Ondreja Nepelu je medzinárodná súťaž v krasokorčuľovaní, ktorá sa každoročne koná v Bratislave. Krasokorčuliari súťažia v štyroch disciplínach: muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry, avšak nie každý rok sa uskutočnili všetky štyri disciplíny.

Súťaž organizuje Slovenský krasokorčuliarsky zväz pravidelne od roku 1993 na počesť krasokorčuliara Ondreja Nepelu, olympijského víťaza z roku 1972 a niekoľkonásobného majstra Európy aj majstra sveta.

Odkazy
 Ondrej Nepela Memorial

Krasokorčuliarske súťaže
Krasokorčuľovanie na Slovensku
Romanovka

Romanovka je menší, 1 442 m vysoký, v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na polostrove Kamčatka, asi 60 km východne od masívu Ičinskej sopky a severne od brehov rieky Kozyrevka. Vek vulkánu sa odhaduje na neskoré štvrtohory (koniec pleistocénu až začiatok holocénu). Po oboch stranách rieky Kozyrevka sa nachádza väčšia skupina mlado vyzerajúcich troskových kužeľov a s nimi asociovaných lávových prúdov, ktoré sú geneticky podobné vulkanizmu Romanovky. Vek poslednej erucpie sopky však nie je presnejšie zdatovaný.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Romanovka na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Stratovulkány
Škoda 706 RTH

Škoda 706 RTH je názov pre účelové vozidlo,na ktorého podvozku ktorého bola nadstavba používaná na rôzne účely napríklad ako montážne vozidlo v MHD, cisterna - kropiaci voz, 
cisternový hasící automobil (striekačka) atď.

Použitie nadstavby

Montážne vozidlo 
Prevedenie ako montážne vozidlo (napríklad používané v DPMB) je názov zariadenia montovaného na podvozok automobilu - ŠKODA 706 RTH  "pojazdná pohyblivá pracovná plošina VNP 400/500 HP" -montované nástavby boli vo viacero vyhotoveniach napr. tiež s kolesovým adaptérom "K-81"							
Plošina sa používala pre montážne kontrolné, údržbárske alebo opravárenské práce na trolejovom vedení električiek a trolejbusov, ďalej na opravy semaforov a návestidiel.

Výrobca: Železničné staviteľstvo závod 6, Perucká 9, Praha

Pozri aj 
 Škoda 706

Externé odkazy 
 Montážne vozidlo MHD v Pardubiciach
 www.pozary.cz/rubriky/technika/vysokozdvizne-plosiny-na-podvozcich-skoda-liaz_13515.html
 www.karosa.cz
 použitie ako montážne vozidlo
 cisternová automobilová striekačka
 Škoda 706 RTH použíté vo filme
 Technické údaje pre Škodu 706 RTH s nadstavbou s využitím ako hasiaci cisternový automobil

706 RTH
Vulkan Geodezistov

Vulkan Geodezistov () je menší, 1 170 m vysoký štítový vulkán, nachádzajúci sa v južnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na polostrove Kamčatka. Vulkán má pomerne jednoduchú stavbu a je tvorený prevažne bazaltami až andezitmi. Vek poslednej erupcie nie je známy, no odhaduje sa na holocén.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový Vulkan Geodezistov na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Stratovulkány
Vyhasnuté sopky
Krajnij

Krajnij () je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka v južnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát. 1 554 m vysoká sopka leží asi 10 km východne od komplexu Kekurnyj a na jej stavbe sa zúčastňujú prevažne bazaltové až bazaltovo-andezitové horniny. Svahy vulkánu sú posiate početnými troskovými kužeľmi. Vek vzniku vulkánu sa odhaduje na neskorý pleistocén až holocén, vek poslednej erupcie nie je zdokumentovaný.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový vulkán Krajnij na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Vyhasnuté sopky
Ingvar Kamprad

Feodor Ingvar Kamprad (* 30. marec 1926, Pjätteryd, Švédsko† 27. január 2018, Liatorp) bol švédsky podnikateľ a zakladateľ bytového maloobchodného reťazca IKEA. K roku 2009 bol časopisom Forbes zaradený ako najbohatší Európan a zároveň piatou najbohatšou osobou na svete, keď jeho čisté imanie bolo odhadované na 22 miliárd dolárov.

