joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Majstrovstvá Európy v austrálskom futbale 2013

Majstrovstvá Európy v austrálskom futbale 2013 boli v poradí 2. Majstrovstvá Európy v austrálskom futbale mužov, ktoré organizuje AFL Europe. Konali sa v Dubline, v Írsku od 3.10. augusta 2013, za účasti 6 tímov. Všetky zápasy sa hrali v DCU Sportsground, ktoré má k dispozícii 2 futbalové ihriská, 1 ragbyové ihrisko a 2 ihriská pre írske ragby. Titul obhájilo družstvo domáceho Írska, keď vo finále tesne zdolalo celok Spojeného kráľovstva.

Účastníci 

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku k 1. júlu 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2013  
 Oficiálna stránka AFL Europe 

Šport v 2013
Majstrovstvá Európy v austrálskom futbale
Austrálsky futbal
Autobusová stanica Mlynské Nivy

Autobusová stanica Mlynské Nivy bola najväčšia autobusová stanica v Bratislave, miesto príchodu a odchodu medzimestských autobusov v rámci Slovenska aj zahraničia. Nachádza sa v mestskej časti Ružinov, miestnej časti Nivy a mala výhodnú polohu pre diaľkovú dopravu v širšom centre mesta. Výstavba začala v roku 1979, slávnostne ju otvorili 15. augusta 1983. Autorkou projektu bola Ing.arch. Valéria Triznová, ktorá dohliadala aj na realizáciu výstavby. 

Prevádzka stanice bola ukončená 1. októbra 2017, následne sa začalo s jej búraním. Od 30. septembra 2021 ju nahradila nová autobusová stanica, ktorá je súčasťou multifunkčného centra Nivy. Po dobu výstavby dočasne slúžila 
Autobusová stanica Bottova v priestoroch bývalého Centra Bottova na druhej strane ulice Mlynské nivy.

Dopravné spoločnosti 
Autobusovú stanicu využívali najmä dopravné firmy:
 Slovak Lines
 Eurolines
 Student Agency
 Turancar

Iné projekty

Externé odkazy 
 Fotogaléria starej stanice na imhd.sk

Zaniknuté stavby v Bratislave
Autobusové stanice na Slovensku
Doprava v Bratislave
Ružinov
Ragby na Svetových hrách

Ragby na Svetových hrách je ragbyový turnaj v sedmičkovom ragby (ragby 7s) mužov, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Svetových hier, riadených Medzinárodnou asociáciou Svetových hier (IWGA). Do ich programu bol zaradený na šiestych Svetových hrách v japonskej Akite v roku 2001. Od začiatku prebieha turnaj iba v mužskej kategórii. Turnaju dominuje družstvo Fidži, ktoré na ňom dokázalo zvíťaziť trikrát.

Po tom, čo bolo sedmičkové ragby prijaté Medzinárodným olympijským výborom do olympijského programu v roku 2009 a predstaví sa na LOH 2016 v Rio de Janeiro, sa už na turnaji Svetových hier, počínajúc hrami 2017, nepredstaví.

Turnaje

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v ragby
 Majstrovstvá sveta v ragby 7
 Ragby na Letných olympijských hrách

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej ragbyovej federácie 
 Ragby na oficiálnej stránke Medzinárodnej asociácie Svetových hier 
 Ragbyový turnaj na stránke rugby7.com
Podlesok

Podlesok je významné turistické stredisko Slovenského raja, ktoré sa nachádza v údolí Veľkej Bielej vody, pri ústí Suchej Belej na začiatku Prielomu Hornádu. Podlesok je východiskom turistických trás v severozápadnej časti Slovenského raja. V Podlesku sa nachádzajú tiež ubytovacie zariadenia, autokemping, volejbalové a tenisové ihrisko a lyžiarsky vlek.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Podlesok – slovenskyraj.sk

Zdroj 
 

Rekreačné strediská na Slovensku
Slovenský raj
Vladimír Pavlík

Vladimír Pavlík (* 10. september 1948, Považská Bystrica) je slovenský disident.

Život 
Je signatárom Charty 77, účastníkom Sviečkovej manifestácie v Bratislave v roku 1988 a občianskym aktivistom. Prvý raz sa do pozornosti štátnej moci dostal, keď po skončení základnej vojenskej služby nastúpil do zamestnania a odmietol byť povinným členom ROH. Začiatkom 80. rokov si podal žiadosť o vysťahovanie do Nemeckej spolkovej republiky, čím bol automaticky považovaný za osobu nepriateľskú socialistickému zriadeniu. Pracoval v robotníckych profesiách, desať rokov ako baník v OKR. Pracoval v Metrostave Praha a na viacerých stavbách na Slovensku, tri roky v Považských strojárňach. Po prevrate v novembri 1989, od roku 1993 – 1996 bol redaktorom Necenzurovaných novín Petra Cibulku prispieval aj do časopisu Roháč a Kocúrkovo.  Na internete má umiestnených množstvo zväčša faktografických článkov, nielen na https://necenzurovane.net, ale aj v bývalých Necenzurovaných novinách, či v českom periodiku Svědomí. Štátna bezpečnosť viedla na neho dva zväzky pod krycími menami Betonár a Vlado, jeden z nich bol skartovaný. V roku 1991 ho spolu s novinami Slovenský denník žaloval bývalý premiér za HZDS Vladimír Mečiar. Spor sa ťahal až do roku 1994, potom čo Vladimír Mečiar žalobu stiahol a Vladimír Pavlík podal protižalobu s ktorou trikrát uspel na Krajskom súde v Bratislave. Všetky rozhodnutia Krajského súdu však boli zrušené Najvyšším súdom Slovenskej republiky.

Angažovanosť 
 Signatár Charty 77
 Účastník Sviečkovej manifestácie 28. marca 1988 v Bratislave
 19931996 redaktor Necenzurovaných novín pre Slovensko
 Občiansky aktivista a nezávislý publicista 
Občiansky aktivista za práva homosexualov

Referencie 

Disidenti v komunistickom Česko-Slovensku
Osobnosti z Považskej Bystrice
Signatári Charty 77
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2013

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2013 boli v poradí 4. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 10.17. augusta 2013 v Bramptone, v kanadskej provincii Ontário, za účasti 8 tímov. Titul získali hráči Argentíny, keď vo finále vyhrali nad domácim družstvom a obhajcom prvenstvaKanadou. Bronzové Trinidad a Tobago získalo svoju prvú medailu.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na nadchádzajúce Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz. Prvých 6 družstiev sa kvalifikovalo na ďalšie Panamerické majstrovstvá, ktoré sa budú konať v roku 2015.

Kvalifikácia 

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Pozn: Prvých 6 družstiev sa priamo kvalifikovalo na Panamerické majstrovstvá 2017. Posledné 2 družstvá budú hrať Pan American Challenge 2015.

