joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Sus (rod)

Sus (lat.) je rod z čeľade diviakovité (=staršie sviňovité). Slovenské rodové meno znie diviak (=staršie sviňa) alebo ošípaná.

Charakteristika 
Diviaky majú rypák, na konci ktorého je okolo nozdier chrupkovitý disk vystužený malou kostičkou. Na nohách majú ratice-paprčky. Kožu majú hrubú, srsť dlhú, štetinatú. Chvost je tenký, otáčavý. Žijú v skupinách (samica s mláďatami), dorozumievajú sa krochkaním a kvičaním. Samce sa k skupine pripájajú iba v čase rozmnožovania.

Systém 

 †Sus falconeri
 †Sus hysudricus
 †Sus strozzi
 †Sus minor
 †Sus lydekkeri
 †Sus apsheronicus
 †Sus tamanensis
 †Sus gomphotherioides
 †Sus sondaari
 diviak lesný/staršie diviak obyčajný/staršie sviňa divá/ staršie diviak v užšom zmysle/divá ošípaná (Sus scrofa) – alternatívne delenia na poddruhy pozri v článku
 sviňa domáca/ (domáca) ošípaná/ nesprávne prasa domáce (Sus scrofa domesticus) – zaraďovaná aj ako samostatný druh Sus domesticus
 Sus scrofa scrofa (=? Sus scrofa ferus)
 ...
 diviak trpasličí/sviňa malá (Sus salvanius, Porcula salvania)
 Sus barbatus
 Sus barbatus barbatus
 Sus barbatus oi
 Sus ahoenobarbus (=Sus calamianensis, Sus palavensis, Sus balabacensis) – zaraďované aj ako poddruh Sus barbatus (Sus barbatus ahoenobarbus)
 diviak (?) vietnamský/ vietnamská ošípaná / nesprávne vietnamské prasa (Sus bucculentus) – najnovšie (Robins et al., 2006) zaraďované pod Sus scrofa
 Sus cebifrons – staršie pod Sus philippensis, ešte staršie pod Sus barbatus a Sus celebensis:
 † Sus cebifrons cebifrons
 Sus cebifrons negrinus
 Sus celebensis – vrátane Sus timoriensis, Sus floresianus, Sus mimus a Sus niadensis považovaných niekedy za samostatné druhy
 Sus philippensis – staršie pod Sus barbatus, ešte staršie pod Sus celebensis:
 Sus philippensis philippensis (=Sus marchei, Sus effrenus, Sus frenatus, Sus microtis, Sus minutus, Sus jalaensi, Sus arietinus, Sus conchyvorus)
 Sus philippensis mindanensis (=Sus inconstans)
 Sus oliveri – pomerne nový taxón; zaradený pôvodne (1997) ako poddruh Sus philippensis (Sus philippensis oliveri)
 Sus verrucosus
 Sus verrucosus verrucosus
 Sus verrucosus blouchi
 Sus heureni

Iné projekty

Externé odkazy 
 Wilson, D.E. & Reeder, D.M. (eds.). Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference. 3. vydanie.
 
 
 

Diviakovité
Diviak

Diviak môže byť:
slovenské rodové meno všetkých druhov čeľade diviakovité (okrem rodu babirusa, čiže druhu babirusa celebeská v širšom zmysle, a prípadne okrem svine domácej), staršie znelo toto rodové meno "sviňa", pozri diviakovité
staršie alebo neformálne: diviak lesný

Diviakovité
Sviňa

Sviňa môže byť:

 staršie slovenské rodové meno pre všetky druhy z čeľade diviakovité (=staršie: sviňovité), niekedy okrem rodu babirusa (čiže okrem babirusy celebeskej v širšom zmysle), dnes toto rodové meno znie diviak, pozri diviakovité
 sviňa domáca
 samica svine domácej alebo diviaka lesného (=svine divej), pozri pod sviňa domáca a diviak lesný
 v hutníctve: slangový výraz pre zliatok, pozri zliatok (sviňa)
 hrubo (často ako nadávka): 
 nečistotný človek
 nemravník, chlipník
 darebák, podliak
 v športe: úder, po ktorom loptička skĺzne po hrane stola alebo po sieti, synonymum: prasa, pozri sviňa (loptička)
 v televízii: film z roku 2020, pozri Sviňa (film z roku 2020)
 nespisovne: droga PCP, pozri fencyklidín

Pozri aj
diviak
Kanec

Kanec (nárečovo: kan) je samec akéhokoľvek druhu diviaka (tzn. akéhokoľvek druhu čeľade diviakovité okrem babirusy). Pohlavne nedospelý kanec sa nazýva kanček. Plemenný kanec je kanec vybraný a používaný na plemenitbu. Vykastrovaný (kŕmny) kanec je brav.

Referencie

Pozri aj 
 diviak

Zootechnika
Diviakovité
Prasa

Prasa môže byť:
 mláďa svine domácej do odstavenia
 mláďa diviaka lesného do odstavenia či do straty charakteristických pruhov
 (nesprávne, bohemizmus) sviňa (po novom odborne diviak)
 hrubo (často ako nadávka): 
nečistotný človek
nemravník, chlipník
v športe: úder, po ktorom loptička skĺzne po hrane stola alebo po sieti, synonymum: sviňa, pozri sviňa (loptička)

Pozri aj
prasa domáce
sviňa
diviak
Skupina (periodická tabuľka)

Skupina v periodickej tabuľke prvkov je jej  stĺpec. V štandardnej periodickej tabuľke existuje 18 skupín prvkov.

Prvky v skupinách majú často podobné chemické a fyzikálne vlastnosti. Tento jav sa vysvetľuje podobným usporiadaním elektrónov vo valenčnej elektrónovej vrstve.

Číslovanie skupín 
Existujú tri druhy číslovania skupín v periodickej tabuľke. Jeden používa arabské číslice a zvyšné dve rímske číslice. Číslovanie arabskými číslicami je v súčasnosti odporúčané organizáciou IUPAC.

Zoznam skupín 
V zátvorke je uvedené zastarané číslovanie (európsky a americký systém, prvé je starý IUPAC, druhé je CAS)
 1. skupina (IA, IA) - Alkalické kovy
 2. skupina (IIA, IIA) - Kovy alkalických zemín
 3. skupina (IIIA, IIIB)
 4. skupina (IVA, IVB)
 5. skupina (VA, VB)
 6. skupina (VIA, VIB)
 7. skupina (VIIA, VIIB)
 8. skupina (VIIIA, VIIIB)
 9. skupina (VIIIA, VIIIB)
 10. skupina (VIIIA, VIIIB)
 11. skupina (IB, IB)
 12. skupina (IIB, IIB)
 13. skupina (IIIB, IIIA) - Triely
 14. skupina (IVB, IVA) - Tetrely
 15. skupina (VB, VA) - Pentely (pnictidy)
 16. skupina (VIB, VIA) - Chalkogény
 17. skupina (VIIB, VIIA) - Halogény
 18. skupina (VIIIB, VIIIA) - Vzácne plyny

