joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ondrej Dostál

Mgr. Ondrej Dostál (* 5. apríl 1971, Bratislava) je slovenský politik, sociológ, bývalý novinár a predseda Občianskej konzervatívnej strany.

Profesionálna kariéra 
Vyštudoval odbor filozofia – sociológia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského, štúdium ukončil v roku 1997 a neskôr vyštudoval právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského.
 19931998 redaktor denníka SME
 19982001 Hlavná kancelária Demokratickej strany, vedúci politického a tlačového oddelenia
 19992001 hovorca DS
 20012010 riaditeľ Konzervatívneho inštitútu Milana Rastislava Štefánika v Bratislave
2010 - 2012 poslanec NR SR (OKS na kandidátke Most- Híd)
 20122016 analytik Konzervatívneho inštitútu M. R. Štefánika
2016 - doteraz Poslanec NR SR (OKS na kandidátke SaS)

Stranícka kariéra 
 19972001 člen Demokratickej strany
 19992001 člen predsedníctva DS
 od 2001 člen Občianskej konzervatívnej strany (jeden zo spoluzakladateľov), člen predsedníctva OKS
 20012004 ústredný tajomník OKS
 20042012 podpredseda OKS
 od 2012 predseda OKS

Politická kariéra 
 V roku 1991 bol spoluzakladateľom Občiansko-demokratickej mládeže (ODM).
 20022010 a od 2014 poslanec miestneho zastupiteľstva bratislavskej mestskej časti Staré Mesto za Občiansku konzervatívnu stranu.
 20092017 poslanec zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja v okrese Bratislava I za Občiansku konzervatívnu stranu
 20102012 poslanec NR SR zvolený preferenčnými hlasmi z 23. miesta na kandidátke MOST-HÍD, spolu s ďalšími 3 členmi OKS. Bol členom ústavnoprávneho výboru a podpredsedom výboru pre ľudské práva a národnostné menšiny.
 2014 - 2018 poslanec Mestského zastupiteľstva hlavného mesta SR Bratislavy
 2014 vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014 kandidoval na štvrtom mieste za koalíciu strán NOVA, KDS a OKS
 2016 poslanec NR SR zvolený na kandidátke strany Sloboda a Solidarita (SaS). Člen Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií a overovateľ Ústavnoprávneho výboru NR SR. Jeden z najaktívnejších poslancov NR SR.
2020 poslanec NR SR zvolený na kandidátke strany SaS. Člen Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií a Výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny. Overovateľ Ústavnoprávneho výboru NR SR.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 oficiálna stránka Ondreja Dostála

Slovenskí občianski aktivisti
Slovenskí sociológovia
Politici OKS
Politici DS
Predsedovia slovenských politických strán
Poslanci NR SR (2010 – 2012)
Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Slovenskí komunálni politici
Slovenskí publicisti
Poslanci Bratislavského samosprávneho kraja
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Osobnosti z Bratislavy
Zoznam národných prírodných pamiatok na Slovensku

Toto je zoznam národných prírodných pamiatok na Slovensku:

Pozri aj 
 Zoznam prírodných pamiatok na Slovensku

Zdroj 
 Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Vyhláška č. 293/1996 Z. z.

 
Národné prírodné pamiatky
Metadón

Metadón je syntetický opiát, ktorý sa často používa pri substitučnej liečbe heroínovej závislosti.

Dejiny 
Metadón bol vyvinutý nemeckými vedcami v medzivojnovom období ako jedna z náhradných látok za nedostatkový morfín. Po vojne bol uvedený na trh v Spojených štátoch.

Substitučná liečba 
Lekármi predpisovaný metadón sa používa ako náhrada ilegálneho heroínu pri substitučnej liečbe drogovej závislosti. Metadón je návyková droga ako všetky ostatné opiáty. Pri injekčnom podaní vyvoláva reakcie podobné/typické pre morfín vrátane euforického pocitu, ale bez „bodavého“ pocitu; je „silnejší“ a menej hypnotický (… čo umožňuje lepšie zaradenie sa do spoločnosti a späť do života – napr. nájsť si prácu a pod.).

Oproti heroínu má niekoľko výhod:
 V priemere pôsobí 25 hodín, čo je oveľa dlhšie než pôsobenie heroínu (46 hodín). Závislým takto stačí typicky len jedna dávka denne, ktorá neobmedzuje každodenné aktivity.
 Dá sa užívať ústne, čím sa odstránia problémy súvisiace s vnútrožilovou aplikáciou heroínu.
 Nie je bežne dostupný na čiernom trhu, takže umožňuje kontrolu ilegálneho obchodu s drogami.

Iné projekty

Externé odkazy 
  ISBN 80-7198-309-8.
 Charakteristika na stránkach ŠÚKL

Drogy
Základné a špeciálne esenciálne liečiva podľa WHO
Heckler & Koch

Heckler & Koch GmbH (HKG) () je nemecký výrobca zbraní. Medzi najznámejšie výrobky tejto firmy patria samopaly MP5, PDW MP7, či univerzálna samonabíjacia pištoľ USP, ktorá je vyrábaná v kalibroch: 9x19 mm (9mmLuger), .40S&W, .45ACP (.45Auto) a vo verziách Standard, Compact, Elite, Expert. Medzi ďalšie výrobky patrí automatická ostreľovačská puška PSG1 ako aj rad útočných pušiek G3, G36K a HK416. Výrobky zbrojovky Heckler & Koch sú známe svojou kvalitou vyhotovenia, odolnosťou, spoľahlivosťou a presnosťou.

Referencie

Iné projekty 

 
Výrobcovia zbraní
Studia Academica Slovaca

Studia Academica Slovaca - centrum pre slovenčinu ako cudzí jazyk je špecializované pracovisko Filozofickej fakulty Univerzity Komenského. Jednou z činností centra je organizácia Letnej školy slovenského jazyka a kultúry SAS pre cudzincov.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka SAS

Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave
Abbey Road Studios

Abbey Road Studios, vytvorené v novembri 1931 firmou EMI v Londýne, (Anglicko) je považované za prestížnu ikonu nahrávacích štúdií. Nachádza sa na Abbey Road v St John's Wood v City of Westminster. Okrem priameho použitia na nahrávanie nových albumov je jeho technické vybavenie používané aj na remastrovanie množstva nahrávok klasickej hudby, ktoré vznikli v Kingsway Hall.

Umelci, ktorí nahrávali v Abbey Road Studios 
V štúdiách na Abbey Road nahrávali aj 
Red Hot Chilli Peppers, The Beatles, Cliff Richard, Deep Purple, Radiohead, Al Stewart, Pink Floyd, U2, Oasis, The Shadows, Morrissey-Mullen, Elliott Smith a Plácido Domingo. 

V štúdiu dva nahrávali The Hollies, Manfred Mann, The Seekers, Gerry & the Pacemakers, Martin Briley, Mrs Mills, Miroslav Žbirka  a iní. 

V roku 2018 sa tu stretla hudobná skupina Smile (bez Freddieho Mercuryho) v 80. rokoch Queen

Nahrávacie a mixovacie konzoly 
 Štúdio jeden: 72 Fader Neve 88RS
 Štúdio dva: 60 Fader Neve VR Legend
 Štúdio tri: 96 Fader Solid State Logic 9000 J
 Penthouse: 48 Fader Neve DFC Gemini

Iné projekty

Externé odkazy 
 Abbey Road Studios — oficiálna stránka
 Live from Abbey Road - oficiálna stránka
 Video interviews shot at Abbey Road and studio tour

EMI
Akron

Akron je mesto v americkom štáte Ohio a sídlo Summit County. Nachádza sa v severovýchodnom Ohiu na rieke Cuyahoga medzi Clevelandom na severe a Cantonom na juhu, asi 96 km od hranice so štátom Pensylvánia.