Referencie

Pozri aj 
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2013

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev 2013 
 Turnaj 2013 na stránke PAHF /
 Turnaj na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja /

Pozemný hokej v 2013
Muži
Športové podujatia v Kanade
2013 v Kanade
Šport v Bramptone (Ontário)
Geravy

Geravy je zachovalá vápencová plošina s množstvom krasových útvarov v pohorí Slovenský raj. 

Tvorí ju súbor horských lúk a polianok s lesíkmi. Jej severné, prevažne husto zalesnené svahy pozvoľna klesajú do dolín. Južné svahy strmými skalnými zrázmi spadajú do údolia rieky Hnilec. Na veľkej poľane plošiny Geravy sa nachádza pomník hrdinov SNP, ktorý bol odhalený pri príležitosti XI. zrazu turistov SNP. Na plošinu Geravy vedie sedačková lanovka z Dediniek a tiež Zejmarská roklina.

Turizmus 
Geravy sú významným turistickým uzlom pohoria, kde sa stretáva niekoľko turistických trás:
  značka 
 z obce Dedinky 
 zo Spišských Tomášoviec cez Tomášovskú Belú a Predný Hýľ
  značka z Vernára cez Malú poľanu
  značka z Bielych Vôd cez Zejmarskú roklinu

Zdroj 
 

Slovenský raj
Planiny na Slovensku
Glac

Glac je najrozsiahlejšia zachovalá planina v Slovenskom raji, dosahujúca najväčšiu výšku v kóte . Planina obsahuje množstvo krasových závrtov a škrapov. V jej svahoch sú vyerodované tiesňavy Kyseľ, Sokolia dolina, Piecky, Veľký Sokol, Suchá Belá a Kláštorská roklina. Na Glac a jej poľany vyúsťuje podstatná časť turistických značkovaných chodníkov.

Zdroj
 

Slovenský raj
Planiny na Slovensku
Sosna

Sosna môže byť:
borovica lesná
bývalý názov pamiatky - horárne v Tatranskej Polianke, pozri Horáreň (Tatranská Polianka)
pieseň F. Nedvěda
Vernárska tiesňava

Vernárska tiesňava je národná prírodná rezervácia, ktorá bola vyhlásená v roku 1966 a novelizovaná v roku 1993. Jej rozloha je . Nachádza sa približne  severne od obce Vernár. 

Rezervácia chráni vzácne zachované porasty reliktných borín (prevažne borovica lesná) so smrekovcom na vápencovom bralnom úbočí. Vyskytujú sa tu viaceré reliktné rastlinné druhy, ktoré sa zachovali vplyvom teplotnej inverzie. Na slnečných vápencových bralách rastú vzácne teplomilné rastlinné spoločenstvá. Územie je geomorfologicky a krajinársky zaujímavé. Verejnosti nie je Vernárska tiesňava prístupná, ale prechádza cez ňu cesta I. triedy 67.

Rozprestiera sa v nadmorskej výške  Jej geologický podklad tvoria ladinské dolomity s typickým ostrohranným rozpadom.

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Vernárska tiesňava, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Zdroj
 
 

Národné prírodné rezervácie v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Poprad
Tiesňavy na Slovensku
Vernár
Slovenský raj
Spišsko-gemerský kras

Spišsko-gemerský kras je geomorfologický celok spadajúci do geomorfologickej oblasti Slovenské rudohorie. Najvyšší vrch je  vysoký Kľak.

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Spišsko-gemerský kras
***

Vymedzenie 
Na juhu susedí so Stolickými a Volovskými vrchmi, severný okraj vymedzuje Hornádska kotlina. Na severozápade ležia Nízke Tatry a na západe Horehronské podolie a Veporské vrchy.

Členenie 
Člení sa na dva geomorfologické podcelky, ktoré sú zároveň národnými parkami:
 Slovenský raj
 Muránska planina

Tie sú tvorené komplexom krasových planín a horských plošín s nadmorskou výškou .

Pozri aj 
 Národný park Slovenský raj
 Národný park Muránska planina

Referencie

Externé odkazy 
Slovenský raj

Zdroj
 Mazúr, E., Lukniš M., 1986: Geomorfologické členenie SSR a ČSSR. Časť Slovensko. Slovenská kartografia, Bratislava (v Atlas krajiny SR, 2002)

 
Pohoria na Slovensku
Slovenské rudohorie
Geomorfologické celky na Slovensku
Piecky

Piecky sú vápencová tiesňava a zároveň národná prírodná rezervácia, ktorá bola vyhlásená v roku 1964 a novelizovaná v roku 1976. Nachádza sa v katastrálnom území obce Hrabušice v okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji. Potok Píľanka pretekajúci tiesňavou pramení v západných svahoch planiny Glac a ústi do Veľkej Bielej vody pri osade Píla. Prvý prechod tiesňavou sa pripisuje A. Mervayovi a jeho spoločníkom v roku 1911. V tiesňave sa nachádzajú tri vodopády: Veľký vodopád, Kaskády a Terasový vodopád.

Rezervácia má plochu 245 hektárov a chráni zachované lesné porasty (vápencové bučiny, bukové jedliny, reliktné vápencové boriny) na bohato členenom reliéfe (tiesňavy, vodopády). Rezervácia má veľký vedecko-výskumný, ale aj kultúrno-osvetový význam.

Turistika
Tiesňavou Piecky prechádza  žlto značená turistická značka, ktorá začína v osade Píla a končí na vrchu Suchá Belá. Prechod tiesňavou je jednosmerný (zdola nahor) a trvá približne 2 hodiny.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Piecky - informácie, trasy, fotogaléria
Národná prírodná rezervácia Piecky, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Zdroj
 
 

Kaňony v Slovenskom raji
Národné prírodné rezervácie v Košickom kraji
Chránené územia v okrese Spišská Nová Ves
Chránené územia Národného parku Slovenský raj
Hrabušice
Števa Opremčáková

Števa Opremčáková vlastným menom Štefánia Opremčáková (* 22. máj 1957, Rožňava, ČSSR) je slovenská spisovateľka, ktorá žije a tvorí v Košiciach. Je autorkou projektu sociálnej kliniky pre týrané matky s deťmi.

Tvorba 
 Židovská krv
 Zatiaľ navždy
 Planisko
 V Írsku prší inak
 Každý má svojho Igora
 Ja svokra
 Tanec na hrane
 Anjel Pradu nenosí
 Arabská sexzóna

Referencie

Externé odkazy 
 Blog Štefánie Opremčákovej
 litcentrum.sk
 Ja svokra na citaj.to
 Každý má svojho Igora na citaj.to
 Židovská krv na citaj.to
 Planisko na citaj.to
 Otvorene o boji so zákernou chorobou (Š. Opremčáková - Anjel Pradu nenosí)
 Š. Opremčáková - Tanec na hrane
Dôchodok ako priestor pre nové zážitky (Š. Opremčáková - Arabská sexzóna)

Slovenskí spisovatelia
Slovenskí prozaici
Osobnosti z Rožňavy
Hannah Abbottová

Hannah Abbottová je fiktívna postava zo ságy Harry Potter od J. K. Rowlingovej. Na Rokfortskej strednej škole čarodejníckej je v fakulte Bifľomor. Jej meno Hannah znamená "slušnosť, láskavosť", z hebrejčiny "láskavý pôvab". V druhej časti (Harry Potter a Tajomná Komnata) sa zastane Harryho Pottera, keď Ernie Macmillan tvrdí že naňho poštval hada a že je Slizolinov dedič. V piatej časti (Harry Potter a Fénixov Rád) je súšasťou Dumbledorovej armády. V šiestej šasti opustí Rokfort pretože je jej matka zavraždená Smrťožrútmi. Podľa knihy si ako dospelá si vezme Nevilla Longbottoma a stane sa majteľkou Deravého kotlíka.