Periodická tabuľka
Kamenný potok

Kamenný potok označuje viaceré vodné toky na Slovensku a v Česku:

v povodí Hornádu
Kamenný potok (prítok Belej)
Kamenný potok (prítok Delne)
Kamenný potok (prítok Hornádu)
Kamenný potok (prítok Kopytovského potoka)
Kamenný potok (prítok Myslavského potoka)

v povodí Ipľa
Kamenný potok (prítok Klinkovice)

v povodí Laborca
Kamenný potok (prítok Barnovho potoka)
Kamenný potok (prítok Rovného potoka)
Kamenný potok (Zemplínska Šírava)

v povodí Malého Dunaja
Kamenný potok (prítok Gidry)
Kamenný potok (prítok Račianskeho potok)
Kamenný potok (prítok Trnianskeho potoka)
horný tok Vištuckého potoka

v povodí Nitry
Kamenný potok (prítok Lazného potoka)
Kamenný potok (prítok Nitry)

v povodí Odry
Kamenný potok (prítok Opavy)

v povodí Ondavy
Kamenný potok (prítok Tople)
Kamenný potok (prítok Trnávky)

v povodí Popradu
Kamenný potok (prítok Ľubice)
Kamenný potok (prítok Popradu)

v povodí Slanej
Kamenný potok (prítok Lehotského potoka)

v povodí Váhu
Kamenný potok (prítok Rajčanky)
Kamenný potok (prítok Turca)
Kamenný potok (prítok Váhu)
Kamenný potok (prítok Zubáka)
Maľovaná krížovka

Pravidlá a príklady maľovaných krížoviek:

Riešenie krok za krokom

Externé odkazy 
 gameLO.net - Online zbierka maľovaných krížoviek 
 www.relaxweb.sk - Maľované krížovky - možnosť vytvárať alebo riešiť maľované krížovky online
 www.griddlers.net Najväčšia online zbierka maľovaných krížoviek 
 Griddlers Solver - Freeware so silným riešiacim algoritmom a animáciami riešení 
 Picross-Time.net 

Logické hry
World of Warcraft: The Burning Crusade

World of Warcraft: The Burning Crusade je prvý oficiálny datadisk k populárnej MMORPG hre World of Warcraft. Bol vydaný na prelome polnoci 16. januára 2007 v Európe, USA a Austrálii a 17. januára 2007 v Kanade, Novom Zélande, Južnej Afrike a v Singapúri. Po prvom vydaní 16. januára sa počas 24 hodín predalo okolo 2,7 milióna kópií, čo činí hru najpredávanejšiou v týchto regiónoch. Hra mala na Slovensku veľkú odozvu, v známom obchode s počítačovými hrami – Brlohu sa totižto organizoval veľký polnočný predaj tejto hry z 16. na 17. januára 2007.

Informácie o datadisku 
K hraniu je bezpodmienečne nutné mať nainštalovanú hru World of Warcraft a prístup na internet.

Nové možnosti 
Nainštalovaním datadisku sa prejavia tieto zmeny:
 Maximálna výška dosiahnuteľných úrovní postavy sa zvýšila na 70
 Nová profesia: Jewelcrafting (Výroba drahokamov)
 Socketovateľné predmety
 Nové rasy:
 Blood Elves (Krvaví Elfovia) na strane Hordy. Možnosť výberu zatiaľ nedostupnej triedy paladina.
 Draenei (Draeneiovia) na strane Aliancie. Možnosť výberu zatiaľ nedostupnej triedy šamana.
 Nový kontinent: Outland
 Nové zóny: Eversong Woods, Ghostlands v Eastern Kingdoms a Azuremyst Isle, Bloodmyst Isle pri Kalimdore

Externé odkazy 
 WoW: Burning Crusade - oficiálna stránka
 WoW: Burning Crusade na WoWWiki
 Recenzia na sector.sk
 Recenzia na sector.sk - 2. Diel
 Intro video na stiahnutie

Odborné recenzie 
 All Game Guide

World of Warcraft
MMORPG
Počítačové hry z 2007
Počítačové hry
Jihlava

Jihlava môže označovať:

 mesto na Morave, pozri Jihlava (mesto)
 rieku na Morave, pozri Jihlava (rieka)
Jihlávka

Jihlávka môže označovať:

 obec v okrese Jihlava, pozri Jihlávka (okres Jihlava)
 prítok Jihlavy, pozri Jihlávka (potok)
La Poma (department)

Department La Poma leží na severovýchode provincie Salta na severozápade Argentíny. Na severe hraničí s provinciou Jujuy, na východe s departmentom Rosario de Lerma, na juhu s departmentom Cachi a na západe s departmentom Los Andes. Hlavné mesto je rovnomenné - La Poma.

Mestá a osady 
Department La Poma rozdelený do nasledujúcich obcí (Municipios):
 La Poma
 Cobres
 El Saladillo
 Muñano
 Potrerillos
 Tipán

Externé odkazy 
 Department La Poma 

Departmenty v Argentíne
Opava (rieka)

Opava (po poľsky Opawa, ) je sliezska rieka na území Česka. Je to ľavostranný prítok Odry, meria , odvodňuje povodie s veľkosťou  a priemerný prietok v ústí dosahuje hodnotu /s.

Vzniká sútokom Černej a Střednej Opavy v meste Vrbno pod Pradědem. Černá Opava pramení v Hrubom Jeseníku na severozápadnom svahu vrchu Orlík (), východne od obce Bělá pod Pradědem. Střední Opava (nazýva sa aj Zlatá Opava) tiež pramení v Hrubom Jeseníku na východných svahoch Praděda (), západne od obce Karlova Studánka.

Od sútoku tečie Opava juhovýchodným smerom až po obec Nové Heřminovy, odtiaľ ku Krnovu severovýchodným smerom, potom až k Opave tvorí česko-poľskú štátnu hranicu. Za mestom pokračuje východným smerom až k obci Jilešovice, pričom výrazne meandruje. Napokon sa stáča k ústiu opäť juhovýchodným smerom. Do Odry ústi na území mesta Ostrava.

Najvýznamnejšími prítokmi sú 
 zľava: Kobylí potok, Kamenný potok, Jelení potok, Krasovka, Opavica, Trmantický potok ("Thirmický potok", po poľsky Potok Ciermięcicki), Obecní potok, Wilżyna] Pilšťský potok (po poľsky Ostra)
 sprava: Bílá Opava (ústi do Strednej Opavy), Popel, Milotický potok, Zátoráček, Černý potok, Čižina, Hořina, Velká, Lipinka, Moravica.

Opava preteká cez mestá Vrbno pod Pradědem, Krnov, Opava, Kravaře, Dolní Benešov, Hlučín a Ostrava.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Řeky Opava a Opavice (online). Opava.biz, 27. 05. 2006 (cit. 23-07-2007)
 Za záchranu řeky Opavy (online). Arnika, n.d. (cit. 23-07-2007)
 KUCHYŇKOVÁ, Z. Obci Nové Heřminovy hrozí zatopení (online). Český rozhlas, 2. 7. 2003. (cit. 23-07-2007)

Rieky v Česku
Povodie Odry
Zátor
Holasovice
Úvalno
Brantice
Moravice (rieka)

Moravice (po poľsky Morawica, ) je rieka v českom Sliezsku, ktorá čiastočne tvorí historickú zemskú hranicu Moravy a Sliezska. Je to pravostranný prítok Opavy, má dĺžku , povodie zaberá plochu  a v ústí dosahuje priemerný prietok /s.

Pramení v Hrubom Jeseníku na juhovýchodnom svahu Vysokej hole (). Od prameňa tečie najprv na juhovýchod až juhojuhovýchod, pri Břidličnej sa stáča východným smerom a napája vodnú nádrž Slezská Harta. Odtiaľ pokračuje juhovýchodným smerom, napája ďalšiu vodnú nádrž, Kružberk, a výrazne meandrujúc pokračuje na východ. Podteká hrad Vikštejn, stále sa vlniacim korytom tečie ďalej na severovýchod. Do Opavy sa vlieva na území mesta Opava.