Referencie

Iné projekty

Literatúra 
 Ingvar Kamprad, Bertil Torekull: Das Geheimnis von IKEA. Offizielle Biografie. S & L MedienContor, Hamburg 1998, ISBN 3-931962-99-7.
 Mr. Ikea – Der Mann, der die Welt möblieren wollte! Film (52 Minuten), Buena Vista Entertainment
 Johan Stenebo: Die Wahrheit über IKEA. Erfahrungsbericht eines ehem. IKEA-Top Managers und persönlichen Assistenten Kamprads. campus, Frankfurt/ New York 2010, ISBN 978-3-593-39246-2.
 Frode Grytten: Ein ehrliches Angebot. Roman. Nagel & Kimche, Zürich 2012, ISBN 978-3-312-00536-9.
 Rüdiger Jungbluth: Ingvar Kamprad. Alter Schwede, neue Milde. In: Die Zeit. 8. november 2012.

Externé odkazy 
Carlos Slim tops Forbes rich list as wealth jumps 38% BBC News, 9. marec 2011
Ingvar Kamprad: IKEA Founder and One of the World's Richest People *Kamprad topic page at Forbes.com
Ingvar Kamprad's Timeline and Quotes

Švédski podnikatelia
Švédske osobnosti nemeckého pôvodu
Lykourgos

Lykourgos (iné názvy: Lykurgos, Lykúrgos, Lykurg, (, ) môže byť:
 mytologický spartský zákonodarca, pozri Lykourgos (Sparta)
 trácky kráľ, pozri Lykourgos (Trácia)
 aténsky politik, pozri Lykourgos (Atény)
 kráľ Sparty v treťom storočí pred Kr., pozri Lykourgos (kráľ Sparty)
 mytologický kráľ v Nemei, pozri Lykourgos (Nemea)
 mytologický kráľ Arkádie, pozri Lykourgos (Arkádia)
 syn boha vetra Borea, pozri Lykourgos (syn Borea)
Eggella

Eggella () je názov menšieho, len 1 046 m vysokého štítového vulkánu, nachádzajúceho sa na polostrove Kamčatka v južnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát bokom od hlavnej sopečnej reťaze západnej vulkanickej zóny polostrova. Masív sopky je tvorený prevažne bazaltami až bazaltovo-andezitovými horninami, východné svahy sú pokryté viacerými troskovými kužeľmi. Vek vzniku vulkánu, ako ja vek poslednej erupcie nie je známy, odhaduje sa na koniec pleistocénu až začiatok holocénu.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový vulkán Eggella na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Pograničnyj

Pograničnyj je názov komplexu štítových vulkánov, nachádzajúci v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na Kamčatke, ležiaci približne v strede spojnice medzi sopkami Čornyj a Zaoziornyj. Komplex tvorí trojica štítových vulkánov Pograničnyj, Centraľnyj a Vodoraždeľnyj, Pograničnyj je najvyšší a najjužnejšie položený člen komplexu. Vek komplexu sa odhaduje na koniec pleistocénu až začiatok holocénu.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanický komplex Pograničnyj na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Vyhasnuté sopky
ŠK Senec

ŠK Senec je bývalý slovenský futbalový klub so sídlom v Senci.  V roku 2014 zmenil klub názov z ŠK SFM Senec na ŠK Senec. V roku 2016 futbalový klub získali noví majitelia a presťahovali ho do Gabčíkova.