Postavy zo série Harry Potter
Zejmarská roklina

Zejmarská roklina je tiesňava a zároveň národná prírodná rezervácia v Slovenskom raji, ktorá bola vyhlásená v roku 1980. Nachádza sa v katastrálnom území obcí Smižany a Dedinky v okrese Rožňava a okrese Spišská Nová Ves v Košickom kraji. Jej plocha je 72,65 hektára. Rezervácia uchováva významné geomorfologické krasové formy (roklina, bralá, skladné stupne, vodopády, vyvieračky) a zachované lesné spoločenstvá s výskytom vzácnych druhov rastlín a živočíchov.

Tiesňavou prechádza náučný chodník a tiež  modrá turistická značka zo strediska Biele Vody na planinu Geravy.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Zejmarská roklina, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape
Zejmarská roklina - informácie, trasy, fotogaléria

Zdroj
 

Kaňony v Slovenskom raji
Národné prírodné rezervácie v Košickom kraji
Chránené územia v okrese Spišská Nová Ves
Chránené územia v okrese Rožňava
Chránené územia Národného parku Slovenský raj
Smižany
Dedinky
Zoznam častí seriálu Futurama

Tento článok je zoznam častí amerického animovaného seriálu Futurama.

Série

Časti
 Časti boli vyrobené v odlišnom poradí, než v akom boli pôvodne na Fox, resp. Comedy Central odvysielané. Zoznam uvádza poradie častí tak ako boli pôvodne odvysielané.

1. séria (1999)

2. séria (1999-2000)

3. séria (2000-2001)

4. séria (2001-2002)

5. séria (2002-2003)

DVD Filmy (2008-2009)

Bender's Big Score

The Beast with a Billion Backs

Bender's Game

Into the Wild Green Yonder

6. séria (2010-2011)

7. séria (2012-2013)

Futurama
Joseph Joffre

Joseph Jacques Césaire Joffre (* 12. január 1852, Rivesaltes, Hautes-Pyrénées – † 3. január 1931, Paríž) bol francúzsky generál a člen Académie française.

Životopis 
Bol synom vinára a študoval na École Polytechnique. Potom začal vojenskú kariéru. Ešte v období výcviku na ženijného dôstojníka sa Joseph Joffre ako 18-ročný v období 1870/71 zúčastnil nemecko-francúzskej vojny. V Paríži získal dôstojnícke osvedčenie. Bol nasadený v Indočíne (1886), kde v hornom Tonkine bojoval proti povstaleckým Vietnamcom, potom v centrálnej Afrike, kde od roku 1894 budoval železnicu medzi Senegalom a Sudánom, a zúčastnil sa dobytia Timbuktu. V roku 1897 bol na Madagaskare. V hodnosti brigádneho generála prevzal Joffre v roku 1902 ženijný odbor na ministerstve vojny. V roku 1905 ho za zásluhy v Afrike povýšili na divízneho generála, potom na veliteľa armádneho zboru. V roku 1910 sa stal členom vrchnej obrannej rady, v roku 1911 jej viceprezidentom a šéfom generálneho štábu. Presadzoval rozvoj strategických železničných a diaľničných tratí pre udržanie vysokej mobility armády. Navrhol tiež nový mobilizačný plán - "Plan XVII".

Po začiatku 1. svetovej vojny sa mu ako veliteľovi francúzskej armády podarilo na severovýchodnom fronte v septembri 1914 zmariť nemecké plány a zastaviť postup Nemcov v bitke na Marne. Po veľkých bitkách v roku 1916 pri Verdune a na Somme ho 3. decembra 1916 vo velení vystriedal Robert Nivell a vymenovali ho za maršala Francúzska. V roku 1917 plnil vojensko-diplomatické úlohy v USA. O rok neskôr sa stal členom Académie française. Po vojne sa stiahol do súkromia.

Joffre zomrel v roku 1931 v Paríži a pochovali ho v Louveciennes (Yvelines) na jeho panstve La Châtaignerie, kde strávil posledné roky života.

Literatúra 
 Joseph Joffre, My March to Timbuctoo. London 1915.

Externé odkazy 
 Joseph Joffre na dhm.de

Zdroj 

Francúzski maršali
Členovia Francúzskej akadémie
Členovia American Philosophical Society
Nositelia Radu čestnej légie
Nositelia Radu za zásluhy (Spojené kráľovstvo)
Samsung Electronics

Samsung Electronics () je juhokórejská nadnárodná spoločnosť, ktorá vyrába elektroniku. Jej sídlo je v meste Suwon. Je vlajkovou dcérskou spoločnosťou skupiny Samsung a od roku 2009 je podľa obratu najväčšou spoločnosťou vyrábajúcou informačné technológie na svete. Samsung Electronics má svoje závody a predajné siete v 88 krajinách, pričom zamestnáva okolo 370 000 ľudí.

Samsung bol v minulosti známy ako výrobca komponentov ako lítium-iónové články, polovodiče, čipy, flash pamäte a pevné diskové zariadenia pre spoločnosti ako Apple, Sony, HTC alebo Nokia.

Spoločnosť je v súčasnosti jedným z najväčších svetových predajcov mobilných telefónov a smartfónov, hlavne vďaka popularite sérii Samsung Galaxy. Je tiež jedným z najväčších svetových predajcov tabletov, hlavne vďaka sérii Samsung Galaxy Tab s operačným systémom Android.

Samsung je od roku 2002 najväčším svetovým výrobcom LCD panelov, od roku 2006 je najväčším svetovým výrobcom televízorov, a od roku 2011 aj najväčším svetovým výrobcom mobilných telefónov.

Referencie

Iné projekty

Zdroj

 
Podniky založené v 1969
Elektronické podniky
Výrobcovia počítačových súčiastok
Výrobcovia polovodičov
Fotografické podniky
Výrobcovia mobilných telefónov
Výrobcovia televízorov
Hrádok nad Pavúčou dolinou

Hrádok nad Pavúčou dolinou je prírodná rezervácia, ktorá sa nachádza v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovském kraji. Vyhlásená bola v roku 1991. Rozloha rezervácie je 105 hektárov.

