joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Abruka

Abruka (švédsky Abrö, nemecky Abro) je jeden z estónskych ostrovov v Baltskom more. Abruka sa nachádza na severnom okraji Rižského zálivu, približne  južne od Kuressaare. Zemepisné súradnice stredu ostrova sú 58° 08' 50" severnej šírky a 22° 30' 30" východnej dĺžky. Ostrov má rozlohu .

Geografia
Abruka sa nachádza necelých  od južného pobežia ostrova Saaremaa, najväčšieho v Západoestónskom súostrový. Je obklopený niekoľkými ďalšími ostrovmi a ostrovčekmi, z nich najväčšie sú Vahase na západe, Kasselaid na východe a Linnusitamaa na juhu.

Osídlenie
Prvé záznamy o osídlení ostrova pochádzajú zo stredoveku, keď tu biskup z Kuressaare založil farmu. Stále osídlenie začalo v 18. storočí. Maximálna dosiahnutá veľkosť populácie v celej histórii ostrova bola 150 ľudí. V súčasnosti má ostrov približne 30 obyvateľov. Ostrov je dostupný pravidelnou poštovnou lodnou linkou z kuressaarského prístavu Roomassaare.

Pozri aj 
Zoznam ostrovov Estónska

Externé odkazy

Ostrovy Baltského mora
Ostrovy Estónska
Západoestónske súostrovie
Stredná odborná škola obchodu a služieb (Nová Baňa, Osvety 17)

Stredná odborná škola obchodu a služieb Nová Baňa je stredná odborná škola v Novej Bani zameraná na vyučovanie učebných a študijných predmetov zameraných na rôzne služby v obchode, cestovnom ruchu, poľnohospodárstve.

Možnosti štúdia 
 odbor	                                   dĺžka štúdia
 obchod a podnikanie (študijný odbor)	    4 roky
 kozmetik (študijný odbor)	            4 roky
 kuchár (študijný odbor)	            4 roky
 škola podnikania (študijný odbor)	    4 roky
 hostinský (učebný odbor)	            3 roky
 kuchár (učebný odbor)	                    3 roky
 čašník (učebný odbor)	                    3 roky
 agromechanizátor (učebný odbor)	            3 roky
 spoločné stravovanie (študijný/nadstavba/ odbor)2 roky
 Poľnohspodárstvo (študijný/nadstavba/ odbor)	2 roky

Externé odkazy 
Oficiálna stránka školy

Stredné školy na Slovensku
Nová Baňa
Školy v okrese Žarnovica
Segunda División

Segunda División (slovensky: Druhá liga) je nižšia (druhá úroveň) profesionálna futbalová súťaž v Španielsku. Táto futbalová súťaž je súčasťou Liga de Fútbol Profesional (slovensky: Profesionálna futbalová liga). Dňa 16. augusta 2006 Liga de Fútbol Profesional podpísala sponzorskú dohodu pre Segunda División s bankovou skupinou BBVA a premenovala Segunda División na Liga BBVA a neskôr od sezóny 2008/09 na Liga AdelanteNajviac titulov 8, získal Real Murcia. Aktuálnym víťazom je Real Sociedad.

História 
 Segunda División bola vytvorená v roku 1929 a vždy bola organizovaná Liga de Fútbol Profesional. 
 Aktuálne ju tvorí 22 klubov. 
 Najlepším strelcom poslednej sezóny 2008/09 bol Juan Francisco Martínez Modesto, aktuálne hráč CD Tenerife.
 4. júna 2008 bola premenovaná z Liga BBVA na Liga Adelante.

Formát súťaže 
Segunda División sa hrá zvyčajným dvojkolovým spôsobom. V priebehu sezóny, ktorá sa hrá od septembra do júna, každý z dvadsiatich dvoch klubov odohrá s ďalšími klubmi dva zápasy, jeden doma a druhý vonku, spolu 42 zápasov. Za víťazstvo sú tri body, za remízu 1 bod a za prehru sa neprideľuje žiaden. Na základe počtu získaných bodov sa vytvorí ligová tabuľka a klub s najvyšším počtom bodov na konci sezóny sa stáva majstrom. V prípade rovnosti bodov dvoch alebo viacerých klubov sa o ich umiestnení rozhoduje na základe nasledovných kritérií: (1) gólový rozdiel zo vzájomných zápasov medzi tými dvoma klubmi, o ktorých sa rozhoduje; (2) ak sa rozhoduje o viac ako dvoch kluboch, tak sa berie do úvahy súčet bodov zo vzájomných zápasov; (3) potom gólový rozdiel zo vzájomných zápasov; (4) gólový rozdiel zo všetkých zápasov v sezóne; (5) celkový počet strelených gólov vo všetkých zápasoch v sezóne.

Tri najlepšie tímy postupujú do Primera División. Štyri posledné tímy zostupujú do Segunda División B.

Sezóny

Víťazi 
 8 tituly: Real Murcia
 5 titulov: Real Oviedo, Sporting de Gijón
 4 tituly: Málaga CF*, Sevilla FC, UD Las Palmas, RCD La Coruña, Real Betis
 3 tituly: Deportivo Alavés, Hércules CF, Celta de Vigo, CD Alcoyano, Real Valladolid, CA Osasuna, Granada CF, Real Sociedad
 2 tituly: Valencia CF, RCD Mallorca, CD Castellón, CE Sabadell, Racing de Santander, Real Jaén, Pontevedra CF, CP Mérida
 1 titul: Atlético Tetuán, Cultural Leonesa, Elche CF, CD Tenerife, Córdoba CF, Burgos CF, Real Zaragoza, AD Almería, Castilla CF, Albacete Balompié, UE Lleida, RCD Español, Atlético de Madrid, Levante UD, Cádiz CF, Recreativo de Huelva, CD Numancia, Xerez CD
*Celkovo tituly ako Málaga CF a CD Málaga

Kluby v sezóne 2010/11

Štadióny v ročníku 2010–11

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka

Referencie 

Španielske futbalové súťaže
Futbalové súťaže v Európe
Brutto

Brutto (skr. btto) môže byť:
v ekonómii: 
hrubá hmotnosť v zmysle hmotnosť tovaru aj s obalom, pozri brutto (obal)
hovorovo: skrátene brutto príjem (=hrubý príjem)
hrubý, celkový (o hodnote, množstve a podobne)

he:שכר#שכר ברוטו
Maurice Wilkes

Maurice Vincent Wilkes (* 26. jún 1913, Dudley, Spojené kráľovstvo - † 29. november 2010, Cambridge) bol britský informatik. Je známy predovšetkým ako vynálezca konceptu mikroprogramovania - ukladania programu na riadenie činnosti procesora v pamäti typu ROM. Tento vynález bol aj hlavným dôvodom, vďaka ktorému dostal v roku 1967 Turingovu cenu.

Iné projekty 

Držitelia Turingovej ceny
Anglickí informatici
Osobnosti z Cambridgea (Cambridgeshire)
Smrek (rod)

Smrek (lat. Picea Dietr.) je rod z čeľade borovicovité (Pinaceae). Má vyše 40 druhov, rastúcich v miernom a subpolárnom pásme severnej pologule.

Rozdelenie v lesníctve 
V  lesníckej  dendrológií sa používa rozdelenie do dvoch sekcií:
 1. Sekcia: Eupicea Willk.- štvorhranné,  na priereze štvorcové až kosoštvorcové ihlice s radmi  prieduchov na všetkých štyroch stranách.Patrí tu smrek obyčajný, smrek pichľavý, smrek východný, smrek biely, smrek čierny a iné.
 2. Sekcia: Omorica Willk.- sploštené ihlice, na líci zelené, na rube s belavými pásmi sústredených  prieduchov. Najvýznamnejší druh je smrek omorikový.

