joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Satyros

Satyros (Satyros) môže byť:
 vládca Bosporskej ríše:
 v rokoch cca 433 – 389 pred Kr., pozri Satyros I.
 v rokoch cca 311 – 309 pred Kr., pozri Satyros II.
 v rokoch cca 284 pred Kr. – ?, pozri Satyros III.
 aténsky politik v 5. stor. pred Kr., pozri Satyros (politik)
 olympijský víťaz v 4. stor. pred Kr., pozri Satyros z Élidy
 grécky sochár a architekt v 4. stor. pred Kr., pozri Satyros z Paru
 grécky gramatik v 2. stor. pred Kr., pozri Satyros z Kallatidy
Apples and Oranges

„Apples and Oranges“ je skladba britskej rockovej skupiny Pink Floyd, ktorá bola v Spojenom kráľovstve vydaná v novembri 1967 ako tretí singel skupiny. Autorom piesne je niekdajší líder, gitarista a spevák Syd Barrett. Toto bola posledná skladba, ktorú napísal Barrett pre Pink Floyd, pretože na jar roku 1968 zo skupiny odišiel. Singel sa v britskej hitparáde neumiestnil.

Kompozícia 
Text skladby „Apples and Oranges“ pojednáva o dievke, ktorú stretol rozprávač v supermarkete, podľa rozhovoru v časopise Melody Maker ju Barrett údajne videl prechádzať sa v Richmonde. Barrettovou inšpiráciou bola jeho vtedajšia priateľka Lynsey Kornerová, ktorú v piesni popisuje. Jedná sa o jednu z mála skladieb Pink Floyd, ktorá sa zaoberá láskou.

Nahrávanie 
Nahrávanie obi dvoch piesní zo singlu prebiehalo v EMI Studios 24., 26. a 27. októbra 1967. Podľa Nicka Masona šlo o „nevyspytateľnú kompozíciu, ktorá by sa skvelo hodila na album, ale požiadavky na song zrejme nespĺňala“. Kvôli nedostatku času ju ale skupina pre singel nahrala. Singel v hitparáde prepadol, za čo podľa Rogera Watersa mohol producent Norman Smith, pretože pieseň ako taká bola podľa neho dobrá.

Live a alternatívne verzie 
Nie je evidovaný žiadny koncert, kde by Pink Floyd hrali skladbu „Apples and Oranges“. Taktiež bubeník Nick Mason si žiadne takéto vystúpenie nepamätá.

Pieseň „Apples and Oranges“ vyšiel ako monofonný singel (na B strane skladba „Paint Box“) iba v Spojenom kráľovstve (katalógové číslo: Columbia EMI DB 8410) dňa 17. novembra 1967. Ďalej vyšla na kompiláciach The Best of the Pink Floyd (1970; stereo mix) a 1967: The First Three Singles (1997) a na bonusovom CD The Early Singles box setu Shine On (1992). Na bonusovom treťom CD reedície albumu The Piper at the Gates of Dawn z roku 2007 sa táto skladba objavila dvakrát, v mono a stereo verzií.

Videoklip 
Propagačný čiernobiely videoklip ku skladbe „Apples and Oranges“ bol nahraný pre belgickú televíziu RTB 18. a 19. februára 1968 v štúdiu s rekvizitami obchodu so zeleninou. Na originálnu zvukovú stopu tu plejbekovo spieva Roger Waters, Syd Barrett už bol nahradený Davidom Gilmourom.

Obsadenie 
 Syd Barrett – elektrická gitara, spev
 Rick Wright – elektronický organ, vokály
 Roger Waters – basgitara, vokály
 Nick Mason – bicie, perkusie

Zdroj 

Piesne skupiny Pink Floyd
Single skupiny Pink Floyd
Single z 1967
Bluesrockové piesne
Tomáš Raček

Tomáš Raček (* 21. december 1947, Svätý Michal nad Žitavou) je slovenský divadelný, filmový a televízny herec, žijúci v Kanade, kde od roku 1990 pôsobil ako diplomat/kultúrny atašé na Česko-Slovenskej ambasáde v Ottawe. V Kanade začal používať umelecké meno Tomáš J.M. Raček. V hereckom povolaní pokračoval prostredníctvom hereckej agentúry A.K.A. Artists Management Ltd., so sídlom v Ottawe a bol reprezentovaný agentom. Venoval sa tiež javiskovej réžii. V súčasnosti je nezávislým hercom a režisérom.

Štúdium a umelecká kariéra 
Absolvent Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Hereckú kariéru začal v činohre Divadla Jozefa Gregora Tajovského vo Zvolene. Pôsobil ako herec v slobodnom povolaní a hosťoval v Slovenskom národnom divadle a na Novej scéne v Bratislave.

Filmografia

Referencie

Externé odkazy 
 
 
 Oficiálna stránka
 Osobnosti.cz
 Superfilm.sk
 YouTube

Slovenskí divadelní herci
Slovenskí televízni herci
Slovenskí filmoví herci
Členovia Divadla Jozefa Gregora Tajovského
Nová scéna
Osobnosti z Michala nad Žitavou
Micheil Javachišvili

Micheil Javachišvili (* 1880, Gruzínsko – † 1937, Tbilisi) bol gruzínsky básnik, prozaik a verejný činiteľ. Pracoval ako redaktor. Okrem vlastnej tvorby i prekladal.