Najvýznamnejšími ľavostrannými prítokmi sú Černý potok, Hvozdnice, pravostrannými prítokmi sú Jelení potok, Podolský potok, Lomnický potok, Lesná a Lomnice.

Vodný režim 
Priemerný prietok neďaleko ústia na riečnom kilometri 6,2 je 7,82 m³/s.

Hlásne profily:

Iné projekty

Externé odkazy 
 Rieky ČR
 Moravice (Cyklus České televize Vodácká putování) - video on-line v archíve ČT

Zdroj 

Rieky v Česku
Povodie Odry
Moravskoslezský Kočov
Malá Štáhle
Razová
Valšov
Cidlina

Cidlina môže označovať:

 rieku vo Východných Čechách, pozri Cidlina (rieka)
 obec v okrese Třebíč v Česku, pozri Cidlina (obec)
 miestnu časť obce Železnice v okrese Jičín v Česku, pozri Cidlina (Železnice)
Viaduc de Millau

Viaduc de Millau (doslova Millauský viadukt) je diaľničný most v južnom Francúzsku, od roku 2004 najvyšší na svete. Tvorcovia stavby sú francúzsky projektant Michel Virlogeux a britský architekt Norman Foster. Most bol otvorený 6. decembra 2004 a o dva dni začal slúžiť verejnosti. Celkové náklady na výstavbu mostu boli okolo 400 mil. eur (2004).

Opis stavby 
Je to zavesený most so siedmimi betónovými piliermi a ôsmimi mostnými poľami. Mostovka je oceľová a váži 36-tisíc ton. Dĺžka mosta je 2 460 metrov. Mostné polia nemajú všetky rovnakú dĺžku, šesť centrálnych meria 342 a dve okrajové 204 m. Mostovka od severu k juhu klesá o 3 percentá. Celá stavba sa nachádza v zákrute s polomerom 20 km. V každom smere sa nachádzajú dva jazdné pruhy.

Piliere majú rozdielnu výšku, ktorá sa pohybuje od 77 metrov do 246 metrov, merané k výške vozovky. Najvyšší pilier prevyšuje spolu s vežou nad vozovkou svojou výškou Eiffelovu vežu. Piliere sú betónové a majú špecifický tvar, smerom nahor sa zužujú a delia na dva menšie.

Výstavba 
Nutnosť vybudovať most cez rieku Tarn pri meste Millau a dokončiť tak diaľnicu A75 spájajúcu metropolu Paríž s južnou časťou Francúzska prinútila vládu už roku 1989 k schváleniu projektu výstavby mostu. Počas 90. rokov sa postupne upresňovali plány až do dnešnej podoby závesného mostu. Nakoniec bolo prijaté rozhodnutie, že ho postaví súkromná spoločnosť a jeho výstavba bude splatená vo forme mýtneho. 

Dňa 16. októbra 2001 sa začalo stavať. Najprv vznikli piliere a po tom ako dosiahli do výšky vozovky, začala sa spúšťať oceľová konštrukcia mostu. Okrem siedmich definitívnych pilierov však tiež vznikali ďalšie provizórne podporné oceľové. Mostová konštrukcia sa musela rozdeliť na dve časti, každá z nich bola spúšťaná samostatne, rýchlosťou 150 mm za 1 minútu. Po niekoľkých mesiacoch práce sa podarilo obe časti spojiť, odchýlka od nich činila iba 1 cm. Potom boli zdvihnuté veže a prichytené laná, následne vznikla asfaltová vozovka. Po zaťažkávacích skúškach, ktoré most bez problémov vydržal (prehnutie o 26 cm bolo v norme) mohol byť v decembri roku 2004 po 38 mesiacoch stavby slávnostne otvorený.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Viaduc de Millau

 

Mosty vo Francúzsku
Viadukty
Zavesené mosty
Architektúra z 2004
Stavby v departemente Aveyron
Bílina

Bílina môže označovať:
 mesto v severných Čechách, pozri Bílina (okres Teplice)
 rieku v severných Čechách, pozri Bílina (rieka)
Nónius (kôň)

Nónius je plemeno koňa.

Plemeno bolo vyšľachtené v maďarskom žrebčíne Mezőhegyes v roku 1784. Cieľom bolo vyšľachtiť mohutnejšieho, ťažšieho koňa pre potreby intenzívnejších poľnohospodárskych oblastí, pre armádu a dopravu. Pôvod aj meno odvodzuje od zakladateľa anglonormanského žrebca Nónius, nar. v r. 1810 vo Francúzsku. Prenášanie dobrých úžitkových vlastností na potomstvo oprávňovali vedenie žrebčína Mezöhegyesz k tomu, že od roku 1824 žrebca začali využívať v plemenitbe intenzívnejšie po celom Uhorsku. Po dvadsaťročnom pôsobení v chove žrebec Nonius zanechal v žrebčíne 79 žrebcov a 137 kobýl. 

V prvom období šľachtenia nóniusa v rozmedzí rokov 1824 až 1862 mali produkty šľachtenia 39% krvi španielskej, 23,4 % krvi Nóniusa Seniora, 18% krvi arabskej, 9,4 % krvi anglo-španielskej a 10,2% inej krvi. 

Na území Slovenska sa chov nóniusa uvádza od druhej polovice 19. storočia, kedy žrebce nónius zo žrebčína Mezöhegyesz začali pôsobiť v nížinných oblastiach Slovenska, cez žrebčínce Nitra, Rimavská Sobota a Prešov. Po r. 1918 prestal prísun žrebcov nonius z Maďarska. Veľký obvod chovu nóniusa na Slovensku si vynútil založenie chovu nóniusa. Stádo nóniusa bolo založené v novo budovanom žrebčíne Topoľčianky v r. 1922 a pozostávalo z 59 kobýl. 

Počas chovu nóniusa v Topoľčiankach v rokoch 1922 až 1954 tu pôsobilo 31 kmeňových žrebcov, z toho 25 žrebcov nónius, 4 žrebce anglické plnokrvné a 2 žrebce anglické polokrvné. Po roku 1954 bol chov nóniusa premiestnený do novozriadeného žrebčína v Novom Tekove.  Chovateľskú prácu naviazal len žrebčín Nový Tekov, ktorý po privatizácii stále viac a viac upadá a pre nesplnenie stanovených kritérií bol šľachtiteľský chov nóniusa v Novom Tekove v r. 2000 zrušený, a tým je Slovensko bez šľachtiteľského chovu nóniusa.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Der Nonius beim Dokumentationszentrum für altösterreichische Pferderassen

Plemená koní
San Felipe de Puerto Plata

San Felipe de Puerto Plata, skrátene Puerto Plata (doslova "strieborný prístav"), je mesto a administratívne centrum provincie Puerto Plata v severnej časti Dominikánskej republiky. Mesto má približne 130.000 obyvateľov.

Je jedným z prvých miest nového sveta. Strieborné listy stromov guajava alebo ranná hmla možno inšpirovala zakladateľov mesta k tomuto názvu, iný zasa toto mesto prezývajú nevesta Karibiku.

Puerto Plata je známe ako miesto úmrtia rakúskeho umelca Falca, Falco však v skutočnosti zomrel v blízkosti obce Montellano, cca.  vzdialenej od Puerto Plata.