Druhy 
 Picea abies 
 Picea asperata
 Picea meyeri 
 Picea koraiensis
 Picea koyamae 

 Picea orientalis 
 Picea morrisonicola 
 Picea wilsonii 
 Picea obovata 
 Picea schrenkiana 
 Picea smithiana 
 Picea alpestris 

 Picea maximowiczii 
 Picea torano 
 Picea neoveitchii 
 Picea martinezii 
 Picea chihuahuana

 Picea breweriana 
 Picea brachytyla 
 Picea farreri 
 Picea omorika 

 Picea mariana 
 Picea rubens 
 Picea glehnii 
 Picea alcockiana ("P. bicolor") 
 Picea purpurea 
 Picea balfouriana 
 Picea likiangensis 
 Picea spinulosa 

 Picea glauca 
 Picea engelmannii 
 Picea sitchensis 
 Picea jezoensis 
 Picea pungens Picea excelsa''

Iné projekty

Externé odkazy 
 Picea - smrek - klivia.com
 Smrek - biolib.cz
 Nízke druhy

Borovicovité
Ihličnaté stromy
Primér (nukleové kyseliny)

Primér (iné názvy: primer , štartér ) je:
a) krátky (alebo občas dlhší) reťazec jednovláknovej RNA alebo jednovláknovej DNA (resp. pri niektorých vírusoch krátky reťazec proteínu a pri niektorých retrovírusoch reťazec tRNA), ktorý slúži v prírode ako molekula, na ktorej sa začína replikácia DNA alebo reverzná transkripcia; alebo
b) obdoba bodu a) v laboratórnych podmienkach, slúžiaca na rozličné účely (napr. pri polymerázovej reťazovej reakcii DNA, 
sekvenovaní DNA, miestne cielenej mutagenéze či pri extenzii priméru), najmä  krátky reťazec jednovláknovej (obyčajne) DNA, ktorý slúži ako molekula, na ktorej sa začína polymerázová reťazová reakcia DNA.

Primér pri replikácii DNA 
Primér je úsek ribonukleovej kyseliny (RNA), ktorý zohráva dôležitú úlohu v procese replikácie DNA. Je to krátky reťazec pozostávajúci len z niekoľkých ribonukleotidovoligonukleotid, na ktorého 3'-OH skupinu dokážu replikačné enzýmy zo skupiny DNA-polymeráz pridávať deoxyribonukleotidy a začať tým tvorbu nového dcérskeho reťazca DNA. DNA-polymerázy totiž dokážu pridávať deoxyribonukeotidy len k už existujúcemu reťazcu nukleovej kyseliny. Preto je primér dôležitý na začiatku procesu vlastnej replikácie DNA.

Primér vzniká pôsobením enzýmu primázy (RNA-primázy). U eukaryotov má primázovú aktivitu (je schopná tvoriť priméry) DNA polymeráza α. Na matrici DNA, ktorá má smer 3'-5' postačí na replikáciu celého vlákna len jeden primér čím vzniká tzv. vedúci reťazec (leading strand). Ale na vlákne so smerom 5'-3' sa nový reťazec DNA syntetizuje v podobe krátkych (1 0002 000 báz) úsekov, tzv. Okazakiho fragmentov, z ktorých syntéza každého začína tvorbou nového primeru. Pri replikácii tohto tzv. zaostávajúceho reťazca (lagging strand) sa teda musí vytvoriť množstvo primérov. Po pripojení niekoľkých deoxyribonukleotidov už primér nemá nijakú funkciu, a tak sa z oboch reťazcov odstráni pôsobením enzýmu ribonukleázy H.

Referencie 

DNA
RNA
Replikácia DNA
Mesut Özil

Mesut Özil (* 15. október 1988, Gelsenkirchen, Nemecko) je nemecký futbalista s tureckými koreňmi, aktuálne hráč Arsenal FC, kam prišiel v lete 2013 z Real Madrid CF. Özil v roku 2018 ukončil reprezentačnú kariéru .

Özil bol tak isto členom juniorského národného tímu od roku 2006 (jeho prvá profesionálna ligová sezóna) a je členom nemeckého národného tímu od roku 2009. Počas majstrovstiev sveta FIFA 2010 na seba upútal pozornosť svetových médií a takisto bol nominovaný na ocenenie Zlatá lopta.

Úspechy

Klubové

FC Schalke 04 
 1x 2. miesto v Bundeslige: 2006/07

SV Werder Brémy 
 1x víťaz Nemeckého pohára: 2008/09
 1x 2. miesto v Pohári UEFA: 2008/09

Reprezentačné

Nemecko "U-21" 
 1x majster Európy do 21 rokov

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Mesut Özil na imscouting.com 
 Oficiálna webstránka  (po turecky)
 Mesut Özil na kicker.de 
 Özilova kariéra na fussballdaten.de 
 Mesut Özil na tramsfermarkt.de 

Nemeckí národní futbalisti
Hráči Rot-Weiss Essen
Hráči FC Schalke 04
Hráči SV Werder Bremen
Majstri sveta vo futbale
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2014
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2016
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2018
Nemecké osobnosti tureckého pôvodu
Osobnosti z Gelsenkirchenu
Sébastien Loeb

Sébastien Loeb (* 26. február 1974, Haguenau, Francúzsko) je francúzsky jazdec rely a najúspešnejší jazdec v histórii tejto súťaže. Získal 78 víťazstiev v kategórii WRC a 9 krát v rade vyhral majstrovstvá sveta (od 2004 - 2012).

Jeho spolujazdec bol Daniel Elena. Sébastien Loeb dlhú dobu jazdil s vozom Citroën Xsara WRC, neskôr jazdil s modelom Citroën C4 WRC a posledné sezóny odjazsil v Citroën DS3 WRC od rovnakej značky. Pôvodne gymnasta, Loeb prešiel na jazdenie v rely v roku 1995 a vyhral Juniorské Majstrovstvá Sveta v roku 2001. K továrenskému tímu Citroën sa pripojil v roku 2002, v ktorom získal svoje prvé víťazstvo na Rely Nemecka. Po skončení na druhom mieste, kedy ho len o jeden bod porazil Petter Solberg v roku 2003, Loeb získal svoj prvý titul v roku 2004 ako člen továrenského tímu Citroën. Pokračoval v tíme Citroën a úspešne získal 8 titulov majstra sveta. Svoj posledný titul získal v roku 2012. 

Okrem úspechov v rely, Loeb je 3. násobný víťaz v Race of Champions. V roku 2006, skončil druhý na 24 - hodín Le Mans. V roku 2013 prekonal svetový rekord v aute Peugeot 208 T16 na pretekoch do vrchu Pikes Peak s časom 8:13.878, ktorý sa nachádza v americkom štáte Colorado (štát USA). V rokoch 2016 (konečné 9. miesto) a 2017 (konečné 2. miesto) sa zúčastnil Rallye Dakar.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Sébastien Loeb na FIAWTCC.com
 Sébastien Loeb na FIAWorldRallyCross.com
 Sébastien Loeb (rozhovor z cyklu České televize "Na plovárně")
 

Francúzski jazdci rely
Jazdci Rallye Dakar
Hameln

Hameln je nemecké mesto v Dolnom Sasku. Je okresným mestom krajinského okresu Hameln-Pyrmont.

Geografia 

Hameln leží juhozápadne od Hannoveru približne v strede vzdušnej čiary medzi Herfordom na západe a Hildesheimom na východe. Mesto sa nachádza v centre Národného parku Naturpark Weserbergland Schaumburg-Hameln. Západne od mesta leží 258 metrov vysoký vrch Klüt.