Založené bolo v roku 1825 a stalo sa remeselným centrom.

Osobnosti mesta 
 Clark Leonard Hull (* 1884† 1952), psychológ
 Willard Van Orman Quine (* 1908† 2000), filozof a  logik
 Stanford R. Ovshinsky (* 1922† 2012), vedec a vynálezca
 Jaroslav Pelikan (* 1923† 2006), historik
 Bob Neuwirth (* 1939), spevák, producent, skladateľ a výtvarník
 Richard Smalley (* 1943† 2005), chemika a fyzik, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu
 Judith Arlene Resniková (* 1949† 1986), astronautka
 C. D. Payne (* 1949), spisovateľ, predstaviteľ absurdného humoru
 Jim Jarmusch (* 1953), nezávislý filmový režisér
 Melina Kanakaredesová (* 1967), herečka
 Erica Schoenberg (* 1978), hráčka pokru a blackjacku
 Dan Auerbach (* 1979), rockový spevák, gitarista, multiinštrumentalista, hudobný producent a skladateľ (The Black Keys)
 Patrick Carney (* 1980), rockový bubeník, skladateľ a hudobný producent (The Black Keys)
 LeBron James (* 1984), basketbalista
 Stephen Curry (* 1988), basketbalista

Partnerské mestá 
  Chemnitz, Nemecko
  Kirjat Ekron, Izrael

 
Mestá v Ohiu
Idefix

Idefix (po francúzsky Idéfix) je malý pes, ktorý patrí Obelixovi v sérii francúzskych komiksov Asterixove dobrodružstvá.

Fiktívne postavy z komiksov
Asterixove dobrodružstvá

de:Figuren aus Asterix#Idefix
Bôrická mláka

Bôrická mláka alebo Bôriková mláka je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v katastrálnom území obce Zázrivá. Leží na úpätí vrchu Bôrik (). Jej výmera je  so 4. stupňom ochrany. Bola vyhlásená v roku 1974. 

Predmetom ochrany je svojrázny, geomorfologický útvar zamokreného sedielka, so slatinnou a rašelinnou vegetáciou.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Prírodná pamiatka Bôrická mláka, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Chránené územia Národného parku Malá Fatra
Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Dolný Kubín
Zázrivá (okres Dolný Kubín)
Krasniansky luh

Krasniansky luh je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza na toku Varínky v katastrálnom území obce Krasňany. 

Vyhlásená bola v roku 1989 s výmerou  a 5. stupňom ochrany.

Predmetom ochrany sú zachovalé brehové porasty toku Varínky v ochrannom pásme Národného parku Malá Fatra, ktoré sú dôležité z hľadiska vedecko-výskumného, krajinotvorného, vodoochranného, brehoochranného, ekologického a náučného.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Chránené územia Národného parku Malá Fatra
Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Žilina
Krasňany (okres Žilina)
Šútovská epigenéza

Šútovská epigenéza je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza pri sútoku Váhu a Šútovského potoka. Patrí do katastrálneho územia obcí Ratkovo a Šútovo v okrese Martin.

Vyhlásená bola v roku 1979 uznesením rady ONV Martin č. 9/1979 z 26. januára 1979 a novelizovaná v rokoch 1980 a 2004. Výmer pamiatky je  so 4. stupňom ochrany. 

Predmetom ochrany sa stala jedinečná reliéfna forma a dvojnásobný epigenetický zárez rieky Váh a Šútovského potoka pri ich zahlbovaní na konci terciéru. V tejto lokalite sa nachádza aj archeologický nález na výšinnom sídlisku „Boroviny“.

Referencie 

Chránené územia Národného parku Malá Fatra
Prírodné pamiatky v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Martin
Ratkovo (okres Martin)
Šútovo
Hotel Boboty

Hotel Boboty je hotel vo Vrátnej doline blízko osady Štefanová. Jeho autorom bol významný slovenský architekt Ferdinand Čapka. Bol postavený v roku 1966.

Hotel sa nachádza na južnom úpätí masívu Boboty v nadmorskej výške . V 70. a 80. rokoch bol najluxusnejším hotelom vo Vrátnej doline s reštauráciou, kaviarňou, vinárňou a krytým bazénom. Hotel prešiel kompletnou rekonštrukciou.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránky hotela

Hotely na Slovensku
Architektúra z 1966
Vrátna dolina
Audrey Hepburnová

Audrey Hepburnová (vlastným menom Audrey Kathleen Ruston, * 4. máj 1929, Ixelles, Belgicko – † 20. január 1993, Tolochenaz, Švajčiarsko) bola britská herečka (po matke holandského pôvodu), módna ikona a filantropka. Pracovala aj ako veľvyslankyňa dobrej vôle UNICEF.

Filmografia 
 Nous irons à Monte Carlo (1951) 
 Young Wives' Tale (1951) 
 The Lavender Hill Mob (1951) 
 Laughter in Paradise (1951) 
 One Wild Oat (1951) 
 Monte Carlo Baby (1951) 
 The Secret People (1952) 
 Prázdniny v Ríme  (Roman Holiday) (1952)
 Sabrina (1954) 
 Vojna a mier (War and Peace) (1956) 
 Love in the Afternoon (1957)
 Smiešna tvár (Funny Face) (1957) 
 Príbeh mníšky (The Nun's Story) (1959) 
 Green Mansions (1959) 
 The Unforgiven (1960) 
 Raňajky u Tiffanyho (Breakfast at Tiffany's) (1961)
 The Children's Hour (1961) 
 Šaráda (Charade) (1963) 
 Paris – When It Sizzles (1964)  
 My Fair Lady (1964) 
 Ako ukradnúť Venušu (How to Steal a Million) (1966)
 Čakaj do tmy (Wait Until Dark) (1967)
 Two for the Road (1967)
 Robin and Marian (1976) 
 Bloodline (1979) 
 They All Laughed (1981) 
 Love Among Thieves (1987) (TV) 
 Navždy (Always)(1989)

Iné projekty 
 

Britské divadelné herečky
Britské filmové herečky
Rozprávači audiokníh
Filantropi
Držiteľky ceny BAFTA za najlepšiu herečku v hlavnej úlohe
Držitelia ceny Emmy
Držitelia ceny Grammy
Držitelia Oscara za najlepší ženský herecký výkon v hlavnej úlohe
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon (dráma)
Držitelia ceny Donatellov David
Hollywoodsky chodník slávy
Držitelia ceny Tony
Nositelia Ordre des Arts et des Lettres
Britské osobnosti holandského pôvodu
Úmrtia na rakovinu hrubého čreva
Laura Joh Rowlandová

Laura Joh Rowlandová (* 1954, Michigan, USA) je americká autorka detektívnych románov najznámejšia sériou noviel z obdobia neskorého feudalizmu v Japonsku, prevažne v meste Edo (dnes Tokio) od roku 1600.

Novely rozprávajú o príhodách Sana Ičiró, samuraja a nižšieho úradníka, ktorý sa stal hlavným vyšetrovateľom piateho Tokugawského šogúna, Tokugawu Cunajošiho, o jeho problémoch dodržiavania kódexu bušidó, službe spravodlivosti a svojmu pánovi, Šogúnovi a svojej manželke Ueda Reiko, ktorá sa často angažovala v Sanovom vyšetrovaní. Momentálne existuje dvanásť kníh z tejto série, začínajúc s veľmi úspešnou Shinju. Posledne publikovaná je Snežná kráľovná.

