joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Lipa

Lipa (Tilia) je rod listnatých stromov. Lipy rastú najmä na severnej pologuli a dorastajú do výšky 20 až 40 metrov. Listy majú srdcovitý tvar a kvety majú liečivé účinky. Stromy sa považujú za symbol slovanstva.

Podľa Cronquistovho systému je tento rod klasifikovaný v čeľadi lipovité (Tiliaceae), ale podľa APG IV patrí do čeľade slezovité (Malvaceae).

Druhy 
Rod zahŕňa približne 30 druhov, pričom presné číslo nie je z dôvodu kríženia známe.
 Tilia americana L. / Tilia glabra Vent. – lipa americká
 Tilia amurensis Rupr. – lipa amurská
 Tilia argentea/Tilia tomentosa - lipa striebristá/lipa strieborná/lipa plstnatá
 Tilia caroliniana 
 Tilia chinensis
 Tilia chingiana Hu & W.C.Cheng
 Tilia cordata Mill. – lipa malolistá/lipa srdcovitá
 Tilia dasystyla Steven - lipa kaukazská
 Tilia euchlora K. Koch – lipa zelenkastá
 Tilia glabla Vent.
 Tilia henryana Szyszyl. 
 Tilia heterophylla Vent.
 Tilia hupehensis
 Tilia insularis
 Tilia intonsa
 Tilia japonica – lipa japonská
 †Tilia johnsoni Wolfe & Wehr
 Tilia kiusiana
 Tilia mandshurica Rupr. et Maxim. – (?) lipa mandžuská
 Tilia maximowicziana
 Tilia mexicana / T. americana var. mexicana
 Tilia miqueliana
 Tilia mongolica
 Tilia nasczokinii
 Tilia nobilis
 Tilia occidentalis
 Tilia oliveri 
 Tilia paucicostata
 Tilia platyphyllos Scop. – lipa veľkolistá
 Tilia rubra

Hybridy 
 Tilia × europaea / Tilia x vulgaris Hayne – lipa obyčajná/lipa európska

Pozri aj 
 Lipa kráľa Mateja

Iné projekty 

 
Slezovité
Doyle Brunson

Doyle Brunson (* 10. august 1933, Longworth, Texas) je americký profesionálny hráč pokru.

Kariéra 
V minulosti nebol poker spoločnosťou akceptovaný, čo nútilo Brunsona hrávať v ilegálnych kasínach, ktoré prevádzkovala väčšinou mafia. Sám priznal, že počas týchto hier sa neraz bál o život.
Pri cestách za pokrom sa stretol s Johnnym Mossom a Amarillom Slimom. Všetci traja spolu cestovali po Texase a vyhrávali značné finančné sumy. Neskôr však prehrali svoj spoločný 6-ciferný bankroll a ich profesionálne cesty sa rozdelili. Brunson sa aj s rodinou presťahoval z Texasu do Las Vegas, kde bol poker legálny.

Brunson sa stal pravidelným hráčom svetovej série – World Series of Poker - už od vzniku tohto turnaja v roku 1970. Ako prvý hráč na svete dokázal v turnajoch zarobiť 1 milión dolárov. Získal 10 WSOP náramkov a stráca len dva na rekord Phila Hellmutha. Taktiež je jediným zo štyroch hráčov, ktorým sa podarilo vyhrať Main Event WSOP série viackrát. Tieto úspechy sa mu podarili v roku 1976 a 1977. Obe výhry sa stali legendou, pretože ich vyhral s kombináciou 10 – 2, keď mu v obidvoch prípadoch prišiel full-house. Odvtedy je kartová kombinácia 10 – 2 známa pre pokrovú verejnosť jednoducho ako „Brunson“. Doyle Brunson je jeden z dvoch hráčov (spolu s Billom Boydom), ktorí vyhrali náramok WSOP v štyroch po sebe idúcich rokoch.

Spisovateľ 
Keďže Doyle Brunson stál pri pokrovom rozmachu, rozhodol sa pomôcť novým hráčom knihou Super System, prvýkrát vydanou ešte v roku 1979. Táto kniha je dodnes považovaná za akúsi „bibliu“ pokru. V roku 2004 napísal jej pokračovanie pod názvom Super System 2.

Referencie 
 Profil Doyla BrunsonaPokermanSK.cz
 Profil Doyla BrunsonaPokerPortal.sc

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Hráči pokru
Spisovatelia USA
Osobnosti z Texasu
Pont Saint-Michel

Pont Saint-Michel (Most svätého Michala) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája ostrov Cité (4. obvod) a 5. obvod na ľavom brehu. Most bol pomenovaný podľa neďalekej kaplnky sv. Michala vo vtedajšom kráľovskom paláci na ostrove (dnes Justičný palác).

Dejiny 
O výstavbe kamenného mostu rozhodol parížsky parlament v roku 1378 po dohode s kapitulou Notre-Dame a parížskymi mešťanmi. Stavba prebiehala v rokoch 1379 – 1387. Po svojom dokončení sa nazýval Pont-Neuf (Nový most), ktorý však nie je totožný so súčasným Pont Neuf. Po jeho dokončení boli na moste postavené domy. V roku 1408 most strhla povodeň a vzhľadom k nedostatku financií počas prebiehajúcej Storočnej vojny bol nový most postavený z dreva. V roku 1444 parížsky parlament rozhodol vyčleniť časť príjmov z pokút na opravu mosta. Súčasný murovaný most bol postavený v roku 1857.

Architektúra 
Stavbu projektovali Paul-Martin Gallocher de Lagalisserie a Paul Vaudrey. Most je murovaný s tromi oblúkmi, ktorých rozpätie je 17,20 m. Celková dĺžka mosta je 62 metrov a šírka 30 metrov (vozovka 18 m, dva chodníky 6 m).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare

Zdroj 

Saint-Michel
4. obvod (Paríž)
5. obvod (Paríž)
Île de la Cité
Oblúkové mosty
Garland (Texas)

Garland je mesto v Dallas County v severovýchodnom Texase. Je to dvanáste naľudnatejšie mesto Texasu a v rámci Spojených štátov mu patrí 87. miesto. Garland je súčasťou aglomerácie Dallas-Fort Worth. Je miestom narodenia herca Mitchela Mussa.

Vývoj počtu obyvateľov

Ekonomika 
V osemdesiatych rokoch malo mesto jedno z najnižších percent chudobných obyvateľov v krajine. V roku 2008 podľa CNN a money magazine bolo mesto na 67. mieste v Spojených štátoch medzi mestami, kde je najlepší život "Top Places to Live". Mesto má mnohoraký priemysel, významný je elektrotechnický, spracovanie ocele a výroba ťažobných zaradení, ďalej textilný – výroba klobúkov a mliekáreň. Nachádza sa tu vodný park Hawaiian Falls a niekoľko veľkých obchodných centier. V roku 2009 najväčšími zamestnávateľmi v meste boli:

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 The Garland Landmark Society, Inc.
 Handbook of Texas
 Garland Online Správy z mesta, Garland News Website
 Správy o Garlande z The Dallas Morning News
 GarlandCivicTheatre.org Garlandské divadlo

Mestá v Texase
Pont du Garigliano

Pont du Garigliano (Most Garigliano) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 16. obvod na pravom brehu a 15. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa rieky Garigliano v Taliansku neďaleko Cassina, pri ktorom prebehla víťazná bitka v roku 1944.