Dielo 
 Kvači Kvačantiradze (1924)
 Jakos khiznebi (1925)
 Biely Golier (1926)
 Giwi šaduri (1928)
 Arsena Marabdeli (1932) 
 Kalis tvirti (1936)

Referencie 

Narodenia v 1880
Úmrtia v 1937
Gruzínski básnici
Gruzínski spisovatelia
Majstrovstvá Afriky v netballe 2015

Majstrovstvá Afriky v netballe 2015 boli v poradí 5. majstrovstvá Afriky v netballe žien, ktoré organizuje Africká netballová konfederácia (CANA). Konali sa od 28. júna1. júla 2015 v Gaborone, v Botswane, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa mal turnaj uskutočniť v Zambii a neskôr v Namíbii, tá sa ale vzdala hostiteľských práv a prenechala ich Botswane. Pôvodne sa malo zúčastniť 9 tímov, , ,  a  sa však účasti vzdali. Botswana bola organizátorom afrického šampionátu druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie aj v roku 2014. Titul získalo , ktoré sa umiestnilo v skupine pred  a .

Účastníci 

Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k júlu 2015.

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Afriky v netballe na stránke bnsc.co.bw 

Netball v 2015
Majstrovstvá Afriky v netballe
Netball
Dragan Đokanović

Dragan Đokanović (v srbskej cyrilike Драган Ђокановић, * 20. apríl 1958, Sarajevo, Socialistická republika Bosna a Hercegovina, Juhoslávia) je bosniansko-srbský politik, lekár pediater, gymnasta. Žije v Istočnom Sarajeve. Ženatý, má dvoch synov.
  
Dragan Đokanović je predsedom strany Demokratická strana federalistov (Demokratska stranka federalista).

Vzdelanie  
Đokanović dokončil základnú, strednú školu a lekársku fakultu Univerzity Sarajevo v roku 1984.

Politická činnosť 
Đokanović je jeden (24. október 1991) zo zakladateľov srbského parlamentu, v Bosne a Hercegovine. V rokoch 19911992 bol prezidentom Koordinačného orgánu Dohovoru o Juhoslávii (Konvencija o Jugoslaviji). Je signatár (9. januára 1992) ustanovujúceho aktu Srbskej republiky Bosny a Hercegoviny. V rokoch 19921993 bol poradcom v predsedníctve bosnianskej Republiky Srbskej (Republika Srpska, v srbskej cyrilike Република Српска). Od roku 1993 do roku 1994 bol ministrom vlády Republiky srbskej. V rokoch 2007 bol Dragan Đokanović kandidátom na prezidenta Republiky srbskej.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálny web
 "Tipy pediatra" Dr Dragan Đokanović
 Pantheon project from the Macro Connections group at The Massachusetts Institute of Technology Media Lab

Politici Republiky srbskej
Lekári Republiky srbskej
Osobnosti zo Sarajeva
Čierny potok (prítok Javorinky)

Čierny potok je tatranský potok v severnej časti Východných Tatier, v Javorovej doline. Zberá vody už v najvyšších častiach Čiernej doliny Javorovej a stáva sa vodným tokom nad Čiernymi spádmi. Valí sa cez nich Čiernym vodopádom do Čierneho Javorového plesa. Pleso dosahuje  krátkym podzemným úsekom a z neho vyteká cez Čierny les do Javorinky.

Geomorfologické celky 
Tatry, geomorfologický podcelok Východné Tatry, pričom tvorí hranicu medzi geomorfologickými časťami:
Vysoké Tatry (na západe)
Belianske Tatry (na východe)
Podtatranská brázda, geomorfologický podcelok Ždiarska brázda

Ústie  
Do Javorinky sa vlieva po veľmi krátkej ceste pod Konským žľabom.

Obce  
Tatranská Javorina

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Dunajca
Vodné toky vo Vysokých Tatrách
Vodné toky v Belianskych Tatrách
Vodné toky v Ždiarskej brázde
Vodné toky v okrese Poprad
Hľadá sa Nemo

Hľadá sa Nemo () je americký animovaný film z roku 2003, vytvorený štúdiom Pixar a Walt Disney.

Film dostal veľmi pozitívne recenzie a vyhral cenu akadémie za najlepší animovaný film. Uspel aj po komerčnej stránke, keďže sa z neho predalo 40 miliónov kópií na DVD a celosvetovo zarobil cez 864 miliónov dolárov. V roku 2008 ho Americký filmový inštitút zaradil medzi 10 najlepších animovaných filmov na svete. Pokračovanie filmu s názvom Hľadá sa Dory (angl. Finding Dory) mal premiéru 17. júna 2016.

Dej 

Príbeh začína spomienkou na udalosť, ku ktorej došlo pri narodení malého Nema. Vtedy prišla o život Nemova matka i všetci jeho súrodenci. Nemo ako jediný prežil a jeho otec ho vychovával sám, no strata zvyšku rodiny veľmi poznačila jeho spôsob výchovy. Stal sa veľmi opatrný a prirodzene nedovoľoval Nemovi podstupovať akýkoľvek risk. To však dospievajúceho Nema veľmi hnevalo, pretože si bol istý, že zvládne všetko aj sám. Príbeh naberá na dramatickosti nástupom Nema do školy, ktorý sa zmení v drámu. Nemo sa ocitá v moci potápača a Marlin so zábudlivou Dory putujú oceánom, aby Nema zachránili.

Hudba 
Hudba k filmu pochádza od Thomasa Newmana, brata Rendyho Newmana, „dvorného“ skladateľa hudby k filmom od štúdia Pixar. Práve Randy prišiel s nápadom použiť pieseň naspievanú nejakým známym interpretom. Titulnú skladbu Beyond The Sea tak naspieval Robbie Williams.

Venovanie 
Venované pamiatke Glenna McQuinna; tvorcovia sa rozhodli film venovať pamiatke animátora, ktorý sa podieľal na filme, no zomrel na rakovinu len niekoľko dní po jeho dokončení. Na jeho pamiatku bolo jeho menom pomenované fiktívne auto Blesk McQueenn.