Na Slovensku je distribuovaná séria z českého vydavateľstva Metafora, ktoré vydalo desať dielov, počínajúc Bundori a končiac knihou Rudá chryzamtéma.

Rowland vzala pre svoju fikciu ako podklad známe postavy japonskej histórie, ako boli Tokugawa Cunajoši a Janagisawa Jošivasu. Avšak historické detaily popísané v románoch sú presné a dôveryhodné.

Prečítaním tejto série kníh si rozšírime poznanie nielen skvele popísaných ľudských charakterov, ale aj skutočnej histórie a ducha Japonska, ktoré nie sú podávané len ako holé fakty dátumov a názvov, ale v pozadí možno skutočných životných príbehov ľudí,  kultúry a udalostí, ktoré ich ovlyvňovali.

Príbehy súvisiace s históriou:

Psí šogún - Prečo bol Tokugawa Cunajoši nazývaný aj psí šogún?

Poznámky:
V Japonsku, rovnako ako u ostatných ázijských národov (napríklad našich susedov Maďarov) sa meno človeka uvádza v poradí: Priezvisko Meno. Príčina pravdepodobne netkvie v lepšom vyhľadávaní v databázach, ale z dôvodu zdôraznenia dôležitosti rodiny ako základnej jednotky funkčnej spoločnosti. Často citovaná fráza z Konfuciovej eseje "Da Xue" (Veľké učenie) vysvetľuje, "Ich osobnosti sú pestované, ich rodiny sa upevnili. Ich rodiny sú pevné, ich provincie zvolili múdru vládu. Ich provincie majú múdru vládu, celé kráľovstvo sa stalo pokojným a šťastným."

Spisovatelia USA
Ľubľanský hrad

Ľubľanský hrad (, ) je stredoveký hrad na hradnom vrchu v Ľubľane.

Podľa archeologických nálezov bola oblasť súčasného hradu osídlená nepretržite od roku 1200 pred Kr., kedy tu boli postavené prvé osady a opevnenia. Hrad sa prvýkrát spomína v roku 1144 ako sídlo korožských vojvodov Spanheimovcov.

V 15. storočí bol hrad rozšírený komplexom stien a veží pri vstupe, kde sa nachádzal padací most. V tomto čase bola postavená aj kaplnka. V 16. a 17. storočí boli postupne postavené ostatné stavby.

Pretože to nebolo sídlo panovníka alebo inej dôležitej osoby a z dôvodu, že opevnenia už neboli potrebné, hrad začal strácať na význame. Udržiavacie náklady boli príliš vysoké a preto začal chátrať.

V 19. storočí bol používaný hlavne ako väznica a čiastočne ako vojenská bašta, čím stratil na popularite medzi verejnosťou.

V roku 1905 ho kúpila ľubľanská obec, ktorá ho osídlila. Obyvatelia tam ostali až do 60. rokov 20. storočia, kedy sa začali prípravy na rekonštrukciu. Koncom 60. rokov sa začala dlhá a nákladná rekonštrukcia. Celá rekonštrukcia trvala vyše 35 rokov. V 90. rokoch sa začal používať ako miesto sobášov a kultúrnych udalostí. V roku 2006 bola postavená lanovka na hrad a sprevádzkovaná v roku 2007.

Na hradnom vrchu sa nachádza aj pamätník Slovinskej vzbury v rokoch 1515 a 1573.

Iné projekty 
.

Hrady a zámky v Slovinsku
PF

PF môže byť:
 medzinárodný kód (Alpha-2 ISO 3166-1) francúzskej zámorskej správnej korporácie Francúzska Polynézia
 v informatike:
 skratka pre Page fault
 skratka pre Page file, pozri pod stránkovanie

pf môže byť:
 skratka pre più forte
 skratka pre pianoforte, pôvodný úplný názov pre klavír

Pozri aj 
 .pf, internetová doména najvyššej úrovne pre Francúzsku Polynéziu
 pour féliciter, skratka P.F., P. F., p.f., p. f.
Peter Tuchscher

Peter Tuchscher je prvý slovenský manažér, ktorý na profesionálnej úrovni viedol beatové skupiny Tiene, Kabinet 112, Beatmen a potom The Buttons. Mal prirodzenú autoritu, zaviedol disciplínu, mal cit pre výber hudobníkov, repertoár, choreografiu a zvukové a svetelné efekty, vystupovania aj oblečenia svojich skupín. Podarilo sa mu presadiť v Prahe, kde mali Beatmen aj The Buttons obrovský úspech. Po roku 1968 emigroval a hoci nebol spevák, účinkoval v muzikáloch Hair a Jesus Crist Superstar, potom odišiel meditovať do Indie a prijal meno Swami Gyan Agnideva. Na Slovensko sa vrátil ako živá legenda v roku 1996. O rokoch šesťdesiatych povedal: „Sloboda bola hudba, beat bolo oslovenie srdca.“
Jeho najnovším účinkovaním na verejnosti bolo spolupracovanie pri tvorbe seriálu "Slovenský bigbít".

Skupiny
 Tiene
 Kabinet 112 
 Beatmen 
 The Buttons

Slovenskí manažéri
Ole Gunnar Solskjær

Ole Gunnar Solskjær (* 26. február 1973, Kristiansund, Nórsko) je nórsky futbalový tréner a bývalý futbalista, ktorý v súčasnosti pôsobí na pozícii trénera v Manchester United . Pred príchodom do Anglicka hral za nórske kluby Clausenengen FK a Molde FK. Do Manchestru United prestúpil v lete 1996 za čiastku £1,5 milióna. "Zabijak s detskou tvárou" odohral za červených diablov spolu 366 zápasov, v ktorých strelil 126 gólov. Solskjær bol považovaný za "super náhradníka", ktorý po striedaní dokázal strieľať góly v posledných minútach zápasu. Najpamätnejší takýto moment prišiel vo finálovom zápase Ligy majstrov v roku 1999, kedy v nadstavenom čase vstrelil víťazný gól, čím zariadil zisk Treble pre United.

Solskjær debutoval v reprezentačnom drese Nórska 26. novembra 1995 v priateľskom zápase proti Jamajke. Zápas skončil remízou 1–1, pričom jediný gól svojho mužstva strelil práve on. V roku 1998 sa mu podarilo s národným mužstvom prebojovať na Majstrovstvá sveta, kde sa Nóri dostali až do osemfinále. Bol súčasťou Nórska aj na Majstrovstvách Európy v roku 2000. Po zdĺhavých zdravotných problémoch opäť obliekol reprezentačný dres 2. septembra 2006 v kvalifikačnom zápase na Majstrovstvá Európy 2008 proti Maďarsku. V zápase, ktorý skončil výhrou 4–1 vstrelil dva góly. Posledný zápas za reprezentáciu odohral 7. februára 2007 proti Chorvátsku, v ktorom Nórsko prehralo 2–1.

V roku 2007 hráč oznámil ukončenie svojej futbalovej kariéry kvôli pretrvávajúcim problémom s kolenom. V Manchestri United však naďalej zostal pôsobiť ako ambasádor a tréner rezervy. V roku 2010 sa dohodol na spolupráci s jeho bývalým klubom Molde FK, kde mal nastúpiť na pozíciu trénera v januári 2011. S klubom vyhral v prvých dvoch sezónach dva ligové tituly. V roku 2013 vyhral domáci pohár. Počas jeho pôsobenia na lavičke Cardiffu City v roku 2014 klub vypadol z anglickej Barclays Premier League. Do Nórska sa vrátil 21. októbra 2015, kedy sa dohodol na tri a pol ročnej zmluve s Molde. V sezóne 2015/2016 sa mu podarilo umiestniť pred súpermi z Fenerbahçe, Ajaxu a Celticu na prvom mieste v skupinovej fáze Európskej ligy. Nasledujúce dve sezóny skončil s Molde na druhom mieste v Eliteserien. 3. decembra 2018 predĺžil s klubom zmluvu do konca sezóny 2021.