História 
ŠK SFM Senec vznikol v roku 1994 z iniciatívy rodičov športovo nadaných detí, sponzorských firiem Agrisem Galanta, Sekostav Senec a Turček-plynové infražiariče Nitra. Od roku 1994 je ŠK SFM Senec registrovaný ako občianske združenie na MV SR. ŠK SFM Senec vznikol s jedným žiackym mužstvom, dnes sú v jeho štruktúre 1 seniorské mužstvo, 3 dorastenecké mužstvá, 4 žiacke mužstvá, 4 prípravky a 2 mužstvá pusiniek, tj. cca 300 aktívnych športovcov - futbalistov. V roku 2014 sa klub pretransformoval z občianskeho združenia na akciovú spoločnosť a prijal názov ŠK Senec.  

Od roku 1999 každoročne organizuje futbalový turnaj mládeže OKRES SENEC a jeho PRIATELIA. ŠK SFM Senec je občianske združenie, má záujem podieľať sa na výchove mládeže v Senci a jeho okolí. Hlavným poslaním klubu je vychovať zo športovo nadaných detí nielen dobrých športovcov, ale aj slušných ľudí, ktorí budú reprezentovať nielen ŠK ale aj svoje mesto, školu a možno raz aj svoju vlasť.

Športové výsledky

Externé odkazy a zdroj 
 Oficiálna stránka klubu

Senec
Futbalové kluby založené v 1994
Šport v Senci
Európska cesta 36

Európska cesta 36 (E36, v minulosti E-01) je európska cesta, ktorá vedie z nemeckého Berlína do poľského mesta Bolesławiec. Jej celková dĺžka je okolo 210 km.

Priebeh 
E36 sa začína v Berlíne, kde začína diaľnicou A13, odkiaľ smeruje cez Lübben, prechádza po A15 cez mestá Lübbenau, Cottbus a Forst do Poľska. V Poľsku nadväzuje na A15 štátna cesta 18 a končí pri meste Bolesławiec, kde sa napája na E40.

Referencie

Iné projekty 

36
Bliznec

Bliznec je menší,  vysoký, v súčasnosti (jún 2014) neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na polostrove Kamčatka, asi  juhozápadne od štítovej sopky Kebenej. Masív sopky je tvorený prevažne bazaltami a jeho vek sa datuje na neskorý pleistocén. Na severnej strane vulkánu sa nachádza niekoľko menších troskových kužeľov a s nimi asociovaných lávových prúdov, ktoré sú mladšie – holocénne. Osamotený troskový kužeľ holocénneho veku sa nachádza aj na východnom svahu.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – stratovulkán Bliznec na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Stratovulkány
Kebenej

Kebenej je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na polostrove Kamčatka. Masív 1 527 m vysokej sopky je budovaný bazaltovými až bazaltovo-andezitovými horninami a jeho vznik sa odhaduje na nekorý pleistocén až začiatok holocénu. Severovýchodné a severozápadné svahy vulkánu pokrývajú dve skupiny mladších, pravdepodobne holocénnych troskových kužeľov. Vek poslednej erupcie vulkánu Kebenej nie je zdokumentovaný.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový vulkán Kebenej na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Šišejka

Šišejka je osamotene stojaci lávový dóm, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka západne od hlavného chrbta centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát, neďaleko ústia rieky Šišej. Dóm a s ním asociovaný lávový prúd vznikli počas erupcie pred cca 4 200 rokmi.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - lávový dóm Šišejka na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Lávové dómy
Terpuk

Terpuk je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa  na polostrove Kamčatka v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát, južne od sopky Leutongej a severozápadne od vulkánu Kebenej. Prevažne bazaltová sopka má výšku len 765 m a jej vrchol je pokrytý niekoľkými menšími troskovými kužeľmi, zoradenými v línii severovýchod-juhozápad. Od vrcholu sa radiálne rozširujú aj viaceré lávové prúdy, najmladšie z nich majú vek len 2 500 až 3 000 rokov.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový vulkán Terpuk na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Hashim Thaçi

Hashim Thaçi (* 24. máj 1968, Buroja, Kosovo) je kosovskoalbánsky politik, bývalý prezident Kosova (od 7. apríla 2016 do 5. novembra 2020). Od 9. januára 2008 do 9. decembra 2014) bol premiérom Kosova, predsedom najsilnejšej kosovskej politickej strany, Demokratickej strany Kosova, a veliteľom organizácie Kosovská oslobodzovacia armáda (UÇK). Je obviňovaný z terorizmu a zo zodpovednosti za páchanie vojnových zločinov.