Legenda 
Mesto sa stalo takmer celosvetovo známym svojou legendou o Potkaniarovi. Ide o skutočný historický príbeh z roku 1284, kedy mal neznámy potkaniar odviesť z mesta 130 chlapcov a dievčat neznámo kam. Podľa jednej z hypotéz, ktorú vyslovil nemecký historik Wolfgang Wann, odviedol potkaniar – lokátor týchto mladých ľudí na Moravu a tí tam založili obec Hamlíkov.

Dejiny 
Prvé písomné zmienky o Hameln pochádzajú z 9. storočia. Okolo roku 1200 sa stal jedným z prvých miest Hannoverského kráľovstva. Stalo sa hanzovým mestom, po tridsaťročnej vojne sa postupne premenilo na pevnosť. Po nástupe Adolfa Hitlera k moci bolo v meste väzenie pre politických väzňov, homosexuálov a Židov. Za druhej svetovej vojny bol Hameln bombardovaný, po vojne tu bola zriadená vojenská základňa britskej armády. V meste sú významné pamiatky, medzi ne patrí historické Staré mesto, kolegiátný kostol sv. Bonifáca a ulica Bungelosestraße známa vďaka povesti o Krysarovi.

Partnerské mestá 
  Kalwaria Zebrzydowska, Poľsko
  Quedlinburg, Nemecko
  Saint-Maur-des-Fossés, Francúzsko
  Torbay, Veľká Británia

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Dejiny mesta Hameln 
 Historické Fotograf Hameln  
 Aktuálne správy, video a fotogaléria

Zdroj 

Mestá v Dolnom Sasku
Hanza
Goslar

Goslar je mesto ležiace uprostred Nemecka v Dolnom Sasku v pohorí Harz. Je okresným mestom rovnomenného okresu. Má titul „Veľké samostatné mesto“.

Dejiny Goslaru sú úzko späté s ťažbou kovov (najmä striebra) v neďalekom Rammelsbergu. Miestne bane a Goslar sú od roku 1992 zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.

Osobnosti mesta 
 Henrich IV. (* 1050 – † 1106), rímsky kráľ a cisár Rímskonemeckej ríše
 Kristián Schröder (* 1655 – † 1702), cisársky a kráľovský maliar, správca a inšpektor obrazárne na Pražskom hrade
 Hermann Moric Saský (* 1696 – † 1750), francúzsky maršal a vojenský teoretik

Partnerské mestá 
  Arcachon, Francúzsko, 1965
  Beroun, Česko, 1989
  Brzeg, Poľsko, 2000
  Ra'anana, Izrael, 2006
  Windsor and Maidenhead, Spojené kráľovstvo, 1969

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Goslar v 3 600 obrazoch
 Obrazový album Goslaru
 UNESCO - kultúrne dedičstvo

Zdroj 

 

Mestá v Dolnom Sasku
Lokality Svetového dedičstva v Nemecku
Hanza
Slobodné ríšske mestá
Hiiumaa (ostrov)

Hiiumaa ( je jeden z estónskych ostrovov v Baltskom mori. Hiiumaa sa nachádza v severozápadnej časti Západoestónskeho súostrovia, severne od ostrova Saaremaa a západne od ostrova Vormsi. Zemepisné súradnice stredu ostrova sú 58° 53' 17" severnej šírky a 22° 41' 10" východnej dĺžky. Ostrov má rozlohu , je druhým najväčším ostrovom v Estónsku, a dosahuje maximálnu nadmorskú výšku .

Názov 
V najstarších prameňoch sa ostrov vyskytuje ako Dageida, čo môže byť latinské spodobenie švédskeho názvu Dagö, odvodeného z dag („deň“) a ö („ostrov“). Je tiež možné, že zložka dag tu zastupuje časté škandinávske mužské meno, a že to nie je „denný ostrov“, ale  „Dagov ostrov“. Estónsky názov Hiiumaa sa vykladá ako hiid („obr“) a maa („zem“, „územie“), teda „zem obrov“. Zaujímavé je aj porovnanie s fínčinou, ktorá má pre ostrov označenie Hiidenmaa, v ňom nájdem slovo hiisi (genitív hiiden), významovo zodpovedajúce estónskemu hiis (genitív hiie), teda „háj“, a to háj svätý, obetný, prípadne metonymicky aj božská bytosť, ktorá bola v háji uctievaná. Nie je vylúčené, že táto etymológia je pôvodná.

Geológia a geografia 
Ostrov je tvorený prevažne vápenecom a morskými usadeninami antropogénu. Pôdy sú prevažne štrkové a pieskové.

Flóra 
V lesoch sú zastúpené prevažne borovice. Na brehoch sú rozsiahle porasty tŕstia.

Obyvateľstvo 
Najväčšie mesto na ostrove je Kärdla. Obyvateľstvo sa zaoberá predovšetkým rybolovom a spracovaním rýb, ale tiež poľnohospodárstvom a chovom dobytku.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Domovská stránka ostrova
 Informácia pre turistov

Ostrovy Estónska
Ostrovy Baltského mora
Západoestónske súostrovie
Cádiz CF

Cádiz Club de Fútbol je španielsky futbalový klub so sídlom v Cádize v Andalúzii. Bol založený v roku 1910 a aktuálne hrá Segunda División, druhú najvyššiu španielsku futbalovú súťaž, potom ako postúpil zo Segunda División B v sezóne 2008/09. Domovským stánkom klubu je štadión Ramóna de Carranzu.

Legenda salvádorskej futbalovej reprezentácie Mágico González, ktorý hral v klube v osemdesiatych a deväťdesiatych, je všeobecne vnímaný ako najlepší hráč, ktorý kedy za klub hral.

História 
Cádizu sa podarilo po prvýkrát postúpiť do Primera División v sezóne 1977/78, potom ako strávil skoro celé dve desaťročia v Segunda División.

V osemdesiatych a deväťdesiatych rokoch klub dostal prezývku "Žltá ponorka", pre svoju schopnosť skoro každú sezónu sa tesne udržať v Primera División a „nepotopiť“ sa nižšie, napriek tomu, že väčšinu sezóny strávil na úplnom „dne“ súťaže.

V júni 2008 Cádiz zostúpil až do Segunda División B, v ktorej však zotrval iba jednu sezónu a v súčasnosti hrá druhú najvyššiu španielsku futbalovú súťaž, Segunda División.

Sezóny 
12 sezón v Primera División
 1977/78, 1981/82, 1983/84, 1985/86, 1986/87, 1987/88, 1988/89, 1989/90, 1990/91, 1991/92, 1992/93, 2005/06.
36 sezón v Segunda División
 1939/40, 1940/41, 1941/42, 1942/43, 1955/56, 1956/57, 1957/58, 1958/59, 1959/50, 1960/61, 1961/62, 1962/63, 1963/64, 1964/65, 1965/66, 1966/67, 1967/68, 1968/69, 1970/71, 1971/72, 1972/73, 1973/74, 1974/75, 1975/76, 1976/77, 1978/79, 1979/80, 1980/81, 1982/83, 1984/85, 1993/94, 2003/04, 2004/05, 2006/07, 2007/08, 2009/10.
10 sezón v Segunda División B
 1994/95, 1995/96, 1996/97, 1997/98, 1998/99, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2008/09.
11 sezón v Tercera División
 1943/44, 1946/47, 1947/48, 1948/49, 1949/50, 1950/51, 1951/52, 1952/53, 1953/54, 1954/55, 1969/70.
2 sezóny v regionálnych súťažiach
 1944/45, 1945/46.

Tréneri klubu 
Súčasným trénerom klubu je Xabier Gracia, ktorý pred príchodom do Cádizu trénoval Pontevedra CF.

