Evanjelium podľa Lukáša

Evanjelium podľa Lukáša (skratka Lk alebo L) je tretia kniha v poradí Nového zákona, najdlhšia zo štyroch kanonických evanjelií. Spolu s Matúšovým a Markovým evanjeliom patrí medzi tzv. synoptické evanjeliá. Všetky tieto evanjelia(3) sú odvodené od najkratšieho, čiže Markovho evanjelia. Lukášovo evanjelium aj Skutky apoštolov, ktoré naň nadväzujú, sú venované istému Teofilovi, aby si mohol urobiť presnejší obraz o veciach, o ktorých už počul veľa nejednotných správ.

Autor a pôvod 
Text je dielom vzdelaného človeka s dobrou gréčtinou a s väčšou slovnou zásobou ako ostatné tri evanjeliá dohromady, súčasne je aj najdlhšie. Evanjelium vzniklo skôr než kniha Skutkov, ktorá sa naň odvoláva. Stará tradícia pripisuje spis lekárovi Lukášovi, i keď v evanjeliu nie je menovaný. Najstarším písomným dokladom je Muratoriho fragment (Muratoriho kánon) (približne v roku 200), Lukášovi je pričítaný aj Origenes, Tertullianus a ďalšie z tej doby. Lukáš sprevádzal apoštola Pavla na jeho cestách, mohol hovoriť s očitými svedkami a nazerať do písomných záznamov. Na základe toho kresťanská tradícia usudzovala, že evanjelium vzniklo pravdepodobne v Cézarei niekedy v dobe tamojšieho Pavlovho väznenia (asi v rokoch 56 – 58).

Najstaršie zachované rukopisy (papyrus P75, Sinajský a Vatikánsky kódex) však majú len nadpis „podľa Lukáša“. Autor takmer isto používal text Markovho evanjelia a pravdepodobne písal až po zborení Jeruzalemského chrámu v roku 70. Zo zrovnaní s Matúšovým evanjeliom súdi biblická kritika, že oba používali i dnes stratenú zbierku Ježišových výrokov, ktorý sa zvyčajne nazýva Q (z nem. Quelle, prameň). Väčšina moderných bádateľov preto usudzuje, že spis vznikol niekedy medzi rokmi 80 – 90, prípadne aj o čosi skôr.

Charakteristika knihy 

Lukáš zrejme písal pre kresťanov, ktorí ku kresťanstvu konvertovali z pohanstva, čo už vtedy vďaka Pavlovej reinterpretácii nepredstavovalo žiadny problém. Jeho gréčtina je uhladenejšia než v druhých evanjeliách, je v nej niekoľko latinských slov a takmer žiadne hebrejské. Z 1 151 veršov Lukášovho evanjelia je 544 vlastných, 565 takmer totožných s Mt, 430 s Mk (z toho 389 je spoločných všetkým trom). Lukáš uvádza 17 Ježišových podobenstiev, ktoré v ostatných evanjeliách nie sú, a 28 zreteľných citátov zo Starého zákona, všetky podľa gréckeho znenia. 

Lukášovo evanjelium sa vyznačuje veľkou pozornosťou voči chudobným, ženám a deťom, a vôbec k ľudom na okraji spoločnosti. Len v Lukášovom evanjeliu je správa o Zvestovaní Panne Márii, o pastieroch v Betleheme, o Ježišovom detstve, podobenstvo o stratenom synovi a ďalšie.

Autor nechce v texte priniesť Ježišov životopis ale skôr jeho posolstvo. Ježišov život sa chápe ako kolízia času Izraela s časom cirkvi.

Od ostatných synoptických evanjelií a od Jánovho evanjelia ho odlišuje:
 ako jediné evanjelium má pokračovanie, ide o knihu Skutky apoštolov
 je písané v ich forme, ostatné evanjeliá sú v er forme

Obsah 
Lukášovo evanjelium možno rozdeliť na nasledujúce časti:

 Prológ autora
 Od Zvestovania až po prípravu verejnej činnosti
 Účinkovanie Ježiša v Galilei
 Cesta Ježiša do Jeruzalema
 Účinkovanie a umučenie Ježiša v Jeruzaleme
 Od nájdenia prázdneho hrobu až po nanebovstúpenie

Referencie

Literatúra 
 M. Hengel, Evangelista Lukáš. Praha: Vyšehrad 1994
 L. T. Johnson, Evangelium podle Lukáše. Karmelitánské nakladatelství 2005
 P.-G. Müller, Evangelium sv. Lukáše. Karmelitánské nakladatelství 1998

Pozri aj 
 Nový zákon
 Skutky apoštolov
 Synoptické evanjelium

Iné projekty

Externé odkazy 
 Evanjelium podľa Lukáša, iný link – rímskokatolícky preklad, obsahuje úvod s informáciami o knihe
 Lukáš – evanjelický preklad
  svatepismo.sk – najnovší preklad 
 Ekumenický preklad (1979), k stiahnutiu ako .txt alebo .doc 
 Český studijní překlad (2007) 
  A. Novotný, Biblický slovník (.doc, .jpg nebo .pdf)

Zdroj 

Nový zákon