Dejiny 
V rokoch 1863 – 1962 stál na tomto mieste murovaný viadukt. Mal dve poschodia, horné slúžilo železničnej doprave a spodné pre cestnú. Kvôli zvyšujúcej sa automobilovej doprave musel byť starý most odstránený a v rokoch 1963 – 1966 nahradený súčasnou stavbou. Most bol sprevádzkovaný 1. septembra 1966.

Architektúra 
Oceľový most je nesený dvomi betónovými piliermi v rozostupe 58 – 93 – 58 metrov. Celková dĺžka mostu je 209 metrov a šírka 26 metrov. Paluba mostu leží 18 metrov nad hladinou Seiny, čo je najviac v Paríži.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare

Zdroj 

Garigliano
15. obvod (Paríž)
16. obvod (Paríž)
Oceľové mosty
Trámové mosty
Nehrdzavejúca oceľ

Nehrdzavejúca oceľ (iné názvy antikorózna oceľ, koróziivzdorná oceľ, koróziovzdorná oceľ, korózii odolná oceľ, oceľ odolná proti korózii, ušľachtilá nehrdzavejúca oceľ; skôr neformálne inox [z fr.], antikoro, antikorová oceľ, staršie anticorro [posledné tri podľa obch. značky „Anticorro“ huty Poldi, patentovanej v roku 1910]; nesprávne nerez, nerezová oceľ [podľa hist. obchodnej značky „Nerez”], nesprávne ušľachtilá oceľ) je oceľ vysoko legovaná chrómom, niklom, mangánom a prípadnými ďalšími prísadami (kremík, meď, molybdén, volfrám, niób, dusík a podobne). 

Je to oceľ vzdorujúca korózii. Je dôležitým konštrukčným materiálom zariadení pre chemický priemysel, potravinárstvo a najmä pre jadrovú techniku.  

Rozdelenie podľa zloženia:
 chrómová kaliteľná (12 – 17 % Cr, až 1 % C)
 chrómová feritická (nad 17 % Cr, pod 0,1 C)
 austenitická (nad 18 % Cr, nad 8 % Ni, pod 0,1 % C) 
 dvojfázová austeniticko-feritická (nad 20 % Cr, 3 – 6 % Ni, pod 0,1 % C).

Zdroje 
 korozivzdorné oceli. In: Malá československá encyklopedie III I – L. 1. vyd. Praha: Academia, 1986. s. 540.
 http://www.novel.sk/index.php?page=normy
 Articles About Stainless Steel by International Stainless Steel Forum
 Stainless Steel Properties and Corrosion Resistance
 Comprehensive Information About Stainless Steel by The Stainless Steel Information Center
 Technical Library on Stainless Steel by BSSA
 Comprehensive Information About Metallurgy of Stainless Steel by Cambridge University
 Converter for Stainless Steel Standards
 Stainless Steel Composition

Druhy ocelí
Pont Royal

Pont Royal (Kráľovský most) je most cez rieku Seinu v Paríži.  Spája 1. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Pont Royal bol postavený v rokoch 1685 – 1689 a je po Pont Neuf a Pont Marie tretím najstarším mostom v meste. Je zaradený medzi historické pamiatky.

Dejiny 
V roku 1632 bol v týchto miestach postavený drevený most most Svätej Anny na počesť Anny Rakúskej alebo Červený most (pont Rouge) kvôli svojej farbe. Nahrádza dovtedajšiu kompu medzi Palais des Tuileries a ľavým brehom, kde dnes končí Rue du Bac (Prievoznícka ulica). Most mal pätnásť oblúkov, v roku 1649 bol prvýkrát opravený, o dva roky neskôr prestavaný, v roku 1654 vyhorel, v roku 1656 ho zničila povodeň. V roku 1660 bol znovu postavený, v roku 1673 spevnený, ale v roku 1684 opäť zničený pri povodni.

Nakoniec bol postavený most z kameňa, ktorý plne financoval kráľ Ľudovít XIV.,  preto sa nazýval Kráľovský most. Stavba bola zahájená 25. októbra 1685 a dokončená 13. júna 1689. V 18. storočí bol obľúbeným miestom na konanie rôznych slávností.

Po Francúzskej revolúcii bol most premenovaný. V rokoch 1792 – 1804 sa nazýval pont National (Národný most) a potom do roku 1814 most Tuileries podľa paláca na pravom brehu.

V roku 1939 bol vyhlásený za historickú pamiatku.

Architektúra 
Architektmi mosta boli Jacques Gabriel, Jules Hardouin Mansart a François Romain. Most je murovaný s piatimi oblúkmi, jeho celková dĺžka je 110 metrov a šírka 16 metrov. Na poslednom pilieri na každej strane rieky sú vyznačené úrovne parížskych povodní.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare 
 Záznam v evidencii kultúrnych pamiatok

Zdroj 

Royal
7. obvod (Paríž)
1. obvod (Paríž)
Historické pamiatky v Paríži
Oblúkové mosty
Kamenné mosty
Mlok karpatský

Mlok karpatský (Lissotriton montandoni, stašie: Triturus montandoni) je druh mloka z čeľade salamandrovité. Patrí medzi Karpatsko-sudetský endemit. Žije v Karpatoch (Rumunsko, Ukrajina, Poľsko, Slovensko – Malá a Veľká Fatra) a mimo Karpát v severovýchodnom Česku.

Vyskytuje sa najmä vo vyšších polohách v ihličnatých a bukových biotopoch. Obýva malé vodné plochy ako mláky, jazierka, tajchy a mokrade. Je ohrozovaný stratou biotopu. Na Slovensku má stupeň ohrozenia – zraniteľný.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 Triturus montandoni. 2006 IUCN Red List of Threatened Species.  prístup 19. 10. 2011.

Salamandrovité
Živočíchy európskeho významu
Najmenej ohrozené druhy
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Round Rock (Texas)

Round Rock je americké mesto vo Wiliamson County v centrálnom Texase. Je súčasťou aglomerácie Austin-Round Rock-San Marcos. V blízkosti mesta sa nachádza krasové pohorie Balcones Escarpment. Mesto sa nachádza  od centra Austinu Je pravdepodobne najznámejším ako sídlo koncernu Dell, ktorý v svojich inštitúciach, závodoch a úradoch zamestnáva približne 16 000 ľudí.