Rezervácia sa nachádza na okraji Tatranského národného parku, približne 2 km južne od osady Tri studničky v nadmorskej výške  Ochrana sa vzťahuje na významnú botanickú lokalitu reliktného charakteru na strednotriasových vápencoch a dolomitoch, ktoré vďaka svojej výhrevnosti umožňujú existenciu mnohým teplomilným rastlinným druhom, medzi ktorými sú aj niektoré prealpínske prvky. Uprostred rezervácie sa nachádza vrch Hrádok (). Rezervácia je verejnosti neprístupná.

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Hrádok nad Pavúčou dolinou, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Zdroj
 

Prírodné rezervácie v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Poprad
Vysoké Tatry (mesto)
Chránené územia Tatranského národného parku
Uhlištiatka

Uhlištiatka je národná prírodná rezervácia vo Vysokých Tatrách v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Vyhlásená bola v roku 1991. Jej rozloha je 386 hektárov.

Nachádza sa približne 1 km juhozápadne od osady Vyšné Hágy, v nadmorskej výške . Jej severnou a východnou hranicou je rieka Poprad. Na jej území sa nachádzajú dva vrchy: Osikový vrch () a Varta (). Pod ochranou rezervácie je komplex rôznovekých lesných porastov s prirodzeným druhovým zložením. Sú tu vzácne močiarne a prameniskové spoločenstvá, spoločenstvá slatín, vrchovísk a prechodných rašelinísk s hojným počtom vzácnych, endemických a ohrozených rastlinných a živočíšnych druhov. Verejnosti je vstup do rezervácie zakázaný.

Referencie

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Uhlištiatka, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Zdroj

Národné prírodné rezervácie v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Poprad
Vysoké Tatry (mesto)
Chránené územia Tatranského národného parku
Women (kniha)

Women (doslova Ženy) je tretí román amerického spisovateľa Charlesa Bukowského vydaný v roku 1978.

Opis 
Prostredníctvom svojej literárnej postavy Chinaskiho popisuje v románe túžbu starnúceho spisovateľa po blízkosti a intimite, ktorá mu vždy chýbala. Ako samotár sa skôr riadi svojimi egoistickými potrebami a pudom, pričom to pravé naplnenie mu stále uniká. Nedokáže preniknúť do uvažovania ženy, a tak sa často uchyľuje k svojej maske cynika, ktorá mu pomáha prestáť ťažké situácie.

Dej je veľmi šablónovitý: Objaví sa jedna žena, strávi s Chinaskim určitý čas, zmizne a vzápätí klopú na dvere ďalšie.

Jedna z postáv zmienených v knihe (Lydia Vance) predstavuje Lindu Kingovú, sochárku a príležitostnú poetku. Linda vytvorila Bukowskému bustu, táto scénka sa objavuje nielen v samotnom románe, ale aj v niektorých ďalších poviedkach. Ďalšou postavou, ktorá stojí za zmienku, je Tanya objavujúca sa na konci príbehu. Táto fanúšička napísala neskôr pod pseudonymom Amber O’Neil knihu o stretnutí so svojim idolom s názvom Blowing My Hero. Avšak kniha nebola legálna, lebo obsahovala aj korešpondenciu. Práva na všetku písomnú korešpondenciu vlastní Bukowského vydavateľstvo Black Sparrow Press.

Na konci príbehu sa objavuje postava Sary, ide o literárne stvárnenie Lindy Lee Beighleovej, s ktorou sa Charles Bukowski po druhýkrát oženil (jeho prvou manželkou bola Barbara Fryeová z Texasu, vydavateľka časopisu Harlequin).

Autorom kresby tancujúceho dievčaťa na obálke knihy je sám Charles Bukowski.

V češtine knihu vydalo nakladateľstvo Pragma v roku 1995 .

Námet 
Starnúci spisovateľ Henry Chinaski po štvorročnom pôste roztáča kolotoč milostných dobrodružstiev a snaží sa dohnať, čo sa dá. Počas svojich avantúr stratí niekoľko žien, ktoré by boli ideálne pre spoločné súžitie, čo si horko uvedomuje rovnako ako fakt, že sa ženie len za ilúziou.

Referencie

Zdroj

Pozri aj 
 Henry Chinaski

Externé odkazy 
 Databáze knih
 CBDB - Česká bibliografická databáze

Romány USA
Diela Charlesa Bukowského
Knihy z 1978
Sfilmované knihy
Juraj Meliš

Prof. Juraj Meliš (* 13. júl 1942, Nové Zámky – † 22. november 2016, Skalica) bol slovenský sochár.

Životopis 
V rokoch 19601966 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave v ateliéri figurálnej plastiky prof. Jozefa Kostku. Po absolutóriu si v Bratislave v roku 1976 zriadil svoj vlastný ateliér, v ktorom žil a tvoril.
 19731993 externý pedagóg na Vysokej škole múzických umení v Bratislave
 19902009 pedagóg na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave
 1991 vymenovaný za docenta VŠVU
 1992 vymenovaný za profesora VŠVU
 19992002 vedúci pedagóg Katedry sochárstva na VŠVU v Bratislave

Tvorba 
Venoval sa voľnej sochárskej tvorbe, monumentálnej tvorbe, kresbe, grafike. Jeden zo zakladajúcich členov združenia Gerulata. Okrem iného organizoval niekoľko výstav poslucháčov Jozefa Kostku, participoval na mnohých albumoch. Mal viacero samostatných výstav doma i v zahraničí, zúčastnil sa na viacerých významných kolektívnych výstavách na Slovensku a v zahraničí. O jeho tvorbe boli publikované články a štúdie, v rokoch 1993 a 2003 vyšli o jeho tvorbe monografie (autori Katarína Bajcúrová a Ivan Jančár).

Zastúpenie v zbierkach 
 Slovenská národná galéria (SNG), Bratislava
 Galéria mesta Bratislavy (GMB), Bratislava
 Galéria Júliusa Jakobyho, Košice
 Štátna galéria, Banská Bystrica
 Záhorská galéria, Senica
 Galéria umenia, Nové Zámky
 Považská galéria umenia, Žilina
Artandconcept Gallery, Praha

 Národní galerie, Praha, Česko
 Gallery Nebty, Haag, Holandsko
 Arizona University Art Museum, Tucson, USA

Diela

Referencie

Externé odkazy 
 
 http://www.gmb.sk/sk/exhibition/detail/128
 http://www.artgallery.sk/pouzivatel.php?getPouzivatel=250
 https://www.artandconcept.eu/juraj-melis/

Slovenskí sochári
Slovenskí pedagógovia
Osobnosti z Nových Zámkov
Marián Huba

Marián Huba (* 16. február 1949, Bratislava, Slovensko) je slovenský sochár, pedagóg a ochranár. Je bratom Mikuláša Hubu. V rokoch 19671973 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave, v ateliéri figurálnej plastiky profesora Jozefa Kostku, zakladateľa moderného slovenského sochárstva.