Mestá v Dominikánskej republike
Tovarský potok

Tovarský potok je potok na strednom Považí, preteká severozápadnou časťou okresu Ilava. Je to najvýznamnejší pravostranný prítok Lednice, meria  a je tokom IV. rádu. Na hornom toku vytvára slovensko-českú štátnu hranicu (cca ). Na strednom toku, v okolí obce Červený Kameň, prerezáva bradlové pásmo a oddeľuje masív Vršatských bradiel na juhu od Červenokamenského bradla na severe. Od tejto obce až po vyústenie do Ilavskej kotliny formuje Červenokamenskú dolinu, pričom na pravom brehu sa ešte vypínajú ojedinelé skupiny bradiel (v oblasti Veľkého a Malého Hradišťa a Skalíc). Horný tok má český názov Zápechová.

Prameň 
Prameň leží v Bielych Karpatoch na južnom svahu Končitej () v nadmorskej výške približne

Smer toku 
Od prameňa tečie potok najprv severojužným smerom, pričom vytvára oblúk ohnutý na západ, za samotou Nebrová sa postupne oblúkom stáča a pokračuje na východ, pred obcou Červený Kameň sa začína stáčať na juhovýchod, potom od obce Mikušovce tečie severojužným smerom až po Tuchyňu, odtiaľ pokračuje k ústiu juhovýchodným smerom

Geomorfologické celky  
 Biele Karpaty, podcelky Kýčerská hornatina, Kobylináč, Vršatské bradlá
 Považské podolie, podcelky Bielokarpatské podhorie a Ilavská kotlina

Prítoky 
Sprava prítok z juhozápadného svahu Končitej, z južného svahu Požáru () (oba prítoky pritekajú z územia Česka), tri prítoky ústiace pri samote Nebrová, potok Divinec, prítok prameniaci severozápadne od kóty , prítok z Brezovskej doliny, z východného svahu Zvonovej hory (), spod sedla Chotuč (), tri prítoky spod Veľkého Hradišťa (), spod Skalíc; zľava prítok () zo severozápadného svahu Krivej Tuchyne (), z oblasti Hrabovej, prítok prameniaci juhozápadne od kóty , prítok ústiaci v osade Trokanovo, Strošovský potok, Dúbravský potok, prítok z južného svahu Strachoňovca (), spod Červenokamenského sedla (), z juhovýchodného svahu Závlačnej () a potok pretekajúci osadou Babinec

Ústie 
Ústie do Lednice južne od obce Dulov v nadmorskej výške približne

Obce 
Osady Zápechová, Nebrová a Trokanovo, Červený Kameň, Mikušovce a Tuchyňa

Fotogaléria

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v Bielych Karpatoch
Vodné toky v Považskom podolí
Vodné toky v okrese Ilava
Mary Bealová

Mary Bealová (), rodená Cradocková (* 26. marec 1633, Barrow, Anglicko – † 1699, Londýn) bola anglická maliarka. 

Narodila sa v malom mestečku Barrow v grófstve Suffolk rektorovi Johnovi Cradockovi a matke Dorothy (zomrela, keď mala Mary desať rokov). Keď mala osemnásť rokov, vydala sa za predajcu látok Charlesa Bealea. 

Študovala u Roberta Walkera, neskôr sa vďaka svojmu vzdelaniu stala portrétistkou, jednou z najdôležitejších v Anglicku 17. storočia. Bola vôbec prvou ženou - profesionálnou maliarkou. Jej manžel a otec boli taktiež maliarmi (amatérmi).

Kvôli finančným problémom a moru v Londýne sa rodina v roku 1665 presťahovala do Allbrooku v grófstve Hampshire, a nasledujúcich päť rokov bol jej domovom a pracovným štúdiom poschodový zanedbaný drevený dom.

Prvý syn Bartholomew, zomrel ako dieťa. Druhý syn (taktiež) Bartholomew, sa venoval maľovaniu, pred prácou v medicíne. Tretí syn Charles sa ako maliar špecializoval na miniatúry.

Externé odkazy 
 Mary Bealeová na Artmusem.cz

Narodenia 26. marca
Narodenia v 1633
Úmrtia v 1699
Anglickí maliari
Kunburudú (Há Dálu)

Kunburudú () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 337 (jún 2006), dĺžka ostrova 944,89 m, šírka 914,41 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 278,85 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Kunburudú - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Hutná

Hutná môže označovať:

 potok na Slovensku, prítok Hrona, pozri Hutná (prítok Hrona)
 potok v Česku, prítok Ohře, pozri Hutná (prítok Ohře)
Eurovalley

Eurovalley, a. s. je priemyselný a technologický park na Slovensku, ktorý sa nachádza na Záhorí pri meste Malacky, 25 kilometrov od Bratislavy. Je zameraný na výskumno-vývojové ciele, výrobu vysoko technologických produktov v oblasti softvéru, elektroniky, mikroelektromechaniky, medicíny, potravinárstva a biotechnológií. Vzdialenosť od Viedne je 60 km, od bratislavského letiska 40 km, od viedenského letiska 60 km, od bratislavského prístavu na Dunaji 40 km, od Győru a Brna 100 km.

História
Základný kameň priemyselného parku bol položený 19. septembra 2002, jeho samotné počiatky siahajú do začiatku 90. rokov.

Firmy priemyselného parku
Správcovská akciová spoločnosť Eurovalley (Obec Malacky, Obec Plavecký Štvrtok, Obec Veľké Leváre, Bratislavský samosprávny kraj, neziskové združenie Rada Eurovalley); HB REAVIS GROUP; BASF

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka , 

Priemyselné parky na Slovensku
Vedecké parky na Slovensku
Okres Malacky
Priemyselný park Kechnec

Priemyselný park Kechnec je priemyselný park na Slovensku pri obci Kechnec v okrese Košice-okolie v blízkosti štátnej hranice s Maďarskom. Má rozlohu 332 hektárov a je rozdelený na tri zóny, pričom 80 hektárov je pre malých a stredných podnikateľov,
200 hektárov a pre strategických investorov a 52 hektárov pre logistické centrum.

Nachádza sa vo vzdialenosti 18 km od Košíc a 0,5 km od hraničného prechodu do Maďarska. Park je priamo napojený na rýchlostnú cestu R4.

Výstavba parku začala v roku 2002, kedy vláda schválila dotáciu 184,2 mil. slovenských korún pre obec Kechnec na vybudovanie technickej infraštruktúry priemyselného parku na rozlohe 80 hektárov.

Etablované spoločnosti 
 GEFCO Slovakia s.r.o.
 GETRAG Ford s.r.o.
 Magneti Mirelli Slovakia s.r.o.
 Handtmann Kechnec s.r.o.
 SCHELLING Slovakia s.r.o.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Kechnec
Okres Košice-okolie
Kechnec
Vzniklo v 2003
Woosung (Illinois)

Woosung je dedina v Ogle County v štáte Illinois. Nachádza sa v juhozápadnej časti štátu severozápadne od Dixon. Má 392 obyvateľov (2000).

Externé odkazy

Profil obyvateľov Woosungu -po anglicky
Dejiny Woosungu - po anglicky

Ogle County
Osady v Illinoise
Santa Ana (Salvádor)

Santa Ana je mesto v Salvádore. Názov dostalo po Svätej Anne.