Zaujímavosti 
V roku 2008 časopis Money Magazine zaradil Round Rock na siedme miesto v Spojených štátoch medzi malými mestami, kde je najlepší život, "Top Places To Live". Na vysokej úrovni je vzdelávanie, školský obvod Round Rock patrí k najlepším v celom štáte Texas. Mesto je jedným z hlavných ekonomických centier stredného Texasu so spoločnosťami v odvetviach obnoviteľných energií, informačných technológií a vývoji softvéru.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
  Historická Komisia Williamson County o Round Rocku
 Obchodná komora v Round Rocku
 Round Rock údaje o počasí a klíme

Mestá v Texase
Pont au Double

Pont au Double (Dvojitý most) je most cez rieku Seinu v Paríži. Spája ostrov Cité (4. obvod) a 5. obvod na ľavom brehu.

Dejiny 
Už  v roku 1515 bol požiadaný František I., aby v týchto miestach postavil most pre ľahkú prístupnosť špitálu Hôtel-Dieu na ostrove Cité pre nemocných. Kamenný most tu bol postavený až v roku 1626. V roku 1709 sa most zrútil, obnovený bol až v roku 1847. Tento most bol nahradený v rokoch 1881 – 1883 súčasnou stavbou.

Pont au Double nesie svoj neobvyklý názov nie pre nejakú architektonickú zvláštnosť, ale podľa mince zvanej double denier tournois, ktorou sa platila mýto za použitie mosta.

Architektúra 
Architektmi mostu boli Henri-Prosper Bernard a Jules Lax. Jednooblúkový most je z kovaného železa, dlhý  a široký .

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare

Zdroj 

Double
4. obvod (Paríž)
5. obvod (Paríž)
Île de la Cité
Oblúkové mosty
Pont National

Pont National (Národný most) je cestný a bývalý železničný most cez rieku Seinu v juhovýchodnej časti Paríža. Spája brehy medzi 12. a 13. obvodom.

Dejiny 

Most bol postavený ako železničný v rokoch 1852 – 1853 a až do roku 1870 niesol názov most Napoleona III. V rokoch 1936 a 1944 bol dvojnásobne rozšírený na strane proti prúdu. Železničná trať, ktorá viedla cez most, bola zrušená, takže dnes je most určený len pre cestnú dopravu.

Architektúra 
Most je murovaný s piatimi oblúkmi, jeho celková dĺžka je 188,5 metrov a šírka 34 metrov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare

Zdroj 

National
12. obvod (Paríž)
13. obvod (Paríž)
Železničné mosty vo Francúzsku
Oblúkové mosty
Pont d’Austerlitz

Pont d’Austerlitz (Slavkovský most) je most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 12. obvod pri ulici Rue Ledru-Rollin na pravom brehu spolu s 5. a 13. obvodom na ľavom na úrovni Jardin des Plantes.

Dejiny 
Prvý most bol v týchto miestach postavený v rokoch 18011805 kvôli potrebe spojiť predmestie Saint-Antoine na pravej strane rieky s ľavým brehom. Most bol pomenovaný v roku 1806 na počesť Napoleonovho víťazstva v bitke pri Slavkove. V roku 1815 sa jeho meno zmenilo na pont du Jardin-du-Roi (most Kráľovských záhrad), ale v roku 1830 sa vrátil k svojmu pôvodnému názvu. V roku 1854 bol most vyhlásený za nebezpečný a musel byť prestavaný. Ďalšie rozšírenie mostu prebehlo v rokoch 18841885.

Architektúra 
Pôvodný most mal päť kovových oblúkov, každý o dĺžke 32 metrov, ktoré spočívali na murovaných pilieroch. Nový most z polovice 19. storočia zachoval päť oblúkov, ale bol celý murovaný. Celková dĺžka mosta od tej doby je 173,8 metra. Most bol pôvodne široký 18 metrov, po rozšírení v rokoch 18841885 je to 30 metrov (20 metrov vozovka a 5 metrov dva chodníky). Architektmi prvého mosta boli Joseph Marie Stanislas Becquey-Beaupré a Corneille Lamandé, nového mosta Alexandre Michal a Jules Savarin a poslednú prestavbu vykonal Jean-Marie-Georges Choquet.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare 
 Dejiny prvého mosta na Structurae

Zdroj 

Austerlitz
5. obvod (Paríž)
12. obvod (Paríž)
13. obvod (Paríž)
Oblúkové mosty
Slovenská lakrosová federácia

Slovenská lakrosová federácia (skr. SLF) je riadiacim orgánom lakrosu na Slovensku. Vznikla v roku 2004 zásluhou vtedy jediného klubu – bratislava Tricksters. Je riadnym členom ELF aj FIL.

Činnosti SLF 
 Vypracováva a schvaľuje koncepciu rozvoja lakrosu na Slovensku.
 Zriaďuje kluby na území Slovenska, vrátane ich materiálno-technického zabezpečovania.
 Zodpovedá a zabezpečuje za štátnu reprezentáciu Slovenska a jej medzinárodný styk.
 Organizuje medzinárodné lakrosové súťaže.
 Zastupuje svojich členov v medzinárodných organizáciách.
 Zabezpečovanie odborného vzdelávanie trénerov, rozhodcov a iných špecializovaných skupín členskej základne,
 Podporuje rozvoj lakrosu vo všetkých jeho kategóriách dospelí (muži, ženy), deti a mládež.
 Schvaľuje systém a štruktúru súťaží, riadi športovo-technickú činnosť a vydáva licenčný, prestupný a disciplinárny poriadok.

Pod pojmom “lakros” sú v platných stanovách SLF myslené nasledujúce športy:
 interkros
 field lakros
 box lakros
 ženský lakros

Súťaže 
 Slovenská lakrosová liga (mužov): 4 tímy (2012) – prvý ročník v roku 2010

Kluby 
 Tricksters LT Bratislava
 Zvolen Punishers
 Bats Bratislava Lacrosse
 LC Košice Knights (neaktivny)
 LC Prievidza Hammers (neaktivny)
 Prievidza HeadHunterz (neaktivny)
 Trnava Sabers
 Skalica Chiefs

Pozri aj 
 Slovenské národné lakrosové družstvo mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka SLF
 Oficiálna stránka klubu Tricksters LT Bratislava

Lakros na Slovensku
Národné lakrosové zväzy
Lakros
Organizácie založené v 2003
Pont Louis-Philippe

Pont Louis-Philippe (Most Ľudovíta Filipa) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Nachádza sa vo 4. obvode, kde spája pravý breh a severozápadný cíp ostrova sv. Ľudovíta. Most nesie meno francúzskeho kráľa Ľudovíta Filipa.

Dejiny 
Základný kameň dreveného mosta bol položený 29. júla 1833 pri oslave nástupu Ľudovíta Filipa na trón. Pre verejnosť ho otvorili 26. júla 1834. Počas revolúcie v roku 1848 vyhorel a v roku 1852 bol obnovený pod názvom pont de la Réforme (most Reformy). Pretože čoskoro nestačil rastúcej premávke, bolo rozhodnuté ho zbúrať a nahradiť iným. 

Nový kamenný most bol postavený v rokoch 1860 – 1862 o niečo ďalej po prúde a na rozdiel od predchádzajúcich stavieb smeruje kolmo na rieku. Most bol otvorený v apríli 1862. V roku 1995 vymenili staré kamenné zábradlie zničené počasím.

