joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Teja Gregorinová

Teja Gregorinová je slovinská reprezentantka v biatlone, ktorá sa narodila v hlavnom meste krajiny v Ľubľane. Členkou slovinskej biatlonovej reprezentácie je od roku 2002, predtým profesionálne súťažila v inej lyžiarskej disciplínev behu na lyžiach. Tiež je členkou klubu SK Nika Ihan a jej trénerom je Tomáš Kos.

Doposiaľ dokázala vybojovať na vrcholných podujatiach 2 strieborné medaily. Jednu na MS v biatlone 2009 v individuálnych pretekoch a druhú na MS v biatlone 2012 v zmiešaných štafetách.

Olympijské hry 
Zatiaľ sa zúčastnila na 2 olympijských hrách a jej najlepším výsledkom je 5. miesto z pretekov s hromadným štartom na 12,5 km zo ZOH 2010. 

Legenda
SP – šprint
PU – stíhacie preteky
MS – preteky s hromadným štartom
IN – vytrvalostné preteky
TE – preteky štafiet
MIX – preteky zmiešaných štafiet
ČSP – číslo svetového pohára
nkl – neklasifikovaná

Iné projekty

Externé odkazy
Teja Gregorin na stránke IBU Datacenter
Teja Gregorin na stránke Sport-Reference.com

Zdroje
 Teja Gregorin na stránke Fischer Sports

Osobnosti z Ľubľany
Slovinskí biatlonisti
Slovinskí olympionici
2. hokejová liga (Slovensko) 2012/2013

2. hokejová liga (Slovensko) 2012/2013 bola dvadsiatou sezónou v histórii 2. hokejovej ligy. Zúčastnilo sa jej 14 tímov rozdelených do dvoch skupín. Víťazi skupín postúpili do finále, tzv. boja o víťaza 2. hokejovej ligy. Úspešnejší bojoval v baráži o 1. hokejovú ligu.Víťazom sa stal MŠK Hviezda Dolný Kubín.

Účastníci

Hrací model 
V základnej časti každé družstvo odohralo 24 stretnutí so súpermi zo svojej skupiny, pričom sa družstvá stretli 4-krát. Družstvá umiestnené na prvom mieste skupiny A a B postúpili do bojov o víťaza 2. hokejovej ligy. Finálová séria sa hrala na 2 víťazné stretnutia. Družstvo, ktoré zvíťazilo postúpilo do baráže o 1. hokejovú ligu, kde sa stretlo so 4. tímom v časti play-out. Baráž sa hrala na 4 víťazné stretnutia. Štart zahraničných hráčov bol sezóne 2012/2013 stanovený na počet 3.

Bodovanie 

 Výhra v riadnom hracom čase – 3 body
 Výhra v nadstavenom čase – 2 body
 Prehra v nadstavenom čase – 1 bod
 Prehra v riadnom hracom čase – 0 bodov

Základná časť

Skupina A

Skupina B  

 klub HK Warriors Bardejov (domáce stretnutia na ZŠ v Humennom).Výkonný výbor SZĽH schválil dňa 17.10.2012 prevod súťažnej licencie z HK Warriors Bardejov na MHK Humenné. MHK Humenné bude hrávať stretnutia na ZŠ v Humennom.

O víťaza 2. hokejovej ligy 

 Dynamax Nitra – MŠK Hviezda Dolný Kubín 0:2 (2:3sn,0:4)

Baráž o 1. hokejovú ligu 

 HK Trebišov – MŠK Hviezda Dolný Kubín 4:2 (3:1,2:3,4:6,3:2sn,4:2,5:2)

Externé zdroje 
 

Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Ľadový hokej v 2012
Ľadový hokej v 2013
Dolná zem

Dolná zem (termín historicky vznikol prekladom maď. výrazu Alföld a v prvých troch významoch mu stále vecne zodpovedá) môže byť:
 Veľká dunajská kotlina resp. historickogeografický región na jej území
 v staršej geografii: Veľká dunajská kotlina a Malá dunajská kotlina
 opak severnej prevažne hornatej časti Uhorska (resp. Slovenska), t.j. južná, (prevažne alebo čisto) nížinatá časť Uhorska
 územie Uhorska južne od dnešnej južnej hranice Slovenska
 všetky (historicky vzniknuté) Slovákmi osídlené územia ležiace južne od slovensko–maďarskej etnickej hranice (vrátane Zadunajska, Novohradu, Bukoviny a Bulharska), pozri pod dolnozemskí Slováci
 južné územie Uhorska ( povodie Dunaja a Tisy [?t.j. len vo Veľkej dunajskej kotline] na území dnešného Maďarska, Rumunska, Chorvátska a Srbska), ktoré sa po vytlačení Turkov stalo centrom veľkej vnútornej migrácie obyvateľstva, plus Bulharsko, pozri pod dolnozemskí Slováci
 časti Uhorska, ktoré boli v 18. stor. a 19. stor. kolonizované Slovákmi (t.j. časti dnešného Maďarska, bývalej Juhoslávie a Rumunska obývané Slovákmi), pozri pod dolnozemskí Slováci
 územie so slovenským osídlením (len) na strete maďarských, rumunských a srbských hraníc, pozri pod dolnozemskí Slováci
 u Slovákov v Maďarsku aj len: kraj okolo Békešskej Čaby 
 na Kysuciach a strednom Slovensku: južné (nížinné) oblasti Slovenska aj ostatného Uhorska

Referencie
Jednotný katolícky spevník

Jednotný katolícky spevník (skratka JKS) je kancionál rímskokatolíckej cirkvi na Slovensku.

Prvýkrát vyšiel v roku 1937 a používa sa dodnes, čo nemá v strednej Európe obdobu. Vznikol v rokoch 1921 až 1936 z iniciatívy Mons. Jána Pöstényiho, správcu Spolku svätého Vojtecha, a zostavil ho hudobný skladateľ a trnavský regenschori Mikuláš Schneider-Trnavský, ktorý do neho zaradil 226 vlastných piesní.

Zostavenie 
Spevník zostavili, ako sa na prvej strane kancionálu píše: biskupskými úradmi určené komisie, hudobná, vieroučná (liturgická) a prozodická. 

Členmi hudobnej komisie boli: 
 Dr. Dobroslav Orel, univerzitný profesor v Bratislave,
 Jozef Drugopolský, profesor v Banskej Bystrici,
 Mons. Rudolf Formánek, vicerektor seminára v Nitre,
 Alojz Pavčo, regenschori v Ružomberku,
 Vojtech Holdoš, správca-učiteľ v Ružomberku,
 Viliam Páldy, správca-učiteľ v Šali,
 Ján Fischer, správca-učiteľ v Seredi,
 Štefan Pyšný, správca-učiteľ vo Vrbovom.

Členmi liturgickej komisie boli:
 Mons. Dr. Vojtech Wick, profesor bohoslovia v Košiciach,
 Ján Jalovecký, profesor bohoslovia v Rožňave,
 Dr. Štefan Dubravec, profesor a prefekt seminára v Trnave,
 Karol Jenkei, dekan v Jakubove.