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka

Španielske futbalové kluby
CD Castellón

Club Deportivo Castellón, S.A.D. je španielsky futbalový klub založený v roku 1922 so sídlom v Castellón de la Plana, vo Valencii. V súčasnosti hrá druhú najvyššiu španielsku futbalovú súťaž, Segunda División. Jeho domovským stánkom je štadión Nou Castalia s kapacitou 16 000 miest.

Sezóny 
11 sezón v Primera División
 1941/42, 1942/43, 1943/44, 1944/45, 1945/46, 1946/47, 1972/73, 1973/74, 1981/82, 1989/90, 1990/91.
40 sezón v Segunda División
 1930/31, 1931/32, 1932/33, 1939/40, 1940/41, 1947/48, 1948/49, 1949/50, 1953/54, 1954/55, 1955/56, 1956/57, 1960/61, 1966/67, 1967/68, 1969/70, 1970/71, 1971/72, 1974/75, 1975/76, 1976/77, 1977/78, 1978/79, 1979/80, 1980/81, 1982/83, 1983/84, 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1987/88, 1988/89, 1991/92, 1992/93, 1993/94, 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10.
11 sezón v Segunda División B
 1994/95, 1995/96, 1996/97, 1997/98, 1998/99, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05.
14 sezón v Tercera División
 1929, 1929/30, 1950/51, 1951/52, 1952/53, 1957/58, 1958/59, 1959/60, 1961/62, 1962/63, 1963/64, 1964/65, 1965/66, 1968/69.

Hráči 
Nižšie uvádzame niektorých slávnych hráčov klubu:

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Pam Pam Orellut, Neoficiálna stránka
 Stránka fanúšikov

Španielske futbalové kluby
Martin & la talpoj

Martin & la talpoj je hudobná formácia, ktorú založil Martin Wiese po tom, ako sa skupina Persone stala neaktívnou. Pozostáva z Martina Wiese a jeho hudobných priateľov zo skupiny Jetpitol. V skupine Persone bol Wiese motorom, písal väčšinu hudby a textov piesní.

Podmienky v Persone sa ale zmenili a už nebolo možné spolu hrať. Wiese sa nechcel stratiť z esperantskej hudobnej scény a začal s nahrávaním sólového albumu. Nahrával ho počas "voľných chvíľ" 2 roky. Hlavnou piesňou sa stala Pli ol nenio (Viac ako nič). Podľa vyjadrenie Wiese názov zodpovedá podmienkam tvorby, "Lepšie ako nerobiť nič."

Skupina síce vznikla v roku 2005 a prvý album vydala v 2007 ale prvý elektrický koncert mala až na Kultura Esperanto-Festivalo 2009. Samotný Wiese však často koncertuje sám akusticky. Akustické koncerty sú dokonca často obľúbenejšie, lebo jasnejšie počuť hlas.

Zostava 
 Martin Wiese
 Jonas Kempe
 Fredrik Kempe
 Johan Öhlund
 Rickard Gustavsson
 Fred Soboonchi
 Anders Grop

Diskografia 
 2007 - Pli ol nenio
 2014 - Superbazaro

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 texty piesní a preklady do slovenčiny

Švédske hudobné skupiny
Esperantská hudba
Isparta

Isparta, gr. Σπάρτα (Spárta), alebo Σπάρτη (Spárti), je mesto v Turecku, žije tu 250 000 obyvateľov.

História
V staroveku bolo územie Isparty v kraji Pisídia, kde žil kmeň Pisídov. Pisídia bola kolonizovaná Grékmi po Alexandrovych výpravách v helenistickom období. Významné mesto tu však vzniklo až v byzantskej dobe, kedy sa Isparta nazývala Varita. Nevieme presne, prečo sa neskôr mesto začalo nazývať Sparta. V 11. stor. územie dobyli Turci. Počas osmanskej nadvlády mnoho Grékov z Isparty ušlo do hôr, no Turci ich neskôr zavolali späť. Gréci tu tvorili významnú menšinu až do roku 1923, kedy sa konala Grécko-turecká výmena obyvateľov. Gréci boli hlavne podnikatelia, lekári, právnici a remeselníci, vďaka tomu mesto bohatlo, zvlášť významné tu bolo pestovanie kvetov a výroba orientálnych kobercov. Kobercové firmy patrili gréckym podnikateľom a aj samotní pracovníci boli najmä Gréci. V roku 1923 sa Gréci z Isparti usadili v meste Nea Ionia v Atike. Isparta je aj dnes známa ako mesto kvetov. Môžeme tu vidieť mešitu známeho osmanského architekta gréckeho pôvodu Sinana.

Mestá v Turecku
Aberdeen (Škótsko)

Aberdeen je tretie najľudnatejšie škótske mesto (220 420 obyvateľov).

Leží na východnom pobreží Severného mora medzi riekami Don a Dee. Mesto je kultúrno-priemyslovým centrom severovýchodnej časti Škótska. Pôvodne kráľovské mesto sa honosí prívlastkami ako „strieborné“ alebo „granitové“ (žulové) vďaka vizáži a hlavne farbám miestnych budov. Mesto je tiež nazývané „hlavným naftovým mestom Európy“, pretože je to sídlo mnohých ťažobných spoločností. Ďalším znakom Aberdeenu je jeho prístav, lodná doprava a rybárstvo.

Dejiny 
Aberdeen vznikol v roku 1891 spojením dvoch miest: Starý Aberdeen a Nový Aberdeen.

Starý Aberdeen (Old Aberdeen) bol založený ako biskupské sídlo v roku 580 na južnom brehu rieky Don. V roku 1336 ho takmer zničil Eduard III., mestský štatút získal v roku 1489.
Nový Aberdeen (New Aberdeen) bol významný prístav a obchodné centrum na severnom brehu rieky Dee. Mestské práva získal už v roku 1179, kráľovské mestské práva v roku 1319.  V roku 1497 bola pri prístave vybudovaná menšia pevnosť na ochranu pred Angličanmi. Počas občianskej vojny (1644 – 1647) bolo mesto zničené: v roku 1644 sa tu odohrala bitka pri Aberdeene a v roku 1647 pri drancovaní zomrela štvrtina obyvateľov mesta. Jeho najväčší ekonomický rozmach nastal v 18. ale najmä v 19. storočí.

Obyvateľstvo

Priemysel 
V minulosti tu prevládala ťažba a obchod so žulou (odtiaľ názov granitové mesto) a rybolov, ktorý má dlhú tradíciu. Na londýnske stavby Waterloo Bridge a budova parlamentu bola použitá práve žula z Aberdeenu. Ďalej sa v Aberdeene spracovávala bavlna, ľan, ovčia vlna a papier. Počas veľkého rozmachu lodnej dopravy sa v Aberdeene, podobne ako v Glasgowe, stavali lode.

V súčasnosti úplne mesto ovládla ropa a služby, ktoré majú so spracovaním ropy priamu súvislosť. Stále sa spracováva žula. Významný je i lodiarsky, textilný, papierenský a drevársky priemysel. Rybolov je v Aberdeene stále prítomný, ale väčší význam postupne získavajú prístavy v Peterheade a Fraserburghu ležiace niekoľko desiatok kilometrov severne od mesta.

Vzdelanie 
Prvá aberdeenská univerzita (King's College) bola založená v roku 1494 v Starom Aberdeene Williamom Elphinstonom, ktorý bol v tomto meste katolíckym biskupom. Táto univerzita bola tretia najstaršia v Škótsku. Druhá, protestantská (Marischal College) bola založená v roku 1593 piatym grófom Marischalo a bola piatou najstaršou v krajine. Obe univerzity sa zlúčili v roku 1860 do súčasnej univerzity.