Produkcia 
Film produkoval John Lasseter, ktorý napísal a zrežíroval aj film z roku 1995 Toy Story.

Pokračovanie 
V júni 2016 bolo uvedené do kín pokračovanie filmu s názvom Hľadá sa Dory. Uvedený bol rovnako ako prvý diel v 3D, ktorý bol v roku 2012 v predaji na Blu-ray.

Slovenský dabing 
 Michal Dutka – Alexander Gould (Nemo)
 František Výrostko – Albert Brooks (Marlin)
 Helena Krajčiová – Ellen DeGeneres (Dory)
 Marián Geišberg – Willem Dafoe (Gill)
 Slávka Halčáková – Vicki Lewis (Deb)
 Martin Kaprálik – Brad Garrett (Bloat)
 Kamila Magálová – Elizabeth Perkins (Coral)
 Daniel Dangl – Geoffrey Rush (Nigel)
 Ivan Laca – Andrew Stanton (Crush)
 Jozef Vajda – Barry Humphries (Bruce)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka Disney
 Oficiálna webstránka Pixar
 

Kreslené filmy USA
Filmy z 2003
Filmy štúdia Pixar
Kreslené filmy Disney
Panamerické majstrovstvá v canoe pole 2015

Panamerické majstrovstvá v canoe pole 2015 boli v poradí 9. panamerické majstrovstvá v canoe pole, ktoré organizuje Panamerická kanoistická konfederácia (COPAC). Konali sa od 22.23. augusta 2015 v Edmontone, v Kanade, za účasti 3 mužských a 4 ženských tímov. Kanada bola organizátorom panamerického šampionátu štvrtýkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 2001, 2009 a 2013 (iba turnaj žien). Zápasy sa odohrali v Rundle Park. Titul v obidvoch kategóriách získali družstvá domácej Kanady.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Finále

Ženy

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Panamerickej kanoistickej konfederácie 
 Panamerické majstrovstvá 2015 na stránke albertacanoepolo.com 
 Oficiálna stránka kanadského canoe pola 

Šport v 2015
Panamerické majstrovstvá v canoe pole
2015 v Kanade
Športové podujatia v Edmontone
Elsevier

Elsevier B.V. je vydavateľstvo vedeckej literatúry, ktoré sa špecializuje hlavne na medicínu a prírodné vedy a techniku. Je súčasťou skupiny Reed Elsevier. Centrála spoločnosti sa nachádza v holandskom Amsterdame, pobočky sa nachádzajú v Spojenom kráľovstve, USA, Mexiku, Brazílii, Španielsku a inde.

Hlavnými produktami sú vedecké periodiká a časopisy ako napr. The Lancet a Cell, vedecké monografie a učebnice ako Gray's Anatomy, databáza elektronických časopisov ScienceDirect, zbierky časopisov Trends a Current Opinion, a on-line bibliografická a citačná databáza Scopus. Prevádzkuje program a sieť Mendeley pre spravovanie a zdieľanie vedeckých článkov. Ročne vychádza asi 2200 titulov vedeckých časopisov s asi 250 000 odborných článkov.

Elektronické archívy, ktoré sú dostupné pre akademické inštitúcie s predplateným prístupom ako aj pre jednotlivcov obsahujú niekoľko miliónov publikácii. Ročne je z databáz stiahnutých okolo 240 miliónov dokumentov.

Elsevier spolu s vydavateľstvami Springer, John Wiley & Sons, Taylor & Francis a SAGE Publications patria medzi najvýznamneších vydavateľov vedeckých publikácií. Ich spoločný podiel na trhu sa pohybuje okolo 42%. Samotný Elsevier má podľa niektorých zdrojov približne štvrtinový podiel na trhu vedeckých časopisov v Británii
.

V roku 2010 malo vydavateľstvo celkové príjmy vo výške 3,2 miliardy amerických dolárov. Elsevier je pre neprimerané zisky (napr. vysoko nadpriemerné ceny predplatného) a politiku autorských práv vo vedeckých kruhoch silne kritizovaný.

Referencie

Externé odkazy 
 Elsevier Science & Technology pre Česko a Slovensko

Vydavateľstvá v Holansku
Vydavateľstvá v Spojenom kráľovstve
Gotham

Gotham (na Slovensku vysielaný aj pod názvom Gotham: Vojna gangov) je americký kriminálno-dramatický televízny seriál, ktorý vysielala stanica Fox od 22. septembra 2014 do  25. apríla 2019. Seriál je založený na postavách z komiksovej predlohy Batman, hlavne James Gordon a Bruce Wayne. Sleduje prvé roky Jamesa Gordona u polície v Gotham City, ďalej okrem Bruca Wayna rozpráva o pôvode mnohých Batmanovských kriminálnikoch, ako napr. Penguin, Riddler, Catwoman, Joker, Poison Ivy, Scarecrow, Hugo Strange, Two-Face a Mr. Freeze.

Na Slovensku mal Gotham premiéru 6. septembra 2015 na Markíze.

Postavy

Hlavné postavy

Vedľajšie postavy

Hosťujúce postavy

Série a časti

1. séria (2014-15)

2. séria (2015-16)

3. séria (2016-17)

4. séria (2017-18)

5. séria (2019)

Referencie

Externé odkazy
 
 
 Gotham na TV.com (po anglicky)
 Gotham na TV Guide (po anglicky)
 Gotham na The Futon Critic (po anglicky)
 
Batman
Televízne seriály USA
Kriminálne televízne seriály USA
Akčné televízne seriály
Dramatické televízne seriály
Televízne seriály FOX
Televízne seriály z roku 2014
Meno vetra

Meno vetra je román Patricka Rothfussa z roku 2007. Ide o prvú knihu zo série Príbeh kráľovraha. Hlavnou postavou tohto fantasy románu je Kvothe, mladý chlapec, ktorý vyrastal v rodine kočovných umelcov. Príbeh opisuje jeho cestu z kočovníctva, na osamelý život vo veľkomeste a neskôr na štúdium na univerzite.