Tvorba 
Vo svojej tvorbe sa venuje monumentálnej aj komornej plastike, medaile, designu a tvorbe drevených hračiek. Formálne vychádza z figurálnych motívov. Jeho úprimný vzťah k prírode nie je len povrchným záujmom o okolitý svet, ale hlbokou túžbou po rovnováhe, spočívajúcou v hľadaní zákonitostí a základných princípov.

Pedagogická činnosť 
V súčasnosti pôsobí ako vedúci pedagóg odboru Dizajn a tvarovanie dreva na Škole úžitkového výtvarníctva Josefa Vydru v Bratislave. Svojich študentov vedie k osvojeniu si tradičných remeselných a rovnako aj ekologických postupov pri tvorbe umeleckopriemyselných predmetov, čoho cieľom je čo najväčšie využitie materiálu a jeho vlastností (napr. recyklácia) a revitalizácia remesla. Dôkazom správnosti tohto smerovania sú početné ocenenia prác jeho študentov doma a v zahraničí.

Ochranárske aktivity 
Marián Huba sa popri pedagogickej činnosti venuje aj práci v oblasti ochrany prírody a pamiatok, hlavne záchrane drevenej ľudovej architektúry na Slovensku. Medzi jeho početné ochranárske aktivity patrila aj záchrana padajúceho kláštora v Marianke (v okrese Malacky), ktorá začala v apríli roku 1988. Významne sa zaslúžil o záchranu tohto pútnického miesta ako iniciátor, organizátor a tiež realizátor, spolu s ostatnými dobrovoľníkmi na čistení, spevnení muriva a zastrešení kláštora. V lete roku 1989 dokončili celkové zakonzervovanie chátrajúcej pamiatky, vďaka ktorému mohol neskôr kláštor prejsť odbornou pamiatkovou rekonštrukciou.

Referencie

Externé odkazy 
 
 
 
 
 

Slovenskí sochári
Slovenskí občianski aktivisti
Osobnosti z Bratislavy
Paklenica

Paklenica je krasový riečny kaňon a zároveň národný park v Chorvátsku. Nachádza sa nad mestom Starigrad, v severnej Dalmácii, v južnej časti pohoria Velebit neďaleko Zadaru. V národnom parku sa nachádzajú dva kaňony Malá a Veľká Paklenica. Kaňon Malej Paklenice je vyschnutý bez vodného toku. Blízko vstupu do kaňonu Veľkej Paklenice sa nachádza komplex štól slúžiacich ako úkryt pre Josipa Broza Tita počas roztržky medzi Sovietskym zväzom a Juhosláviou na prelome štyridsiatych a päťdesiatych rokov dvadsiateho storočia.

Najlepším východiskovým bodom je Stari Grad-Paklenica,  od Zadaru. Tu tiež nájdete kanceláriu národného parku. Leží  od vstupu do národného parku v obci Marasoviči, kde je za recepciou parkovisko. Horolezci tu získavajú presné popisy lezeckých ciest.

V kaňone Velkej Paklenice sa nachádza Anića Kuk, najvyššia chorvátska skala vysoká 712 m. V jej okolí sa nachádza množstvo horolezeckých terénov prístupných po celý rok.

Manita peć je zaujímavá jaskyňa v severnej časti kaňonu.

Vaganski vrh, najvyššia hora pohoria Velebit, vysoká , a Svätá hora vysoká  sa nachádzajú blízko vonkajších hraníc národného parku. Z ich vrcholov sú vynikajúce výhľady na celú južnú časť Velebitu.

Jeho rozloha je 95 km2.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národný park Paklenica
 Článok o živote v Paklenici
 Paklenica – fotografie z kaňonu

Geografia Chorvátska
Národné parky v Chorvátsku
Voľný tanec

Voľný tanec () je jednou z dvoch častí súťaže v párovej krasokorčuliarskej disciplíne „tance na ľade“. Koná sa spravidla na druhý deň po prvej časti, po krátkom tanci.

Vo voľnom tanci si súťažiace páry môžu relatívne slobodne vybrať rytmus, tému programu a prislúchajúci hudobný sprievod, podporuje sa kreativita súťažiacich. Preto sú voľné tance divácky najzaujímavejšou časťou súťaže tancov na ľade.

Povinné náležitosti voľného tanca 
Napriek veľkej voľnosti sú podľa pravidiel Medzinárodnej korčuliarskej únie povinnou súčasťou voľného programu v tancoch na ľade tieto prvky:
 zdvíhané figúry
 kroková sekvencia
 tanečná pirueta
 twizzly
Presný počet a druh jednotlivých povinných prvkov stanovuje technická komisia Medzinárodnej korčuliarskej únie pre každú krasokorčuliarsku sezónu zvlášť.

Predpísaná dĺžka voľného tanca sú 4 minúty (+/- 10 sekúnd) pre seniorov a 3 minúty 30 sekúnd (+/- 10 sekúnd) pre juniorov.

Najvyššie skóre 
Z dôvodu zmeny formátu a bodovacieho systému v kategórii „Tance na ľade“ eviduje Medzinárodná korčuliarska únia oddelene štatistiky výsledkov pred sezónou 2010/2011 a po nej. 

Historicky (pred sezónou 2010/2011) najvyššie skóre vo voľnom tanci dosiahol ruský pár Tatiana Navková / Roman Kostomarov v roku 2003 na súťaži „Cup of Russia“ (117,14 bodu).

Od sezóny 2010/2011 dosiahli najvyššie skóre vo voľnom tanci Američania Meryl Davisová / Charlie White v roku 2014 na Zimných olympijských hrách v Soči (116,63 bodu).

Referencie

Pozri aj 
 Tance na ľade
 História krasokorčuľovania

Iné projekty

Externé odkazy 
  Oficiálna stránka ISU 
 Rozhodcovský systém ISU: Tance na ľade

Zdroj 

Krasokorčuľovanie
Michael Angelo Batio

Michael Angelo Batio (* 23. február 1956, Chicago) je americký gitarista, inštrumentalista. Preslávil sa hlavne hrou na dvojkrkové a štvorkrkové gitary s krkmi, ktoré smerujú vždy na opačnú stranu.

Diskografia

Sólové albumy 
 1995 No Boundaries
 1996 Holiday Strings
 1997 Planet Gemini
 1999 Tradition
 2000 Lucid Intervals and Moments of Clarity
 2004 Lucid Intervals and Moments of Clarity, Pt. 2
 2005 Hands Without Shadows
 2007 2 X Again
 2009 Hands Without Shadows part 2 - Voices
 2013 ''Intermezzo
 2015 Shred Force 1 : The Essential MAB
 2016 Soul In Sight
 2020 More Machine Than Man

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky
 
 Kytaroví velikáni - Michael Angelo

Džezoví gitaristi USA
Heavymetaloví gitaristi USA
Rockoví gitaristi USA
Osobnosti zo Chicaga
Natalia Streignardová

Natalia Streignardová (* 9. september 1970, Madrid, Španielsko) je venezuelská herečka.