Pamätihodnosti 
 katedrála St. Machar (15. storočie)
 početné galérie a múzeá

Osobnosti mesta 
 William MacGillivray (* 1796 – † 1852), škótsky ornitológ
 Oswald Chambers (* 1874 – † 1917), škótsky protestantský kazateľ a učiteľ
 Annie Lennox (* 1954), britská hudobníčka, speváčka a skladateľka
 Karen McCombieová (* 1963), škótska spisovateľka

Partnerské mestá 
  Bulawayo, Zimbabwe, 1990
  Clermont-Ferrand, Francúzsko, 1983
  Homeľ, Bielorusko, 1990
  Houston, USA, 1979
  Regensburg, Nemecko, 1955
  Stavanger, Nórsko, 1955

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

 
Mestá v Škótsku
Prístavné mestá v Škótsku
Prístavné mestá Severného mora
Hanza
Oblasti rady v Škótsku
Pytheas z Massalie

Pytheas alebo Pýtheás  (z Massalie alebo z Massilie) (4. storočie pred Kr.) bol starogrécky geograf, obchodník a cestovateľ z gréckej kolónie Massilia (dnes Marseille). Bol jedným z najväčších bádateľov staroveku. Približne v roku 325 pred Kr. podnikol cestu do severozápadnej Európy, kde navštívil veľkú časť Veľkej Británie a cestoval ďalej blízko k severnému polárnemu kruhu. Ako prvý popísal polnočné slnko, polárny ľad a nemecké kmene. Zároveň vytvoril imaginárne miesto Thule, ako miesto na konci sveta.

Svoju cestu popísal v knihe Peri tú Ókeanú, ktorá sa nezachovala (bola zničená spolu s Alexandrijskou knižnicou) a je známa iba vďaka kritikom. Úryvky dochovali vo svojich dielach autori ako Strabón, Eratosthenes z Kyrény a Plínius Starší. Avšak nikto mu jeho cestu neveril a považovali ho za blázna a klamára.

Objavitelia starovekého Grécka
Geografi starovekého Grécka
Diviačia priepasť

Diviačia priepasť patrí medzi najhlbšie priepasti na Slovensku. Nachádza sa vo východnej časti Plešivskej planiny v Slovenskom krase, v katastrálnom území obce Plešivec. Je hlboká 123 metrov. Názov dostala po náleze 3000 rokov starej zasintrovanej kostry diviaka (Sus scrofa). Od roku 1986 je národnou prírodnou pamiatkou a je súčasťou NP Slovenský kras. Patrí medzi jaskyne Slovenského krasu, ktoré boli zapísané do zoznamu svetového dedičstva UNESCO. Je verejnosti neprístupná.

Bola vytvorená tektonickými poruchami vo vápencoch silického príkrovu. Je tvorená sústavu komínovitých a deviatich dómovitých priestorov. Má bohatú a rozmanitú sintrovú výzdobu a viditeľný vývojový sled. Patrí medzi najkrajšie a najpozoruhodnejšie. Na dne priepasti na nachádzajú podzemné jazierka. Jaskyňa je významné zimovisko netopierov, preto sa v priepasti nachádzajú hrubé vrstvy guána. V roku 1966 bol v priepasti objavený troglobiontný šťúrik Neobísium (Blothrus) slovacum, ktorý je jediným jaskynným šťúrikom na území Západných Karpát.

Referencie

Zdroje 
Národná prírodná pamiatka Diviačia priepasť - Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
Diviačia priepasť - Správa slovenských jaskýň
UNESCO - Jaskyne Slovenského Krasu

Priepasti na Slovensku
Plešivská planina
Národné prírodné pamiatky v Košickom kraji
Chránené územia Národného parku Slovenský kras
Lokality Svetového dedičstva na Slovensku
Plešivec
Chránené územia v okrese Rožňava
Obrazce v Blythe

Obrazce v Blythe je skupina veľkých kresieb postáv na zemskom povrchu. Nachádzajú sa asi 24 kilometrov od kalifornského mestečka Blythe, ktoré pri pohľade z výšky utvárajú komplexný obraz. Podobné kresby sa nachádzajú v Peru v oblasti Nazca. Obrazce sú veľmi staré a podľa tvrdení Indiánov predstavujú božstvá.

Externé odkazy 
Obrázok jednej takej kresby z oblasti
Článok o týchto tajomných obrázkoch v okolí Blythe a aj v oblasti Nazca

Archeologické lokality v USA
Pamiatky v USA
Kalifornia
Borovica lesná

Borovica lesná (staršie: borovica sosna, (?) borovica sosnová; skrátene: sosna; Pinus sylvestris alebo Pinus silvestris) je ihličnatý strom s mohutným, hlboko idúcim hlavným koreňom a široko rozostretou až plochou korunou.

Vzhľad 
Má vysoko posadenú korunu a dorastá do výšky 20 až 40 m. Ihlice sú dlhé 4-8 cm, vyrastajú vo zväzkoch po dvoch z brachyblastu. Kvitne v máji a júni. Vajcovito-kužeľovité šišky sú visiace, nedozreté zelené, dozreté sivohnedé, 3-6 cm dlhé a 1-3cm široké a semená sú krídlaté. Samčie šišky sú žltkasté, samičie sú červenkasté, zvyčajne párovité na konci vetví.

Výskyt 
Areál borovice lesnej zahŕňa mierny a chladnejší pás celej Eurázie; južné hranice areálu sa nachádzajú približne na 45º a 50º s. š., na sever sa vyskytuje až po polárny kruh. V Európe sa výnimočne nachádza aj v Stredomorí, ale napr. v južnej Ukrajine a Rusku sa prirodzene nevyskytuje. Najsevernejší výskyt borovice sosnovej je Laponsko. V Severnej Amerike je pestovaná iba lesnícky.

Galéria

Iné projekty 

Borovicovité
Ihličnaté stromy
Jan Hála (maliar)

Jan Antonín Hála (* 19. január 1890, Blatná† 17. máj 1959, Važec) bol český maliar, kresliar, ilustrátor a dokumentarista folklóru, žijúci väčšinu života na Slovensku.

Životopis 
Narodil sa v rodine pekárskeho majstra Jana Hálu a Rozálie, rod. Černochovej v Blatnej na námestí č. 81. Rodný dom bol zbúraný, na jeho mieste stojí sporiteľňa, na ktorej je pamätná doska. Ľudovú školu vychodil v Blatnej v roku 1905, potom študoval na gymnáziu v Českých Budějoviciach a v roku 1909 na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity, odbor história. 
Maliarstvo študoval najskôr v súkromnej maliarskej škole Ferdinanda Engelmüllera a v rokoch 19101915 na Akadémii výtvarných umení v Prahe v ateliéri pre figurálnu maľbu Maxa Pirnera.

Od roku 1918 žil v Blatnej, Moste a od augusta 1923 až do svojej smrti vo Važci. Výnimku tvoria roky 19391940, keď prechodne býval vo svojom rodisku a rok 1929, keď sa v Myšenci neďaleko Protivína oženil s Mariou Chlupsovou, s ktorou mal tri deti. Najmladší syn Jan Mikuláš Hála (* 1937) je tiež maliarom - reštaurátorom a pracuje v Lažánkach pri Blatnej.

Obdivoval dielo Mikoláša Aleša, sympatizoval s hnutím českej sociálnej maľby. Objavenú skutočnosť v podtatranskej obci Važec stvárňoval ako etnograf-dokumentarista, písal esejistické reportáže do Lidových novín. Po celý život vo svojej tvorbe čerpal námety zo života obyvateľov Važca. Od roku 1925 sa stáva členom Spolku slovenských umelcov, v roku 1928 Umeleckej besedy slovenskej, od roku 1948 Zväzu slovenských výtvarných umelcov. Za účasť v SNP bol vyznamenaný Zlatou hviezdou partizánskeho oddielu Vysoké Tatry.

