North American F-100 Super Sabre

F-100 Super Sabre bolo americké stíhacie lietadlo, ktoré nahradilo F-86 Sabre. Bolo to prvé americké lietadlo, ktoré dokázalo dosiahnuť nadzvukovú rýchlosť počas horizontálneho letu.

Počas vojny vo Vietname bola F-100 široko využívaná nielen v úlohe stíhacieho lietadla, ale aj ako vzdušná podpora pozemných jednotiek. Pri leteckých úderoch nad severným Vietnamom ju neskôr nahradil dvojmachový F-105 Thunderchief a pri podpore pozemných jednotiek nad južným Vietnamom podzvuková A-7 Corsair II. F-100 Super Sabre využívalo aj niekoľko ďalších krajín, ktoré boli členmi NATO.

Vznik a vývoj 

Dňa 3. februára 1949 spustila spoločnosť North American Aviation vývoj nového stíhacieho lietadla, ktoré malo nahradiť úspešnú F-86 Sabre. Išlo o súkromnú iniciatívu a firma tento projekt spočiatku sama financovala. V januári 1951 sa spoločnosť obrátila na americké letectvo s návrhom na nadzvukovú dennú stíhačku. Projekt dostal pomenovanie „Sabre 45“, čo bolo odvodené od toho, že krídla nového lietadla mali šípovitosť 45 stupňov.

Maketa bola pripravená o päť mesiacov, ale neskôr bola konštrukcia ešte výrazne prerobená. V januári 1952 objednalo americké letectvo dva prototypy. Prvý z nich, ktorý bol označený YF-100A, vzlietol 25. mája 1953. S motorom Pratt & Whitney XJ57-P-7 dosiahlo toto lietadlo rýchlosť Mach 1,05. Druhý YF-100A vzlietol o päť mesiacov neskôr. Zatiaľ čo prvý prototyp nemal žiadnu výzbroj, druhý už bol vybavený štyrmi kanónmi kalibru , ktorých testovanie prebiehalo práve na tomto stroji.

Dňa 29. októbra 1953 vytvoril podplukovník Frank Everest, Jr. na prvom prototype nový svetový rekord, keď dosiahol rýchlosť /h. V tej dobe sa dostalo do vzduchu aj prvé produkčné lietadlo F-100A, stroj však trpel viacerými problémami. Medzi ne patrila zlá smerová stabilita, ktorá mohla viesť k náhlej zmene kurzu. Tento problém spôsobil 12. októbra 1954 úmrtie Georgea Welsha, hlavného testovacieho pilota firmy North American.

Ďalší problém sa prejavoval tak, že za určitých okolností mali krídla tendenciu strácať ztlak, čo spôsobovalo zdvíhanie nosu lietadla. Tento nedostatok bol posmešne prezývaný „Sabre Dance“ (v preklade šabľový tanec). 

Počiatočná produkčná verzia F-100A bola zaradená do služby 27. septembra 1954, ale naďalej sa potýkala s technickými nedostatkami, ktoré sa prejavili už v priebehu vývoja. Po prvých šiestich závažných haváriách, ktoré sa udiali v prvých dvoch mesiacoch prevádzky, boli všetky lietadlá tohto typu až do februára 1955 uzemnené. Prvá verzia Super Sabre tak dosiahla počiatočnú operačnú spôsobilosť až v septembri 1955. Problémy s F-100A však pretrvávali a americké letectvo tento variant v roku 1958 postupne vyradilo. Celkovo bolo v tejto verzii vyrobených 203 lietadiel.

Po týchto problémových začiatkoch americké letectvo požadovalo, aby boli budúce varianty vyvinuté ako stíhacie bombardéry, schopné zhadzovať jadrové zbrane. V reakcii na túto požiadavku vznikol model F-100C, ktorý bol vybavený vylepšeným motorom J57-P-21, schopnosťou dopĺňania paliva počas letu a rôznymi typmi podkrídelných závesníkov. Aj keď "céčko" spočiatku trpelo mnohými problémami, ktoré zdedilo po verzii F-100A, neskôr sa ich podarilo úpravami odstrániť. F-100C dokázala na šiestich závesníkoch niesť výzbroj do hmotnosti . Pre jadrovú misiu mohlo byť lietadlo vyzbrojené jednou taktickou bombou Mk 7 o sile 8, 19, 22, 30, 31 alebo 61 kt. Okrem výzbroje mohlo byť lietadlo vybavené dvomi prídavnými palivovými nádržami (každá s objemom 1703 litrov). Prvé lietadlá tejto verzie vstúpili do služby 14. júla 1955 a celkovo ich bolo vyrobených 476 kusov.