Životopis  
Nataliin otec pochádza z Nemecka a matka z Argentíny, nakoniec sa odsťahovali do Venezuely, ktorú Natalia pokladá za svoju vlasť. Kariéru v šoubiznise začala neúspešnou účasťou v súťaži Miss Venezuela. Len čisto zo zvedavosti sa dodatočne prihlásila do televízneho konkurzu a nakoniec získala hlavnú úlohu v Sol de tentacion. Na Slovensku je známa z telenoviel Sladká Valentína a La Tormenta: Pokušenie lásky

Filmografia

Externé odkazy

Referencie 

Venezuelské televízne herečky
Venezuelské osobnosti argentínskeho pôvodu
Venezuelské osobnosti nemeckého pôvodu
Osobnosti z Madridu
Doodle Jump

Doodle Jump je platformová videohra, vyvinutá spoločnosťou Lima Sky pre windows Phone, iOS, BlackBerry, Android, Java mobile (J2ME), nokia Symbian a Xbox 360 pre zariadenie Kinect. Hra bola celosvetovo vydaná pre iOS dňa 6. apríla 2009 a neskôr, dňa 2. marca 2010 bola vydaná aj pre Android a BlackBerry, dňa 1. mája 2010 pre Symbian, dňa 1. júna 2011 pre Windows Phone a dňa 1. septembra 2011 pre iPad.

Od decembra 2011 sa predalo 10 miliónov kópií tejto hry prostredníctvom iTunes a Google Play a dosiahla 15 miliónov stiahnutí celkovo.

Hranie
V hre Doodle Jump je cieľom viesť štvornohý tvor zvaný "Doodler" smerom hore po nekonečnej sérií platforiem bez pádu. Ľavá strana hracieho poľa je prepojená s pravou stranou. Hráči môžu na krátko zrýchliť Doodlera prostredníctvom objektov ako propeller hat (vrtuľová čiapka), jetpack (raketka), rocket (má najdlhšie zrýchlenie), spring (pružina), trampoline (trampolína) a invulnerability shield (ochranný kryt) (len v niektorých úrovniach). V hre sú tiež príšery a UFO, ktoré musí Doodler obísť, zostreliť alebo skočiť na nich. Hráč si môže vybrať jednu z niekoľkých tém: Original, Christmas, Halloween, Rainforest, Space, Soccer World Cup, Underwater, Graveyard, Ice Blizzard alebo Ninja.

Referencie

Zdroj

Počítačové hry z 2009
Hry pre Android
Hry pre Windows Phone
Hry pre Symbian
Hry pre Xbox 360
Hry pre iOS
Hry pre BlackBerry
Počítačové hry
Počítačové hry pre viacerých hráčov
Ženská ejakulácia

Ženská ejakulácia (iné názvy: squirting, mokrý orgazmus) je proces, pri ktorom niektoré ženy počas vzrušenia a pri orgazme vylučujú tekutinu, ktorá je podľa chemického zloženia podobná semennej tekutine produkovanej u mužov predstojnou žľazou (prostatou). U žien túto tekutinu produkujú párové Skeneho žľazy (známe tiež ako parauretrálne žľazy), ktoré sa nachádzajú po oboch stranách vývodu močovej rúry, na rozdiel od mužov táto tekutina neobsahuje spermie. Ženská ejakulácia sa nevyskytuje u každej ženy ale podľa sexuológa Jaroslava Zvěřinu sa týka zhruba 20 % žien.

Výskum 
O ženskej ejakulácii sa zmieňujú už Aristoteles a Galén. Obaja však mali odlišný názor na jej význam. Zatiaľčo Aristoteles tvrdil, že ženský ejakulát neobsahuje zárodok budúceho organizmu, Galén tvrdil opak. Významnejšie sa jej štúdiu však venoval až holandský anatóm Regnier de Graaf v roku 1672, ktorý sa na základe výskumu priklonil k Aristotelovej téze.

Výskumu ženskej ejakulácie sa v roku 2002 venoval aj tým Emmanuele Jannini z talianskej Università degli Studi dell'Aquila. Na základe ich výskumu vyplynulo, že „za ženský ejakulát môžu tzv. Skeneho žľazy, ktoré majú tvar štrbinky a sú umiestené blízko vyústenia močovej rúry a pri sexuálnom vzrušení sa plnia zvláštnou tekutinou.“ Janniniho štúdia sa taktiež venovala chemickému a mikrobiologickému zloženiu ženského ejakulátu a na základe chemického zloženia vyvrátila, že by sa jednalo o moč. Podľa výskumu „sa v ženskom ejakuláte objavuje glukóza, fruktóza a sacharóza, prostatické fosforečné kyseliny a tiež nízke množstvo močoviny a kreatinínu.“

Obdobne ako je rôznorodý výskyt ženskej ejakulácie, je veľmi individuálne aj množstvo ejakulovanej tekutiny. Sexuológ Radim Uzel k objemu ženského ejakulátu poznamenal: „Odborná literatúra uvádza zmeranie rôzneho množstva tejto tekutiny aj u jednej ženy. Pravdepodobne záleží na dĺžke sexuálneho dráždenia a na čase predchádzajúcej sexuálnej abstinencie, podobne ako u muža. Ženský ejakulát môže predstavovať napríklad len niekoľko sotva postrehnuteľných kvapiek, niekedy dosahuje objem niekoľkých polievkových lyžíc, inokedy napríklad aj pol až tri štvrte čajovej šálky.“

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 SexyWeb.cz - Ženská ejakulace
 Jogín.cz - Tajemství ženské sexuality (1) - "Ejakulace" nebo kalas?
 Sexuálně.cz - Ženská ejakulace
 Eroticke-pomucky.cz - Návod na ženskou ejakulaci

Gynekológia a pôrodníctvo
Ženská basketbalová liga

Ženská basketbalová liga (skratka ŽBL) je najvyššia česká basketbalová súťaž žien od roku 2005. V rokoch 19932005 pod názvom 1. basketbalová liga žien.