V roku 2007 získal román ocenenie Quill Award a v roku 2008 Alex Award.

Zdroj 

Knihy z 2007
Fantasy knihy
Ignacy Mościcki

Ignacy Mościcki (* 1. december 1867, Mierzanowo, Poľsko – † 2. október 1946, Versoix, Švajčiarsko) bol poľský vedec, politik a medzivojnový prezident.

Životopis 
Pochádzal z majetnej rodiny strednej šľachty a študoval chémiu na technickej univerzite vo Viedni a technickej univerzite v Rige. V roku 1912 sa stal členom katedry chémie na univerzite v Ľvove, kde pracoval až do roku 1922. Do roku 1926 napísal vyše 60 vedeckých prác z odboru chémie, ktoré mu priniesli medzinárodné uznanie.

Tzv. Májový prevrat Józefa Piłsudského v máji 1926 spôsobil odchod vtedajšieho prezidenta Stanislava Wojciechowského. Maršal Piłsudski (sám ponuku na post prezidenta odmietol) navrhol Mościckieho do funkcie prezidenta a 1. júna 1926 ho Sejm aj zvolil. Do roku 1935 zostal v politickom tieni maršala Piłsudského bez toho, že by mal výrazný politický vplyv.

23. apríla 1935 (19 dní po Piłsudského smrti) nadobudla účinnosť nová poľská ústava, ktorá dávala prezdientovi ďalekosiahle právomoci (napr. právo počas vojny alebo výnimočného stavu nominovať svojho nástupcu). Hoci všetci očakávali, že prezident Mościcki po nadobudnutí platnosti novej ústavy odstúpi a budú sa konať voľby podľa nových pravidiel, Mościcki odstúpiť nechcel (jeho volebné obdobie končilo až v roku 1940).

Po Piłsudského smrti vznikli v Poľsku dve mocenské centrá – skupina „zámok“ (pomenovaná podľa prezidentského sídla – kráľovského zámku vo Varšave) a skupina „dôstojníkov“ okolo nového poľského maršala Edwarda Śmigły-Rydza.

Poľská porážka v septembri 1939 donútila Moścického k odstúpeniu. Najprv utiekol do Rumunska, odkiaľ v decembri 1939 odcestoval do Švajčiarska, kde v roku 1946 zomrel. Z podnetu Lecha Walesu a Józefa Glempa boli jeho ostatky v roku 1993 prenesené do Poľska a pochované v krypte katedrály sv. Jána vo Varšave. Ostatky jeho manželky sú pochované na varšavskom Powazkom cintoríne.

Na kráľovskom zámku bol v nedávnej minulosti znovu postavený mobiliár z jeho pracovne.

Referencie

Literatúra 
 Mościcki, Ignacy; Wałęsa, Lech; Drozdowski, Marian Marek. Ignacy Mościcki, Prezydent RP: Autobiografia. Warszawa: Wydawnictwo Bellona, 1993. 338 S. ISBN 83-11-08265-0.
 Lichocka, Halina. Ignacy Mościcki (1867-1946). Inżynier aj wynalazca. Warszawa, 2006. 313 S. ISBN 83-87992-45-3.
 Nowinowski, Sławomir M. Prezydent Ignacy Mościcki. Warszawa: BGW, 1994. 137 S. ISBN 83-7066-578-0.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Historia prezydentury. II Rzeczpospolita (Prezidenti Poľska v období Druhej Poľskej republiky) na Prezydent.pl

Zdroj 

Poľskí chemici
Poľskí politici
Prezidenti Poľska
Art Carney

Arthur William Matthew Carney (* 4. november 1918, Mount Vernon, New York, USA† 9. november 2003, tamže) bol americký herec, držiteľ Oscara za najlepší herecký výkon vo filme Harry a Tonto z roku 1974.

Filmografia (výber) 
 1941: Pot o' Gold 
 1964: The Yellow Rolls-Royce
 1967: Sprievodca ženatého muža 
 1974: Harry a Tonto
 1977: The Late Show
 1978: House Calls
 1979: Vo veľkom štýle
 1979: Sunburn
 1980: Defiance
 1980: Fighting Back
 1980: Roadie
 1981: St. Helens
 1981: Take This Job and Shove It
 1983: Better Late Than Never
 1984: The Naked Face
 1984: The Night They Saved Christmas
 1984: The Muppets Take Manhattan
 1985: The Blue Yonder
 1993: Posledný akčný hrdina

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroj 

Herci USA
Držitelia Oscara za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe
Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál)
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti z Mount Vernonu (New York)
Majstrovstvá Európy v horseballe 2015

Majstrovstvá Európy v horseballe 2015 boli v poradí 18. majstrovstvá Európy v horseballe, ktoré organizuje Medzinárodná horseballová federácia (FIHB). Konali sa v Bordeaux, vo Francúzsku v dňoch od 27.30. augusta 2015, za účasti 6 zmiešaných a 6 ženských tímov. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu deviatykrát, predtým hostilo podujatie mixu v rokoch 1992, 2001, 2007, 2011 a 2013, a podujatie žien v rokoch 2004, 2007 a 2010. Zápasy sa odohrali v Hale 4 výstaviska Parc des Expositions. Tituly obhájili obe družstvá domáceho Francúzska, ktoré vo finálových stretnutiach zvíťazili nad Španielskom, resp. Portugalskom.