Architektúra 
Most postavili inžinieri Edmond-Jules Féline-Romany a Jules Savarin. Kamenný most má tri oblúky, je 100 metrov dlhý a široký 15,20 metra. Piliere sú zdobené kovovou ružicou okolo ktorej je kamenný veniec.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare
 Dejiny prvého mosta na Structurae

Zdroj 

Louis-Philippe
Kamenné mosty
Oblúkové mosty
4. obvod (Paríž)
Île Saint-Louis
Slovenské lodenice Komárno

Slovenské lodenice Komárno, a. s. sú jediné lodenice Slovenskej republiky, špecializujúce sa na vývoj a stavbu riečnych a námorných viacúčelových nákladných lodí do nosnosti 8 000 dwt.

História 
Lodenica má viac ako 110 ročnú tradíciu. Rast významu vodnej dopravy, ako aj blízkosť Viedne, Budapešti a Bratislavy (vtedy Prešporku) viedol koncom 19. storočia Uhorskú akciovú spoločnosť riečnej a námornej plavby (Magyar Folyam- és Tengerhajózási Részvénytársaság – MFTR) k vybudovaniu dunajského zimného prístavu a lodenice. Firma Hugo Wellisch postavila modernú lodenicu, v ktorej sa v novembri 1898 začala oprava plavidiel.

Externé odkazy
 
 
 
 

-výrastok

Výrobcovia lodí
Komárno
Strojárske podniky na Slovensku
Pont de Grenelle

Pont de Grenelle (Grenellský most) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Prechádza cez južný okraj ostrova Cygnes a spája 16. obvod na pravom brehu a 15. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa bývalej obce Grenelle pripojenej k Paríži v roku 1860, ktorá sa stala súčasťou 15. obvodu.

Dejiny 
Prvý most Grenelle bol postavený v roku 1827 z dreva na murovaných pilieroch. Mal šesť oblúkov. Tento most sa však zrútil v rocku 1873 a tak bolo o rok neskôr rozhodnuté o postavení nového železného mosta na pôvodných pilieroch. V roku 1961 bolo rozhodnuté most rekonštruovať. Starý most bol zbúraný a nahradený súčasnou stavbou v rokoch 1966 – 1968.

Architektúra 
Oceľový most je tvorený dvomi hlavnými oblúkmi s rozpätím 85 metrov, ktoré sa klenú cez ramená rieky,  dlhým oblúkom na ostrove Cygnes a 15 metrovým oblúkom na každej strane nábrežia. Celková dĺžka mosta je 220 metrov a šírka 30 metrov (22 metrov vozovka a 4 metre pre každý chodník).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare

Zdroj 

Grenelle
15. obvod (Paríž)
16. obvod (Paríž)
Oceľové mosty
Trámové mosty
Pont de Sully

Pont de Sully (Most Sully) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 4. obvod na pravom brehu a 5. obvod na ľavom. Sú to vlastne dva samostatné mosty, ktoré vychádzajú z východnej špičky ostrova svätého Ľudovíta.

Dejiny 
V 19. storočí na jeho mieste stáli dva rôzne mosty spájajúce ostrov s oboma brehmi. Passerelle Damiette vedúci na pravý breh a Passerelle de Constantine vedúci na ľavý breh. Išlo o zavesené mosty. Prvý bol zničený za revolúcie v roku 1848, druhý sa zrútil po korózii lán v roku 1872. Súčasný most bol postavený v rámci stavebných úprav Paríža barónom Haussmannom v rokoch 1874 – 1877. Most bol pomenovaný podľa Maximiliena de Béthune, vojvodu zo Sully (1560 – 1641), ministra Henricha IV.

Architektúra 
Tento dvojitý most navrhli inžinieri Paul Vaudrey a Gustave Brosselin. Most je postavený v uhle zhruba 45° voči brehu, takže jeho južná časť ponúka výhľad na nábrežie ostrova sv. Ľudovíta a na katedrálu Notre-Dame na ostrove Cité.

Južná časť mosta je dlhšia. Meria 159 metrov a skladá sa z troch liatinových oblúkov (46,3 – 49,5 – 46,3 metra).

Severná časť prekračuje menšie rameno Seiny, takže je dlhá len 82 metrov. Jej stredný liatinový oblúk meria 42,3 metra a dva murované postranné každý 15,3 metra.

Celková dĺžka mosta i s ostrovnou časťou je 256 metrov. Jeho šírka je 20 metrov –  tvorí vozovka a 8 metrov chodníky.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny ľavej časti mosta na Structurae
 Dejiny pravej časti mosta na Structurae

Zdroj 

Sully
4. obvod (Paríž)
5. obvod (Paríž)
Île Saint-Louis
Oblúkové mosty
Pont d’Iéna

Pont d’Iéna (Jenský most) je cestný most cez  rieku Seinu v Paríži. Spája 16. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa bitky pri Jene v roku 1806, v ktorej Napoleon Bonaparte porazil pruskú armádu. Od roku 1975 je most zaradený medzi historické pamiatky.

Dejiny 
Impulz k postaveniu mosta vzišiel od cisára Napoleona, ktorý v roku 1807 vydal dekrét ktorým bolo rozhodnuté i mene mosta. Stavba prebiehala v rokoch 18081814. Počas okupácie Paríža pruskými vojakmi chcel generál Blücher, ktorý bol v bitke pri Jene porazený, vyhodiť most do vzduchu, ale kráľ Ľudovít XVIII. tomu zabránil. Most bol premenovaný na Pont de l’École Militaire (Most Vojenskej školy) a boli znesení orli, ktorí ho zdobili. Názov i výzdoba sa mostu vrátila až za vlády Ľudovíta Filipa. Počas svetovej výstavy v roku 1900 slúžil most na výstavné účely a doprava bola odklonená. Most bol tiež pri tejto príležitosti rozšírený na 24 metrov o kovové chodníky. Ďalšie rozšírenie mostu na súčasných 35 metrov prebehlo pred svetovou výstavou v roku 1937.

Architektúra 
Most je kamenný s piatimi oblúkmi s rozpätím 28 metrov, jeho celková dĺžka je 155 metrov a šírka 35 metrov.

Jeho štyri piliere zdobia cisárski orli. V roku 1853 pribudli na koncoch mosta štyri sochy. Na pravom brehu je galský bojovník (autor Antoine Préault) a rímsky bojovník (Louis Daumas). Na ľavom brehu je arabský bojovník (Jean-Jacques Feuchère) a grécky bojovník (François Devault).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae
 Záznam v evidencii historických pamiatok

Zdroj 

Iéna
7. obvod (Paríž)
16. obvod (Paríž)
Historické pamiatky v Paríži
Oblúkové mosty
Kamenné mosty
Pont de Tolbiac

Pont de Tolbiac (Most Tolbiac) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 12. obvod na pravom brehu a 13. obvod na ľavom.