Tvorba 
Vytvoril stovky kresieb, olejomalieb, ilustrácií, ilustrácií kníh. Výber:

knižné ilustrácie 
Božena Němcová: Chyže pod horami
Jožo Nižnánsky: Studňa lásky
Oľga Harmanová: Cupinôžka
Štefan Rysuľa: Podtatranské obrázky
 Jindřich Šimon Baar: Jan Cimbura

olejomaľby
Vianoce vo Važci
Pamiatke starého Važca
Važecké deti - akvarel 
Važecký betlehem

Referencie

Externé odkazy 
 ART+, Hála Jan (1890 - 1959)
 FDb.cz, Jan Hála - životopis
 Česká beseda - archív článkov, Jan Hála
 Vila Rhea, Múzeum - Jána Hálu
 Pamätný dom Jána Hálu
 SME blog, O Čechovi, ktorý miloval Slovensko
 Aukčná sieň Galerie Národní 25, Autori, Jan Hála (1890-1959)

Českí maliari
Českí grafici
Českí ilustrátori
Slovenskí maliari
Slovenskí grafici
Slovenskí ilustrátori
Osobnosti SNP
Slovenské osobnosti českého pôvodu
FC Cartagena

Fútbol Club Cartagena je  španielsky futbalový klub so sídlom v Cartagene v autonómnej oblasti Murcia. Bol založený v rok 1995 a v súčasnosti hrá v druhej najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Segunda División. Domovským stánkom klubu je štadión Cartagonova s kapacitou 15 105 miest.

História 
Fútbol Club Cartagena bol založený v roku 1995. V prvých ôsmich sezónach bol známy ešte pod menom Cartagonova Fútbol Club, v Segunda División B začal hrať od sezóny 1998/99.

Historickým momentom pre klub je postup do Segunda División v sezóne 2009/10.

Sezóny 
1 sezóna v Segunda División
 2009/10.
11 sezón v Segunda División B
 1998/99, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2008/09.
2 sezóny v Tercera División
 1996/97, 1997/98.
1 sezóna v regionálnej súťaži
 1995/96

Hráči 
Medzi slávnych hráčov klubu patria napr.:

Tréneri 
Súčasným trénerom klubu je Juan Ignacio Martínez. Medzi slávnych trénerov klubu patria napr.: 
  Francisco Jémez
  José Murcia

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka v španielčine
 Peña Goto Cartago, stránka fanúšikov v španielčine

Španielske futbalové kluby
Li Kche-čchiang

Li Kche-čchiang (, ; *1. júl 1955) je premiér Čínskej ľudovej republiky, člen stáleho výboru politbyra Ústredného výboru Komunistickej strany Číny.

Kariéra 
Pochádza zo skromných podmienok, jeho otec je farmárom z provincie An-chuej. V mladosti bol počas Kultúrnej revolúcie poslaný na vidiek manuálne pracovať. Je absolventom Pekinskej univerzity, kde vyštudoval právo a ekonómiu. Prešiel radom funkcií v Komunistickej lige mládeže a Komunistickej strane, až sa roku 1998 stal guvernérom provincie Che-nan a zároveň najmladším guvernérom v Číne. V rokoch 2004 až 2007 bol guvernérom provincie Liao-ning.

Politika 
Úspešný politik je vnímaný ako jeden z možných nástupcov prezidenta Chu Ťin-tchaoa. Je hlasným zástancom Chuovho konceptu harmonickej spoločnosti a s prezidentom ho spája 25-ročné priateľstvo. Napriek jeho úspechom verejnosť vníma najmä jeho "smolu", keď počas jeho dvoch funkčných období ako guvernér vypukli v provincii Che-nan tri rozsiahle požiare. V roku bol 2008 vymenovaný do funkcie vicepremiéra a v roku 2012 nahradil v premiérskom kresle Wen Ťia-paoa.

Jeho oficiálne portfólio zahŕňa financie, rozvoj a cenovú kontrolu. Často hovorí o potrebe zlepšiť prístup k cenovo dostupnému bývaniu a zdravotnej starostlivosti. Obmedzujúc sa na ekonomické otázky, nemá Li silné slovo v strategických oblastiach ako diplomacia a armáda. Oproti silnému prezidentovi Si Ťin-pchingovi sa premiér Li drží relatívne v úzadí.

Referencie

Iné projekty 

Čínski politici
Čínski komunisti
Politici Komunistickej strany Číny
Slovensko na Zimných olympijských hrách 2010

Slovensko na Zimných olympijských hrách 2010 reprezentovali 73 športovci v 8 športoch, čo je zatiaľ najväčší počet slovenských reprezentantov na ZOH od samostatného Slovenska. Z kolektívnych športov sa hier zúčastnili hokejisti a hokejistky.

Tieto olympijské hry boli zatiaľ pre Slovensko najúspešnejšie. Slovenská výprava získala zásluhou Anastasie Kuzminovej a Pavla Hurajta každú z medailí.

Medailová bilancia

Reprezentanti

Alpské lyžovanie

Muži

Ženy

Biatlon

Muži

Ženy

Štafeta mužov 4x7,5 km

Štafeta žien 4x6 km

Beh na lyžiach

Muži

Ženy

Boby

Muži dvojboby

Muži štvroboby

Krasokorčuľovanie

Ľadový hokej

Muži

Zostava

Základná skupina

Súboje o Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Zápas o bronz

Ženy

Zostava

Základná skupina

Semifinále o 5. – 8. miesto

Zápas o 7. miesto

Sane

Muži jednotlivci

Ženy jednotlivci

Dvojice

Skoky na lyžiach

Muži

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Zimných olympijských hier 2010
 Oficiálna stránka Slovenského olympijského výboru 

Krajiny na Zimných olympijských hrách 2010
2010
Šport na Slovensku v 2010
Slovenská priestorová observačná služba

Slovenská priestorová observačná služba (skr. SKPOS) je permanentná lokalizačná služba, poskytovaná na Slovensku Geodetickým a kartografickým ústavom. Využíva globálne navigačné družicové systémy (GPS, Galileo, GLONASS, BeiDou) na presné priestorové určovanie polohy objektov v reálnom čase.

Princíp 
Služba je založená na využití diferenčnej metódy určovania polohy. Prevádzkovateľ služby má územie Slovenska pokryté sieťou statických referenčných staníc, neustále merajúcich diferencie (rozdiely) medzi ich presne známou polohou a polohou, vypočítanou v danom momente pomocou jednotlivých navigačných systémov. Diferencie sú cez virtuálnu privátnu sieť v reálnom čase zasielané do Národného servisného centra v Geodetickom a kartografickom ústave v Bratislave, kde sú spracúvané a ukladané.

Používatelia služby môžu následne odoberať spracované korekcie, umožňujúce výrazne spresniť lokálne merania polohy pomocou navigačných systémov, či už na statických miestach alebo v teréne. Korekcie je možné uplatňovať buď v reálnom čase, alebo dodatočne, na zaznamenané údaje z meraní.

Dosiahnuteľná absolútna presnosť meraní polohy s využitím služby je v rádoch desiatok cm až jednotiek mm, v závislosti od roviny (horizontálna, vertikálna), produktu, použitého vybavenia a spôsobu spracovania.

Dejiny 
Inštalácia prvých referenčných staníc začala v máji 2006, skúšobná prevádzka siete bola spustená v novembri 2006.

1. apríla 2009 bola testovacia prevádzka ukončená a služba bola spustená v ostrej prevádzke.

V roku 2016 bolo v sieti zapojených 53 permanentných staníc (34 na území Slovenska, 19 za hranicami) s priemernou odľahlosťou 44,6 km (Slovensko) resp. 49,2 km (všetky).

