Ábelová

Ábelová (maď. Ábelfalva, lat. Abel, do roku 1927 Jabelová, 1927 – 1938 a 1945 – 1948 Abelová) je obec na Slovensku. Nachádza sa v okrese Lučenec, v Banskobystrickom kraji.

Polohopis 
Z geografického hľadiska obec leží vo východnej časti Krupinskej planiny. Severovýchod chotára ohraničujú Bralce () a južný okraj Dielce (). Vlastná dedina je približne , obrátená na západ do údolia Madačky.

Miestne časti 
Obec má 3 miestne časti: 
Ábelová
Madačka
Nedelište

História 
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1275, kde sa označuje ako Abelfeuld, v roku 1460 ako Abellehota, Ábelová od roku 1808. Obyvatelia boli roľníci a chovatelia dobytka.

Všetky uhorské štatistiky a záznamy, ktoré sa dotýkajú národnostného charakteru Ábelovej, sa zhodujú v tom, že Ábelová bola vždy slovenskou obcou. Tak ju uvádza už Conscriptio Regni Hungariae secundum loca, religionem et linguam, jussu Augustae Reginae 1772 facta, s. XVIII, pp. 254, uložená v Národnom múzeu v Budapešti.

Obci sa stalo v minulosti viackrát osudným, že spodné vody sa na jej území nedostávajú na povrch v dostatočnom množstve. Nedostatok vody zapríčinil opakované katastrofálne požiare. V súčasnosti sú domy tehlové, so škridlovou strechou, ale v 18. storočí boli z dreva a pokryté slamou. To malo za následok, že v minulosti Ábelová viackrát vyhorela. Požiare zničili aj najstaršie ábelovské matriky. O jednom požiari sa zmieňuje aj Matej Bel v roku 1742 („Ábelová …vicus annis tamen superioribus, flammis subito, totus deletus...“). Tento požiar sa spomína vo všetkých kánonických vizitáciách a aj v Blasyho Acta Ecclesiae Abelovensis. Podľa Blasyho bola Ábelová v roku 1700 postihnutá morom a v roku 1722 požiarom. Podrobnosti uvádza Pavol Rell vo svojej vizitácii z 13. septembra 1875, kde sa píše: „Ábelová bola roku 1722 navštívená neštestím a velikau utpela škodu, nebo vtehdy matrika a zápisnica shorela“. 
Ešte väčší požiar vznikol 17. mája 1824. O ňom písal Ján Szeberínyi 20. mája 1838 v kánonickej vizitácii (Visitatio Ecclesiae Evang. A. C. Abelovensis).

Národnostné zloženie 

údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 1991, Štatistický úrad Slovenskej republiky

údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2001, Štatistický úrad Slovenskej republiky

údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011, Štatistický úrad Slovenskej republiky

*údaj z Atlasu rómskych komunít z roku 2013

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Evanjelický kostol, klasicistická jednoloďová stavba so segmentovým uzáverom presbytéria a predstavanou vežou z rokov 1826 – 1829. Veža je ukončená barokovou helmicou. Interiér kostola je zaklenutý pruskými klenbami. Nachádza sa tu rokokový oltár, stĺpová architektúra z konca 18. storočia. Centrálny obraz Nanebovstúpenie Pána pochádza od banskobystrického maliara S. Letača. Ďalej sa v interiéri nachádza klasicistická kazateľnica z prvej polovice 19. storočia a protestantská empora nesená vyrezávanými stĺpmi, na ktorej sa nachádzajú maľby života Krista.
 Bývalá evanjelická fara, pamätná izba Boženy Slančíkovej-Timravy. Neoklasicistický objekt zo začiatku 20. storočia.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Ján Šalamún Petian (*1799 – †1855), evanjelický kňaz, zoológ, zakladateľ vedeckej ornitológie a ochrany prírody v Uhorsku
 Anna Kozáková (*1943 – †2000), dramaturgička, režisérka (ochotníčka), pedagogička

Pôsobili tu 
 Samuel Mikovíni (* 1686 – †1750), kartograf,  inžinier-zememerač a polyhistor
 Božena Slančíková-Timrava (*1867 – †1951), prozaička a dramatička

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Lučenec