Dejiny 
Most bol postavený počas urbanistického rozvoja obytných štvrtí vo východnej časti Paríža v 2. polovici 19. storočia. O stavbe rozhodla mestská rada v roku 1876, pretože vtedajšie mosty Pont National a Pont de Bercy boli od sebe dosť vzdialené. So stavbou bolo začaté v roku 1879 a most bol dokončený v roku 1882. V roku 1943 bol most zasiahnutý pri náletoch spojencov.

Názov 
Meno mosta je odvodené od názvu ulice Rue de Tolbiac. Tolbiac (z latinského Tolbiacum) je bývalý názov nemeckého mesta Zülpich ležiaceho medzi Bonnom a Aachenom. V roku 496 sa tu odohrala bitka v ktorej franský kráľ Chlodovik I. zvíťazil nad Alamanmi.

Architektúra 
Most je murovaný s piatimi oblúkmi, jeho celková dĺžka je 168 metrov a šírka 20 metrov.

Most v literatúre 
V románe o súkromnom detektívovi Nestorovi Burmovi od spisovateľa Léa Maleta Brouillard au pont de Tolbiac (Hmla na moste Tolbiac) z roku 1956 je zmienka o tomto moste.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae

Zdroj 

Tolbiac
12. obvod (Paríž)
13. obvod (Paríž)
Oblúkové mosty
Pont Saint-Louis

Pont Saint-Louis (Most svätého Ľudovíta) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode, kde spája východný cíp ostrova Cité a západnú časť ostrova svätého Ľudovíta.

Dejiny 
Súčasný most je už siedmy v poradí na tomto mieste. Prvý most medzi oboma ostrovmi bol pont Saint-Landry postavený v rokoch 1630 – 1634. V roku 1717 bol nahradený novým dreveným mostom so siedmimi oblúkmi, ktorému sa pre jeho farbu hovorilo Pont Rouge (Červený most). Túto stavbu zničila povodeň v roku 1795. V roku 1804 bol postavený nový most z dubového dreva s dvomi oblúkmi, dlhý 70 metrov a široký . Tento most bol zbúraný už v roku 1811 v dôsledku zosuvu pôdy a nahradený novým visutým mostom v roku 1842. O 20 rokov neskôr bol miesto visutého mosta postavený kovový most s jedným oblúkom s rozpätím 64 metrov. Tento bol zbúraný v roku 1939 a nahradený v roku 1941 železnou lávkou. Súčasný most bol postavený v rokoch 1969 – 1970.

Architektúra 
Most je oceľový s jedným oblúkom, jeho celková dĺžka je 67 metrov a šírka 16 metrov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae

Zdroj 

Saint-Louis
4. obvod (Paríž)
Île de la Cité
Île Saint-Louis
Oceľové mosty
Trámové mosty
Pont de l’Archevêché

Pont de l'Archevêché (Arcibiskupský most) je most cez rieku Seinu v Paríži. Spája východný cíp ostrova Cité (4. obvod) a 5. obvod na ľavom brehu.

Dejiny 
Most bol pomenovaný podľa arcibiskupského sídla, ktoré stálo juhovýchodne od katedrály Notre-Dame medzi ňou a Seinou. Táto budova bola zničená pri proticirkevných nepokojoch v dňoch 14. a 15. februára 1831. Most bol postavený v rok 1828. V roku 1850 ho kúpilo mesto Paríž.

Architektúra 
Most postavil inžinier Plouard. Piliere mosta sú založené na drevených pilótach. Most je murovaný na troch oblúkoch, jeho celková dĺžka je 68 metrov a šírka 11 metrov (vozovka , dva chodníky ). Oblúky majú rozpätie 15 – 17 – 15 metrov. V roku 1910 bolo rozhodnuté, že most bude prestavaný, lebo šírka oblúkov je príliš malá pre plynulú riečnu dopravu, nakoniec ale k tomu nikdy nedošlo.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae

Zdroj 

Archevêché
4. obvod (Paríž)
5. obvod (Paríž)
Île de la Cité
Oblúkové mosty
Pont d’Arcole

Pont d'Arcole (Arcolský most) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode, kde spája pravý breh pri Parížskej radnici a ostrov Cité, kde stojí nemocnica Hôtel-Dieu. Most bol pomenovaný podľa bitky pri talianskom meste Arcole v ktorej Napoleon Bonaparte v roku 1796 porazil Rakúsko.

Dejiny 
O výstavbe mosta na tomto mieste sa uvažovalo už v 18. storočí, ale visutý most pre chodcov tu bol vybudovaný až v roku 1828. V rokoch 1854 – 1856 bol nahradený pevnejším kovovým mostom, ktorý umožňoval aj prejazd vozidiel. 16. februára 1888 sa most prepadol o , takže musel byť spevnený. V rokoch 1994 a 1995 bol most znovu preskúmaný. Cez tento most dorazili v auguste 1944 prvé vozidlá  2. obrnenej divízie generála Leclerca do centra pri oslobodzovaní Paríža.

Architektúra 
Most má jeden železný oblúk, celková dĺžka mosta je 80 metrov a šírka 20 metrov ( vozovka,  každý chodník).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae

Zdroj 

Arcole
4. obvod (Paríž)
Île de la Cité
Oceľové mosty
Oblúkové mosty
Plano (Texas)

Plano je americké mesto v Collin County v centrálnom Texase. V roku 2010 malo mesto 259 841 obyvateľov, čo ho zaradilo na 9. miesto v Texase a na 71. miesto v celých Spojených štátoch. Je súčasťou aglomerácie Dallas-Fort Worth.

Sídli tu množstvo známych firiem, napríklad Alliance Data, Cinemark Theatres, Dell Services, Dr Pepper Snapple Group, Ericsson, Frito-Lay, HP Enterprise Services, J. C. Penney, Pizza Hut, Rent-A-Center, a Siemens PLM Software. Zakladateľ a majiteľ firmy EDS, Ross Perot, bol kandidátom na prezidenta Spojených štátov.

Zaujímavosti 
V roku 2005 ho vyhlásila CNN za najlepšie mesto pre život na západe Spojených štátov. V roku 2006 sa v rámci celých USA umiestnilo na 11. mieste. V roku 2008 Forbes zaradil Plano spolu s Highland Parkom a University Parkom medzi tri najlepšie predmestia Dallasu. V roku 2008 dokonca United States Census Bureau označil Plano ako najbohatšie mesto USA v kategórii mestá nad 250 000 obyvateľov.

Vývoj počtu obyvateľov

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Plano Economic Development Board
 Plano Convention and Visitors Bureau
 Living in Plano & Collin County, TX
 Handbook of Texas
 Tourism Guide to Plano, Texas

Mestá v Texase
Petit-Pont

Petit-Pont (Malý most) je kamenný most cez rieku Seinu v Paríži. Spája ostrov Cité (4. obvod) s 5. obvodom na ľavom brehu.

