François Hollande

François Hollande, celým menom François Gérard Georges Nicolas Hollande  ( * 12. august 1954, Rouen, Francúzsko) je  bývalý prezident Francúzska a spoluknieža Andorry, v rokoch 1997 - 2008 prvý tajomník francúzskej socialistickej strany. Bol aj poslancom za departement Corrèze v Národnom zhromaždení Francúzska (1988 - 1993), starostom obce Tulle (2001 - 2008) a prezidentom generálnej rady Corrèze (od 2008). 16. októbra 2011 bol nominovaný „Socialistickou stranou“ a „Stranou ľavicových radikálov“ za kandidáta do prezidentských volieb v roku 2012. Jeho hlavným oponentom je jeho predchodca v úrade prezidenta,  Nicolas Sarkozy.

Mladosť 
Jeho otec, Georges Gustave Hollande (* 9. máj 1923) je lekár - otorinolaryngológ, bol kandidát extrémnej pravice v mestských voľbách v Rouen v 1959 a 1965. Jeho matka, Nicole Frédérique Marguerite Tribert (* 7. septembra 1927, – † 2009), bola sociálna asistentka a blízka politickej ľavici. Figurovala na zozname Socialistickej strany v 2008 v mestských voľbách mesta Cannes.

Detstvo strávil v Bois-Guillaume, pri Rouene, bol žiakom v penzionáte Jean-Baptiste-de-La-Salle de Rouen (združená škola). V prvom trimestri 1968 jeho otec, priaznivec Algérie française, s blízkymi vzťahmi k Jean-Louis Tixier-Vignancourtovi a OAS, predal svoju kliniku, apartmány v Clos du Hamel, dom v Bois-Guillaume a presťahoval sa s rodinou do Neuilly-sur-Seine, kde začal podnikať v oblasti nehnuteľností. 
François, žiak lýcea Pasteura v Neuilly-sur-Seine, sa zapísal na fakultu práva v Paríži, kde získal bakalársky diplom. Potom študoval na „HEC“ v Paríži a na „Inštitúte politických vied“, kde vstúpil do UNEF-Renouveau, blízkej Komunistickej strane Francúzska. Nastúpil aj na ENA, v promočnom ročníku „Voltaire“.

V roku 1976 bol vylúčený z vojenskej služby, ale dosiahol anuláciu tohto rozhodnutia. Počas svojich štúdií na dôstojníckej škole v Coëtquidan v januári 1977 bol v izbe spolu so Jean-Pierre Jouyetom, Michelom Sapinom, Henrim de Castries a Jean-Michel Lambertom.

Má staršieho brata.

Súkromný život 
Na konci 70. rokov sa zoznámil so Ségolène Royalovou, neskoršou političkou, počas jedného soirée na „ENA“ (bola tiež z ročníka Voltaire). Pár Royal-Hollande vytvoril voľný zväzok a splodil štyri deti: Thomasa (1984, advokát), Clémence (1985, študovala medicínu), Juliena (1987, filmár) a Floru (1992, študentka psychológie). Ich rozchod bol oznámený v predvečer druhého kola volieb v roku 2007. V roku 2010 potvrdil svoj vzťah so žurnalistkou Valérie Trierweilerovou, ktorá bola jeho spoločníčkou od roku 2006. Vzťah zostal utajený až do volebnej kampane Ségolène Royalovej.

V júni 2022 sa oženil s Julie Gayetovou. Hollande má štyri deti z predchádzajúceho vzťahu so svojou dlhoročnou partnerkou Ségolene Royalovou.

Politická kariéra 
V roku 2012 bol kandidátom prezidentských volieb vo Francúzsku. François Hollande zvíťazil v druhom kole prezidentských volieb s 51,64% hlasov nad Nicolasom Sarkozym, dovtedajším prezidentom, o necelé 4 % hlasov. 

29. októbra 2013 sa uskutočnila plánovaná oficiálna jednodňová návšteva Françoisa Hollanda na Slovensku, pozri obrazová galéria z návštevy

29. decembra 2013 bola „Ústavnou radou“ schválená zvýšená daň 75% na príjmy najbohatších daňovníkov nad 1 mil. € vo Francúzsku, čo je splnenie jedného z bodov volebného programu F. Hollanda.

Mandáty 
 23. jún 1988 - 1. apríl 1993 - poslanec za Corrèze
 Od 12. júna 1997 - poslanec za Corrèze
 20. júl 1999 - 17. december 1999 - poslanec Európskeho parlamentu
 poslanec Národného zhromaždenia za Corrèze, člen ekonomickej komisie
 15. máj 2012 - Prezident Francúzskej republiky

Mandáty lokálne 
 14. marec 1983 - 16. marec 1989 : člen mestskej rady v obci Ussel.
 17. marec 1989 - 24. jún 1995 : zástupca starostu v Tulle.
 23. marec 1992 - 30. marec 1992 : regionálny radca v Limousin.
 25. jún 1995 - 18. marec 2001 : mestský radca v Tulle.
 16. marec 1998 - 2. apríl 2001 : regionálny radca v Limousin.
 19. marec 2001 - 17. marec 2008 : starosta Tulle.
 od 20 marca 2008: predseda všeobecnej rady v Corrèze.

Politické funkcie 
 1994 - 1995 - tajomník Socialistickej strany, ekonomická sekcia
 1995 - 1997 : hovorca, tajomník Socialistickej strany, sekcia tlače
 1997 - 2008 : člen národného výboru a prvý tajomník Socialistickej strany

Autorské publikácie 
 La Gauche bouge, Ľavica sa hýbe, kolektívne dielo napísané pod pseudonymom Jean-François Trans, vydal Jean-Claude Lattès, 1985.
 L'Heure des choix. Pour une économie politique, avec Pierre Moscovici, „Hodina voľby. K politickej ekonómii" (s Pierre Moscovici), 1991, (ISBN 978-2-7381-0146-4).
 L'Idée socialiste aujourd'hui, Socialistická idea dnes, vydal Omnibus, 2001 (en collaboration) (ISBN 978-2-259-19584-3).
 Devoirs de vérité, entretiens avec Edwy Plenel, éd. Stock, 2007 (ISBN 978-2-234-05934-4).
 Droit d'inventaires, entretiens avec Pierre Favier, Le Seuil, 2009 (ISBN 978-2-02-097913-9).
 Le rêve français, "Francúzsky sen", Éditions Privat, août 2011 (ISBN 978-2-7089-4441-1).
 Un destin pour la France, "Osud Francúzska", Fayard, janvier 2012 (ISBN 978-2-213-66283-1).
 Changer de destin, "Zmeniť osud", Robert Laffont, 23 février 2012, (ISBN 978-2-221-13117-6), 180 pages.

Predhovory ku knihám 
 Le socialisme selon Léon Blum, "Socializmus podľa Léona Bluma", autor David Frapet, Créer, 2003.
 Le dernier Chirac, "Posledný Chirac", autori Bruno Dive, Jacob-Duvernet, 2009.
 Pourquoi pas le socialisme ?, "Prečo nie socializmus?", autor Gerald Cohen, L'Herne, 2010 (ISBN 978-2-85197-921-6).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Článok v Le Figaro - apríl 2012, voľby 
 Národné zhromaždenie Francúzska - webová stránka poslanca 
 Články v Le Monde - predvolebná kampaň

Zdroj 

Francúzski politici
Prezidenti Francúzska
Francúzski socialisti
Francúzski ateisti
Osobnosti z Rouenu
Kandidáti na prezidenta Francúzskej republiky (2012)
Absolventi École nationale d’administration