Z prezidentskej funkcie rezignoval 5. novembra 2020, aby ochránil úrad a obhajoval seba na medzinárodnom tribunáli v Haagu. Dočasne úrad prevzala Vjosa Osmaniová, predsedníčka parlamentu. Osmaniová bola v apríli 2021 zvolená za prezidentku.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 PDK 
 Kryetari Thaçi: Populli i Kosovës dhe UÇK-ja ishin një 
 BBC News Profile
 Thaçi comments on the future of Kosovo at United States Institute of Peace
 Susanne Simon: „Die Schlange“ greift nach der Macht im Kosovo 
 Vůdci kosovských Albánců jsou spojováni s mafiemi

Kosovskí politici
Osobnosti albánskeho pôvodu
Prezidenti Kosova
Predsedovia vlády Kosova
Leutongej

Leutongej je neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka v centrálnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát, na južnom konci grabenu, tiahnúceho sa v smere severovýchod-juhozápad asi 20 km západne od centrálneho chrbta pohoria. Vrchol prevažne bazaltovej sopky križuje reťaz troskových kužeľov, ďalší väčší kužeľ sa nachádza na južnom svahu sopky. Vek vzniku vulkánu sa odhaduje na neskorý kvartér (koniec pleistocénu až začiatok holocénu).

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítový vulkán Leutongej na Global Volcanism Program 

Sopky Kamčatky
Štítové vulkány
Vyhasnuté sopky
Coruscant

Coruscant je meno fiktívnej planéty vo svete Star Wars. Jej povrch je pokrytý súvislou mestskou zástavbou. Ide o najdôležitejší svet galaxie, hlavné centrum Starej republiky, Galaktického impéria i Novej republiky (v rôznych časoch). Preto sa na ňom nachádza budova Senátu republiky, Palác impéria či Chrám Jediov. Cez Coruscant vedú dôležité obchodné cesty, vďaka ktorým je najbohatším a najpvlyvnejším svetom, čo nepriamo potvrdzujú aj jeho hyperpriestorové súradnice (0,0,0).

V druhej filmovej trilógii Star Wars bol Coruscant zobrazovaný pomerne často. V pôvodnej sérii sa objavil len krátko, na konci Epizódy VI: Návrat Jediho.

Popis planéty 
Jediným prerušením súvislej zástavby je Západné more (Western Sea), s ostrovmi vytvorenými pre spríjemnenie dovolenky, a pôvodné pohorie Manarai Mountains. Pretože prirodzené zásobovanie bilióna obyvateľov vodou nie je možné, povrch planéty je pretkaný sústavou potrubí, ktoré ju privádza do centier z ľadovcov na póloch. Na povrchu planéty boli vybudované obrie budovy zaisťujúce chod ekosystému. Takmer všetko je recyklované. Ďalším problémom je množstvo oxidu uhličitého produkované obyvateľstvom. Na jeho spracovanie boli v atmosfére umiestnené špeciálne „lapače“.

Deň trvá 24 hodín a miestny rok ich má 368. Planétu obiehajú 4 mesiace, sústava má jednu centrálnu hviezdu.