Dejiny 
Prvý drevený most v týchto miestach existoval už v rímskej dobe. Jeho názov Malý most sa používal pre odlíšenie od Grand-Pont (Veľký most) (v súčasnosti Pont au Change), ktorý viedol z ostrova Cité cez širšie rameno rieky na pravý breh.

V roku 1185 tu bol postavený nový drevený most, ktorý však zničila povodeň v roku 1196. Medzi rokmi 1200 – 1390 tu bolo postavených postupne päť mostov. V roku 1394 tu dal postaviť ďalší most s tromi oblúkmi Karol VI. Tento most bol obnovený medzi rokmi 1406 – 1416 a vydržal až do 18. storočia. V roku 1718 bol zničený požiarom a o rok neskôr bol nahradený dreveným mostom. V roku 1850 sa začalo so stavbou kamenného mosta, ktorý bol otvorený v roku 1853.

Architektúra 
Most je kamenný s jediným oblúkom, jeho celková dĺžka je 32 metrov a šírka 20 metrov ( vozovka a  pre každý chodník).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae

Zdroj 

Mosty cez Seinu v Paríži
4. obvod (Paríž)
5. obvod (Paríž)
Île de la Cité
Kamenné mosty
Oblúkové mosty
Pont de l’Alma

Pont de l'Alma (Almský most) je most cez rieku Seinu v Paríži. Spája 8. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa bitky pri rieke Alme v roku 1854 počas Krymskej vojny.

Dejiny 
Prvý kamenný most s tromi oblúkmi bol postavený v rokoch 1854 – 1856. Pôvodne mal byť dokončený už v roku 1855 pri príležitosti výstavy, ale nakoniec bol otvorený za účasti Napoleona III. 2. apríla 1856. Pri svetovej výstave v roku 1900 bol most rozšírený na strane proti prúdu o lávku, ktorej sa hovorilo passerelle de l'Alma (Almská lávka). V roku 1970 bol most zbúraný a v roku 1974 kompletne prestavaný.

Architektúra 

Most je murovaný, má jeden hlavný oblúk cez Seinu a dva malé na nábrežie, jeho celková dĺžka je 153 metrov a šírka 42 metrov. 

Piliere pôvodného mostu boli zdobené štyrmi sochami, ktoré predstavovali štyri pluky z Krymskej vojny – Zuáva, Granátnika (autor Georges Diebolt), Vojenského poľovníka a Delostrelca (autor Arnaud). Pri prestavbe mosta v 70. rokoch boli sochy premiestnené. Socha Poľovníka sa nachádza v Bois de Vincennes, Granátnik je v Dijone a Delostrelec bol premiestnený do La Fère v departemente Aisne.

Len socha Zuáva zostala pri moste. Táto socha slúžila po roku 1856 ako verejný ukazovateľ stavu povodní na Seine. Keď voda dosahovala Zuávovi k nohám boli zvyčajne uzavreté cesty na naplavenine. Keď hladina dosahovala k jeho stehnám prestala byť Seina splavná. Pri povodni v roku 1910 dosahovala voda až na ramená sochy. Po roku 1970 už socha stratila tento zmysel, lebo bola umiestnenú v inej výške. Úrovne povodní sú zaznamenávané pri Pont de la Tournelle.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae
 Fotografie mostu počas povodní

Zdroj 

Alma
7. obvod (Paríž)
8. obvod (Paríž)
Oceľové mosty
Oblúkové mosty
Juraj Hraško

Prof. Ing. Juraj Hraško DrSc. (14. máj 1931, Točnica) je slovenský pedológ, politik, bývalý minister životného prostredia a bývalý veľvyslanec Slovenskej republiky vo Švajčiarsku. Do aktívnej politiky vstúpil ako poslanec NR SR za SDĽ v roku 1992. Bol ministrom životného prostredia v Moravčíkovej vláde a v roku 1998 kandidoval vo voľbách na prezidenta republiky.

Vyštudoval pedológiu na Vysokej škole poľnohospodárskej v Charkove. Jeden zo zakladateľov pedologického výskumu na Slovensku. Venoval sa výskumu vzniku pôd a ich ochrane. S manželkou Soňou Hraškovou majú dcéru Zuzanu a syna Martina Hraška.

Dielo 
Významné publikácie:
 Rozbory pôd (Slovenské vydavateľstvo pôdohospodárskej literatúry, 1962)
 Černozeme podunajskej nížiny (problémy ich genézy a klasifikácie) (Slovenská akadémia vied, 1966)
 Základy pedólogie a pedogenézy (Univerzita Komenského, 1983)
 Pôda v poľnohospodárskej výrobe (spolu so Š. Raučinom, Príroda, 1984)
 Pôda a výživa rastlín. Výsledky 25-ročnej činnosti Výskumného ústavu pôdoznalectva a výživy rastlín v Bratislave. (spolu s kolektívom, Príroda, 1985)
 Aplikované pôdoznalectvo (spolu s Z. Bedrnom,  Príroda, 1988)
 Morfogenetický klasifikačný systém pôd ČSFR (Výskumný ústav pôdnej úrodnosti, 1991)
 Sústavy hospodárenia na pôde (Vysoká škola poľnohospodárska, 1993)
 Dokumenty o pôde (spolu s P. Jamborom, Výskumný ústav pôdnej úrodnosti, 1996)
 Posudzovanie vplyvov na životné prostredie (Slovenská poľnohospodárska univerzita, 1997)

Referencie

Iné projekty 

Slovenskí politici
Ministri životného prostredia Slovenskej republiky
Poslanci NR SR (1992 – 1994)
Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Osobnosti z Točnice
Slovenskí pedológovia
Slovenskí univerzitní profesori
Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (1998)
Veľvyslanci Slovenska vo Švajčiarsku
Veľvyslanci Slovenska v Lichtenštajnsku
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy
Emeritní členovia Učenej spoločnosti Slovenska‎
Molinicos

Molinicos je mesto v Španielsku, hlavné mesto provincie Albacete. Nachádza sa v autonómnej oblasti Kastília-La Mancha.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Oficiálny turistický portál Molinicos

Mestá v Španielsku
Majstrovstvá sveta v canoe pole

Majstrovstvá sveta v canoe pole je najvyššie medzinárodné podujatie národných družstiev v canoe pole, ktoré riadi Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Jeho história siaha do roku 1994, kedy sa v Spojenom kráľovstve konali prvé majstrovstvá sveta mužov a žien. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Od roku 2002 prebiehajú majstrovstvá okrem mužskej a ženskej kategórii aj v kategórii mužov do 21 rokov a žien do 21 rokov. Dominujú v nich krajiny Západnej Európy a Oceánie. 