19. decembra 2018 bol Solskjaer po odchode Josého Mourinha menovaný dočasným trénerom Manchestru United. Ale po skvelých výsledkoch a zlepšenom hernom prejave ho vedenie Manchestru United 28. marca 2019 vymenovalo za nového trvalého manažéra. S United podpísal zmluvu na 3 roky.

Trofeje

Ako hráč
Clausenengen
 3. divisjon: 1993

Manchester United
 Premier League: 1996/97, 1998/99, 1999/2000, 2000/01, 2002/03, 2006/07
 FA Cup: 1998/99, 2003/04
 Community Shield: 1996, 2003
 Liga majstrov: 1998/99
 Intercontinental Cup: 1999

Ako tréner
Manchester United Reserves
 Premier Reserve League: 2009/10
 Lancashire Senior Cup: 2008/09

Molde
 Tippeligaen: 2011, 2012
 Nórsky pohár: 2013

Referencie

Zdroj

Nórski futbalisti
Hráči Molde FK
Hráči Manchester United FC
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1998
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2000
Hadiarka

Slovo hadiarka môže znamenať aj chovateľku alebo cvičiteľku hadov.

Hadiarka (iné názvy: štíhlovka, koralovka, staršie užovka; bohemizmus: korálovka; lat. Lampropeltis) je rod hadov z čeľade užovkovitých.

Hadiarky sú malej až strednej veľkosti, pochádzajú z Južnej a Strednej Ameriky. Sú to lesné a púštne hady, živia sa hlavne jaštericami, vtákmi, drobnými cicavcami a menšími hadmi. Koralovky sú vajcorodé. Niektoré druhy majú nápadné obrúčky - sfarbenie vo forme červených, čiernych a bielych kruhov, čím do určitej miery napodobňujú koralovce (Elapidae).

Systematika 
 hadiarka cisárska/štíhlovka cisárska/koralovka cisárska (Lampropeltis alterna)
 Lampropeltis calligaster 
 hadiarka retiazková/štíhlovka retiazková/koralovka retiazková/hadiarka obyčajná (Lampropeltis getula)
 † Lampropeltis intermedius 
 hadiarka mexická/štíhlovka mexická/koralovka mexická (Lampropeltis mexicana)
 hadiarka kráľovská/štíhlovka kráľovská/koralovka kráľovská (Lampropeltis pyromelana)
 Lampropeltis ruthveni 
 † Lampropeltis similis
 hadiarka trojfarebná/štíhlovka trojfarebná/koralovka trojfarebná (Lampropeltis triangulum)
 hadiarka kalifornská/štíhlovka kalifornská/koralovka kalifornská/užovka kráľovská (Lampropeltis zonata)
 Lampropeltis webbi

Iné projekty

Zdroje 

BURNIE, D. et al.: Zviera. Bratislava: Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5.
Serpentes
reptile-database.org
palaeos.com

Užovkovité
Hadiarky
The Soulmen

The Soulmen bola slovenská bigbítová formácia fungujúca koncom šesťdesiatych rokov. Založil ju Dežo Ursíny v roku 1966, keď odmietol s ostatnými členmi skupiny The Beatmen emigrovať a vrátil sa do Česko-Slovenska. Pôvodne mala mať rozšírenú zostavu o klávesy (v úplných začiatkoch skupiny na nich hrala Darina Kerová). Neskôr sa skupina rozhodla hrať v trio zostave. Z množstva vyskúšaných bubeníkov zostal ako prvý Dušan Hájek. Hájek odišiel zo skupiny z dôvodu štúdií a tak skupina zobrala bubeníka Vladimíra Mallého. Nasledovali koncerty a prvá cena na 1. česko-slovenskom beatovom festivale v Prahe v roku 1967. Záznam z tohto vystúpenia je dostupný na raritnom sólovom albume Deža Ursíniho, ,,Pevniny a vrchy 2" z roku 2000. Skupina absolvovala prvé zahraničné turné v Maďarsku. Celé obdobie skupiny podrobne popísal Fedor Frešo vo svojim denníku, ktorý bol publikovaný v rámci knihy Mariána Jaslovského, Pevniny a vrchy. Tesne pred rozpadom nahrala skupina EP platňu v štúdiu Panton, v Prahe. Skladby The Soulmen boli použité vo filmoch Pelíšky, Muzika alebo v  relácii Slovenský bigbít. Posledný koncert skupiny sa odohral spolu s Prúdmi v Nitre v máji 1968. Po koncerte sa skupina rozpadla.

Aktivity členov po rozpade 
Po rozpade skupiny Dežo Ursíny založil The New Soulmen. 
Fedor Frešo sa zoznámil s Mariánom Vargom, ktorý ho pozval do skupiny Prúdy, kde nahradil vyhodeného Vladimíra Kaššaya. 
K Prúdom sa pridal spolu s Frešom aj Vladimír Mallý, ktorý nahradil bubeníka Ľubomíra Dolinského.

Členovia 
 Dežo Ursíny - gitara, spev
 Fedor Frešo - basgitara
 Vladimír Mallý - bicie

 Marián Slovák - spev
 Darina Kerová - klávesy
 Dušan Hájek - bicie
 Peter Koreň - klávesy

Vplyvy 
The Soulmen boli ovplyvnení bluesrockovým psychedelickým triom Cream.

Diskografia 
 1968 - EP „I Wish I Were“ / „Baby Do Not Cry“ / „Sample Of Happiness“ / „Wake Up“ 
 1997 - Dežo Ursiny - Pevniny a vrchy (obsahuje všetky skladby z vyššie uvedeného EP)
 2000 - Dežo Ursiny - Pevniny a vrchy 2 (rarity) (obsahuje záznam živého vystúpenia The Soulmen z roku 1967)

Literatúra 
 JASLOVSKÝ, Marian: Dežo Ursiny. Pevniny a vrchy. 1. vyd. Bratislava: Nadácia Médiá 1997. 338 s.

Slovenské hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1966
Hudobné skupiny ukončené v roku 1968
Christophe Dugarry

Christophe Dugarry (* 24. marec 1972, Lormont, Francúzsko) je bývalý francúzsky futbalový útočník. Bol súčasťou víťazných mužstiev Francúzska na Majstrovstvách sveta v roku 1998 a na Eure 2000. Veľkú časť svojej kariéry odohral za FC Girondins de Bordeaux, kde hrával v rokoch 1996 až 1998 a znovu v rokoch 2000 až 2003. Od roku 2006 pracuje ako televízny komentátor športových podujatí.

Úspechy

Klubové 
Bordeaux
 Ligue 1: 1991–92
 Coupe de la Ligue: 2002
 Pohár Intertoto UEFA: 1995
 Finalista Poháru UEFA: 1996

Barcelona
 La Liga: 1997–98

Medzinárodné 
 Víťaz MS 1998
 Víťaz Eura 2000
 Víťaz Pohára konfederácií FIFA 2001
 Víťaz Kirin Cup 1994

Francúzski národní futbalisti
Hráči FC Girondins de Bordeaux
Hráči AC Miláno
Hráči FC Barcelona
Hráči Olympique de Marseille
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 1996
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1998
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2000
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2002
Majstri sveta vo futbale
Majstri Európy vo futbale
Viliam Malík

Viliam Malík (* 21. november 1912, Bratislava – † 20. január 2012, Bratislava) bol slovenský fotograf, považovaný za priekopníka žurnalistickej fotografie na Slovensku. Patril k predstaviteľom slovenskej medzivojnovej fotografickej moderny. 