Spoločnosť North American pokračovala v ďalšom vývoji Super Sabre a v roku 1956 prišla s verziou F-100D. Išlo o útočné lietadlo so schopnosťou vybojovať vzdušnú prevahu. Vyznačovalo sa vylepšenou avionikou, autopilotom a integráciou väčšiny typov vtedajšej konvenčnej výzbroje. Kvôli zlepšeniu letových charakteristík boli krídla lietadla predĺžené o  a zväčšená bola aj chvostová plocha. F-100D malo aj tankovací systém "Buddy", prostredníctvom ktorého bolo možné doplniť palivo iným lietadlám vo vzduchu. Kanónová výzbroj bola rozšírená o protilietadlové strely AIM-9B a rakety vzduch-zem AGM-12 Bullpup. Jadrový arzenál doplnili bomby Mk 28 (B28), Mk 43 (B43), Mk 57 (B57) a Mk 61 (B61). Dňa 29. septembra 1956 dosiahla prvá letka F-100D počiatočnú operačnú spôsobilosť. Do roku 1959 sa v tejto verzii vyrobilo 1274 lietadiel.

Paralelne s vývojom bojových variantov došlo aj k modifikácii šiestich Super Sabre na fotografické prieskumné lietadlá RF-100A. U týchto lietadiel boli zbraňové systémy nahradené fotografickým zariadením. V rokoch 1955 až 1956 vykonávali RF-100A prelety nad krajinami východného bloku, čoskoro však boli v tejto úlohe nahradené novými Lockheed U-2. 

Pre potreby výcviku bol vyvinutý dvojmiestny variant F-100F.

Super Sabre slúžili v americkom letectve do novembra 1979, kedy boli vyradené aj posledné stroje patriace pod National Guard. 200 z nich (hlavne vo verzii F-100D, malý počet F-100F) bolo prerobených na drony QF-100, ktoré slúžili ako letecké terče.

Operačné nasadenie

Vietnamská vojna 
Dňa 4. apríla 1965 počas náletu na vietnamský most Thanh Hoa poskytovali lietadlá F-100 krytie stíhacím bombardérom F-105 Thunderchief. Tu sa dostali stroje Super Sabre prvýkrát do vzdušného súboja so severovietnamskými MiG-17. Stíhačky Super Sabre však neboli príliš úspešné a MiGom-17 sa podarilo dva zo štyroch bombardérov F-105 zostreliť. Krátko nato boli F-100 v úlohe vzdušnej eskorty nahradené lietadlami F-4 Phantom II.

Neskôr boli lietadlá F-100F vybavené radarmi APR-25 a protiradarovými raketami AGM-45 Shrike, ktorými ničili severovietnamské raketové systémy protivzdušnej obrany. Lietadlá Super Sabre pôsobili vo Vietname do júla 1971 a počas tejto doby uskutočnili 360 283 bojových letov. V priebehu konfliktu stratili Spojené štáty 242 strojov tohto typu, pričom 186 z nich padlo za obeť severovietnamskej protilietadlovej obrane.

Alžírska vojna 
V novembri 1954 sa začal boj alžírskych povstalcov za odtrhnutie Alžírska od Francúzska a vytvorenie suverénneho štátu. Počas konfliktu lietadlá F-100D vzlietali z francúzskych základní, preleteli Stredozemné more a bombardovali Alžírsko.

Turecká invázia na Cyprus 
Medzi 20. a 23. júlom 1974 uskutočnili turecké Super Sabre 500 náletov na Cyprus na podporu tureckej invázie. Vyzbrojené bombami s hmotnosťou 750 libier uskutočnili turecké F-100 nálet na letisko Nicosia, aby poskytli vzdušné krytie pre pristávajúce vrtuľníky. Omylom potopili vlastný torpédoborec Kocatep, ktorý si zamenili za grécku vojnovú loď. Turecko pri tejto operácii stratilo osem lietadiel – dve pri haváriách a šesť v dôsledku protilietadlovej paľby.

Používatelia 

  Čínska republika
 Vzdušné sily Taiwanu
  Dánsko
 Kráľovské dánske vzdušné sily
  Francúzsko
 Francúzske vzdušné sily – kúpili celkovo 100 lietadiel Super Sabre (80 kusov F-100D a 15 kusov F-100F). Lietadlá prevádzkovali v rokoch 1958 až 1978.
  Turecko
 Turecké vzdušné sily – získali celkovo 206 použitých lietadiel Super Sabre z USA a Dánska. Stroje boli vo verzii F-100C, D a F. Prevádzkovali ich v rokoch 1958 až 1982.
  Spojené štáty
 United States Air Force

Špecifikácie (F-100D)

Technické údaje 
 Posádka: 1
 Dĺžka: 
 Rozpätie: 
 Výška: 
 Nosná plocha : 
 Hmotnosť (prázdny): 
 Maximálna vzletová hmotnosť: 
 Pohonná jednotka: 1 × prúdový motor  Pratt & Whitney J57-P-21/21A
 Suchý ťah: 45 kN
 Ťah s forsážou: 71 kN

Výkony 
 Maximálna rýchlosť: /h
 Maximálny dolet: 
 Dostup:  
 Stúpavosť: /s

Výzbroj 
 4x kanón Pontiac M39A1 kalibru 
 4× strely vzduch-vzduch AIM-9 Sidewinder
 2× strely vzduch-zem AGM-12 Bullpup
 jadrové bomby: Mk 7, Mk 28 (B28), Mk 43 (B43), Mk 57 (B57), Mk 61 (B61)

Pozri aj 
 MiG-17
 Super Mystère

Referencie 

Stíhacie lietadlá USA
Stíhacie lietadlá 50., 60. a 70. rokov
Lietadlá North American