Členmi prozodickej komisie boli:
 Pavel Gašparovič-Hlbina, kaplán v Rosine,
 Viliam Ries-Ivan Javor, farár v Teplej,
 Ladislav Hohoš, odborný učiteľ v Trnave.

Rečovú úpravu textov vykonával Anton A. Banik, člen jazykového odboru Matice slovenskej. Texty bez nápevu zhudobnil skladateľ Mikuláš Schneider-Trnavský.

Rozdelenie piesní 
Piesne v Kancionáli sú rozdelené podľa liturgického obdobia, resp. podľa toho, k akej časti omše sú určené. Pred reformou liturgie po Druhom vatikánskom koncile bola omša v latinskom jazyku, počas ktorej kňaz v tichosti recitoval latinskú stálu časť omše (tzv. ordinárium), pričom ľud spieval príslušnú slohu piesne z JKS. Preto sa dnes často spievajú v omši len slohy určené na introit a ofertórium, ostatné sa vynechávajú, lebo časti, počas ktorých sa pôvodne spievali, dnes spolu s kňazom spieva celý zhromaždený ľud.

Kancionál je rozdelený na tieto časti:
 piesne adventné: 133
 vianočné: 34113
 k najsvätejšiemu menu Ježiš: 114120
 pôstne: 121181
 na Veľký týždeň: 182191
 veľkonočné: 192212
 na Nanebovstúpenie Pána: 213215
 na Svätého Ducha: 216219 
 na Najsvätejšiu Trojicu: 220222
 na Božie telo: 223226
 k najsvätejšiemu Srdcu Ježišovmu: 227235
 k svätej omši: 236259
 k najsvätejšej Sviatosti Oltárnej: 260299
 ku sv. prijímaniu: 300303
 litánie a antifóny: 304322
 mariánske: 323416
 ku svätým: 417459
 za zomrelých: 460483
 na kropenie svätenou vodou: 484
 prosebné: 485497
 oslavné: 498504
 príležitostné: 505526
 zborové: 527531
 latinské: 532543

Zaujímavosť 
Mikuláš Schneider-Trnavský pôvodne nechcel zaradiť do Kancionálu pieseň č. 88 („Tichá noc“), nakoľko bol názoru, že má ísť o spevník čisto slovenských piesni a Tichá noc pochádza z Rakúska. Túto „hymnu Vianoc“ pridal až na veľké naliehanie svojich známych.

Referencie

Pozri aj 
 Tichá noc, svätá noc
 Mikuláš Schneider-Trnavský

Externé odkazy 
 Jednotný katolícky spevník

 
Katolícka liturgia
Cirkevná hudba
Kancionály
Knihy z 1937
Zoznam častí seriálu Doctor Who

Toto je zoznam častí britského sci-fi seriálu Doctor Who (). Seriál sa vysielal v rokoch 1963 – 1989. V roku 2005 bol seriál vrátený na televízne obrazovky a vysiela sa doteraz. Počas pôvodného vysielania (1963 – 1989) boli jednotlivé série príbehovo rozdelené do tzv. seriálov (), pričom každý seriál sa skladal vo väčšine z viacerých epizód. Od roku 2005, kedy sa začal Doctor Who opäť vysielať producenti opustili princíp seriálov a každá epizóda má svoj vlastný príbeh, prípadne príbeh je rozdelený na dve alebo tri epizódy.

14. júla 2015 BBC potvrdila výrobu desiatej série s 12 časťami a vianočným špeciálom. V januári 2016 Steven Moffat vyhlásil, že po 10. sérii končí ako showrunner. Chris Chibnall, ktorý napísal epizódy "42", "The Hungry Earth / Cold Blood", "Dinosaurs on a Spaceship" a "The Power of Three" nahradíl Moffata a nastúpil ako showrunner od 11. série, ktorá sa vysielala od 7. októbra do 9. decembra 2018.

Série

Prvý Doktor

1. séria (1963-64)

2. séria (1964-65)

3. séria (1965-66)

4. séria (1966-67)

Druhý Doktor

4. séria (1996-67), pokračovanie

5. séria (1967-68)

6. séria (1968-69)

Tretí Doktor

7. séria (1970)

8. séria (1971)

9. séria (1972)

10. séria (1972-73)

11. séria (1973-74)

Štvrtý Doktor

12. séria (1974-75)

13. séria (1975-76)

14. séria (1976-77)

15. séria (1977-78)

16. séria (1978-79)

17. séria (1979-80)

18. séria (1980-81)

Piaty Doktor

19. séria (1982)

20. séria (1983)

Špeciál (1983)

21. séria (1984)

Šiesty Doktor

21. séria (1984), pokračovanie

22. séria (1985)

23. séria (1986)

Siedmy Doktor

24. séria (1987)

25. séria (1988-89)

26. séria (1989)

Ôsmy Doktor

Film (1996)

Deviaty Doktor

1. séria (2005)

Desiaty Doktor

Špeciál (2005)

2. séria (2006)

Špeciál (2006)

3. séria (2007)

Špeciál (2007)

4. séria (2008)

Špeciály (2008-10)

Jedenásty Doktor

5. séria (2010)

Špeciál (2010)

6. séria (2011)

Špeciál (2011)

7. séria 1. časť (2012)

Špeciál (2012)

7. séria 2. časť (2013)

Špeciály (2013)

Dvanásty Doktor

8. séria (2014)

Špeciál (2014)

9. séria (2015)

Špeciál (2015)

Špeciál (2016)

10. séria (2017)

Špeciál (2018)

Trinásty Doktor

11. séria (2018)

Špeciál (2019)

12. séria (2020)

Špeciál (2021)

13. séria (2021)

Špeciály (2022)

60. výročie

Referencie

Doctor Who
Sergio Di Zio

Sergio Di Zio (* 20. september 1972, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadský herec, divadelný producent a scenárista talianskeho pôvodu. Známy je predovšetkým vďaka stvárneniu strážnika Michelangela Scarlattiho v dramatickom seriáli Flashpoint: Smrtiaci zásah.

Kariéra 
Jeho filmovým debutom bola tínedžerská komédia Výlet maturantov do Washingtonu (1995), kde stvárnil prezidenta študentského parlamentu Steveho Nissera. Následne sa predstavil v niekoľkých vedľajších úlohách vo viacerých kanadských a amerických televíznych filmoch a seriáloch.

V životopisnom televíznom filme RFK stvárnil postavu Adama Walinskyho, ktorý bol poradcom a hovorcom Roberta Kennedyho.

Jeho najvýznamnejšou televíznou úlohou bolo stvárnenie postavy strážnika Michelangela Scarlattiho (známeho pod prezývkou „Spike“) v kanadskom dramatickom seriáli Flashpoint: Smrtiaci výstrel, ktorý získal mimoriadne pozitívne ohlasy vďaka realistickému podaniu práce zásahovej jednotky. Spike vystupuje ako technický špecialista a pyrotechnik zásahového tímu 1 Special Response Unit torontskej polície. „Nikdy predtým som neúčinkoval v seriáli, ktorý by bol taký úspešný tak dlho,“ vyjadril sa pre denník Toronto Star.