V rokoch 1928 - 1932 bol študentom obchodnej akadémie, kde prišiel prvý raz do kontaktu s fotografovaním.

So žurnalistickou fotografiou začínal v známom bratislavskom mládežníckom fotoklube YMCA, ktorý združoval amatérskych fotografov.

Od roku 1936 spolupracoval s pobočkou ČTK na Slovensku.

V roku 1938 pripravil s Milošom Dohnánym, ďalším z predstaviteľov slovenskej fotografickej moderny, veľkú výstavu Slovensko vo fotografii v dnešnom Slovenskom národnom múzeu.

Vo veku 95 rokov sa v roku 2007 stal Osobnosťou slovenskej fotografie a zároveň získal cenu za celoživotné dielo v Stredoeurópskom dome fotografie v Bratislave.

Referencie

Externé odkazy 
 Fotograf Viliam Malík bude mať 95 rokov, SME
 Diela Viliama Malíka v zbierach slovenských galérií
 Ako fotil džentlmen zo starej školy, SME, Apríl 2013.
 Výstava "Viliam Malík 1912 – 2012" v Slovenskej národnej galérii, Apríl-Júl 2013.

Narodenia v 1912
Úmrtia v 2012
Slovenskí fotografi
Osobnosti z Bratislavy
SiN

SiN je akčná počítačová hra žánru FPS pre PC vyvinutá firmou Ritual Entertainment. Titul používa modifikovaný engine Id Tech 2.

Vydania 
Titul bol vydaný spoločnosťou Activision koncom roka 1998. Titul bol od 5. apríla 2006 distribuovaný cez službu Steam ako samostatný produkt alebo v spoločnom balení so svojím pokračovaním SiN: Episodes.

Externé odkazy 
Oficiálna stránka hry SiN (archive.org) 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Počítačové hry z 1998
Počítačové hry
Apache HTTP Server

Apache HTTP Server je softwarový webový server s Open source licenciou pre Linux, BSD, Microsoft Windows a iné platformy. V dnešnej dobe je najrozšírenejším na celom svete.

História 
Vývoj Apache začal v roku 1993 v NCSA (National Center for Supercomputing Aplications) na Illinoiskej univerzite. Pôvodné meno projektu bolo NCSA HTTPd. V nasledujúcom roku však vývojarský tím opustil hlavný programátor Rob McCool, čím došlo k spomaleniu vývoja a neskôr, v roku 1998, k úplnému zastaveniu.

NCSA HTTPd však medzitým už používali správcovia webových serverov a dodávali mu vlastné úpravy – patche (patch = záplata). Hlavnú úlohu v ďalšom vývoji zohrali Brian Behlendorf a Cliff Skolnick, ktorí založili e-mailovú konferenciu a začali zber úprav a ich distribúciu koordinovať. Prvá verejná verzia s označením 0.6.2 bola vydaná v apríli 1995. Nasledovalo kompletné prepísanie kódu (Apache2 už neobsahuje nič z pôvodného NCSA HTTPd) a založenie Apache Group, ktorá je dnes základom vývojarského tímu.

Od apríla 1996 bol Apache najpopulárnejší server na internete. V máji 1999 bežal na 57 % zo všetkých serverov a v apríli 2008 jeho používanosť dosiahla 50,42 % (výsledky merania Netcraft). Na Slovensku má Apache podiel 46,75 % (Štatistika .sk domén dtools.sk).

Názov vznikol z anglického slovného spojenia „A patchy server“ (záplatovaný server). Ako indiánsky symbol je v znaku vtáčie pero.

Referencie

Externé odkazy 
 httpd.apache.org – Domovská stránka Apache

Internet
Základné pletivo

Základné pletivá sú pletivá, ktoré vypĺňajú priestor medzi krycími a vodivými pletivami.

Rozlišujeme: 

 asimilačné pletivo - vyskytuje sa veľké množstvo chloroplastov-nachádzajú sa na vrchnej strane listov, sú tvorené prepadovým parenchýnom.
 mechanické základné pletivo - kolenchým, sklerenchým.
 zásobné pletivo - prevažujú zásobné látky (tuky-škrob).
 vylučovacie (exkrečné) pletivo - vylučujú silice, alkaloidy, saponíny (mydlica), mliečnice (kaučukovník, aloe vera, púpava) - tieto šťavy sú veľmi horké, nektáriá - nachádza sa v kvetoch rastlín, nemusia vždy voňať - irafrézia (priemer kvetu 2 metre)

Anatómia a morfológia rastlín
Francisco Morazán

Generál José Francisco Morazán Quezada (* 3. október 1792, Tegucigalpa – † 15. september 1842, San José, Kostarika) bol stredoamerický spisovateľ, vojak a štátnik. Člen Liberálnej strany a prezident Stredoamerickej únie v rokoch 1830 až 1834 a 1835 až 1839.

Jeho politickým ideálom bola jednota Strednej Ameriky. Bol jedným z najvýznamnejších vojvodcov v jej dejinách. Politicky a vojensky Morazán v tejto oblasti dominoval viac ako jedno desaťročie. Je dodnes uznávaný ako vizionár, mysliteľ a štátnik. Svojimi liberálnymi reformami sa snažil o modernizáciu, ale aj nadmernú centralizáciu moci v Strednej Amerike. Aj nepochopenie týchto jeho snáh viedlo v roku 1837 k revolúcii v Guatemale, ktorá následne skoncovala so Stredoamerickou úniou ako štátom a viedla k vzniku Guatemaly, Hondurasu, Salvádoru, Nikaraguy a Kostariky ako samostatných republík.

Iné projekty 

Honduraskí politici
Osobnosti na čilských poštových známkach
Osobnosti z Tegucigalpy
Earthian

Earthian je japonská manga podľa mangaky Jun Kógovej, ktorú publikovalo Shinshokan. Príbeh sa zaraďuje do žánru šónen-ai. Na základe mangy bolo vytvorené štvordielne OVA.

Príbeh 

Existuje planéta zvaná Eden a na nej žijú anjeli. Teraz prichádzajú na Zem aby rozhodli, či má byť ľudstvo za svoje skutky zničené alebo nie. Dvaja z týchto anjelov sú Čihaja a Kagucuja. Čihaja má ľudí rád a preto sa im snaží pomáhať. No v anime pomáha skôr biohumanoidom, padlému anjelovi a Messiahovi, ktorý má za úlohu zničiť svet. Messiah sa však zaľúbi do Čihaju, a tak sa rozhodne, že neublíži ničomu, čo má Čihaja rád. Kagucuja tiež miluje Čihaju, a tak ho chráni, aj keď s jeho rozhodnutiami nesúhlasí. Čihaja je však nešťastný, pretože ako jediný z anjelov má čierne krídla. Snaží sa prísť na to prečo je to tak, ale nedarí sa mu to.