Účastníci 

Mix

Ženy

Výsledky

Mix

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Mix

Ženy

Mix do 16 rokov

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej horseballovej federácie /
 Horseball na oficiálnej stránke Francúzskej jazdeckej federácie

Zdroje 
 Oficiálna stránka ME 2015 
 ME 2015 na oficiálnej stránke Medzinárodnej horseballovej federácie /
 ME 2015 na stránke horse-ball.org 

Šport v 2015
Majstrovstvá Európy v horseballe
Horseball
Hégias

Hégias (Hégias) môže byť:
 aténsky filozof (neoplatonik) v 5. stor. pred Kr., pozri Hégias (filozof)
 aténsky maliar váz v 5. stor. pred Kr., pozri Hégias (maliar váz)
 staroveký aténsky sochár, učiteľ Feidia, pozri Hégias (sochár)
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2013

Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2013 boli v poradí 7. Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konalo sa v Hamburgu, v Nemecku.

Po ťažkom súboji vyhralo družstvo Fínska bronzovú medailu. Zatiaľ čo Česko skončilo opäť na 4. mieste. Víťazom sa piatykrát stali florbalisti Švédska, ktoré vo finále porazilo Švajčiarsko. Juniorský tím Švajčiarska bolo po desiatich rokoch lepšie ako tretí.

V B divízii zvíťazilo družstvo Poľsko a o 2 roky by sa mali predstavili v A divízii na MSU19 2015. Naopak do divízie B zostúpilo družstvo Estónska.

Kvalifikácia

Arény

A Divízia

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

B Divízia

Základné skupiny

Skupina C

Skupina B

Play off

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Semifinále

Stretnutie o 11. miesto

B Finále (o 9. miesto)

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MSU19 2013
 MSU19 2013 na stránke Medzinárodnej florbalovej federácie

Florbal v 2013
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov
Florbal
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1948

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1948 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1948. Konal sa v Londýne, v Spojenom kráľovstve v dňoch od 31. júl12. augusta 1948, za účasti 13 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Argentíny a Pakistanu. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 6. vydanie. Zápasy sa hrali na 2 štadiónoch: zápasy základných skupín na 3 ihriskách Lyons Sports Club, Guinness Ground a zápasy play-off na hlavnom štadióneEmpire Stadium (predchodcovi dnešného štadióna, zbúraný v roku 2000). Titul získala štvrtýkrát v rade , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim .

Štadión

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke olympic.org

Zdroje 
 Oficiálne výsledky LOH 1948 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke FIH 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke todor66.com 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke the-sports.org 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke sports-reference.com 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke hockey.de 
 Hokejový turnaj LOH 1948 na stránke interiowo.pl 

Pozemný hokej v 1948
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách
Letné olympijské hry 1948
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1908

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1908 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1908. Konal sa v Londýne, v Spojenom kráľovstve v dňoch od 29.31. októbra 1908, za účasti 6 mužských tímov zo 4 krajín. Bol to prvý hokejový turnaj na Letných olympijských hrách. Zápasy sa hrali na štadióne White City Stadium, na ktorom sa odohrala takmer polovica všetkých olympijských súťaží. Titul získalo , ktoré reprezentovali anglickí hráči a ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . Stretnutie o 3. miesto sa nehralo, bronz získali porazení semifinalisti tvorení škótskymi a waleskými hráčmi Spojeného kráľovstva.

Štadión

Výsledky

Štvrťfinále

Stetnutie o 5. miesto

Semifinále

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke olympic.org

Zdroje 
 Oficiálne výsledky LOH 1908 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke FIH 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke todor66.com 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke the-sports.org 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke sports-reference.com 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke hockey.de 
 Hokejový turnaj LOH 1908 na stránke interiowo.pl 

Pozemný hokej v 1908
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách
Letné olympijské hry 1908
Bob's Burgers

Bob's Burgers je americký animovaný sitkom, ktorý vysiela stanica Fox od 9. januára 2011, v rámci nedeľňajšieho animovaného bloku seriálov, spolu so Simpsonovcami, Griffinovcami a i.

12. februára 2019 bola potvrdená desiata séria. Vysielať sa začala 29. septembra 2019.

Film založený na seriáli Bob's Burgers bude mať kinopremiéru 9. apríla 2021. Pôvodný dátum premiéry bol presunutý z 17. júla 2020 kvôli pandémii koronavírusu.

Dej
Seriál sa sústreďuje na rodinu Belcherovcov – Bob, Linda a ich deti Tina, Gene a Louise – a ich hamburgerovú reštauráciu.

Postavy

Belcherovci
 Robert "Bob" Belcher, Jr. (hlas H. Jon Benjamin)
 Linda Belcher (hlas John Roberts)
 Tina Ruth Belcher (hlas Dan Mintz)
 Gene Belcher (hlas Eugene Mirman)
 Louise Belcher (hlas Kristen Schaal)

Priatelia Belcherovcov
 Teddy Francisco (hlas Larry Murphy)
 Mort (hlas Andy Kindler)

Série a časti

1. séria (2011)

2. séria (2012)

3. séria (2012-13)

4. séria (2013-14)

5. séria (2014-15)

6. séria (2015-16)

7. séria (2016-17)

8. séria (2017-18)

9. séria (2018-19)

10. séria (2019-20)

11. séria (2020-21)

12. séria (2021-22)

13. séria (2022-23)

Film

Referencie

Externé odkazy
 
 

Kreslené seriály USA
Komediálne televízne seriály
Televízne seriály z roku 2011
Televízne seriály FOX
Reuters

Reuters je spravodajská agentúra, ktorú v roku 1851 v Londýne založil nemecký imigrant Paul Julius Reuter (* 1816†1899) ako prvú anglickú tlačovú agentúru. 