Okrem účinkovania vo filmoch a seriáloch sa aktívne venuje divadelnej produkcii a divadelnému herectvu v torontskom Tarragon Theatre. Za stvárnenie Rodriga, mladého politika, v dráme Leo bol v roku 2006 nominovaný na cenu Dora Award (Za najlepší divadelný výkon). Ako seržant Chris Anders, vojenský zdravotník, vystúpil v premiére drámy This is War (2013). Dej sleduje príbehy štyroch kanadských vojakov na misii v Afganistane v roku 2008.

Taktiež spolupracoval na scenári krátkometrážneho filmu The Message (2007), v ktorom aj stvárnil hlavnú postavu, a ako hosť sa objavil v 17. epizóde 1. série kanadskej dennej talkshow The Marilyn Denis Show (2011).

Filmografia

Filmy

Televízia

Referencie

Externé odkazy 
 
 Sergio Di Zio v Northern Stars – The Canadian Movie Database 
 Sergio Di Zio ako @elisasboy72 na sociálnej sieti Twitter 

Kanadskí filmoví herci
Kanadskí televízni herci
Kanadské osobnosti talianskeho pôvodu
Osobnosti z Toronta
Cimbal

Cimbal je doskový úderný hudobný nástroj, zaraďovaný medzi strunové nástroje (tóny vznikajú rozochvievaním strún).

Úderom väčšinou drevenej paličky sa rozochvieva struna, natiahnutá v drevenej rezonančnej konštrukcii. Pre každý tón je natiahnutá 1 až 4 oceľové struny, pokrývajúce tónový rozsah C–a³. Predstavuje tak určitý druh stolnej citary.

Iné projekty

Zdroj 

Hudobné nástroje
Strunové nástroje
Futsal na Stredoamerických hrách 2013

Futsal na Stredoamerických hrách 2013 bol turnaj v rámci multišportového podujatia, ktorý sa konal v San José, v Kostarike, od 6. do 10. marca 2013, za účasti 4 mužských tímov. Futsalový turnaj mal premiéru na Stredoamerických hrách. Zápasy sa odohrali v 2 arénach: Gimnasio Colegio Técnico Profesional a Gimnasio Ciudad Deportiva, v San José. Zvíťazila , ktorá vo finále vyhrala nad  až po predĺžení.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Futsal na oficiálnej stránke Stredoamerických hier 2013 
 Vyžrebovanie zápasov na stránke Stredoamerickej futbalovej únie

Zdroj 
 Futsal na štatistickej stránke Stredoamerických hier 2013 

Futsal v 2013
Futsal na Stredoamerických hrách
Stredoamerické hry 2013
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2013

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2013 boli v poradí 13. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v Aucklande, na Novom Zélande od 1.10. marca 2013, za účasti 16 tímov. Na Novom Zélande sa konali mužské MS už tretíkrát, keď predtým to bolo v rokoch 1976 (v Lower Hutt) a 2004 (v Christchurch). Svoj šiesty titul získali softbalisti domáceho Nového Zélandu, ktorý vo finále zdolali Venezuelu. Venezuela tak získala na MS svoju prvú medailu. Obhajcovia titulu z Austrálie skončili bronzoví.

Kvalifikácia

Nasadenie do skupín

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

1. kolo

2. kolo

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2013 archive.org

Zdroj 
 MS 2013 na oficiálnej stránka ISF 

Softbal v 2013
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
2013 na Novom Zélande
Šport v Aucklande
Dušan Rafaj

Dušan Rafaj (* 19. január 1987, Bratislava) je slovenský reprezentačný futsalista, ktorý hrá na poste obrancu. V roku 2013 bol klubovým hráčom SK Slov-matic FOFO Bratislava. 

Za slovenskú reprezentáciu nastupuje od roku 2011. Zúčastnil sa s ňou kvalifikácie na Majstrovstvá sveta 2012, v ktorej strelil 2 góly. V roku 2013 sa stal víťazom ankety Top futsal 2012 o najlepšieho slovenského futsalistu roka, ktorú vyhlasuje Slovenský futbalový zväz. S výrazným odstupom 13 hlasov zvíťazil pred víťazom minuloročnej ankety a svojim klubovým spoluhráčomPetrom Kozárom.

Klubové pôsobenia 
 20082009:  SK Slov-matic FOFO Bratislava "B"
 20092010:  Across Pinerola Bratislava "B" (hosťovanie)
 2010:  SK Slov-matic FOFO Bratislava "B"
 2010súčasnosť:  SK Slov-matic FOFO Bratislava

Referencie

Externé odkazy 
 Profil hráča na oficiálnej stránke UEFA 
 Profil hráča na stránke futbalvregione.sk 
 Sezóna 2012/13 na stránke Slov-matic FOFO Bratislava

Osobnosti z Bratislavy
Slovenskí futsalisti
Milada Horáková

JUDr. Milada Horáková (* 25. december 1901, Vinohrady – † 27. jún 1950, Praha) bola česká právnička a politička a obeť justičnej vraždy pri komunistických politických procesoch v 50. rokoch minulého storočia. Vo vykonštruovanom procese bola odsúdená za vlastizradu. 27. júna 1950, na príkaz prezidenta Gottwalda, bola Horáková na dvore pankráckej väznice obesená. Bola jedinou popravenou ženou v rámci týchto procesov a vďaka svojej neústupnosti sa stala symbolom odporu proti vládnucej komunistickej strane. Dňa 11. septembra 2008 bola bývalá prokurátorka procesu Ludmila Brožová-Polednová vrchným súdom odsúdená na 6 rokov odňatia slobody nepodmienečne za podiel na justičnej vražde.

Ocenenia 
Prezidentka Zuzana Čaputová v januári 2020 vyznamenala in memoriam Horákovú Radom bieleho dvojkríža I. triedy. Vyznamenanie prebrala Erika Mačáková, členka Klubu Milady Horákovej.

Referencie

Pozri aj 
 Proces so skupinou Milady Horákovej

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Luděk Navara: Případ Horák in Příběhy železné opony, Česká televize 2006
 Tomáš Vlček: Milada Horáková in Totalita.cz, 2007
 Lubomír Boháč: Největší politický proces padesátých let před soudem in Listy 1/2008
 Petr Koura, Milan Kudrys: Milada Horáková in Portréty, Český rozhlas
 plné znění rozsudku (dobová strojová kopie) Národní archiv
 Eliška Klepalová, Marek Janáč: Milada Horáková promluví poprvé po 55 letech
 Markéta Doležálková: JUDr. Milada Horáková (1901–1950)
 Jaroslav Voříšek: 1950 – vražda Dr. Milady Horákové – zločin komunismu
 Dokument o procesu zveřejněný na stránkách ČRo (včetně odkazu na dvoudílný rozhlasový pořad)
 Jaroslav Formánek: Příběh procesu H
 JUDr. Milada Horáková na PIS
 Klub dr. Milady Horákové: www.miladahorakova.cz

Českí politici
Politicky prenasledovaní v Česko-Slovensku
Osobnosti na česko-slovenských poštových známkach
Obete komunistického režimu v Česko-Slovensku
Osobnosti z Prahy
Pochovaní v Prahe
Tlstý javor (vrch)

Tlstý javor () je vrch vo Veporských vrchoch. 

Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, nad sedlom Tlstý javor, ktorým prechádza cesta II/529 z Hriňovej do Brezna. Južne sa nachádza Sihlianska planina s obcou Sihla. Na severných svahoch pramení Korytársky potok. Vrchol je zalesnený a neponúka rozsiahlejšie výhľady, na jeho svahoch sú však rozsiahle poľany, využívané na pasenie dobytka a oviec.

Prístup 
 po  značke (Rudná magistrála) zo sedla Tlstý javor (chodník však nevedie až na vrchol)

Zdroj 
 Turistická mapa

Vrchy vo Veporských vrchoch
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Brezno
Obrubovanec

Obrubovanec () je vrch vo Veporských vrchoch. 

Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, západne od vrchu Tlstý javor i rovnomenného sedla. Vrch je, podobne ako susedný Tlstý javor, čiastočne zalesnený a ponúka obmedzené výhľady južným smerom. Práve južné svahy pokrýva rozsiahla poľana, využívaná na pasenie dobytka a oviec. 

Na severných svahoch pramení Obrubovanský potok a Vydrovo. Južné svahy klesajú do Kamenistej doliny.

Prístup 
 po  značke (Rudná magistrála) zo sedla Tlstý javor (chodník však nevedie až na vrchol, ten traverzuje južným okrajom)

Externé odkazy 
 Turistická mapa

Vrchy vo Veporských vrchoch
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Brezno
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1988

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1988 boli v poradí 7. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v meste Saskatoon, v provinčnom štáte Saskatchewan, v Kanade od 19. júla7. augusta 1988, za účasti 14 tímov. Titul získali po piatykrát v histórii softbalisti Spojených štátov amerických.

Výsledky

Základná časť

Play-off

1. kolo

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroj 
 MS 1988 na oficiálnej stránke ISF 

Softbal v 1988
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
1988 v Kanade
Šport v Saskatoone
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1992

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1992 boli v poradí 8. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v Manile, na Filipínach od 20.28. marca 1992, za účasti 18 tímov. Titul získali po tretíkrát v histórii softbalisti Kanady. Obhajcovia titulu zo Spojených štátov amerických skončili bronzoví.

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play-off

1. kolo

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroj 
 MS 1992 na oficiálnej stránke ISF 

Softbal v 1992
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
1992 na Filipínach
Manila
Tochni

Tochni (po grécky: Τόχνη, turecky: Taşkent) je dedina na Cypre, v regióne Larnaca. Leží v gréckej časti Cypru, zhruba v polovici cesty medzi mestami Larnaca a Lemesos. Dedina má celkom 322 obyvateľov. Pred rokom 1974 sa skladali obyvatelia najmä z tureckých Cyperčanov, ktorí sa nazývali "Taşkent". V roku 1974 bolo 85 z nich povraždených organizáciou EOKA-B.

V centre dediny sa nachádza ortodoxný kostol Sv. Konštantína a Heleny. Tento kostol bol vybudovaný na mieste staršieho kostola, o ktorom sa hovorí, že ho založila svätá Helena, ktorá sa vracala zo Svätej Zeme a mala pri sebe kúsok "Pravého Kríža".

Dedina má tiež mešitu, madras a moslimské pohrebisko, ktoré sa nachádza vo východnej časti. Táto časť sa však nachádza v rôznom stupni rozkladu.

Dnes je dedina známa ako agroturistické miesto s možnosťami turistiky i cykloturistiky. Obyvatelia sa snažia renovovať domy, vystavané z kameňa do pôvodnej podoby.

Zdroje

 

Geografia Cypru
Hádzaná na Stredoamerických hrách 2013

Hádzaná na Stredoamerických hrách 2013 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických hier 2013. Konal sa v San José, v Kostarike, od 4. do 8. marca 2013, za účasti 5 mužských a 5 ženských tímov. Pôvodne sa v oboch kategóriách mala predstaviť aj Panama. Hádzanársky turnaj sa na stredoamerických hrách uskutočnil tretíkrát. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio de la Ciudad Deportiva Hatillo s kapacitou 5 200 divákov. Zvíťazili hráči Nikaraguy a hráčky domácej Kostariky.

Tento hádzanársky turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Stredoamerické a karibské hry 2014, ktoré sa uskutočnili v mexickom meste Veracruz. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá v oboch kategóriách. Víťaz v ženskej kategórie sa zároveň kvalifikoval na Panamerické majstrovstvá 2013, ktoré sa uskutočnili v Dominikánskej republike.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

1 zároveň postup na Panamerické majstrovstvá 2013

Referencie

Externé odkazy 
 Hádzaná na oficiálnej oficiálnej stránke Stredoamerických hier 2013 
 Stredoamerické hry 2013 na oficiálnej stránke Panamerickej hádzanárskej federácie 
 Hádzaná na štatistickej stránke Stredoamerických hier 2013 
 Stredoamerické hry 2013 na stránke mundohandball.com 

Hádzaná v 2013
Hádzaná na Stredoamerických hrách
Stredoamerické hry 2013
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1996

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1996 boli v poradí 9. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v Midlande, v štáte Michigane, v Spojených štátoch amerických od 5.13. júla 1996, za účasti rekordných 22 tímov. Titul získali po tretíkrát v histórii softbalisti Nového Zélandu. Bronzové Japonsko získalo svoju prvú medailu. Naopak, domáce USA nezískali prvýkrát žiadnu medailu.

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play-off

1. kolo

2. kolo

3. kolo

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroj 
 MS 1996 na oficiálnej stránke ISF 

Softbal v 1996
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
1996 v USA
Šport v Michigane
Lagúny Novej Kaledónie

Lagúny Novej Kaledónie je oblasť koralového útesu vo francúzskom pacifickom teritóriu Nová Kaledónia. Svojou rozlohou sú po austrálskej Veľkej koralovej bariére druhé najväčšie na svete.

Útes obklopuje Grande Terre, hlavný ostrov Novej Kaledónie, južne položený ostrov Île des Pins a viacero malých ostrovov. Jeho celková dĺžka je približne  a rozloha asi . Hĺbka mora v oblasti je priemerne .

V roku 2008 boli lagúny zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka UNESCO
 New Caledonia Barrier Reef (World Wildlife Fund)
 New Caledonia reefs (French Coral Reef Society)
 Biodiversity and Nickel Mining in Kanaky/New Caledonia (Mines and Communities Website)

Zdroj 

Lokality Svetového dedičstva vo Francúzsku
Koralové útesy
Koralové more
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2000

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2000 boli v poradí 10. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v East London, v Juhoafrickej republike od 7.15. júla 2000, za účasti 16 tímov. Prvýkrát sa konali MS na africkom kontinente. Titul obhájili softbalisti Nového Zélandu a získali tak už svoj štvrtý v histórii.

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play-off

1. kolo

2. kolo

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroj 
 MS 2000 na oficiálnej stránke ISF 
 MS 2000 na stránke stoovstats.com 

Softbal v 2000
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
2000 v Južnej Afrike
Monastier Horezu

Monastier Horezu () je pravoslávny monastier v rumunskom Valašsku na úpätí Karpát. 