Anime epizódy 
 Začiatok Konca (OVA 1)
 Padlý Anjel (OVA 2)
 Anjelský Ničiteľ (OVA 3)
 Finálny Zápas (OVA 4)

Postavy 
Čihaja - hlas: Nozomu Sasaki
Kagecuja - hlas: Kazuhiko Inoue

Epizódy 1,3 a 4:
Dr. Ašino (profesor Ašija) - hlas: Kaneto Šiozava
Taki - hlas: Šo Hajami
Takako - hlas: Juriko Jamamotová
Messiah - hlas: Hikaru Midorikava

Epizóda 2:
Aja - hlas: Saeko Šimazu
Mijagi - hlas: Hirotaka Suzuoki
Lord Serafim - hlas: Šo Hajami
Sapphire - hlas: Šigeru Nakahara
Blair - hlas: Rei Sakuma

Hudba 
Ukončujúca skladba:
3. "True Romance" od Maki Ičihara
4. "The Destinies" od Maki Ičihara

Externé odkazy

Po česky 
Otakuland.cz

Po anglicky 
anidb.net
animenewsnetwork.com OVA
animenewsnetwork.com manga
boysonboysonfilm.com
www.geocities.com
www.blumanga.com
animeart.com obrázky
scifi.com

Po nemecky 
anisearch.de
users.animanga.com
animeonline.de

Anime
Anime OVA
Anime z roku 1989
Manga
Bafomet

Bafomet (; iné názvy: Bahomet, Bafumet, Bahumet, Babhomet) bola okultná bytosť so zvieracou hlavou a ľudským telom, ktorého údajne (nikdy sa to nedokázalo, pravdepodobne išlo o falošné obvinenie Filipa IV. za účelom skonfiškovania ich majetku) uctievali templári. Niekedy bola stotožňovaná so staroegyptským baraním bohom Banebdžedetom – „mendéskym capom“.

Podľa zobrazení v zbierkach starožitností predstavuje ženskú osobu s dvomi tvárami s fúzmi, na soche sú vyrytí had, zlomený kríž, egyptský kľúč života a smrti, kocky, sedemramenný svietnik, slnko, mesiac a arabské nápisy. Význam je sporný.

Iné projekty

Externé odkazy 
Baphomet , dost. 

Démoni
Voodoo3

Voodoo3 bola séria počítačových herných grafických kariet, ktoré navrhovala a vyrábala spoločnost 3dfx Interactive. Bol to nasledovník hi-end karty Voodoo2 a bola založená na staršej verzii Voodoo Banshee. Uvedená bola na výstave Comdex 98 a na trhu sa objavila v roku 1999. Bola to prvá 3dx karta, ktorá bola vyrávaná v spolupráci s firmou STB.

Existovalo niekoľko verzíí Voodoo3, obyčajne mali karty 16 MB RAM, 128-bitovú architektúru, verzia Voodoo3 2000 bola taktovaná na 143 MHz, verzia Voodoo3 3000 na 166 MHz a najsilnejšia verzia, 3500 TV na 183 MHz a obsahovala TV-Out výstup.

Uvedená bola aj zvláštna lacná verzia 3dfx Velocity 100, ktorá obsahovala 8 MB RAM a čip bol taktovaný na 143 MHz. Rozdielom bolo ešte vypnutie jednej textúrovacej jednotky, ktorá sa dala veľmi jednoducho softvérovo zapnúť.

Iné projekty 

Grafické karty 3dfx
The Exploited

The Exploited je škótska punková skupina, ktorá vznikala na prelome rokov 1979 a 1980.

Skupinu založil v škótskom Edinburghu bývalý vojak Wattie Buchan. Na začiatku skupina The Exploited mala žánrovo bližšie k Oi!, neskôr sa zamerala viac na street až hardcore punk. Približne od roku 1987, v období vydania albumu Death Before Dishonour, sa ich hudobný štýl priblížil k žánru crossover thrash.   

V marci roku 1981 skupina podpísala zmluvu s hudobným vydavateľstvom  Secret Records, kde vydala svoje debutové EP s názvom Army Life. V tomto istom roku nasledoval ich album Punks Not Dead. Okrem zmien v hudobnom štýle skupina prešla mnohými personálnymi zmenami svojou tvorbou ovplyvnila mnohých hudobníkov na celom svete.

Súčasná zostava 
 Wattie Buchan - spev (1979súč.)
 Wullie Buchan - bicie (19831990,1993–súč.)
 Irish Rob - basová gitara (2003súč.)
 Matt Justice (Matt McGuire) - gitara (20082011, 2013súč.)

Bývalí členovia 
Iba spevák Wattie Buchan je v skupine od jej začiatku

Diskografia

Štúdiové albumy 
 Punk's Not Dead – 1981
 Troops of Tomorrow – 1982
 Let's Start a War (Said Maggie One Day) – 1983
 Horror Epics – 1985
 Death Before Dishonour – 1987
 The Massacre – 1990
 Beat the Bastards – 1996
 Fuck the System – 2003
 Fuck the Society – 2008

Single 
 "Army Life" – 1980  (EP)
 "Exploited Barmy Army" – 1980 (EP)
 "Dogs of War" – 1981
 "Dead Cities" – 1981 (EP)
 "Attack/Alternative" – 1982
 "Computers Don't Blunder" – 1982
 "Troops of Tomorrow" – 1982
 "Rival Leaders" = 1983 (EP)

Split Albums 
 Don't Let 'Em Grind You Down (W/Anti-Pasti) – 1981
 Britannia Waives The Rules (W/Chron Gen & Infa Riot) – 1982
 Apocalypse Punk Tour 1981 (W/The Anti-Nowhere League, Chron Gen, Anti Pasti & Discharge) – 1992

Koncertné albumy 
 On Stage – 1981
 Live At The Whitehouse – 1985
 Live And Loud – 1987
 Live Lewd Lust – 1989
 Don't Forget The Chaos – 1992
 Live In Japan – 1994
 Apocalypse Tour (Limited Edition) – 1981

EP 
 Jesus Is Dead – 1986 (12")
 War Now – 1988 (12")

Kompilácie 
 Totally Exploited – 1984
 Castle Masters Collection – 1990
 Apocalypse '77 – 1992 
 Singles Collection – 1993
 Dead Cities – 2000
 Punk Singles & Rarities 1980-83 (2001)
 The Best Of The Exploited - Twenty Five Years Of Anarchy And Chaos (2004)
 Complete Punk Singles Collection - 2005

Výberové albumy 
 "Oi! – The Album" – 1980
 "Lords Of Oi!" – 1997

Videografia 
 Live At The Palm Cove – 1983
 Sexual Favours – 1987
 The Exploited: 83 – 87 (1993)
 Live In Japan – 1993
 Alive At Leeds – 1995
 Rock and Roll Outlaws – 1995
 Buenos Aires 93 (1996)
 Beat 'Em All – 2004

Externé odkazy 
 Officiálna stránka
 
 Prehľad

Hudobné skupiny z 1979
Britské punkrockové hudobné skupiny
Palná zbraň

Palná zbraň je (podľa zákona 190/2003 Z.z.) zbraň, ktorej funkcia je založená na okamžitom uvoľnení energie pri chemickej reakcii.

Palná zbraň teda pri streľbe využíva pušný prach. Ten pri nej vytvára množstvo plynov, ktoré umožnia strele vyletieť z hlavne obrovskou rýchlosťou. Pušný prach vynašli už Číňania približne 2000 rokov pred naším letopočtom, nepoužívali ho však na výrobu streliva pre strelné zbrane. Palné zbrane sa vyvinuli v Európe, pravdepodobne koncom 14. storočia v Taliansku. (Najstaršia palná zbraň je bronzová pistala. Prva polovica 14 stor. A je vo Švédsku  v Štokholme. Material pochadza zo Slovenskeho rudohoria.) Palné zbrane boli implementované na bojiská pomerne rýchlo a v priebehu niekoľkých desiatok rokov ich používala veľká časť európskych armád.

Medzi najznámejšie palné zbrane patrí viacranová puška Winchester Model 1873 (USA), či útočná puška AK-47 „Kalašnikov“ (ZSSR/Rusko).

Iné projekty 

Strelné zbrane
Schwäbisch Hall (krajinský okres)

Schwäbisch-Hall () je krajinský okres na severovýchode spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Main-Tauber, bavorským okresom Ansbach, a ďalej s okresmi Ostalb, Rems-Murr a Hohenlohe.