Agentúra Reuter 's Telegram Company najprv vysielala komerčné správy, v roku 1858 sa stali jej predplatiteľom prví vydavatelia novín. Prvá mimoeurópska pobočka bola založená v roku 1865 v egyptskej Alexandrii, už o rok neskôr to bola prvá ázijská pobočka v Bombaji a nakoniec roka 1874 bola založená prvá juhoamerická pobočka v čilskom Valparaíso. 

Pri dôraze na využívanie modernej techniky v roku 1982 agentúra začala používať elektrický prenos dát priamo do novín, ako prvá vysielala v roku 1925 správy rozhlasom, od roku 1927 používala ďalekopis a bola tiež prvou súkromnou firmou, ktorá v roku 1962 pre prenos správ použila satelit.

V roku 1984 sa agentúra stala akciovou spoločnosťou. Proti ovládnutiu inou agentúrou sa poistila založením spoločnosti Feuters Founders Share, ktorá drží špeciálnu zakladateľskú akciu a môže vetovať vstup nových akcionárov. V roku 2008 došlo k fúzii s kanadskou spoločností Thomson Corporation, ktorá sa špecializovala na poskytovanie finančných informácií a teraz nesie agentúra názov Thomson Reuters, sídlo má v New Yorku. V súčasnosti tvorí predaj dát finančným trhom 90% zisku, zvyšných 10% pripadá na spravodajstvo.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránky Reuters US

Zdroj 

Spravodajské agentúry
Organizácie založené v 50. rokoch 19. storočia
Červené pleso

Červené pleso v staršej literatúre Červené pleso kežmarské, Červené kežmarské pleso (, , ) je najväčšie z plies v Červenej doline na jej dolnom stupni, bezprostredne nad jazerným prahom.

Rozloha 
Má veľmi premenlivú pobrežnú líniu, vďaka ktorej často mení svoje rozmery. Má rozlohu  je  dlhé a  široké. Dosahuje maximálnu hĺbku . Má objem . Leží v .

Názov 
Zdanlivo červenkasté sfarbenie vody niektorí vedci, ktorí navštívili dolinu, vysvetľovali pobrežným porastom červeného lišajníka Lecidea confluens alebo obsahom železa v jazernej vode. Pozorný pozorovateľ však zbadá, že skaly v piesku majú jemnoružovú patinu, od ktorej zdá sa byť voda trochu červenkavá. Zdá sa, že je to skutočne tak, ale k tomu môže prispievať aj hra svetla a farieb, ktoré sa odrážajú od hladiny plesa.

Okolité vrcholy
Jastrabia veža () 
Belasá veža () 
Jahňací štít () – najvýchodnejší vrchol Vysokých Tatier 
Kozí štít ()

Vodný režim 
Z plesa vyteká Červený potok. Pleso v horúcich letách takmer vysychá. Rozmery plesa v priebehu času znázorňuje tabuľka:

Turistika  
Východiská
 Tatranské Matliare
 Biela voda - autobusová zástavka
 Tatranská Lomnica

Vstup do doliny: z autobusovej zástavky Biela voda chodníkom po  značke cez Šalviový prameň na Chatu pri Zelenom Plese, odkiaľ pokračuje smerom na severozápad serpentínami do Červenej doliny.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Červená dolina
Červené pleso
Poľská Veľká tatranská encyklopédia
Poloha na turistickej mape

Plesá Vysokých Tatier
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1920

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1920 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1920. Konal sa v Antverpách, v Belgicku v dňoch od 1.5. septembra 1920, za účasti 4 mužských tímov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 2. vydanie. Zápasy sa hrali na štadióne Beerschot Stadion. Titul obhájilo , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred  a .

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke olympic.org

Zdroje 
 Oficiálne výsledky LOH 1920 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke FIH 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke todor66.com 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke the-sports.org 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke sports-reference.com 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke hockey.de 
 Hokejový turnaj LOH 1920 na stránke interiowo.pl 

Pozemný hokej v 1920
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách
Letné olympijské hry 1920
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1932

Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1932 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1932. Konal sa v Los Angeles, v Spojených štátoch v dňoch od 4.11. augusta 1932, za účasti iba 3 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Japonska a domácich Spojených štátov. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 4. vydanie. Zápasy sa hrali na štadióne Los Angeles Memorial Coliseum, na ktorom sa odohrali aj v súťaže v atletike, lakrose, gymnastike a jazdectve. Titul obhájila , ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnila pred  a .

Štadión

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke olympic.org

Zdroje 
 Oficiálne výsledky LOH 1932 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke FIH 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke todor66.com 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke the-sports.org 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke sports-reference.com 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke hockey.de 
 Hokejový turnaj LOH 1932 na stránke interiowo.pl 

Pozemný hokej v 1932
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách
Letné olympijské hry 1932
Panamerické majstrovstvá vo faustbale 2015

Panamerické majstrovstvá vo faustbale 2015 boli 1. panamerické majstrovstvá vo faustbale, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 27.28. augusta 2015 vo Flanders, v štáte New Jersey, v Spojených štátoch, za účasti 4 mužkých a 4 ženských tímov. Pôvodne sa na turnaji mali predstaviť aj obe družstvá Argentíny. Zápasy sa odohrali v areáli klubu Swim and Sport Club Flanders. V oboch kategóriách zvíťazili družstvá favorizovanej Brazílie, ktoré vo finálových zápasoch vyhrali nad družstvami Čile.