Majstrovstvá sveta tiež slúžia ako kvalifikácia na canoepolový turnaj Svetových hier.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Muži do 21 rokov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy do 21 rokov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Canoe polo na Svetových hrách

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej kanoistickej federácie

Zdroje 
 Majstrovstvá sveta na stránke Medzinárodnej kanoistickej federácie 
 Majstrovstvá sveta na canoepolovom portáli poloweb.org 
 Majstrovstvá sveta na stránke kayak-polo.info /
 Majstrovstvá sveta na stránke the-sports.org
Lukas Papadimos

Lukas Dimitrios Papadimos (gr. Λουκάς Παπαδήμος, anglická transkripcia Lucas Papademos, * 11. október 1947  Atény, Grécko) je grécky ekonóm, bývalý viceprezident  Európskej centrálnej banky, bývalý guvernér Národnej banky Grécka a od novembra 2011 do mája 2012 bol premiérom Grécka.

Životopis 
Narodil sa v Aténach, ale vyrastal v meste Desfina vo Fokaii. 

Navštevoval Massachusettský technologický inštitút, kde získal titul v odbore fyzika v roku 1970, neskôr titul v odbore elektrický inžinier 1972 a doktorát z ekonómie 1978.

Jeho akademická kariéra pokračovala na Kolumbijskej univerzite, v roku 1980 vykonával funkciu senior ekonóm na Federal Reserve Bank of Boston. V roku [1985] nastúpil do  Národnej banky Grécka ako hlavný ekonóm, neskôr menovaný za zástupcu guvernéra 1993 a následne za guvernéra v roku 1994.

Bol viceprezidentom Európskej centrálnej banky od roku 2002 do 2010.
Bol členom Trilaterárnej komisie od roku 1998.

V novembri 2011 sa po dohode s predsedami strán PASOK a Nea Dimokratia, teda Jeorjosom Papandreuom a Antonisom Samarasom, spoločne s prezidentom Karolosom Papuliasom utvorila dočasná vláda, do predčasných volieb vo februári (neskôr bol termín volieb posunutý na máj) na čele práve s Lukasom Papadimosom. Ten sa vyjadril, že schváli všetky dohody z októbrového stretnutia zástupcov eurozóny a pripraví krajinu na predčasné voľby. Papadimosov kabiment tvorila koalícia strán PASOK, Nea Dimokratia a LAOS. Táto vláda pokračovala v úsporných opatreniach a prepúštaní štátnych zamestnancov. Po dohode s európskou úniou vyjednala Papadimosova vláda druhú pôžičku Grécku, vo výške 120 miliárd eur a odpis polovice štátneho dlhu voči súkromným subjektom, výmenou za pokračovanie tvrdých úsporných opatrení. Hlasovanie o prijatí tejto pôžičky a šetrenia prešla v parlamente čím vláda splnila svoje hlavné poslanie, opustili ju však poslanci pravicového LAOSu. 
Po predčasných voľbách v máji 2012 nebolo možné zostaviť vládu a tak boli vyhlásené ďalšie voľby, mesiac nato. Novú, dočasnú úradnícku vládu viedol sudca Panajotis Pikramenos, po voľbách zostavil koaličnú vládu Antonis Samaras.

Iné projektu

Externé odkazy 
životopis na stránke  ECB

Narodenia v 1947
Absolventi MIT
Grécki ekonómovia
Predsedovia vlády Grécka
Osobnosti z Atén
Passerelle Simone-de-Beauvoir

Passerelle Simone-de-Beauvoir (Lávka Simone de Beauvoir) je lávka pre chodcov a cyklistov cez rieku Seinu v Paríži. Spája 12. obvod na pravom brehu, kde sa nachádza Parc de Bercy a 13. obvod na ľavom, kde stojí nová budova Bibliothèque nationale de France.

Dejiny 
Architektonickú súťaž v roku 2002 vyhral architekt Dietmar Feichtinger (špecialista na mosty, ktorý pracuje na budúcej lávke na Mont-Saint-Michel). V októbri 2004 boli položené základy a v rokoch 2005 – 2006  prebehla samotná výstavba mostu. Lávka bola vyrobená v Alsasku a na lodi bola po vodných kanáloch, Severnom mori a Seine 30. novembra 2005 dopravená na miesto. Na konci januára 2006 bola konštrukcia osadená. V júni 2006 boli vykonané statické a dynamické skúšky a 13. júla 2006 bol most za účasti Sylvie Le Bon de Beauvoir otvorený pre verejnosť. Náklady na stavbu boli 21 miliónov eur.

Pôvodný názov mostu bol Lávka Bercy-Tolbiac (Passerelle Bercy-Tolbiac) podľa štvrtí, ktoré spája. V marci 2005 navrhol starosta Bertrand Delanoë pomenovať lávku po spisovateľke Simone de Beauvoir.

Architektúra  

Most preklenuje brehy bez podpory vo vode a je tvorený dvomi akoby do seba prepojenými lávkami, čím sa výrazne líši od ostatných starších lávok a mostov pre chodcov v Paríži (Pont des Arts, Passerelle Léopold-Sédar-Senghor a Passerelle Debilly). Tvar stavby znižuje prípadné výkyvy. Lávku tvorí konštrukcia z valcovanej ocele s dubovou podlahou ukotvená na oboch stranách rieky v betónových základoch. Na ľavom brehu sa lávka pripája až k prístupu do Bibliothèque nationale de France (BNF), na pravom končí v parku Bercy. Meria 304 metrov, je široká 12 metrov a váži 650 ton.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Lávka na stránkach jej architekta

Zdroj 

Mosty cez Seinu v Paríži
12. obvod (Paríž)
13. obvod (Paríž)
Lávky
Majstrovstvá Európy v canoe pole

Majstrovstvá Európy v canoe pole je európske vrcholné podujatie národných družstiev v canoe pole, ktoré riadi Európska kanoistická asociácia (ECA). Jeho história siaha do roku 1993, kedy sa v Spojenom kráľovstve konali prvé neoficiálne majstrovstvá Európy mužov a žien. Ich výsledky nie sú preto započítavané do historických tabuliek, napriek tomu sú medzníkom v propagovaním canoe pola v európskom aj svetovom meradle. Prvé oficiálne majstrovstvá Európy mužov a žien sa konali v Taliansku v roku 1995. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. 

V roku 1990 sa vo Francúzsku uskutočnil Pohár európskych národov, ktorý nezastrešovala Medzinárodná kanoistická federácia (ICF) (vtedy ešte ECA neexistovala), za účasti 5 mužských družstiev. Od roku 2001 prebiehajú majstrovstvá okrem mužskej a ženskej kategórii aj v kategórii mužov do 21 rokov a žien do 21 rokov.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Muži do 21 rokov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy do 21 rokov

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v canoe pole

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej kanoistickej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá Európy na stránke Medzinárodnej kanoistickej federácie archive.org 
 Majstrovstvá Európy na stránke Francúzskej kanoistickej federácie archive.org 
 Majstrovstvá Európy na poloweb.org 
 Majstrovstvá Európy na kayak-polo.info
Judy Garland

Judy Garland, vlastným rodným menom Frances Ethel Gumm (*10. jún 1922, Grand Rapids, Minnesota, Spojené štáty – † 22. jún 1969, Londýn, Spojené kráľovstvo), bola americká herečka a jazzová speváčka, ktorá dodnes patrí medzi najväčšie hollywoodske legendy všetkých čias.
 