Geografia 
Okresom Schwäbisch-Hall pretekajú dva rieky Jagst a Kocher, ktoré sú prítokmi rieky Neckar. Krajina okresu je pokrytá krajinnými celkami, planinou Hohenloher Ebene, lesnatou planinou Schwabisch Fränkischen Waldberge a pohorím Frankenhohe.

Obyvateľstvo 
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Schwäbisch-Hall od roku 1973:

Mestá a obce

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka okresu Schwäbisch Hall 

Krajinské okresy v Nemecku
Star Wars: Rogue Squadron

Star Wars: Rogue Squadron je akčná arkádová videohra čerpajúca námet z fiktívneho univerza Hviezdnich vojen určená pre PC a hernú konzolu Nintendo 64. Hra bola vyvinutá firmou Factor 5 a vydaná spoločnosťou LucasArts koncom roka 1998.

Vývoj 
Hra bola primárne vyvíjaná pre hernú konzolu Nintendo 64. Neskôr bola portovaná pre PC a vydaná pod názvom Rogue Squadron 3D. Verzia pre PC sa od verzie pre Nintendo 64 líšila len lepším grafickým spracovaním, pričom herný obsah bol v pôvodnej podobe zachovaný.

Pilotovateľné stroje 
 X-Wing
 A-Wing
 Y-Wing
 Speeder
 V-Wing

Ďalšie ovládateľné stroje sú prístupné v podobe bonusov, ktoré sa sprístupnia po dosiahnutí potrebných štatistík.

Bonusový obsah 
Hra tiež obsahuje niekoľko bonusov a odomknuteľných misií.

Bonusové misie 
 Beggar's Canyon
 Death Star Trench Run
 Battle of Hoth

Bonusové stroje 
 Millenium Falcon
 Tie Interceptor
 AT-ST
 T-16 Skyhopper
 Naboo N-1 Starfighter

Kód pre odomknutie stroja Naboo N-1 Starfighter bol vypustený až po uvedení prvej epizódy novej trilógie Hviezdnich Vojen, filmu Skrytá hrozba do kín.

Ocenenia 
V roku 1999 získala hra ocenenie Origins Award za najlepšiu akčnú hru pre PC za rok 1998.

Pozri aj 
 Star Wars Rogue Squadron II: Rogue Leader
 Nintendo 64

Referencie

Externé odkazy 
 Rogue Squadron na MobyGames 

Akčné počítačové hry a videohry
Hry s námetom Hviezdnych vojen
Hry pre Nintendo 64
Počítačové hry z 1998
Počítačové hry
Third-person-shooter

sv:Datorspel baserade på Star Wars#Star Wars: Rogue Squadron
Volkswagen Chrobák

Volkswagen Chrobák je legendárny automobil vyrábaný firmou Volkswagen od roku 1938 do 2003 (v roku 1998 bola celá jeho výroba prenesená do Mexika.

Navrhol ho rakúsky automobilový konštruktér Ferdinand Porsche. Pri návrhu vychádzal z jestvujúceho prototypu "autá pre masy" konštruktéra Hansa Ledwinku, hlavného konštruktéra automobilky Tatra (po rokoch došlo k mimosúdnému vyrovnaniu medzi Volkswagenom a Hansom Ledwinkom). Označennie "Chrobák" však oficiálne dostal až v roku 1967. Za celé obdobie bolo vyrobených vyše 21,5 milióna týchto vozidiel v mnohých typoch a prevedeniach. Prvýkrát v dejinách kvôli výrobe jedného typu auta vzniklo "na zelenej lúke" nové mesto Wolfsburg.

História

Ľudový automobil 
V roku 1931 začali Ferdinand Porsche a Zündapp vyvíjať "Auto für Jedermann" (auto pre každého) a po prvýkrát bolo použité meno "Volkswagen". Porsche preferoval plochý, vzduchom chladený štvorvalcový motor, ale Zündapp použil vodou chladený päťvalec. V roku 1932 predstavili tri prototypy . Všetky tieto automobily boli zničené počas vojny, posledný v roku 1945 počas bombardovania Stuttgartu.  V roku 1933 Adolf Hitler schválil nákresy Porscheho návrhu "" ("Ľudový automobil"), jednoduchého automobilu schopného prepraviť dvoch dospelých a tri deti rýchlosťou /h.  Ľudový automobil  mal byť dostupný občanom Tretej ríše za 990 ríšskych mariek, čo bola vtedajšia cena malého motocyklu. Autorom designu Chrobáka je Erwin Komenda, Porscheho šéfdesigner. Výroba začala v roku 1939, ale vojna začala skôr, než sa začali vyrábať automobily Volkswagen masovo a výrobné linky boli zabrané pre výrobu vojenských vozidiel. Výroba civilných VW začala až po vojne.

Vojenský Chrobák a výroba do roku 1945 
 Keď projekt začal, predchádzajúci názov Porsche 60 Ferdinanda Porscheho bol nahradený oficiálnym názvom KdF-Wagen. Názov odkazoval na organizáciu Kraft durch Freude, odnože nacistickej Nemeckej pracovnej fronty. Neskôr bol projekt známy ako Typ 1, ale preslávil sa ako Chrobák po skončení druhej svetovej vojny.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Volkswagen Beetle
 www.vwolkers.com - východoslovenský klub majiteľov VW Chrobák

Automobily Volkswagen
Automobily nižšej strednej triedy
Čert

Čert (alebo neskôr aj diabol) bol pôvodne u pohanských Slovanov démon (boh) symbolizujúci zlé sily; po príchode kresťanstva bol u Slovanov jednak stotožňovaný s diablom ako vládcom pekla a jednak  to bola mytologicko-rozprávková polymorfná (ale najčastejšie tvarom Panovi podobná) postava "zastupujúca" rôznych starých slovanských démonov a bôžikov v kresťanskom folklóre, fungujúca ako stelesnenie zla a obyčajne bývajúca v pekle (teda obyčajne nie priamo ako vládca pekla).

V hlavnej podobe má rohy, chvost a kopyto, ale niekedy vystupoval ako zviera (čierny cap, pes atď.) a inokedy ako človek (pekný čierny pán, lesník atď.). Peklo opúšťa, aby získala duše hriešnikov. Väčšinou sa ich snaží získať formou úpisu. Ponúkne človeku na určitý čas nejaké služby alebo výhody, ale ten mu musí vlastnou krvou upísať dušu. Až určený čas vyprší, čert príde k človeku a odnesie jeho dušu do pekla. Tam odnáša duše aj hriešnych ľudí, kde budú na veky trýznené. V pekle sú podľa rozprávkových tradícií duše vážené, pre istotu, aby neprišlo k nejakej chybe. Na zámene zlej duše je založených mnoho rozprávok. Čistým dušiam sa opustiť peklo, hoci i cez odpor pekelných mocností, podarí. Iná rozprávková zápletka je, ako hlavná postava čerta oklame, alebo nahnevá. Podľa týchto rozprávok sú čerti bytosti nie veľmi bystré, no nikdy sa neoplatí ich podceňovať. Čert je schopný lietať a premiestňovať sa z miesta na miesto. Kvalita kúziel je závislá na úrovni čerta.

Iné projekty

Zdroj 

Mytológia
Teodolit

Teodolit je prístroj na presné meranie a vytyčovanie vodorovných a výškových uhlov ľubovoľnej veľkosti. Pozostáva z podložky, spodnej časti (limbus) a hornej časti (alidáda).

Teodolity prešli rôznymi zmenami od teodolitov so sklenenými kruhmi, s kovovými kruhmi, až cez elektronické. Pôvodne sa teodolit používal iba na meranie vodorovných uhlov a mal iba vodorovný kruh. Neskôr sa k nemu pridal aj výškový kruh na meranie zvislých uhlov. Všetky teodolity sa skladajú z limbusu a alidády. Alidáda je horná otáčavá časť a limbus dolná pevná časť.