Kláštor dal v roku 1690 postaviť valašský knieža Constantin Brâncoveanu (1654–1714). Meno mu dal pravdepodobne krik sov (rumunsky "huhurezi") žijúcich v okolitých lesoch. Na pahorku postavený kláštorný komplex bol od roku 1827 viackrát reštaurovaný.

V roku 1993 bol zapísaný na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka UNESCO
 Horezu
 Monastier Horezu

Zdroj 

 

Lokality svetového dedičstva v Rumunsku
Kláštory v Rumunsku
Pravoslávne kláštory
La Chaux-de-Fonds

La Chaux-de-Fonds je hlavné mesto okresu La Chaux-de-Fonds v kantóne Neuchâtel vo Švajčiarsku neďaleko hraníc s Francúzskom. Leží v pohorí Jura v nadmorskej výške okolo 1 000 m neďaleko a je jedným z najvyššie položených miest v Európe. Po Ženeve a Lausanne je to tretie najväčšie frankofónne mesto Švajčiarska.

Mesto je považované za Mekku hodinárskeho priemyslu. Bo tu založených či sídli veľa hodinárskych firiem (TAG Heuer, Breitling, Omega a ďalšie). V meste sídli aj veľké veľké hodinárske múzeum.

V roku 2009 bolo spolu s mestom Le Locle zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Partnerské mestá 
  Frameries, Belgicko

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Lokality Svetového dedičstva vo Švajčiarsku
Neuchâtel (kantón)
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2004

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2004 boli v poradí 11. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v meste Christchurch, na Novom Zélande od 25. augusta2. septembra 2004, za účasti 15 tímov. Nový Zéland hostil mužské MS druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1976. Titul obhájili softbalisti Nového Zélandu a získali tak svoj piaty (tretí za sebou) v histórii. Bronzová Austrália získala svoju prvú medailu na MS.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off

1. kolo

2. kolo

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroj 
 MS 2004 na oficiálnej stránke ISF 

Softbal v 2004
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
2004 na Novom Zélande
Šport v Christchurch
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2009

Majstrovstvá sveta v softbale mužov 2009 boli v poradí 12. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v meste Saskatoon, v provinčnom štáte Saskatchewan, v Kanade od 17.26. júla 2009, za účasti 16 tímov. Kanada hostila mužské MS druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1988, rovnako v Saskatoon. Vo finále zvíťazili softbalisti Austrálie nad obhajcom zlata spred 5 rokovNovým Zélandom. 

Austrália sa tak stala iba štvrtou krajinou sveta, ktorá získala titul majstra sveta. Strieborný Nový Zéland získal už svoju siedmu medailu za sebou.

Kvalifikácia 

1 Mexiko nahradilo Kubu

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off

1. kolo

2. kolo

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroj 

 MS 2009 na oficiálnej stránke ISF 
 MS 2009 na stránke Európskej softbalovej federácie 

Softbal v 2009
Majstrovstvá sveta v softbale mužov
Softbal
2009 v Kanade
Šport v Saskatoone
Facundo Arana

Facundo Arana (* 31. marec 1972, Buenos Aires, Argentína) je argentínsky herec. Hrá na saxofón s vlastnou hudobnou skupinou.

Filmografia 
 Perla Negra (1995)
 Suletos (1996)
 Montana rusa, otra vuelta (1996)
 Zingara (1996)
 Chiquitas III. a IV. (1997-98)
 Divoký anjel (1999)
 Buenos Vecinos (2000)
 Yago, syn džungle (2001)
 099 Central (2002)
 Padre Coraje (2004)
 Una Familia especial (2005)
 Rany z lásky (2006)
 Vidas robadas (2008)

Externé odkazy

Zdroj 

Argentínski divadelní herci
Argentínski filmoví herci
Argentínski televízni herci
Argentínski saxofonisti
Argentínske osobnosti španielskeho pôvodu
Argentínske osobnosti baskického pôvodu
Argentínske osobnosti nemeckého pôvodu
Osobnosti z Buenos Aires
Pius IV.

Pius IV., vlastným menom Giovanni Angelo de Medici di Marignano (* 31. marec 1499, Miláno, Taliansko – † 9. december 1565, Rím) bol 224. pápež rímskej cirkvi. Jeho pontifikát trval od 25. decembra 1559 do jeho smrti.

Narodil sa v Miláne a dostal meno Giovanni. Tento pápež obnovil zasadnutie už niekoľkokrát prerušeného Tridenského koncilu, ktoré sa mu podarilo úspešne dokončiť a začať tak obdobie protireformácie.

Literatúra 
 ŠUSTA, Josef: Pius IV. před pontifikátem a na počátku pontifikátu. Praha : Bursík a Kohout, 1900. 172 s.

Iné projekty 

Talianski pápeži
Marja Holecyová

Marja Holecyová (* 28. august 1988, Nitra) slovenská spisovateľka. Jej dielo patrí do žánru fantasy.

Život 
Základnú aj strednú školu vyštudovala v Nitre. Vysokú školu vyštudovala v Bratislave (odbor Ekonomická a finančná matematika, titul Mgr.) a následne získala titul PhD. v odbore Aplikovaná matematika pod vedením prof. Pavela Brunovského. V súčasnosti pôsobí ako konzultantka v bankovom sektore.

Tvorba 
Marja začala písať vo veku 16 rokov. Ako 17-ročná dokončila svoje prvé dielo, 800- stranové fan fiction zo sveta Harryho Pottera. Knižne bola vydaná až jej tetralógia Mariotovi dediči.

Dielo 
 Mariotovi dediči 1 - Predurčenie
 Mariotovi dediči 2 - Blúdenie
 Mariotovi dediči 3 - Odhalenie
 Mariotovi dediči 4 - Prekliatie
Korene hriechu

Externé odkazy 
 Mariotovi dediči
 holecyova.blog.sme.sk

Slovenskí spisovatelia
Softbal na Stredoamerických hrách 2013

Softbal na Stredoamerických hrách 2013 bol turnaj v rámci multi-športového podujatia, ktorý sa konal v San José, v Kostarike, od 4. do 7. marca 2013, za účasti 6 mužských a 6 ženských tímov. Softbalový turnaj sa na Stredoamerických hrách uskutočnil desiatykrát. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Parque Metropolitano La Sabana. V oboch kategóriách zvíťazili softbalisti favorizovanej Guatemaly, ktorí z posledných 4 edícií Stredoamerických hier získali spolu 8 medailí, z toho 7 zlatých a 1 striebornú.

Softbalový turnaj na hrách bol zároveň kvalifikáciou na Stredoamerické a karibské hry 2014, ktoré sa uskutočnia vo Veracruz. Kvalifikovali sa naň 2 najlepšie družstvá v oboch kategóriách.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Semifinále 
{| style="text-align:center"
|- align="left" bgcolor=#D0E7FF
| colspan=6|7. marec
|- style=font-size:90% valign="top"
!width=150|
!width=100|
!width=150|
|-
|align=right| Guatemala 
|
|align=left| 
|-
|align=right| Honduras 
|
|align=left| |}

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Softbal na oficiálnej stránke Stredoamerických hier 2013 
 Softbal na štatistickej stránke Stredoamerických hier 2013 

Softbal v 2013
Softbal na Stredoamerických hrách
Stredoamerické hry 2013
C/2012 F6

C/2012 F6 (Lemmon) je dlhoperiodická kométa objavená v súhvezdí Lev 23. marca 2012 za použitia 1,5m reflektoru na vrchu Mt. Lemmon Survey v Arizone v USA.