Spolu s majstrovstvami národných družstiev sa uskutočnil aj Panamerický pohár klubov.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Ženy

Základná skupina

Play-off

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Panamerické majstrovstvá 2015 na oficiálnej stránke Faustbalovej asociácie USA 
 Panamerické majstrovstvá 2015 na stránke Medzinárodnej faustbalovej asociácie /

Faustbal v 2015
Panamerické majstrovstvá vo faustbale
Faustbal
Šport v New Jersey
2015 v USA
Daniela Ostatníková

Prof. MUDr. Daniela Ostatníková, PhD. (* 22. júl 1957) je slovenská lekárka, univerzitná profesorka, prednostka Fyziologického ústavu Lekárskej fakulty UK. V rokoch 2015 až 2019 bola prorektorkou pre medzinárodné vzťahy Univerzity Komenského v Bratislave.

Životopis 
V roku 1982 absolvovala štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského s vyznamenaním. V rokoch 1982 – 1989 pracovala ako sekundárna lekárka v Univerzitnej nemocnici v Bratislave, od roku 1989 pôsobí na Lekárskej fakulte UK. V roku 1998 ukončila postgraduálne štúdium v odbore normálna a patologická fyziológia, v roku 2005 habilitovala na docentku v tomto odbore a v roku 2012 bola po inauguračnom konaní na Univerzite Komenského vymenovaná za profesorku v odbore normálna a patologická fyziológia. Od roku 2010 je prednostkou Fyziologického ústavu LF UK, kde v roku 2013 založila Akademické centrum výskumu autizmu (ACVA). Absolvovala študijné pobyty v USA, je držiteľkou Fulbright fellowship a Tempelton fellowship. Je členkou Európskej akadémie vied a umení (Salzburg, Rakúsko) a viacerých ďalších vedeckých spoločností doma aj v zahraničí. Za svoju vedeckú a publikačnú činnosť získala viacero medzinárodných a národných ocenení. Na Lekárskej fakulte UK zastávala v rokoch 2007 – 2015 funkciu prodekanky pre zahraničné vzťahy, od februára 2015 do februára 2019 bola prorektorkou Univerzity Komenského v Bratislave. Je víťazka ankety Slovenka roka v kategórii Veda a výskum za rok 2012 a laureátkou Mimoriadnej ceny za celoživotné dielo Krištáľového krídla za rok 2020.

Referencie 

Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Slovenskí lekári
Slovenskí univerzitní profesori
Členovia Európskej akadémie vied a umení
Malé Biele plesá

Malé Biele plesá, Biele kežmarské plesá (, , ) je sedem drobných pliesok v SZ časti zoskupenia Bielych plies. Nachádzajú sa v hlavnej osi Doliny Bielych plies. Okrem Veľkého Bieleho plesa, ktoré leží na severovýchodnom okraji skupiny, má samostatný názov iba pleso medzi Žeruchovým prameňom a Veľkým Bielym plesom, na juh od neho – Trojrohé pleso. Ostatných sedem drobných plies je sústredených v severozápadnej časti zoskupenia.

Plesá sú v nadmorskej výške  do . K plesám nevedú turistické chodníky. Možno ich vidieť z Predného Kopského sedla.

Názov 
Majú spoločný názov Malé Biele plesá. Celé zoskupenie je však pomenované Biele plesá. Názov prevzali od Bieleho potoka, ktorý z nich vyteká a po spojení so Zelým potokom vytvára Kežmarskú Bielu vodu

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Dolina Bielych plies
Poloha na turistickej mape

Plesá Vysokých Tatier
Wes Craven

Wesley Earl „Wes“ Craven (* 2. august 1939, Cleveland, Ohio, USA† 30. august 2015, Los Angeles, Kalifornia) bol americký režisér a herec, tvorca nízkonákladových hororov. Vo svojich filmoch si väčšinou pre seba pripravil malú bezvýznamnú rolu. Jeho najvýraznejšia rola bola vo filme Nová nočná mora, kde hral sám seba.

Medzi jeho najznámejšie filmy patrí Nočná mora v Elm Street (1984), Nová nočná mora (1994) alebo hororová séria Vreskot.

Životopis 
Wes Craven  sa narodil v Clevelande v Ohiu, ako syn  Caroline ( Miller) a Paulovi Eugenovi Cravenovi. Bol vychovaný v prísnej baptistickej rodine. Získal  vysokoškolské štúdium v anglickom jazyku a psychológiu z Wheaton College v Illinois a magisterský titul v filozofii a písaní na Johns Hopkins University.

Wes krátko vyučoval angličtinu na Westminsterskej univerzite a bol profesorom humanitných vied na Clarkson College of Technology (neskôr Clarkson University) v New Yorku. Počas tejto doby si zakúpil použitú 16mm filmovú kameru a začal robiť krátke filmy. Keď ho jeho priateľ Tom Chapin informoval o posolstve v post-produkčnej spoločnosti v New Yorku, ktorú prevádzkoval jeho brat, budúca ľudová rocková hviezda Harry Chapin, Craven sa presťahoval na Manhattan. Jeho prvá tvorivá práca vo filmovom priemysle bola ako zvukový editor pre spoločnosť Chapin. Neskôr stal asistentom manažmentu spoločnosti a katapultoval sa na úpravu filmu  You've Got to Walk It Like You Talk It or You'll Lose That Beat (1971).

Cravenove diela majú tendenciu zdieľať a rozoznávať povahu človeka s realitou. Nočná mora v Elm Street sa napríklad zaoberala dôsledkami snov v reálnom živote. V ďalšom pokračovaní, film Nová nočná mora , poukazuje na herečku Heather Landerkamp, ktorá vo filme hrá samu seba, a prenasleduje ju desivý Freddy Krueger. Celý film sa pohybuje medzi strašidelnými víziami a realitou.

Vo filme Vreskot postavy často poukazujú na hororové filmy ktoré sa zároveň stanú skutočnou udalosťou. Vo filme tiež zaznie veta, kedy Billy Loomis (vo filme hrá Skeet Ulrich) povie svojej priateľke Sydney (Neve Campbell) že život je len veľký film. Film Vreskot patrí k najúspešnejšiemu filmu z celej jeho kinematografie. Dočkal sa až štyroch pokračovaní, z toho posledná štvrtá časť bol jeho posledným filmom.