Santa Ana je druhé najväčšie mesto tejto stredoamerickej krajiny po San Salvadore. Nachádza sa na severozápade krajiny, severne od sopky Santa Ana a má 274 830 (2006) obyvateľov. Mesto je súčasne hlavným mestom departmentu Santa Ana a mestského okresu rovnakého mena.

Iné projekty

Odkazy 
 Oficiálna stránka mesta
 Teatro de Santa Ana
 Catedral de Santa Ana
Rebríček obyčajný

Rebríček obyčajný (Achillea millefolium L.), ľudovo nazývaný myší chvost, stolistník, mačací chvost je liečivá rastlina z čeľade astrovité (Asteraceae).

Vzhľad 
Rebríček obyčajný je trváca bylina s priamymi stonkami ukončenými bohatými, metlinovitými súkvetiami. Tieto sú zložené zo 49 mm veľkých úborov, v ktorých sa nachádza 4 – 6 malých, bielych alebo rúžových jazykovitých kvetov a niekoľko žltých rúrkovitých kvetov. Úbory sú usporiadané do chocholíkov. Prízemné aj stonkové listy, ktoré sa podobajú listom papradia, sú kopijovité a dvojito až trojito perovito zložené. Plod je bledá, podlhovastá nažka. V hlbokých údoliach a v nížinách prevládajú rebríčky s bielymi kvetmi, v Alpách, naopak, s červenými.

Výskyt 
Tento druh je všeobecne rozšírený v Európe, Ázii a vo Severnej Amerike. Všeobecne rastie na medziach, lúkach, na trávnatých lokalitách, rumoviskách, v kroviskách a suchých svahoch, aj v lese.

Účinné látky 
V rebríčku sa nachádza éterický olej, v ktorom je vyše 100 zlúčenín. Prevládajú monoterpény (napr. cineol, sabinén, kamfer a linalol) a seskviterpény (karyofylén, germakrén a bisabolol), chamazulén, prípadne jeho predstupne (proazulény ako achilicín) a iné seskviterpénlaktóny, seskviterpénlaktóne horčiny, flavonoidy, fenolkarbonové kyseliny, kumaríny, polyíny, betaíny. 

Najnovšie boli zistené seskviterpenoidy s nezvyčajnou štruktúrou, ktoré mali pri pokusoch na zvieratách protinádorové pôsobenie (metylester kyseliny achimilovej).

Éterický olej má podľa pôvodu rastliny veľmi premenlivé zloženie. Iba tetraploidný pestovaný rebríček obsahuje také množstvo proazulénu, aké predpisujú knihy o liečivých prostriedkoch..

Využitie 
Vplyvom obsahu chamazulénu má rebríček podobné vlastnosti ako rumanček: uvoľňuje kŕče, pôsobí protizápalovo a ničí mikróby. Horčiny navyše podporujú vylučovanie žalúdočných štiav a žlče a tým aj trávenie. Ako liek sa používa pri nechutenstve, proti ľahkým kŕčom v oblasti žalúdka, čriev a žlčníka a pri tráviacich ťažkostiach. V ľudovom liečiteľstve našla uplatnenie aj pri menštruačných problémoch. Mladé listy sa pridávajú do šalátov, polievok a tučných pokrmov. Rebríček je vhodný aj na použitie z vonka, napríklad pri zápalových ochoreniach kože, na liečenie rán a najmä pre ženy do sedacích kúpeľov pri psychovegetatívne podmienených bolestivých kŕčových stavoch v oblasti panvy. 

Homeopatia ho používa na liečenie ťažkostí súvisiacich s kŕčovými žilami, ako aj bolestí pri kŕčoch a svrbení kože sprevádzanom tvorbou pľuzgierov. 

Citlivým osobám sa môže objaviť po styku čerstvej rastliny s pokožkou takzvaná rebríčková dermatitída, keď koža svrbí, ľahko sa zapáli a tvoria sa pľuzgieriky. Tieto problémy vyvolávajú, tak ako v prípade mnohých ďalších astrovitých rastlín, niektoré seskviterpénlaktóny.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Liečivé rastliny
Flóra na Slovensku
Astrovité
Najmenej ohrozené druhy
Pamajorán obyčajný

Pamajorán obyčajný (Origanum vulgare L.)  je liečivá rastlina z čeľade hluchavkovité (Lamiaceae). Listy alebo celá vňať sa používajú čerstvé alebo sušené ako aromatická korenina pod názvom oregano.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Pamajorán obyčajný
 Pamajorán v herbári Wendys
 Pamajorán obyčajný na biolibe

Hluchavkovité
Liečivé rastliny
Medonosné rastliny
Flóra na Slovensku
Koreniny
Hviezda (rozlišovacia stránka)

Hviezda môže byť:

 v astronómii: 
 nebeské teleso z ionizovaného plynu produkujúce termonukleárnou reakciou vlastnú energiu, pozri hviezda
 zastarano: akékoľvek nebeské teleso javiace sa oku ako bod (t.j. nielen hviezda v dnešnom ponímaní, ale aj planéta a prípadne aj kométa a ďalšie telesá)
 hovorovo: vlasový vír 
 heraldický symbol: pozri hviezda (symbol)
 vynikajúci a populárny umelec alebo športovec, pozri hviezda (človek)
 v elektrotechnike: skrátene zapojenie do hviezdy
 v informatike: hviezdicová topológia siete
 v matematike: 
 druh mnohouholníka, pozri hviezda (mnohouholník)
 strom, ktorého všetky uzly (okrem jedného) sú 1. stupňa, pozri hviezda (matematika)
 vo vojenstve:
 druh hodnostného označenia, pozri hviezda (hodnostné označenie)
 hviezdica (dva druhy zbrane)
 kino v Bratislave, pozri Hviezda (kino)
 výšková budova v Bratislave, pozri Hviezda (budova)
 rozhlasová stanica v ČSSR, pozri Hviezda (rozhlasová stanica)
 televízna relácia, pozri Hviezda (televízna relácia)
Ján Weiss

Ján Weiss (uvádzaný aj ako Ján Weis) bol menej známy slovenský amatérsky entomológ a jeden z členov prvej Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline.

Bol uvedený v „Zozname členov žilinskej entomologickej spoločnosti“ zo dňa: 19. 10. 1945. 

Z hľadiska entomologického sa zaoberal hlavne radom chrobákov (Coleoptera).

Pracovne pôsobil ako pedagóg – učiteľ ľudovej školy, riaditeľ a správca školy na viacerých miestach Slovenska. Pochádzal pravdepodobne z Horných Brhloviec a pôsobil i v Dolných Žemberovciach, v obci Močiar pri Banskej Štiavnici a iných miestach.

V roku 1922 pôsobil ako riaditeľ na rímskokatolíckej škole v Bátovciach v okrese Levice. Podľa informácií bol ku žiakom veľmi prísny a nekompromisný. Ako riaditeľ a správca školy však svojou aktívnou organizačnou činnosťou dokázal zabezpečiť materiálne i finančne chod školy. So žiakmi organizoval divadelné predstavenia a za takto získané finančné prostriedky zabezpečoval knihy do školskej knižnice. Svojou aktivitou dokázal získať i finančné prostriedky od cirkvi a zabezpečiť nimi prístavbu učebne.

V rokoch svojho členstva v entomologickej spoločnosti pôsobil ako riaditeľ a potom učiteľ v.v. 

Jeho zbierka hmyzu sa pravdepodobne nezachovala.