Názvy 
 199320051. basketbalová liga žien
 20052010Ženská basketbalová liga
 20102012EXCELSIOR Ženská basketbalová liga
 2012súč.Ženská basketbalová liga

Víťazi ŽBL 
 1993/94USK Praha
 1994/95USK ERPET Praha
 1995/96BK IMOS Žabovřesky
 1996/97BK IMOS Žabovřesky
 1997/98BK IMOS Gambrinus Žabovřesky
 1998/99BK IMOS Gambrinus Žabovřesky
 1999/00BK Gambrinus Brno
 2000/01BK Gambrinus BVV Brno
 2001/02BK Gambrinus JME Brno
 2002/03BK Gambrinus JME Brno
 2003/04BK Gambrinus JME Brno
 2004/05BK Gambrinus JME Brno
 2005/06BK Gambrinus SIKA Brno
 2006/07BK Gambrinus SIKA Brno
 2007/08BK Gambrinus SIKA Brno
 2008/09ZVVZ USK Praha
 2009/10BK Frisco SIKA Brno
 2010/11ZVVZ USK Praha
 2011/12ZVVZ USK Praha
 2012/13ZVVZ USK Praha

Externé odkazy 
 Ženská basketbalová liga na stránke Českej basketbalovej federácie

Zdroj 

Klubové basketbalové súťaže
Basketbal v Česku
Dubovský

Dubovský je priezvisko, pozri Dubovský (priezvisko), napr.:

 Ján Milan Dubovský (1933  – 2005), slovenský archivár a historik
 Ľudovít Dubovský (1918  – 1998), slovenský futbalista, reprezentant Česko-Slovenska
 Martin Dubovský († 1722), slovenský pedagóg a dramatik
 Milan Dubovský (* 1940), slovenský hudobný skladateľ
 Peter Dubovský, viac osôb
 Radoslav Dubovský, slovenský atletický tréner
 Diana Dubovská, vyd. Diana Štrofová (* 1973), slovenská politička
Samuel P. Harn Museum of Art

Samuel P. Harn Museum of Art je umelecké múzeum University of Florida v meste Gainesville.

Jedno z najväčších umeleckých univerzitných múzeí na juhovýchode USA uchováva viac ako 6200 diel v stálej kolekcii a organizuje množstvo prechodných výstav. Stála zbierka je zameraná na africké, ázijské, moderné a súčasné umenie a tiež na fotografiu. Múzeum sponzoruje medzinárodné aj lokálne výstavy. Univerzitné výukové programy zahŕňajú filmy, kurzy, interaktívne aktivity a programy zamerané na školu a rodinu.

V roku 2005 bola plocha múzea rozšírená na viac ako 1700 m² otvorením Mary Ann Harn Cofrin Pavilion.

Múzeum bolo akreditované American Alliance of Museums.

Dejiny 
The Harn Museum of Art je pomenované na počesť Samuela Peeblesa Harna (1893–1957), ktorého rodina dala univerzite dar určený na konštrukciu múzea. V roku 1983 venovali jeho dedičia viac ako 3 milióny dolárov. Múzeum bolo otvorené 30. septembra 1990.

V roku 2005 venovala rodina Davida A. Cofrina prostriedky na rozšírenie múzea. Bol postavený Mary Ann Harn Cofrin Pavilion.

V roku 2008 venovali Cofrinovi 10 miliónov dolárov na rozšírenie zbierky ázijského umenia. Vďaka tomuto daru vznikol v severozápadnej časti múzea veľkorysý výstavný priestor aj so záhradou v ázijskom štýle.

Zbierky 
V zbierkach sú zastúpené diela nasledujúcich umelcov:

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Digitalizované kolekcie
Virtual Tour

Múzeá v USA
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 2013

Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 2013 boli v poradí 9. Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa od 24. augusta1. septembra 2013 v meste Ipoh, v Malajzii za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 2 družstváOmán a Taiwan. Titul obhajila Kórejská republika, keď vo finále zvíťazila nad Indiou a vybojovala tak už štvrtý titul.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.

Organizátor 
Pôvodne mal byť hostiteľom turnaj Singapur, ale AHF prehodnotila, aj vzhľadom na nižšie rebríčkové postavenie , svoj postoj a uprednostnila Malajziu. Tá je hostiteľom ázijského šampionátu mužov štvrtýkrát, predtým to bolo v rokoch 1999, 2003 (oba v Kuala Lumpur) a 2009 (v Kuantan). Všetky zápasy sa hrajú na štadióne Azlan Shah Stadium s kapacitou 10 000 divákov.

Kvalifikované družstvá 
 
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.

Štadión

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8.

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji žien 2013
 Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2013
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2013

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Ázie 2013 na stránke todor66.com 
 Oficiálna stránka ASHF 
 Oficiálna stránka Malajzijskej konfederácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2013
Muži
Pozemný hokej
Mo-kao kchu

Mo-kao kchu známe aj ako Jaskyne tisícov buddhov (Čchien-fo-tung) či Tunchuangské jaskyne, je rozsiahly komplex jaskynných stavieb v čínskej provincii Kan-su, približne 25 km od mesta Tun-chuang. Oblasť bola obývaná už od staroveku a ležala na jednej z dôležitých križovatiek hodvábnej cesty, vďaka čomu sa jaskyne Mo-kao kchu stali dôležitým (najmä) budhistickým centrom. Časom však boli jaskyne opustené a trvalo takmer 900 rokov než boli v roku 1900 znovuobjavené. V jaskyniach bolo nájdených až 60 000 textov všetkého druhu a veľké množstvo nástenných malieb. Vďaka svojej kultúrnej hodnote bol jaskynní komplex v roku 1987 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Dejiny
Podľa miestnej tradície mal v roku 366 jeden z miestnych mníchov víziu tisícov buddhov, čím inšpiroval k začatiu hĺbenia jaskýň. Počet jaskýň sa vyšplhal na viac než jeden tisíc. Slúžili mníchom ako ubytovacie i meditačné miestnosti. Pretože ležali na jednej z rušných križovatiek hodvábnej cesty, prúdili sem davy pútnikov i obchodníkov. Počet obyvateľov jaskýň čoskoro natoľko vzrástol, že sa na dlhú dobu stali jedným z najdôležitejších buddhistických centier. Vzniklo tu ohromné množstvo najrôznejších textov, ktoré však boli už na začiatku 11. storočia zamurované a znovuobjavené až v roku 1900 taoistickým mnichom menom Wang Jüan-lu. Dôvodom zapečatenia jaskyní a opustenia miesta bola hrozba, ktorú predstavovali muslimskí a tibetskí nájazdníci.

Pútnici i mnísi, ktorí tu v dávnych dobách žili, kreslili po stenách maľby, ktoré slúžili ako k prostému ozdobeniu stien, tak mali i určitú funkciu pri vyvolávaní vizuálnych predstáv pri meditáciách, ktorých vrcholom malo byť prebudenie. Nástenné maľby tu pokrývajú plochu až 42 000 m². Verejnosti sa stali jaskyne spoločne s maľbami prístupné až v roku 1949, teda takmer pol storočia po ich znovuobjavení a dnes je vysoko navštevovaným miestom pútnikov i turistov z celého sveta.

K najvýznamnejším objavom v jaskyniach patrí kópia Diamantovej sútry z roku 868. Jedná sa o najstaršiu dochovanú ručne tlačenú knihu na svete. Kniha bola vytlačená pomocou drevených matríc, ktorých autorom je Wang Ťie.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka UNESCO
 Sbírka fotografií nástěnných maleb i soch v jeskyních Mo-kao
 The International Dunhuang Project

Zdroj 

Jaskyne v Číne
Lokality Svetového dedičstva v Číne
Stavby v Číne
Budhistické pútnické miesta
Budhistická architektúra
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2013

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2013 boli v poradí 4. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 21.28. septembra 2013 v Mendoze, v rovnomennej provincii Argentíny, za účasti 8 tímov. Titul obhájili hokejistky domácej Argentíny (prezývané Las Leonas), pre ktoré to bolo už štvrté prvenstvo.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na nadchádzajúce Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz. Prvých 6 družstiev sa kvalifikovalo na ďalšie Panamerické majstrovstvá, ktoré sa budú konať v roku 2015. Turnaj bol tiež kvalifikáciou na Panamerické hry 2015.