Vyhliadky pozorovania 
Je dobre pozorovateľná na južnej pologuli. V januári 2013 ju bolo možné pozorovať voľným okom, prechádzajúc súhvezdiami Kentaur, Južný kríž a Chameleón a vo februári keď sa kométa stala cirkumpolárnou v súhvezdí Oktant. Na konci mesiaca február prešla do súhvezdia Fénix, a bude ju možné pozorovať aj v marci.

Zdroj 
 

Periodické kométy
Astronomické objekty objavené v roku 2012
Židia v Taliansku

Židovská komunita v Taliansku má nepretržitú, viac ako 2000 rokov trvajúcu históriu. V novoveku boli Židia aktívni vo všetkých sférach talianskeho života. Aj keď fašistická vláda zaviedla pod nacistickým nátlakom rasové zákony, značná časť židovskej populácie prežila. Po vojne sa stalo z Talianska útočisko pre Židov z Líbye a mnohých republík bývalého Sovietskeho zväzu. V súčasnosti žije v Taliansku zhruba 30 000 osôb židovského vyznania, z čoho približne polovica v Ríme. Medzi významné mestá so židovskou komunitou patrí Miláno a Benátky. Benátky sú veľmi bohaté na židovské pamiatky (dve getá, Židovské múzeum, päť synagóg rôznych typov).

Referencie

Externé odkazy 
 Židovské Taliansko 
 Židovské Benátky 

 
Etniká, národy a národnosti v Taliansku
Náboženstvo v Taliansku
Taliansko
Taliansko
Bejzbal na Stredoamerických hrách 2013

Bejzbal na Stredoamerických hrách 2013 bol turnaj v rámci multi-športového podujatia, ktorý sa konal v San José, v Kostarike, od 12. do 17. marca 2013, za účasti 6 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na Stredoamerických hrách uskutočnil deviatykrát. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Estadio Escarré. Zvíťazili bejzbalisti Nikaraguay.

Bejzbalový turnaj na hrách bol zároveň kvalifikáciou na Stredoamerické a karibské hry 2014, ktoré sa uskutočnia vo Veracruz. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá.

Účastníci 

1 Umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IBAF.

Výsledky

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Bejzbal na oficiálnej stránke Stredoamerických hier 2013 
 Bejzbal na štatistickej stránke Stredoamerických hier 2013 

Bejzbal v 2013
Bejzbal na Stredoamerických hrách
Stredoamerické hry 2013
Dejepis (pedagogika)

Dejepis je učebný predmet a aplikovaná historická veda slúžiaca na potreby pedagogiky. Na rozdiel od historickej vedy neskúma dejiny, ale interpretuje už nadobudnuté poznatky historiografie. Cieľom školského dejepisu je rozvíjať morálne, občianske a všeľudské hodnoty prostredníctvom historických poznatkov, a teda budovať historické povedomie. 

Ministerstvo školstva SR prostredníctvom Štátneho pedagogického ústavu stanovuje školské kurikulum, ktoré prezentuje ako vzdelávacie štandardy, ktoré delí na výkonový a obsahový štandard napríklad aj pre dejepis 2 stupňa ZŠ v rámci  štátneho vzdelávacieho programu (ŠVP).  ŠVP stanovuje všeobecné ciele vzdelávania a kľúčové kompetencie, ku ktorým má vzdelávanie smerovať ako aj rámcový obsah vzdelávania. ŠVP je východiskom pre tvorbu školského vzdelávacieho programu, v ktorom sa zohľadňujú aj špecifické podmienky a potreby regiónu.

Referencie

Literatúra 
 KMEŤ, Miroslav: História a dejepis (vybrané kapitoly z didaktiky dejepisu). Žilina : IPV Inštitút priemyselnej výchovy, 2018. 197 s. ISBN 978-80-89902-11-8 
 KRATOCHVÍL, Viliam: Metafora stromu ako model didaktiky dejepisu (k predpokladom výučby). Bratislava : Dr. Josef Raabe Slovensko, 2019. 270 s. ISBN 978-80-8140-365-1 
 KRATOCHVÍL, Viliam: Modely na rozvíjanie kompetencií žiakov : k transformácii vzťahu histórie a školského dejepisu. [edícia Acta Historica Posoniensia, zv. V] Bratislava : Univerzita Komenského, 2004. 118 s. ISBN 80-88982-94-4

Pozri aj 
 historická veda

História
Učebné predmety
Basketbal na Stredoamerických hrách 2013

Basketbal na Stredoamerických hrách 2013 bol turnaj v rámci multišportového podujatia, ktorý sa konal v San José, v Kostarike, od 12. do 16. marca 2013, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Obe družstvá Panamy sa na turnaji nezúčastnili, pretože FIBA America pozastavila Paname všetky medzištátne stretnutia. Basketbalový turnaj sa na Stredoamerických hrách uskutočnil desiatykrát. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio de la Ciudad Deportiva de San José.

Basketbalový turnaj na hrách mal byť zároveň kvalifikáciou na Stredoamerické a karibské hry 2014, ktoré sa uskutočnili vo Veracruz. Pôvodne sa naň mali kvalifikovali 2 najlepšie družstvá z oboch kategórií. Stredoamericko-karibská basketbalová konfederácia však určila iný klasifikačný systém.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Ženy

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie 

 Program Stredoamerických hier 
 Techniský manuál v basketbale na Stredoamerických hier 2013

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Stredoamerických hier 2013 (archive.org) 
 Basketbalový turnaj na štatistickej stránke Stredoamerických hier 2013 

Basketbal v 2013
Basketbal na Stredoamerických hrách
Stredoamerické hry 2013
Karel Vaš

JUDr. PhDr. Karel Vaš, CSc. (* 20. marec 1916, Užhorod, Rakúsko-Uhorsko† 8. december 2012, Praha) bol česko-slovenský sudca a prokurátor. Pochádzal zo židovskej rodiny hovoriacej po maďarsky. Pôsobil aj ako agent sovietskej NKVD a dôstojník vojenskej spravodajskej služby OBZ. Známy je svojím kľúčovým podielom na justičnej vražde generála Heliodora Píku.

Zdroj 

Absolventi Karlovej univerzity
Česko-slovenskí sudcovia
Česko-slovenskí prokurátori
NKVD
Členovia KSČ/KSS
Vojnoví zločinci
České osobnosti židovského pôvodu
Osobnosti z Užhorodu
Slovenské balady

Slovenské balady | Slovak ballads je tretí štúdiový album, ktorý nahrala slovenská pesničkárka Zuzana Homolová spolu s moravským pesničkárom Vlastom Redlom.