Zdroje informácií o autorovi 
 Žitavský, A. S.: 1937, Pamätník slovenského školstva za účinkovania prezidenta T. G. Masaryka, II. Bratislava, heslo: (Weis Ján, 384).
 Smutný, A. E.: 1945, Zoznam členov. In: Zápisnica z posledného valného zhromaždenia Slovenskej entomologickej spoločnosti v Žiline zo dňa: 19.10.1945.
 Koleška, Z.: 1995, Weiss Ján: 707, In: Seznam biografií československých entomologů (entomologové nežijíci) – 15. pokračování. Klapalekiana, 31 (Suppl.): 564 – 775 + [9] tab.
 Okáli, I. & coll.: 1996, Slovník slovenských zoológov a zoológov zo vzťahmi k územiu Slovenska: (Weiss [Weis] Ján, 128), Bratislava: 1 – 137.
 Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Weiss Ján“: (internet). 
 Groll, E. K. [ed.]: 2006, Entomologen der Welt (Biographien, Sammlungsverbleib). Datenbank 2. Version, DEI im ZALF e.V.: „Weiss Ján“: (internet).

Slovenskí entomológovia
Slovenskí pedagógovia
Hviezdica

Hviezdica môže byť:
hviezde podobná vec, napr.
skrátene hviezdicová topológia siete
hviezdicový motor
v zoológii: skrátene morská hviezdica, teda správne hviezdovka, pozri hviezdovky
v botanike: slovenské rodové meno lat. rodu Stellaria, pozri hviezdica (rod)
v matematike: astroida
vo vojenstve:
chladná bicia zbraň v tvare gule s ostňami, umiestnenej na krátkej alebo dlhej tyči, synonymum: hviezda, morgenštern, pozri hviezdica (zbraň s guľou)
chladná ručná kovová zbraň v tvare hviezdy, určená na hádzanie, synonymum: hviezda, pozri hviezdica (zbraň na hádzanie)
Irruputuncu

Irruputuncu je aktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na hraniciach Bolívie a Čile, asi  juhovýchodne od mesta Iquique. 

Vrchol sopky je tvorený dvoma krátermi, v južnejšom sa nachádzajú aktívne fumaroly. Až do roku 1995 bola sopka považovaná za vyhasnutú, no v septembri 1995 sa ohlásila menšou freatickou erupciou.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Irruputuncu na Global Volcanism Program 

Sopky Bolívie
Sopky Čile
Stratovulkány
Aktívne sopky
Olca-Paruma

Olca-Paruma je názov vulkanického komplexu, pozostávajúceho z niekoľkých stratovulkánov, nachádzajúceho sa v centrálnej Bolívii, blízko hraníc s Čile. Komplex je tvorený prevažne andezitmi až dacitmi, jeho vývoj je datovaný do pleistocénu. Mladšie vulkanické štruktúry sa nachádzajú na svahoch stratovulkánu Cerro Olca, ležiaceho medzi dvoma staršími, pleistocénnymi vulkánmi Cerro Michincha a Cerro Paruma. Najmladší člen komplexu Volcán Paruma javí v posledných rokoch neustálu fumarolickú aktivitu. Jediná aktivita komplexu (s nezisteným centrom erupcie) sa odohrala v rokoch 1865 až 1867.

Zoznam vulkanických foriem komplexu Olca-Paruma 
 Stratovulkány
 Cerro Michincha (5 305 m)
 Cerro Olca Sur (5 167 m)
 Cerro Paruma (5 762 m)
 Volcan Paruma (5 728 m)

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - komplex Olca-Paruma na Global Volcanism Program 

Sopky Bolívie
Sopky Čile
Stratovulkány
Husinec

Husinec môže označovať:

 obec v Česku v okrese Praha-východ, pozri Husinec (okres Praha-východ)
 obec v Česku v okrese Prachatice, pozri Husinec (okres Prachatice)
 vodnú nádrž na rieke Blanice, pozri Husinec (vodná nádrž)
Aucanquilcha

Aucanquilcha je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v severnej časti Čile. S výškou  je to jedna z najvyšších sopiek severného Čile. Na je svahoch sa nachádzajú najvyššie položené bane na síru na svete (ležia vo výške ), zároveň je to aj najvyššie trvalo obývané miesto na Zemi.

Vrchol sopky je tvorený niekoľkými kužeľmi, zoradenými do ~  dlhého chrbta v smere východ-západ. V historickej dobe nebola zaznamenaná žiadna vulkanická aktivita (okrem činných fumarol na vrchole), no relatívne mladý vek indikujú lávové prúdy, ktoré prekrývajú staršie, pleistocénne ľadovcové morény na južnom svahu sopky.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – stratovulkán Aucanquilcha na Global Volcanism Program 

Sopky Čile
Stratovulkány
Cerro San Augustín

Cerro San Augustín je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa v centrálnej časti Bolívie, na východnom okraji hlavnej andskej sopečnej reťaze. Masív 4 980 m vysokého vulkánu je tvorený prevažne andezitmi a dacitmi, nie je doložený žiaden záznam o aktivite v historickej dobe.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Cerro San Augustín na Global Volcanism Program 

Sopky Bolívie
Stratovulkány
Štvortisícovky v Bolívii
Nellaidú

Nellaidú () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 500 (september 2012), dĺžka ostrova 780 m, šírka 480 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 287.01 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Nellaidú - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Nékurendú

'Nékurendú' () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 284 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 730 m, šírka 1 180 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 267,55 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Nékurendú - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Vlado Milunić

Vlado Milunić (* 3. marec 1941, Záhreb, Juhoslávia – † 17. september 2022) bol český architekt chorvátskeho pôvodu.

Jeho rodičia sa v 50. rokoch vracali z pobytu v USA a pri medzipristátí zostali ako politickí utečenci v Prahe. Zavčasu sa dozvedeli o jednej z práve prebiehajúcich Titových čistiek. Milunić mohol za rodičmi spolu so súrodencami vycestovať v roku 1956.

Spolu s Frankom O. Gehrym bol autorom Tancujúceho domu, Ginger and Fred, na Rašínovom nábreží v Prahe. V zahraničí bol často uvádzaný Gehry ako (jediný) autor, občas aj Milunić ako výkonný architekt, alebo aj ako spoluautor.

Študoval na Fakulte architektúry ČVUT v Prahe (19601966). Po štúdiu, do roku 1969 bol na stáži v Paríži. Po návrate do Československa od roku 1970 spolupracoval s Janom Línkom s ktorým začínal v projekčnej kancelárii Karla Pragera, odkiaľ onedlho odišli. V roku 1990 založil vlastné Studio VM (Volné Myšlenky).

Politika 
Vo voľbách roku 2006 kandidoval do Poslaneckej snemovne ako nestraník za Stranu zdravého rozumu, ktorú založil spolu so stavebným podnikateľom Petrom Czaschom. Strana vo voľbách neuspela.

Predtým spoločne vystupovali na verejných diskusiách proti korupcii vo verejných (stavebných) zákazkách, počas ktorých Czasch začal prezentovať svoj projekt „Vnútroštátny offset“.

Dielo 

Realizované projekty:
 Dom detí a mládeže v Modřanoch (2005)
 Hviezda na Petřinách (2000)
 Tancujúci dom (1996)

Štúdie:
 Hospic Červeného kríža (1999)
 budova Stredočeskej plynárenskej a.s.