Meracie prístroje
Ján Sabol

Dr. h. c. prof. PhDr. Ján Sabol, DrSc. (* 25. január 1939, Sokoľ) je slovenský jazykovedec a vysokoškolský pedagóg, prodekan pre vedeckovýskumnú činnosť a doktorandské štúdium na Filozofickej fakulte UPJŠ v Košiciach.

Knižné práce 
Syntetická fonologická teória. 1. vyd. Bratislava, Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied 1989. 256 s. 
Koreferencia a konexia textu. Ján Sabol, Ladislav Sisák (eds.). Prešov, Filozofická fakulta Prešovskej univerzity 2007. 160 s.

Externé odkazy 
 Bibliografia prof. J. Sabola na stránkach JUĽS SAV

Slovenskí jazykovedci
Osobnosti zo Sokoľa
Nomenklatúra IUPAC pre organickú chémiu

Nomenklatúra IUPAC pre organickú chémiu je systematická metóda pomenovania organických zlúčenín, ktorá je odporúčaná Medzinárodným zväzom pre čistú a aplikovanú chémiu (IUPAC). Ideálne by každá zlúčenina mala dostať názov, z ktorého sa dá odvodiť jednoznačným spôsobom jej štruktúrny vzorec. Podobne existuje aj Nomenklatúra IUPAC pre anorganickú chémiu.

V bežnej komunikácii však nie sú kvôli šetreniu miesta vždy používané oficiálne odporúčania IUPAC, okrem prípadov, keď je potrebné udať stručnú definíciu zlúčeniny alebo ak je IUPAC názov jednoduchší (napr. etanol vs. etylalkohol). V ostatných prípadoch sa môže použiť triviálny názov, často odvodený od zdroja, z ktorého sa zlúčenina izolovala.

Základné princípy 

V nomenklatúre IUPAC sa na popis druhu a pozície funkčných skupín v rámci zlúčeniny používajú rôzne prefixy (predpony), sufixy (prípony) a infixy.

Pomenovanie pre mnoho zlúčenín začína určením názvu rodičovského uhľovodíka a identifikáciu prítomných funkčných skupín v molekule, ktoré ju odlišujú od rodičovského uhľovodíka. Používa sa číslovanie rodičovského alkánu, ktoré je v prípade potreby modifikované po aplikácii Cahnových-Ingoldových-Prelogových prioritných pravidiel ("CIP") v prípade, že by mohla vzniknú nejaká nejednoznačnosť kvôli štruktúre rodičovského uhľovodíka samotného. Názov rodičovského uhľovodíka sa upraví pridaním sufixu (prípony) funkčnej skupiny s najvyššou prioritou a zvyšné funkčné skupiny sa uvedú ako číslované prefixy (predpony) v abecednom poradí od prvého po posledný.

Vo väčšine prípadov mierna voľnosť pri uplatňovaní niektorých pravidiel nebude na prekážku jednoznačného a zrozumiteľného pomenovania — cieľom je, pravdaže, odstrániť každú nejednoznačnosť, z ktorej by mohlo vzniknúť nedorozumenie ohľadom zlúčeniny, o ktorej sa pojednáva.

Napríklad, striktná aplikácia pravidiel priority CIP pre pomenovanie zlúčeniny

NH2CH2CH2OH

by nám dala názov 2-aminoetanol (ktorý preferujeme). Avšak názov 2-hydroxyetanamín takisto jednoznačne označuje tú istú zlúčeninu.

Uvádzame, ako sme k názvu dospeli:

V hlavnom reťazci sa nachádzajú dva uhlíky, preto koreň názvu je "et".
Keďže uhlíky sú viazané jednoduchou väzbou, sufix začína na "án/an".
Sú prítomné dve funkčné skupiny, a to alkoholová (OH) a amínová (NH2). Alkoholová má vyššie atómové číslo, a preto má vyššiu prioritu ako amínová. Sufix pre alkoholy končí "ol", preto celý sufix bude "anol".
Amínová skupina nie je na uhlíku, na ktorom je viazaná skupina OH (prvý uhlík), ale o jeden uhlík ďalej; toto označíme prefixom "2-amino".
Výsledný názov získame spojením prefixu, koreňa a sufixu, teda "2-aminoetanol".

Organická chémia
Rebeka (román)

Rebeka je jeden z najvýznamnejších románov od britskej autorky Daphne du Maurier. Bol vydaný v roku 1938.

Je písaný v prvej osobe a odohráva sa sčasti v Monte Carle a sčasti v Británii v oblasti Cornwallu. Príbeh obsahuje veľa záhadných prvkov a drží v napätí čitateľa, ktorý spolu s hlavnou hrdinkou prežíva takmer detektívne pátranie po stopách mŕtvej prvej ženy svojho muža. Zároveň je to príbeh s romantickou zápletkou.

Obsah 

Mladé anglické dievča pracuje ako spoločníčka staršej bohatej Američanky, pani Van Hopperovej. Svoju prácu nemá práve v láske, ale ako chudobnej sirote jej veľa možností neostáva. Sprevádza svoju zamestnávateľku na cestách. Pri návšteve Monte Carla sa nenápadné dvadsaťjedenročné dievča zoznámi s Angličanom Maximom de Winterom. Pani Van Hopperová, ktorá sa vyzná v klebetách, prezrádza, že Maxim prednedávnom prišiel o svoju manželku Rebeku. Rebeka, hoci bola skvelou jachtárkou, zahynula za búrky, keď sa vydala na more v noci so svojím člnom. Maxim pôsobí utrápene, ale napriek tomu je od prvej chvíle hlavnej hrdinke sympatický.

Hrdinka sa počas niekoľkých dní s Maximom zblíži a on ju požiada, aby sa za neho vydala. Keďže sa do neho dievčina zaľúbila, pristane a vezmú sa.

Mladá pani de Winterová sa ocitá na manželovom rodinnom sídle Manderley. Zoznamuje sa s Maximovou sestrou Beatrice, s jej manželom Gilesom, tajomníkom Frankom Crawleym. Títo ľudia stoja na jej strane. Ale v Manderley pôsobí aj tajomná pani Danversová, domáca, ktorá naďalej ostáva verná Rebeke a znepríjemňuje život novej panej. Odťažité správanie samotného Maxima a všadeprítomné porovnávanie s dokonalou Rebekou privádzajú mladú ženu k myšlienkam, prečo si ju Maxim vlastne vzal za ženu. Pochybuje o jeho láske a verí, že on ešte stále miluje svoju mŕtvu manželku. 

V ťaživej atmosfére more vyvrhne vrak lode a policajné vyšetrovanie ukáže, že Rebeka nezahynula náhodou, ale že jej smrť niekto spôsobil. A možným vrahom je jediný človek - Maxim de Winter. Následné vypočúvanie, súd a vyšetrovanie vyplaví na svetlo sveta prekvapivé rozuzlenie.

Až do poslednej strany sa čitateľ nedozvie meno hlavnej hrdinky. Je rozprávačkou príbehu a postavy k nej prehovárajú bez toho, aby ju oslovili. Sama svoje meno nikdy nespomína, preto nám jej meno ostáva záhadou.

Adaptácie 

Romám bol niekoľko ráz sfilmovaný, najúspešnejšia je verzia Alfreda Hitchcocka, film Rebecca s Laurencom Olivierom v úlohe Maxima de Wintera z roku 1944.

Knihy z 1938
Romány Daphne du Maurier
Sfilmované knihy