Album vyšiel prvýkrát v roku 1995 pod značkou Pavian Records. V roku 1999 bola vydaná jeho reedícia na CD vo vydavateľstve BMG Ariola. Projekt vznikal osobitým spôsobom. Na začiatku bol výber vhodných textov z bohatej klenotnice slovenskej ľudovej slovesnosti. Vybrané texty balád boli upravené pre vokálny prejav a jeho melodiku. Toto urobila Zuzana Homolová. Takto vznikla prvá zvuková podoba, ktorú dostal na ďalšie dopracovanie Vlasta Redl. Výsledkom je zaujímavý a hlavne autenticky pôsobiaci experiment kombinujúci folklór, originálne hlasovo–interpretačné i hudobné podanie, s atmosférickým zvukovým podfarbením. Ťažiskom všetkých trinástich piesní-balád je spevácky prejav Zuzany Homolovej. Ten je citlivo podfarbovaný zvukmi, ktorých pôvodcom a performerom v jednej osobe, je Vlasta Redl. Nejde pri tom iba o typický hudobný sprievod na klasické hudobné nástroje (gitary a klávesy), ale hlavne o hudobné experimenty so získanými zvukovými bankami.

V nahrávkach sú využité aj mnohé netradičné nástroje, cez hru sláčikom na bicyklovom kolese, fľaše od nápojov, gumu zo spodnej bielizne, csardás-citeru, mandolíny, indiánske bubienky. Napríklad úvodná pieseň začína (a počuť to v celej skladbe) zvukmi autentických krosien. Súčasťou reedície albumu z roku 1999 (CD BMG Ariola, 74321708972) je podrobne spracovaný booklet, ktorý obsahuje texty všetkých 13. balád a detailne spracovaný sprievodný komentár, ktorého autorom je Ladislav Snopko. Texty piesni i sprievodný komentár sú preložené do angličtiny.

Zoznam skladieb 
  "Chodila devenka" – (2:15)  
  "Ten turecký mýtnik"	- (2:31)	
  "Kcev sa Janík ženiť" – (2:44)	
  "Kde si mi bola" – (2:40)	
  "Bol raz jeden kráľ uhorský" – (3:08)
  "V hornom, dolnom konci" – (2:29)	
  "Býval v horách jeden mlynár" – (4:36)	
  "Slniečko sa níži" – (3:18)	
  "Čo sa stalo nové" – (6:06)	
  "Išlo dievča po vodu" – (2:33)
  "Terka, Terka" – (2:19)	
  "Išla Anička na trávu" – (2:32)
  "Priletel vták"  – (3:01)
  "Pod tou horou borovou" – (1:59)

Kredit 
 Zuzana Homolová (prebásnenie autentických textov balád, ich zhudobnenie, spev) 
 Vlasta Redl (tradičné i netradičné hudobné nástroje, aranžmán, produkcia)
 Ladislav Snopko (sleeve)
 Petr Vavřík (zvuková réžia) 
 Ivo Viktorín (hudobná réžia)
 Oldřich Slezák (hudobná réžia)
 Juraj Horváth (kresby, grafika, obal)

Externé odkazy 
  Miloš Janoušek – Zuzana Homolová: Balada ako most cez stáročia 
 Zuzana Homolová 
  Zuzana Homolová – Slnko records 
 Zuzana Homolová hrá a spieva bez predsudkov
 Osamělí písničkáři - Zuzana Homolová

Albumy Zuzany Homolovej
Hudobné albumy z 1995
Hudobné albumy z 1999
Volejbalová extraliga žien 2012/13

Volejbalová extraliga žien v sezóne 2012/13 bol 21. ročník extraligy volejbalistiek, najvyššej volejbalovej súťaže žien na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou volejbalovou federáciou. V extralige štartovalo 10 družstiev s tým, že tímy VK Slávia EU Bratislava a VK Doprastav Bratislava sa kvôli účinkovaniu v Stredoeurópskej lige pripojili až v 2. časti súťaže. Zo 14. titulu sa tešili hráčky VK Slávia EU Bratislava, ktoré v reprízovom finále minulých dvoch ročníkov súťaže zdolali Doprastav Bratislava. Svoju prvú medailu vybojoval ďalší bratislavský klubVŠK Paneurópa.

Systém súťaže 
Po odohraní základnej časti raz doma a vonku sa družstvá v 2. časti súťaže rozdelili na 2 skupiny, o 1.4. a 5.10. miesto. Do skupiny o 1.4. miesto boli priamo nasadené tímy, ktoré hrajú Stredoeurópsku ligu. V skupine o 5.8. miesto sa body zo základnej časti započítavali. Družstvá na 1. až 8. mieste postupovali do play-off. Štvrťfinále sa hralo na 2 víťazné zápasy; semifinále, finále a o 3. miesto na 3 víťazné zápasy a stretnutia o umiestnenie na 2 hrané zápasy. Družstvo na 10. mieste vypadlo do 1. ligy a družstvo na 9. mieste odohralo baráž s troma víťazmi regionálnych skupín 1. ligy.

Účastníci

Bodovanie 
 za víťazstvo  a 3 body
 za víťazstvo 2 body
 za prehru 1 bod
 za prehru  a 0 bodov

Tabuľka po základnej časti 

Zdroj: SVF

Tabuľky nadstavbovej časti 
Skupina o 1.4. miesto

Skupina o 5.8. miesto

Zdroj: SVF

Play-off

Štvrťfinále

Play-off o 5.8. miesto 
(na odvetu)

Play-off o 7. miesto 
(na odvetu)

Play-off o 5. miesto 
(na odvetu)

Semifinále

Play-off o 3. miesto

Finále

Konečné umiestnenie

Prelínacia súťaž 
2 turnaje, v Komárne a Žiari nad Hronom; 6.14. apríl 2013

Žiar nad Hronom sa v extralige zachránil a v sezóne 2013/14 bude spolu s ním hrať aj víťaz 1. ligy ZápadKomárno.

Pozri aj 
 Volejbalová extraliga mužov 2012/13

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej volejbalovej federácie

Zdroj 
 Sezóna žien 2012/13 na oficiálnej stránke Slovenskej volejbalovej federácie

Volejbal v 2012
Volejbal v 2013
Volejbalová extraliga žien
FK Sūduva

FK Sūduva je litovský futbalový klub pochádzajúci zo 45-tisícoveho mesta Marijampolė, ktoré leží na juhu krajiny. Bol oficiálne založený v roku 1968 avšak jeho predchodca LFLS Marijampolė vznikol už v roku 1921. Momentálne (marec 2013) je účastníkom najvyššej domácej súťaže s názvom A lyga.

Domáce zápasy hráva na štadióne Sūduva stadium, ktorý má kapacitu 6 200 miest. Domáce zápasy klubu patria medzi najnavštevovanejšie v krajine, s priemerným počtom divákov približne 1 800. Hlavnými farbami klubu sú červená a biela.

Najväčším úspechom klubu je 2-násobné víťazstvo Litovského pohára a tiež dokázal raz zvíťaziť v Litovskom superpohári.