Citát 
 „Som český architekt, pretože som vyštudoval české školy. Ale nie som Čech, aj keď mám už české občianstvo. Som Juhoslovan, pretože sa tak cítim – navzdory tomu, že Juhoslávia už nie je. A som Pražan, pretože v Prahe som doma.“

Poznámky

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://www.arch.cz/milunic – heslo na ARCHITEKTI czech architects
 Dům jako příběh, rozhovorPetra Volfa z Reflexu (1999)a portréty: ,  na stránkach jedinak.cz
 Rozhovor s Vladom Miluničom, Jitka Obzinová, 28.12.2005, Press klub na Frekvenci 1
 Vlado Milunić: České stavebníctví je prolezlé korupcí, Vladislav Sobol na stránkach estav.cz

Českí architekti
Absolventi Českého vysokého učení technického
České osobnosti chorvátskeho pôvodu
Osobnosti zo Záhrebu
Amon Amarth

Amon Amarth je švédska death metalová hudobná skupina, založená v roku 1992. 

Vznikli v roku 1988 pod menom Scum, pôvodne grindcore metalová skupina tvorená členmi Themgoroth, Olavi Mikkonen, Ted Lundstöm. Keď sa k skupine pridal Johan Hegg, zmenili štýl hudby na death metal. Po demo nahrávke z roku 1991 zmenili svoje meno na Amon Amarth v roku 1992. Prvé demo pod novým názvom bolo Thor Arise (1993), sprevádzané ďalším demom The Arrival of the Fimbul Winter (1994) – celých 1 000 demo diskov sa predalo za menej ako 12 hodín. Podpísali zmluvu so štúdiom Pulverised Records, pod ktorým vydali svoje prvé mikroCD Sorrow Throughout the Nine Worlds (1996). Neskôr podpísali zmluvu so štúdiom Metal Blade Records, kde vydali úspešné album Once Sent from the Golden Hall (1998). Pod týmto štúdiom vydali všetky ostatné albumy The Avenger (1999), The Crusher (2001), Versus the World (2002),  Fate of Norns (2004), With Oden on your Side (2006), Twilight of the Thunder God (2008).

Zostava

Súčasná zostava 
 Johan Hegg – spev
 Fredrik Andersson – bicie
 Johan Söderberg – gitara
 Olavi Mikkonen – gitara
 Ted Lundström – basgitara

Bývalí členovia 
 Martin Lopez – bicie
 Anders Hansson – gitara
 Nico Kaukinen – bicie

Diskografia

Oficiálne albumy 
 1996 – Sorrow Throughout the Nine Worlds
 1998 – Once Sent From the Golden Hall
 1999 – The Avenger
 2001 – The Crusher
 2002 – Versus the World
 2004 – Fate of Norns
 2006 – With Oden on our Side
 2008 – Twilight of the Thunder God
 2011 – Surtur Rising
 2013 – Deceiver Of The Gods
 2016 – Jomsviking
2019 – Berserker

EP, demá a live nahrávky 
 1993 – Thor Arise, demo
 1994 – The Arrival of Fimbul Winter, demo

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.amonamarth.com – oficiálna stránka skupiny 
 www.metal-archives.com – Amon Amarth na Encyclopaedia Metallum 

Švédske deathmetalové hudobné skupiny
Vikingmetalové hudobné skupiny
Švédske heavymetalové hudobné skupiny
Nolivaram

Nolivaram () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 2 068 (jún 2006), dĺžka ostrova 2 170 m, šírka 1 150 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 277,80 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Nolivaram - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Nolivaranfaru

'Nolivaranfaru' () je jedným z obývaných ostrovov na atole Há Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 639 (jún 2006), dĺžka ostrova 3 800 m, šírka 900 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 281,59 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Nolivaranfaru - anglicky

Ostrovy atolu Há Dálu
Hans Magnus Enzensberger

Hans Magnus Enzensberger (* 11. november 1929, Kaufbeuren, Nemecko) je nemecký básnik, spisovateľ, prekladateľ, publicista a dramatik.

Životopis 
Detstvo prežil v Norimbergu. Po vojne študoval v Hamburgu, Freiburgu a Paríži literárnu vedu, jazyky a filozofiu. Pracoval ako rozhlasový redaktor v Stuttgarte a docent na univerzite v Ulme. 

Ako svoju prvú knihu vydal zbierku básní Verteidigung der Wölfe (Obrana vlkov). Obraňuje vlkov pred jahňatami. Jahňatá sú vinné, pretože zabraňujú dravcom, aby konali ako dravé zvieratá, šelmy. Je to obrátené ako v skutočnom živote. Často ho nazývali aj anarchistom, čo sa prejavovalo v jeho básňach a esejách. Potom napísal Das Verhör von Habana ( Výsluch na Havane). Je to dokumentárna divadelná hra z Kuby. Sú tam výpovede ľudí, ktorí boli na Kube vypočúvaní. On sám bol osobne na krátky čas na Kube. Obdivoval F. Castra, ale bol nepríjemne prekvapený. Ďalšie dielo má tiež dokumentárny charakter - Der kurze Sommer der Anarchie (Krátke leto anarchie). Je o španielskom anarchistovi Bonaventure Durutti. V diele je vykreslený konflikt medzi komunistami a anarchistami. Dielo Mausoleum (Mauzóleum, s podtitulom 37 balád z dejín pokroku) je súborom 37 portrétov mužov, ktorí v dejinách niečo znamenali (napr. Humboldt, Leibnitz, Darwin,...). Všetky texty pozostávajú z citátov týkajúcich sa týchto osobností a komentárov autora. Chcel predstaviť osobnosť zo všetkých hľadísk (aspektov), nielen pozitívnych ale aj negatívnych. Ďalšie dielo - Untergang der Titanic (Potopenie Titanicu) - je komédia, kde je pôsobivo vykreslená katastrofa. Autor nevykresľuje len potopu lode, dielo má hlbší význam. Ide tu o „Weltuntergang“ (potopenie sveta; t. j. skazu sveta). Myslí ním stroskotanie ľudstva a diktatúru, stroskotanie revolúcie (ideálov ľudí). Jeho posledné diela sú vlastne bilancovaním. Písal veľmi veľa esejí. Založil časopis TransAtlantik (1980).

Ďalšie diela 
 Die Furie des Verschwindens (výber z básní);
 Zukunftsmusik (výber z básní); 
 Kiosk (zbierka básní); 
 Ach Europa! Wahrnehmungen aus sieben Ländern.; 
 Zickzack (zbierka esejí); 
 Wo warst du Robert? (román) 
a mnoho ďalších.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Hans-Magnus-Enzensberger-Projekt 
 „Porträt zum 70. Geburtstag“ 
 Biografia 
 Der Fliegende Robert der Literatur 

Nemeckí spisovatelia
Držitelia Radu Pour le Mérite
Selenča

Selenča (po maďarsky: Bácsújfalu; po srbský - Cyrilika: Селенча,) je slovenská dedina v Srbsku, v provincii Vojvodina. Názov je odvodený od slova prisťahovalec. Prví Slováci do Selenče došli 1758 (potvrdené matrikou, kedy sa pokrstilo 9 novonarodených Slovákov).  Dominantné sú tradičné remeslá a poľnohospodárstvo.