Bola držiteľkou ocenení ako sú Oscar za detskú rolu vo filme, Zlatý Glóbus, ale aj ocenenia Grammy a Tony Award. V roku 1954 bola nominovaná na Oscara z najlepšieho herca za postavu vo filme Zrodila sa hviezda a v roku 1961 za vedľajšiu postavu vo filme Norimberský proces. V roku 1962 ako 39-ročná bola najmladšou herečkou, ktorá dostala Cenu Cecila B. DeMilla za svoje celoživotné výsledky vo filmovom priemysle. V roku 1997 bola posmrtne za celoživotné dielo ocenená cenou Grammy a niekoľko jej nahrávok piesní sa dostalo do siene slávy. V roku 1999 ju Americký filmový inštitút dal na zoznam stovky najvýznamnejších ženských herečiek storočia v histórii americkej kinematografie.

Jej dcérou je herečka a speváčka Liza Minnelli.

Životopis 
Spevu a herectvu sa Judy venovala od útleho detstva. Spievala v speváckom triu „Gumm Sisters“ (Sestry Gummové) a hrala v ochotníckych divadlách. 

Ako dvanásťročná uspela v konkurze pre spoločnosť MGM a od tej doby hrala vo filme. Ako dievča si zahrala v legendárnej snímke Čarodejník z krajiny Oz (The Wizzard of Oz), v ktorej na poslednú chvíľu zastúpila Shirley Temple. Za túto rolu, v ktorej zaspievala známu pieseň „Over the Rainbow“, dostala ocenenie Oscara pre detského herca. 

Po tomto úspechu pravidelne vystupovala po boku Micky Rooneyho vo filmových muzikáloch spoločnosti MGM. S Mickom vytvorila úspešnú umeleckú dvojicu, ktorá bola vo svojej dobe nesmierne populárna. Šla z filmu do filmu, čo ju nakoniec doviedlo k tomu, že bola veľmi unavená. Už ako pätnásťročná začala svoje pracovné problémy riešiť konzumáciou utišujúcich práškov a alkoholu. So závislosťou od nich potom bojovala až do konca svojho života. 

Bola päťkrát vydatá, pričom mala tri deti: herečku a speváčku Lizu Minnelli, televíznu herečku a speváčku Lornu Luft a Joeyho Lufta. Zomrela predčasne v Londýne vo veku 47 rokov na predávkovanie liekmi.

Výber z filmografie 
 1939 – Čarodejník z krajiny Oz
 1944 – Stretneme sa v St.Louis
 1948 – Veľkonočná prehliadka
 1954 – Zrodila sa hviezda
 1961 – Norimberský proces

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 
 The Judy Garland Database
 The Judy Room
 The Judy Garland Page
 The Judy Garland Birthplace and Museum in Grand Rapids, MN
 The Judy Garland Club: established 1963; official international Club supported by Judy during hier lifetime
 Judy Garland: By Myself - American Masters special
 Barbara Walters interview of Judy Garland, 1967, at Hulu.com
 Judy Garland Biography at Biography.com
 "Biography: Judy Garland" Episode at Biography.com

Zdroj 

Detskí herci
Filmové herečky USA
Džezové speváčky USA
Držitelia Oscara za celoživotné dielo
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon (komédia/muzikál)
Hollywoodsky chodník slávy
Držitelia ceny Grammy
Držitelia ceny Tony
Osobnosti z Grand Rapids (Michigan)
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA írskeho pôvodu
Osobnosti USA škótskeho pôvodu
Passerelle Debilly

Passerelle Debilly (Lávka Debilly) je lávka pre chodcov a cyklistov cez rieku Seinu v Paríži. Spája 16. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Od roku 1966 je historickou pamiatkou.

Dejiny 
V roku 1898 prišiel Alfred Picard, generálny komisár svetovej výstavy s nápadom postaviť provizórnu lávku pre pohyb návštevníkov. Stavba trvala dva roky 1899 – 1900. Najskôr sa nazývala passerelle de l'Exposition militaire (lávka Vojenskej výstavy), potom passerelle de Magdebourg (Magdeburgská lávka). Od roku 1906 nesie meno Jeana Louisa Debilly, francúzskeho generála, ktorý padol v bitke pri Jene v roku 1806; zo začiatku sa však písala passerelle de Billy.

18. apríla 1966 bola stavba zaradená medzi historické pamiatky. V roku 1991 bol most znovu natretý a v roku 1997 reštaurovaný, boli nahradené časti z tropického dreva.

V roku 2002 sa most objavil vo filmu Briana De Palmu Femme Fatale.

Architektúra 
Most tvorí hlavný kovový oblúk spočívajúci na murovaných pilótach, zdobených tmavo zelenými keramickými dlaždicami, ktoré naznačovali vlny. Od pilotov na nábreží vedú dva menšie poloblúky. Spolu s Eiffelovou vežou je druhou kovovou stavbou tej doby, ktorá hoci plánovaná ako provizórna, vydržala do súčasnosti.

Oceľový most je dlhý 125 metrov a široký 8 metrov, výška oblúkov je 15 metrov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structuare
 Záznam v evidencii kultúrnych pamiatok

Zdroj 

Mosty cez Seinu v Paríži
Lávky
16. obvod (Paríž)
17. obvod (Paríž)
Historické pamiatky v Paríži
Pont Mirabeau

Pont Mirabeau (Mirabeauov most) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spojuje 16. obvod na pravom brehu a 15. obvod na ľavom. Most nesie meno spisovateľa, diplomata, novinára a významného politického činiteľa počas Francúzskej revolúcie, ktorým bol Honoré Gabriel Riqueti de Mirabeau (1749 – 1791).

Dejiny 
O výstavbe nového mostu rozhodol francúzsky prezident Sadi Carnot 12. januára 1893. Most bol dostavaný v roku 1896. Roku 1975 bol zaradený medzi historické pamiatky.

Architektúra 
Autorom mostu je inžinier Paul Rabel. Oceľový most má tri oblúky, ktoré nesú dva murované piliere. Hlavný oblúk má rozpätie 93 metrov a postranný . Celková dĺžka mostu je , šírka  (vozovka  a dva chodníky  každý) a výška . V čase svojho vzniku bol mostom s najvyššou palubou nad hladinou Seiny v Paríži.

Oba piliere sú z každej strany vyzdobené alegorickými sochami z bronzu, ktorých autorom je Jean-Antoine Injalbert. Na pravom pilieri po prúde je Ville de Paris (Mesto Paríž) a proti prúdu Navigation (Navigácia), na ľavom pilieri sú sochy Abondance (Hojnosť) po prúde a Commerce (Obchod) proti prúdu. Na zábradlí uprostred mostu je znak mesta Paríž.

Galéria

Externé odkazy 
 Most na stránkach Paríža
 Dejiny mosta na Structurae
 Záznam v evidencii historických pamiatok

Zdroj 

Mirabeau
15. obvod (Paríž)
16. obvod (Paríž)
Oblúkové mosty
Oceľové mosty