Kvalifikácia 

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 7. júlu 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8.

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Pozn: Prvých 6 družstiev sa priamo kvalifikovalo na Panamerické majstrovstvá 2017. Posledné 2 družstvá budú hrať Pan American Challenge 2015.

Referencie

Pozri aj 
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2013

Externé odkazy 
 Panamerické majstrovstvá 2013 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2013 na oficiálnej stránke Argentínskej konfederácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2013
Ženy
Športové podujatia v Argentíne
2013 v Argentíne
Gabriela Marcinková

Gabriela Mihalčínová Marcinková (* 2. apríl 1988, Košice) je slovenská divadelná, filmová a televízna herečka, absolventka Vysokej školy múzických umení v Bratislave. Účinkovala v divadelných hrách Aj kone sa strieľajú, Othello, Rok v Kocúrkove či Veľa kriku pre nič. Je známa predovšetkým z televízneho seriálu Horúca krv.

V septembri 2015 sa vydala za speváka Martina „Lyncha“ Mihalčína.

Filmografia

Filmy 
 2008 – Fišpánská jablíčka (TV film), Sofie a ukradený poklad (TV film)
 2009 – Zakázaný člověk (TV film)
 2010 – Neříkej hop, Osudové peníze (TV film)
 2011 – 360
 2012 – Attonitas, Byzantium: Upírí príbeh, Move on, Room 4024
 2013 – Good Night
 2015 – Celebrity s.r.o., Vojtech
 2016 – ABCs of Death 2.5 (segment "M is for Malnutrition"), Attack of the Lederhosen Zombies
 2018 – Dôverný nepriateľ, Balada o pilotovi
 2019 – Šťastný nový rok
 2020 – Sviňa

TV seriály 
 2007: Ordinácia v ružovej záhrade
 2008: Panelák
 2010: Kriminálka Staré Mesto
 2012: Horúca krv
 2013: Kolonáda
 2015: Doktor Martin
 2017: Tajné životy
 2018: Milenky
 2018: Kuchyňa (Lucia, PR manažérka reštaurácie Koliba)
 2019: Strážmajster Topinka
 2019 – 2021: Delukse
 2020 – súčasnosť: Pán profesor (Klaudia, učiteľka slovenského jazyka a literatúry)

Referencie

Externé odkazy 

 
 

Slovenské divadelné herečky
Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti z Košíc
Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2013

Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2013 alebo Afrobasket 2013 boli v poradí 27. Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Africká basketbalová federácia (FIBA Africa). Konali sa v Abidjane, pobeží Slonoviny od 20.31. augusta 2013, za účasti 16 tímov. Pobrežie Slonoviny bolo hostiteľom afrického šampionátu mužov druhýkrát, predtým to bolo v roku 1985, rovnako v Abidjane, kedy sa naposledy stalo družstvo Pobrežia Slonoviny víťazom. Nováčikom turnaja bola iba Burkina. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Palais des Sports de Treichville s kapacitou 4 160 divákov. Družstvo Angoly zvíťazilo vo finále nad Egyptom a dosiahlo už svoj 11. titul. 

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Španielsku. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

Kvalifikácia 

14 družstiev, ktoré sa kvalifikovali z kvalifikácie bolo doplnené družstvami s divokou kartou. Tá bola udelená 2 družstvám podľa viacerých kritérií, vrátane výsledkov dosiahnutých v tohtoročnej kvalifikácii.

Arény

Nasadenie do výkonnostných košov 
Žrebovanie majstrovstiev prebehlo 30. marca 2013 podľa nasledovných výkonnostných košov:

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2012.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play off

Osemfinále

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Afriky 2013 /
 Majstrovstvá Afriky na oficiálnej stránke FIBA Africa /
 Majstrovstvá Afriky 2013 na oficiálnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Afriky 2013 na stránke afrobaasket.com 

Basketbal v 2013
Muži
Basketbal
Modra (film)

Modra je kanadský film z roku 2010, odohrávajúci sa v rovnomennom meste na západnom Slovensku. Modra je do istej miery autobiografický film režisérky Ingrid Veninger, ktorá sa narodila na Slovensku, no v roku 1968 ako dieťa s rodičmi emigrovala do Kanady.

Dej 

Lina, ktorá žije so svojou matkou v Toronte plánuje počas prázdnin na týždeň navštíviť svoju početnú rodinu na Slovensku. Po tom, ako Linu opustí jej priateľ, rozhodne sa pozvať spolužiaka zo školy Leca. Po príchode na Slovensko Lina a Lec zisťujú, že nemajú veľa spoločného, navyše Linina rodina sa domnieva že tvoria pár. Lina a Lec vzdialený od domova sú navzájom konfrontovaný, čo vedie k výbuchu potlačovanej túžby a zmätenosti.

Referencie

Externé odkazy 
 modrathemovie.com – stránka venovaná filmu
 trailer k filmu Modra
 
 
 

Kanadské filmy
Filmy z 2010
Ken Block

Ken Block (* 21. november 1967, Long Beach, Kalifornia, USA) je profesionálny jazdec rely v tíme Monster World Rally Team. Block je tiež jeden zo zakladateľov a nedávno stanovený za Chief Brand Officer spoločnosti DC Shoes. Block tiež súťažil v mnohých akčných športových súťažiach vrátane skejtbordingu, snoubordingu a motokrosu.

Rely

2005 
V roku 2005 zahájil svoju národnú kariéru v rely s tímom Vermont SportsCar. 
Vermont SportsCar pre neho pripravil Subaru WRX STi 2005. Jeho prvé preteky sezóny boli Sno*Drift, kde skončil na 7. mieste a 5. mieste vo svojej triede Group N. Počas sezóny 2005 Block päťkrát došiel v prvej päťke, umiestnil sa na 3. mieste v triede Group N a na 4. mieste v národnom šampionáte Rally America. Na záver svojho prvého roku v rely, vyhral ocenenie "Rally America Rookie of the Year" (nováčik roka).

2011 
Block štartuje s vozidlom Ford Fiesta RS WRC v Majstrovstvách sveta v rely 2011. Takisto natočil v poradí štvrté (takmer 10-minútové) video ze série Gymkhana, ktoré sa odohráva v hollywoodských štúdiách spoločnosti Universal.

Kompletné výsledky Rally America

Kompletné WRC výsledky 

* Sezóna v priebehu.

Referencie

Zdroj

Jazdci rely
Automobiloví pretekári USA
Podnikatelia USA
Osobnosti z Long Beach