Obyvateľstvo

Historický a demografický vývoj obyvateľstva v Selenči

Národnostné zloženie z roku 2002

Náboženské zloženie

Pracovné príležitosti 
 Výrobný podnik Slovan - dnes zamestnáva vyše dvesto pracovníkov. Ako jediný podnik v Srbsku má certifikát kvality ISO 
 "ANNA Bakehouse" d.o.o - Výroba sušienok, trvanlivého pečiva a cukrárskych výrobkov 
 Mäsiareň ALEKSI (Alexy) s tradíciou viac ako 45 rokov 
 Výroba ponožiek
 Výroba metiel - najväčšia výrobňa cirokových metiel v strednej a východnej Európe. Vývoz metiel smeruje prevažne do západnej Európy, najmä do Talianska.

Školstvo 
Základná škola Jána Kollára, s vyučovacou rečou slovenskou, je jedinou vzdelávacou ustaňovizňou v Selenči. Škola bola vybudovaná roku 1962 a nosí meno známeho slovenského básnika a národovca Jána Kollára. Začiatky výchovno - vzdelávacej práce boli zaznamenané ešte v roku 1768 a prvá generácia maturantov osemročné školenie skončila v školskom 1955/56 roku.

Športové aktivity 
 Športový klub s názvom FK Kriváň
 Stolnotenisový klub STK Selenča
 Šachový klub ŠK Selenča
 Spolok športových rybárov Ikra
 Poľovnícky spolok Jarabica

Osobnosti obce

Významní rodáci 
 Ján Čajak (* 1897 – † 1982), slovenský prozaik, novinár a redaktor
 Vladimir Valent (* 1940), univerzitný profesor pôsobiaci na Belehradskej univerzite
 Ján Nosál (* 1941 - † 2009), skladateľ, pedagóg, hudobný redaktor v Novosadskom rozhlase, autor prvej slovenskej opery vojvodinských Slovákov 
 Zlatko Kesler (* 1960), stolný tenista, víťaz piatich paralympijských medailí

Pôsobili tu 
 Ján Čajak (* 1863 - † 1944), slovenský spisovateľ a prekladateľ

Referencie

Literatúra 
Selenča 1758-1998. Zborník prác. Selenča - Báčsky Petrovec: Slovan – Kultúra 1998, 946 s.

Iné projekty 

Obce v Srbsku
Sídla Slovákov v Srbsku
Escala

Escala je menší (cca  vysoký) lávový dóm, tvorený prevažne andezitom, nachádzajúci sa v juhozápadnej Bolívii. Andezitové extrúzie v okolí dómu vykazujú pomerne mladý vek. Viac informácií o Escale nie je známych.

Referencie

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – Escala na Global Volcanism Program 

Sopky Bolívie
Medzinárodná futbalová federácia

Medzinárodná futbalová federácia (doslova: Medzinárodná federácia asociačného futbalu; skratka FIFA) je združenie 208 národných futbalových zväzov sveta so sídlom v Zürichu.

Medzi jej hlavné náplne patrí usporadúvanie Majstrovstiev sveta. Jej členmi zatiaľ (2019) nie sú Abcházsko, Južné Osetsko, Severné Mariany, Tibet (AFC), Západná Sahara (CAF), Bonaire, Saba, Sint Eustatius (CONCACAF), Kiribati, Marshallove ostrovy, Mikronézia, Nauru, Niue, Norfolk, Palau, Tuvalu (OFC), Grónsko a Monako (UEFA).

Tvorí ju šesť futbalových konfederácií:
 AFC – Ázia 
 CAF – Afrika 
 CONCACAF – Severná, Stredná Amerika a Karibik 
 CONMEBOL – Južná Amerika 
 OFC – Oceánia 
 UEFA – Európa

V roku 2026 budí majstrovstvá sveta vo futbale so 48 účastníkmi

Vznik 
FIFA bola založená v Paríži 21. mája 1904 zástupcami týchto krajín (federácii):
 Francúzsko (Robert Guérin, André Espir)
 Belgicko (Louis Muhlinghaus, Max Kahn)
 Dánsko (Ludvig Sylow)
 Holandsko (Carl Anton Wilhelm Hirschmann)
 Švédsko (Ludvig Sylow)
 Švajčiarsko (Victor E. Schneider)
 Španielsko za klub Madrid CF (André Espir)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIFA 
 FIFA World Ranking, Champions League and Europa League statistics 

  
Futbal
Medzinárodné futbalové organizácie
Organizácie založené v 1904
Únia európskych futbalových zväzov

Únia európskych futbalových zväzov alebo Európska futbalová federácia (po angl. Union of European Football Associations), v skratke UEFA, je hlavná riadiaca organizácia európskeho futbalu.

Reprezentuje 55 národných asociácií európskych štátov. Jej členmi zatiaľ (2013) nie sú Grónsko a Monako. Je to jedna zo šiestich kontinentálnych federácií pod FIFA.

Členské štáty

Nečlenovia

Bývalí členovia 

  (1954-1993)
  (1954-1992)
  (1954-1990)
  (1954-1991)
  (1992-2006)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka UEFA 
 UEFA rebríček a iné 

Medzinárodné futbalové organizácie
Futbal
 
Organizácie založené v 1954
Red Bull

Red Bull je energetický nápoj, ktorý sa vyrába v Rakúsku. Sídlom spoločnosti Red Bull GmbH je Fuschl am See. Spoločnosť založil Dietrich Mateschitz.

Pôvodný recept na nápoj Red Bull však pochádza z Thajska a následne bol v priebehu trojročného obdobia (1984-1987) chuťovo upravený pre potreby západnej civilizácie. V tejto časovej perióde sa zrodil aj marketingový koncept Red Bullu, za ktorým je vzletný reklamný slogan „Red Bull Vám dáva krííídla!“

Iné projekty 

Nealkoholické nápoje
Energetické nápoje
Bileffahi

Bileffahi () je jedným z obývaných ostrovov na atole Šavijani na Maldivách. Počet obyvateľov je 594 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 920 m, šírka 630 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 245,57 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Bileffahi - anglicky

Ostrovy atolu Šavijani
Hudobná skupina

Hudobná skupina alebo kapela je spoločenstvo viacerých ľudí, ktorí hrajú na nejaký hudobný nástroj a/alebo spievajú. Sú známe hudobné skupiny rôznych hudobných štýlov a žánrov. Obyčajne vystupujú na koncertoch, v kluboch a nahrávajú albumy. Termín sa používa v populárnej alebo ľudovej hudbe.

Typy hudobných skupín 
 big band
 dychová hudba
 ľudová hudba
 bluegrassová skupina
 chlapčenská skupina
 dievčenská skupina
 superskupina
 džezová skupina
 vojenská kapela
 rocková skupina
 školská kapela

Pozri aj 
 Orchester
 Zoznam hudobných interpretov

Hudba
Hudobné telesá
Busto Arsizio

Busto Arsizio je mesto v regióne Lombardsko v severnom Taliansku, 25 km severne od Milána. Počet obyvateľov je okolo 80 000. Ekonomika mesta ja založená na priemysle a obchode. Patrónom mesta je Sv. Ján Krstiteľ.

Partnerské mest 
  Domodossola, Taliansko
  Épinay-sur-Seine, Francúzsko

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

 
Mestá v Lombardsku
Agustín Calleri

Agustín Calleri (* 14. september 1976, Rio Cuarto, Argentína) je súčasný argentínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral dva turnaje ATP v dvojhre a 3 turnaje vo štvorhre.

Finálové účasti na turnajoch ATP (10)

Dvojhra - výhry (2)

Dvojhra - prehry (6)

Štvorhra - výhry (2)

Iné projekty

Externé odkazy

Narodenia v 1976
Argentínski tenisti