Bývalé názvy klubu
Sūduva Kapsukas (1962 – 88)
Sūduva Marijampolė (1989 – )

Úspechy

Domáce
A lyga
1. miesto (3): 2017, 2018, 2019
2. miesto (4): 2007, 2010, 2020, 2021
Litovský pohár
Víťaz (3): 2006, 2009, 2019
Finalista (3): 2002, 2016, 2020
Litovský superpohár
Víťaz (4): 2009, 2018, 2019, 2022
Finalista (2): 2007, 2020

Kontinentálne
Baltická liga
Finalista (1): 2010

Sezóny

FK Sūduva v európskych súťažiach

Bývalí tréneri
 Mantas Valukonis (1991)
 Saulius Stankūnas (1991 – 03)
 Algimantas Gabrys (2003)
 Valdemaras Žilinskas 2004)
 Rino Lavezzini (2004 – 05)
 Algimantas Gabrys (2005 – 08)
 Igoris Pankratjevas (2008)
 Gedas Jarmalavičius (2008 – 09)
 Donatas Vencevičius (2010 – 11)
 Virginijus Liubšys (apríl 2010 – júl 12)
 Darius Gvildys (2012 – 2014)
 Aleksandar Veselinović (2014 – 2016)
 Vladimir Čeburin (2016 – 2019)
 Heimo Pfeifenberger (2020)
 Saulius Širmelis (2020)
 Victor Basadre (2021–2022)
 Miguel Moreira, (2022)

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu
 Oficiálna stránka alyga.lt

Litovské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1968
Zámok Veselí nad Moravou

Zámok Veselí nad Moravou je zachovalý komplex, nachádzajúci sa vo Veselí nad Moravou v okrese Hodonín. Areál zámku s priľahlým parkom a bažantnicou je kultúrnou pamiatkou České republiky.

Zámok s rozsiahlym parkom sa nachádza v západnej časti mesta, od ktorého jadra ho oddeľuje bočné rameno Moravy. Stavba má uzavretú štvorkrídlovú, poschodovú dispozíciu s nárožnými vežami. Strednej časti východného krídla dominuje hodinová veža, protiľahlé západné krídlo tvorí vstupnú časť.

Dejiny 
Súčasná podoba zámku vychádza z vodného hradu, ktorý bol súčasťou opevnených pevností, chrániacich východnú hranicu Moravy a dôležitý brod. Jeho vznik sa spája s vládou Přemysla Otakara II. v polovici 13. storočia a samotným vznikom mesta. Pôvodne drevená stavba bola čoskoro nahradená murovaným objektom s valcovou vežou. Rozsiahle stavebné práce nasledovali na prelome 14. a 15. storočia, kedy pribudlo opevnenie a predhradie. O premenu na renesančný zámok sa v 16. storočí zaslúžil rod Bilíkovcov, ktorý vlastnil panstvo do roku 1580. Do tohoto obdobia spadá aj výstavba pivníc pod východným a južným krídlom, ako aj štvorcová veža, ktorej základy sa našli počas archeologického prieskumu na nádvorí. 

Pravdepodobne v druhej štvrtine 17. storočia došlo k definitívnej premene pevnosti na zámok a prestavba zmenila aj posledné znaky vodného hradu, vrátane kruhovej veže. Zachovalé vyobrazenia z roku 1748 dokladajú existenciu troch krídel v tvare nepravidelného U, doplnených dvojicou zrejme hospodárskych budov. Ďalšie stavebné úpravy vykonal v 18. storočí Jan František Chorinský, ktorými sa zámok zmenil na pohodlné barokové šľachtické sídlo. Prestavby v klasicistickom slohu, vznik parku a úprava celého areálu prebiehali polovici 19. storočia najmä pod vedením viedenského architekta Karla Schlepsa a jeho brata Františka. Výraznou premenou prešiel plášť stavby i výzdoba interiéru.

Z priľahlej záhrady sa postupnými úpravami stal park s oborou, ktoré dopĺňajú altánky, umelé zrúcaniny a jaskyňa. V minulosti sa tu nachádzali aj letohrádok, gloriety, rondely, čínsky chrám, rybársky dom, vtáčí domček a niekoľko menších stavieb, ktorých náročná údržba znamenala ich postupný zánik. 

Po vyvlastnení všetkých majetkov po roku 1945 a nútenom odchode majiteľov zámku, rodiny Chorinských, z Česko-Slovenska, sa celý areál stal majetkom mesta. Bolo však potrebné opraviť strechy aj fasády. V 70. a 80. rokoch bol zámok využívaný ako internát a v 90. rokoch sa vlastníkom stáva súkromná firma stala firma, ktorá opravila statiku stavby. Plány na premenu na hotel sa nerealizovali a nový vlastník zrealizoval základné záchranné práce i archeologický prieskum celého areálu.

Galéria

Externé odkazy 
 História zámku
 www.panoramio.com/Veseli nad moravou -fotografie zámku

Zdroj 

Veselí nad Moravou
Veselí nad Moravou
Národné kultúrne pamiatky v Juhomoravskom kraji
Tráva (porast)

Tráva alebo trávnatý porast je súvislý nízky zelený neburinový porast. Môže slúžiť ako dekoračný prvok v záhradnej architektúre (okrasný trávnik), ale má aj praktické využitie, ako napr. pasienky, či športové a oddychové plochy.

Trávnaté porasty tvoria hlavne trávy z čeľade lipnicovitých (Poaceae). Väčšina tráv rastie maximálne do výšky okolo 0,5 m. Monokultúrne trávnaté porasty sú typické pre okrasné trávniky. Úžitkové trávnaté porasty sú spravidla zmiešané z viacerých druhov tráv, často s prímesou kvitnúcich lúčnych rastlín.

Záhradníctvo

be-x-old:Трава
FC Narva Trans

JK Narva Trans je estónsky futbalový klub pochádzajúci z mesta Narva, ktoré leží na hranici s Ruskom. Bol založený v roku 1979 pod názvom Avtomobilist Narva, neskôr v roku 1985 bol premenovaný na Narva Autobaas. Súčasný názov pochádza z roku 1991, rovnaký nesie aj miestny ženský futbalový klub založený v roku 2006. Momentálne (marec 2013) je účastníkom najvyššej domácej súťaže Meistriliiga.

Domáce zápasy hráva na štadióne Kreenholmi Staadion, ktorý má kapacitu 3 000 miest.

Najväčším úspechom je víťazstvo v Estónskom pohári a maximum v lige dokázal dosiahnuť v roku 2006 keď sa umiestnil na 2. mieste.

Úspechy
Meistriliiga 2. miesto: 2006
Meistriliiga 3. miesto: 1995, 2005, 2008, 2010 a 2011
Víťaz Estónskeho pohára: 2001
Finalista Estónskeho pohára: 1994, 2007, 2011
Víťaz Estónskeho pohára: 2007, 2008

JK Narva Trans v európskych súťažiach
Pohár Intertoto UEFA: 1996, 1998, 1999, 2000, 2003, 2004, 2005, 2006, 2008
UEFA Cup: 2001, 2007
Európska liga UEFA: 2009, 2010, 2011

Narva Trans v európskych súťažiach

Káder mužstva
Súčasná zostava

Nedávni tréneri
  Sergei Ratnikov (Jan 2009–Dec 09)
  Valeri Bondarenko (Dec 2009–Okt 10)
  Yuri Svirkov (Feb 2011–Jún 11)
  Alexey Yagudin (Jún 2011–Feb 12)
  Sergey Prikhodko (Jan 2012–Jún 12)
  Alexey Yagudin (Júl 2012–)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu

Zdroje
 
 
 

t
t