Legislatíva 
 zákon NR SR č. 215/1995 Z. z. o geodézii a kartografii zavádza pojem permanentná lokalizačná služba („Permanentná lokalizačná služba, ktorá využíva globálne navigačné satelitné systémy, je sieť kooperujúcich staníc, ktorá spracúva a v reálnom čase poskytuje geocentrické súradnice na presnú lokalizáciu objektov a javov“) a poveruje Úrad geodézie, kartografie a katastra SR (ÚGKK SR) zabezpečením vytvorenia a prevádzkovania takejto služby s využitím globálnych navigačných družicových systémov.
 vyhláškou ÚGKK SR č. 300/2009 Z.z., ktorou sa vykonáva zákon 215/1995, poveril úrad realizáciou úlohy svoju výkonnú organizáciu GKÚ Bratislava.

Kritika 
Denník SME informoval v roku 2012 o zakázke GKÚ v hodnote viac než 766 000 EUR, týkajúcej sa 25 prijímačov pre službu SKPOS, zverejnenej v centrálnom registri zmlúv tri dni pred parlamentnými voľbami. Kritizované bolo načasovanie, hodnota zakázky, diskriminácia dodávateľov lacnejších prístrojov a v čase objednávky otázna využiteľnosť podpory európskeho navigačného systému Galileo. Autor tiež v predchádzajúcom článku kritizoval dotované vytvorenie štátneho monopolu na diferenčnú službu.

Referencie

Pozri aj 
 DGPS

Externé odkazy 

 skpos.gku.sk – oficiálna stránka služby
 Popis funkcie a prehľad produktov
 Prezentácia k 10. výročiu prevádzky služby, vrátane štatistík podľa rôznych kritérí

Satelitné navigačné systémy
Ružínsky viadukt

Ružínsky viadukt je železničný most na trati zo Žiliny do Košíc neďaleko obce Margecany v okrese Gelnica na východnom Slovensku.

Viadukt bol postavený v rokoch 1952 až 1955, je dlhý 280 metrov a vedie cez priehradu Ružín neďaleko jej hrádze. S výškou štyridsať metrov nad vodnou hladinou ide o najvyšší železničný most na Slovensku. Viadukt bol vybudovaný v rámci tzv. Trate Družby spájajúcej Čiernu nad Tisou so Žilinou. Trať na moste je dvojkoľajová a elektrifikovaná. Na trati leží viadukt medzi stanicou Malá Lodina a zastávkou Ružín, ktorá sa nachádza hneď za mostom. Neďaleko mostu je tiež Ružínsky tunel a výhybňa Ružín.

Pozri aj 
 Ružín
 Tunel Ružín
 Margecany
 Železničná trať Žilina - Košice

Externé odkazy 
 Mosty na trati Čadca – Žilina – Košice
 Železničné ingo: Ružín – viadukt, tunel, zastávka, výhybňa
 Poloha viaduktu na mape

Zdroj 
 

Železničné mosty na Slovensku
Stavby v okrese Gelnica
Vulkán (boh)

Vulkán je boh ohňa v rímskej mytológií.

Iné projekty 

Rímski bohovia
Hlboké (Liptovský Mikuláš)

Hlboké je osada na území mesta Liptovský Mikuláš. Nachádza sa v južnej časti mesta, na ľavom brehu Váhu oproti sídlisku Nábrežie 4. apríla. Osada leží na Športovej ulici a je prístupná z cesty III/018130 do mestskej časti Ploštín, ako aj chodníkom z Kamenného poľa.

Je to osada s prevahou rómskeho obyvateľstva, stoja tu tzv. sociálne byty a tiež v r. 2009 dokončené Komunitné centrum Nový svet s nocľahárňou pre bezdomovcov. To slúži obyvateľom osady ako aj sociálne slabším rodinám v meste. 

Liptovský Mikuláš
Osady na Slovensku
Tábor 22

Tábor 22 je jeden z pracovných táborov v Severnej Kórei. Je koncipovaný ako celoživotná trestanecká kolónia, z ktorej sa neprepúšťa (likvidačný tábor). Bez súdu sú sem privádzané politicky nespoľahlivé osoby, s celými svojimi rodinami, vrátane malých detí. Jeho oficiálny názov je: Kwan-li-so č.22 Haengyong. Nachádza sa na severovýchode krajiny v oblasti Čínsko – Ruského pohraničia, 20 km severozápadne od mesta Hoeryong. Odhaduje sa, že v Tábore 22 je približne 50 000 zajatcov. Stráž vykonáva cca. 1 000 vojakov, s automatickými zbraňami a strážnymi psami. Väčšina ľudí je uväznených na základe pravidla o dedičnosti viny, ktoré platí do tretieho pokolenia. Bývanie je klastrované do relatívne malých skupín. Dôvodom takéhoto usporiadania je zamedzenie rizika vzniku väčšej vzbury.

Existenciu likvidačných táborov severokórejská vláda oficiálne popiera, avšak žiadny medzinárodný inšpektor doposiaľ do zmienenej oblasti nebol vpustený, aby exitenciu tábora vyvrátil. Svedectvo o existencii tohoto tábora poskytol severokórejský emigrant Kwon Hjuk, ktorý bol svojho času členom velenia tábora, v rozhovore pre reportérku BBC Olenku Frankleyovú.

Ľudské práva 
Existujú početné svedectvá o porušovaní ľudských práv v severokórejských  táboroch podobných tomuto. Zmieňujú sa o znásilňovaní, mučení či zabíjaní novorodeniat, nakoľko aj na ne sa vzťahuje pravidlo dedičnosti viny. Existujú dokonca svedectvá o testovaní chemických zbraní na väzňoch, uskutočňujúcich sa v sklenených plynových komorách, špeciálne navrhnutých, pre pozorovanie priebehu experimentov.

Referencie

Zdroje 
 The Hidden GULAG Exposing North Korea’s Prison Camps U.S. Committee for Human Rights in North Korea 
 Former guard: Ahn Myong Chol 
 Holocaust Now: Looking Down Into Hell at Camp 22 

Koncentračné tábory
Kórejská ľudovodemokratická republika
Štartovací komplex 19 na Cape Canaveral Space Force Station

Štartovací komplex 19 (; skratka: LC-19) bolo jedno zo štartovacích miest na Základni vzdušných síl Cape Canaveral na Floride. Bol postavený na konci päťdesiatych rokov dvadsiateho storočia spoločne s komplexmi LC-15, LC-16 a LC-20. Spočiatku na ňom prebiehali testovacie štarty rakiet SM-68 Titan a LGM-25 Titan 2. Neskôr komplex prešiel pod správu NASA a bol prispôsobený pre štarty rakiet Titan 2 GLV v programe Gemini. 

Celkom sa tu uskutočnilo 27 štartov. Prvý štart sa uskutočnil 14. augusta 1959, ale bol neúspešný a raketa SM-68 explodovala na odpaľovacej rampe. Prvý úspešný štart sa odohral 2. februára 1960. Od roku 1964 tu štartovali rakety Titan 2 GLV programu Gemini. Misie Gemini 1 a 2 boli bezpilotné a Gemini 3 až 12 mali dvojčlennú posádku.

Misie bez posádky

Pilotované lety

Iné projekty

Externé odkazy 

 Cape Canaveral LC19 na Encyclopedia Astronautica

Zdroj 

Cape Canaveral Space Force Station
Girona FC

Girona Futbol Club, S.A.D. je španielsky futbalový klub so sídlom v Girone, v Katalánsku. Bol založený v roku 1930 a v súčasnosti hrá v druhej najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Segunda División. Domovským stánkom klubu je štadión Montilivi.