História planéty 
 Coruscant sa stáva Hlavným Mestom Republiky
 Majster Jedi Arca objavuje spôsob, ako s pomocou Sily vyradiť mechanizmy
 Ulic Qel-Droma, Aleema a maskovaný Warlord Mandalor úspešne obsadzujú priestory Republiky
 Smrť Vodo Siosk - Baasa a Netus, predsedu Senátu
 Coruscant sa mení na Imperiálne mesto
 Oddelenie neľudí od ľudí
 Bail Organa a Mon Mothma sa stretávajú v Organovej rezidencii a plánujú povstanie
 Zničenie imperiálneho doku, v ktorom boli pomôcky na stavbu Hviezdy Smrti
 Kyle Katarn prenikol do prísne stráženého strediska Imperiálnych tajných operácii, aby získal dekódovací kľúč, vďaka ktorému mohol získať prístup k obsahu ukradnutej navigačnej karty obsahujúcej informácie nutné pre zastavenie projektu Dark Forces
 Admirál Zaarin sa pokúsil o prevrat v systéme Coruscant
 Po Palpatinovej smrti v bitke o Endor získala vládu nad ríšou riaditeľka vnútornej bezpečnosti Ysanne
 Coruscant sa stáva Hlavným mestom novej formujúcej sa republiky
 Thrawn začína s blokádou Coruscantu
 Coruscant je evakuovaný, kvôli Palpatínovi, ktorý bol znovuzrodený
 Palpatínovi najbližší ničia Coruscantské štvrte
 Nová Republika sa vracia na Coruscant a začína s opravami
 Hutt Durga vnikol do imperiálnych archívov a začal hľadať plány Hviezdy Smrti
 Druhé impérium útočí na zásobovače planéty
 Coruscant je terčom útokov Yuuzhan Vongom

Externé odkazy 
 Coruscant na starwars.com 
 Coruscant na starwars.wikia.com 

Planéty Hviezdnych vojen
Dagobah

Dagobah je meno fiktívnej planéty vo svete Star Wars. Jej neobývaný povrch je pokrytý súvislými pralesmi a močiarmi. Táto planéta je plná života, nachádzajú sa tu najrôznejšie živočíšne a rastlinné druhy. Ide o svet, kam sa ukryl Majster Yoda po III. epizóde, tu aj v V. Epizóde cvičí Luka Skywalkera v používaní Sily. Ten ho však neposlúche a vydá sa pred koncom výcviku zachrániť svojich priateľov. V závere trilógie tu Majster Yoda zomiera na starobou vo veku 900 rokov.

Externé odkazy 
 Dagobah na starwars.com 
 Dagobah na starwars.wikia.com 

Planéty Hviezdnych vojen
Age of Empires III: The War Chiefs

Age of Empires III: The War Chiefs (niekedy známe ako TWC alebo WC) je v poradí prvý oficiálny datadisk pre stratégickú počítačovú hru Age of Empires III. Titul bol vydaný spoločnosťami Ensemble Studios a Microsoft Game Studios 7. marca 2006. Hra po prvýkrát vyšla 19. septembra 2006. Demo verzia bola vydaná 4. októbra 2006. Plná verzia hry sa po prvýkrát dostala na trh 17. októbra 2006, v Spojených štátoch. Po roku ju nasledoval druhý datadisk nazvaný Age of Empires III: The Asian Dynasties.

Gameplay

Zmeny v hre oproti pôvodnému titulu 
Boli pridané meďné a cínové bane, ale tieto neprodukujú také veľké množstvo zlata ako zlaté a strieborné bane. Niekedy meďné bane produkujú 2000 zlata, rovnako ako strieborné, zatiaľ čo zlaté bane produkujú vždy 5000 zlata.

Systém domovského mesta bol trocha pozmenený oproti základnej hre.  Na doske s kartami teraz môže byť viac ako 20 kariet pridaním jednej extra karty po každých desiatich leveloch domovského mesta. Nové karty na nový mestský level 40 kárt sú možné pre všetky civilizácie. Počas používania domovského mesta majú Irokézovia a Siuxovia piatich členov kmeňovej rady, a to náčelníka, vojnového vodcu, šamana, múdru ženu a posla. Každý z nich ponúka rozličné jednotky, pomoc a vylepšenia. Všetky tieto položky sú veľmi podobné s európskymi domovskými mestami. Aztékovia používajú ako svoje domovské mesto Tenochtitlan. Irokézi štartujú hru s jedným vozom, ktorý môžu transformovať do väčšiny ich budov, okrem obchodných staníc, mestských centier a vojnových chát (na ktoré je potrebný ich špecifický voz).

Pozri aj 
 Séria Age of Empires

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Age of Empires
Počítačové hry z 2007
Strategické počítačové hry
Počítačové hry