Sezóny
14 sezón v Segunda División
1934/35, 1935/36, 1939/40, 1940/41, 1941/42, 1942/43, 1948/49, 1949/50, 1950/51, 1956/57, 1957/58, 1958/59, 2008/09, 2009/10.
13 sezón v Segunda División B
1977/78, 1978/79, 1979/80, 1987/88, 1989/90, 1990/91, 1991/92, 1992/93, 1993/94, 1994/95, 2003/04, 2004/05, 2007/08.
44 sezón v Tercera División
1933/34, 1943/44, 1944/45, 1945/46, 1946/47, 1947/48, 1951/52, 1952/53, 1953/54, 1954/55, 1955/56, 1959/60, 1960/61, 1961/62, 1962/63, 1963/64, 1964/65, 1965/66, 1966/67, 1967/68, 1968/69, 1969/70, 1970/71, 1971/72, 1972/73, 1973/74, 1974/75, 1975/76, 1976/77, 1980/81, 1981/82, 1983/84, 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1988/89, 1995/96, 1996/97, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2005/06, 2006/07.
3 sezóny v regionálnych súťažiach
1982/83, 1997/98, 1998/99

Káder mužstva
Súčasná zostava

Externé odkazy
Oficiálna stránka v španielčine

Španielske futbalové kluby
Plameniakovité

Plameniakovité (lat. Phoenicopteridae) sú jediná recentná čeľaď z radu plameniakotvaré. Rody z tejto čeľade, pokiaľ vôbec majú slovenské meno, sa po slovensky volajú plameniak.

Sú to pomerne plaché vodné vtáky. Podľa najnovších poznatkov sú dosť prekvapujúco ich najbližšími príbuznými potápky. Potravu získavajú špeciálne tvarovaným zobákom pri brodení v plytkej vode. Obývajú teplejšie oblasti – subtrópy a trópy. Zo šiestich druhov plameniakov štyri majú "novosvetské" a dva "starosvetské" rozšírenie.

Recentných rodov je 3 a recentných druhov 6.

Systematika 

†Phoenicopteridae gen. et sp. indet. (San José, Uruguaj)
?rod Agnopterus
?†rod Tiliornis
?†rod Torotix
?†rod Juncitarsus
?†rod Kashinia (=Tenuicrus)
?†rod Phoeniconotius
?†rod Elornis
?†rod Pliogrus
?†rod Scaniornis
?†rod Gallornis
rod Phoenicopterus Linnaeus, 1758 – plameniak
rod Phoeniconaias Gray, GR, 1869 – plameniak ; staršie zaraďovaný pod Phoenicopterus; jediný druh je plameniak menší/plameniak malý/plameniak červenozobý* (Phoeniconaias minor, syn. Phoenicopterus (/Phoenicnaias) parvus/blythi/rubidus/capensis ) rozšírený v Afrike a Ázii
rod Phoenicoparrus Bonaparte, 1856 – plameniak; staršie zaraďovaný pod Phoenicopterus

Poznámky:
Do čeľade sa často zaraďuje aj čeľaď Palaelolotidae (potom klasifikovaná ako podčeľaď Palaelolotinae)
(*) Staršie aj plameniak červený, preto pozor na zámenu s Phoenicopterus ruber (plameniak červený)

Referencie 
Recentné druhy:
John H. Boyd III (2009) Aves—A Taxonomy in Flux 2.5 ()
Don Roberson, Bird families of the world 9th edition ()
Kovalik, P., Pačenovský, S., Čapek, M. & Topercer, J. (2009). Odporúčané slovenské názvoslovie vtákov sveta ()
P. Kovalik Vtakysk: Vtáky sveta - plameniakovité ()
Vyhynuté druhy a staršie názvy:
Mayr, G.: Paleogene Fossil Birds, 2009
Mlíkovský, J.: Cenozoic birds of the world - Part 1 Europe, 2002 ()
http://www.helsinki.fi/~mhaaramo/metazoa/deuterostoma/chordata/archosauria/aves/phoenicopteriformes.html
http://www.paleodb.org/cgi-bin/bridge.pl?action=startStartPrintHierarchy
http://worldbirdinfo.net/default.aspx (synonymá)
http://www.nhm.org/site/sites/default/files/pdf/contrib_science/CS362.pdf
http://www.organismnames.com/query.htm?q=Phoenicopterus%20&searchType=simple&so=a0&pp=50

Iné projekty
Systém na podporu rozhodovania

Systém na podporu rozhodovania (z angl. Decision Support Systems – DSS) je informačný systém na podporu rozhodovania, podporuje taktické a operatívneho riadenia, sú založené na využívaní optimalizačných a simulačných algoritmov. Pomáhajú svojim uživateľom – manažérom – pri realizácii riadiacich a rozhodovacích činností v podnikaní. Užívateľ tu môže porovnávať čiastkové výsledky riešení so svojími predstavami a podľa toho ovplyvňovať ďalší priebeh riešení.

Tieto systémy poskytujú uživateľovi ponuky riešení a prípadným kladením otázok usměrňujú jeho postup. Tieto systémy ale nenahradzajú rozhodovateľa, ich výsledkom nie je rozhodnutie, len dávajú rozhodovateľovi súbor variant, urychľujú a spresňujú prepočty ich dôsledkov a kvantifikujú riziká.

Iné projekty

Zdroj

Externé odkazy 
 Manažérske informačné systémy
 Manažérsky informačný systém - Systémy na podporu rozhodovania

Informačné systémy
Kognitívna veda
Louiziana

Louiziana je slovenská country skupina. Skupina vznikla v roku 1985 v Prievidzi.

Ocenenia 
zoznam ocenení nie je úplný
 1991: laureát festivalu - festival Zaprášenými cestami, Banská Bystrica  
 1991: Objav roka ’91 - výročná cena Slovenskej asociácie hudby country - festival Country trh ’91, Handlová
 1991: skladateľ roka: Anton Cisík - výročná cena Slovenskej asociácie hudby country - festival Country trh ’91, Handlová
 1993: country skupina roka 1993 - výročná cena Slovenskej asociácie hudby country  – festival Country trh ’93, 
 1995: – ocenenie odbornej poroty za mimoriadny vokálno-inštrumentálny výkon a autorský prínos na celoslovenskom festivale Country rodeo ’95, Myjava
 2000: 1. miesto - festival Slovenská trampská porta, Trenčín
 2009: 2. miesto - Naj video CFT, Contry fest Tužina

Členovia skupiny 
 Anton Cisík - banjo, vedúci skupiny, spev
 Ján Darmovzal - mandolína, spev
 Vladimír Andráši - bassgitara, spev
 Marek Kotian - akustická gitara, spev
 Ján Čevary - gitary, spev - od 2006

Bývalí členovia 
 Peter Darmovzal - 12 strunná gitara, manažér, spev - do 2005
 Stanislav Cisík - sólové gitary, spev
 Marek Gazdík - bicie, spev
 Braňo Bartolén - bicie, spev - 1995 - 1996
 Marek Gazdík - bicie, spev 
 Peťo Kebísek - bicie, spev 
 Ľuboš Pavelka - bicie, spev - 2002 - 2006
 Maťo Lukáň - gitara, spev
 Radovan Vrška - gitara, spev - 2004 - 2005

Diskografia 
 1993: Country Club No.2 - UMG Country Records (Košice), CD
 1995: Dnes - Relax Mousic (Bratislava), MC, CD 
 2002: 3 - ka - , D C

Kompilácie 
 1991: Country Trh 1. - , LP - Tvojim slovám o láske už neverím.
 1992: Country Trh - výber - , MC - Dvaja.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky - www.louiziana.sk
 Louiziana - country-bluegrass - folkcountry.sk
 Stálica na slovenskej hudobnej scéne LOUIZIANA - Časopis Country Folk Trampská hudba

Slovenské country hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1985