Úmrtie 
Dňa 30. augusta 2015 zomrel na rakovinu mozgu vo svojom dome v Los Angeles, štyri týždne po jeho 76. narodeninách.

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 
 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Režiséri USA
Scenáristi USA
Filmoví producenti USA
Absolventi Johns Hopkins University
Úmrtia na rakovinu
Osobnosti z Clevelandu (Ohio)
Jason Derulo

Jason Joel Desrouleaux (* 21. september 1989, Miramar, Florida, USA), viac známy ako Jason Derulo, je americký spevák, textár a tanečník. Odkedy začal svoju hudobnú kariéru v roku 2009, celosvetovo predal viac ako 50 miliónov kópií singlov, medzi ktoré patria jeho najúspešnejšie „Wiggle“, „Talk Dirty“, „In My Head“ a „Whatcha Say“.

V roku 2015 vydal singel „Want to Want Me“ a oznámil vydanie svojho štvrtého štúdiového albumu Everything is 4, ktorý bol vydaný dňa 2. júna 2015.

Jason derulo 

Albumy
 Jason Derulo (2010)
 Future History (2011)
 Tattoos (2013)
 Talk Dirty (2014) (Americká reedícia albumu Tattoos)
 Everything Is 4 (2015)

Filmografia

Ocenenia a nominácie

Referencie

Zdroj 

Hiphopoví hudobníci USA
Popoví speváci USA
Speváci-skladatelia USA
Osobnosti z Floridy
Interpreti Warner Bros. Records
Angela Lansburyová

Dame Angela Brigid Lansburyová, DBE (; * 16. október 1925, Londýn, Spojené kráľovstvo† 11. október 2022, Los Angeles,  Kalifornia,  USA) bola britská herečka a speváčka.

Prvýkrát sa objavila v snímke Gaslight z roku 1944 v úlohu zlomyseľnej slúžky, za ktorej stvárnenie bola nominovaná aj na Oscara. Ďalej hrala napr. vo filmoch The Manchurian Candidate (1962), Bedknobs and Broomsticks (1971) alebo Kráska a zviera (1991).

V päťdesiatych rokoch sa dostala do newyorského divadla Broadway Theatre, kde zožala veľký úspech v muzikáloch Gypsy, Mame a Sweeney Todd. Z jej najnovších rolí je známe najmä stvárnenie spisovateľky Jessicy Fletcher v americkom televíznom seriáli To je vražda, napísala, v ktorom účinkovala v rokoch 1984 - 1996, či úloha Madame Arcati z broadwayskej hry Blithe Spirit.

Je nositeľkou radu významných ocenení, celkom päťkrát získala Tony Award a šesťkrát Zlatý glóbus a ako najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe bola i trikrát nominovaná na Oscara a celkom osemnásťkrát na Cenu Emmy.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 
 
 Angela Lansbury na FDb.cz

Zdroj 

Anglické filmové herečky
Anglické televízne herečky
Anglické divadelné herečky
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (dráma)
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Držitelia Drama Desk
Hollywoodsky chodník slávy
Držitelia Radu britského impéria
Držitelia ceny Grammy
Osobnosti z Londýna
Rozprávači audiokníh
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2007

Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2007 boli v poradí 22. majstrovstvá Ázie v basketbale žien, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v meste Inčchon, v Kórejskej republike v dňoch od 3.10. júna 2007, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 výkonnostných divízií. Družstvo Vietnamu sa predstavilo na turnaji po 33 rokoch. Kórejská republika bola organizátorom ázijského šampionátu žien štvrtýkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1965, 1974 a 1992, zakaždým v Soule. Zápasy sa hrali v aréne Samsan World Gymnasium s kapacitou 7 500 miest. Dvanásty titul získala domáca , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom titulu z .

Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 2008, ktoré hostil Peking. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.

Výsledky

Divízia I

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Divízia II

Základná skupina

Barážové stretnutia

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Ázie 2007 /
 Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
 Oficiálna stránka Juhokórejskej basketbalovej asociácie /

Zdroje 
 Majstrovstvá Ázie 2007 na stránke FIBA Asia (archive.org) 

 Majstrovstvá Ázie 2007 na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Ázie 2007 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Ázie 2007 na stránke asia-basket.com 

Basketbal v 2007
Ženy
Basketbal
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2009

Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2009 boli v poradí 23. majstrovstvá Ázie v basketbale žien, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v Čennai, v štáte Tamilnádu, v Indii v dňoch od 17.24. septembra 2009, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 výkonnostných divízií. India bola organizátorom ázijského šampionátu žien prvýkrát, predtým však hostila turnaj mužov v roku 1981. Zápasy sa hrali v aréne Jawaharlal Nehru Stadium s kapacitou 8 000 miest. Desiaty titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom titulu z .

Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 2010, ktoré organizovalo Česko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

Výsledky

Divízia I

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Divízia II

Základná skupina

Barážové stretnutia

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Ázie 2009 /
 Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
 Oficiálna stránka Indickej basketbalovej federácie

Zdroje 
 Majstrovstvá Ázie 2009 na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Ázie 2009 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Ázie 2009 na stránke asia-basket.com 

Basketbal v 2009
Ženy
Basketbal
2009 v Indii
Šport v Chennai
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2011

Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2011 boli v poradí 24. majstrovstvá Ázie v basketbale žien, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v meste Ōmura, v prefektúre Nagasaki, v Japonsku v dňoch od 21.28. augusta 2011, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 výkonnostných divízií. Po 14 rokoch sa na turnaji predstavilo družstvo Indonézie. Japonsko bolo organizátorom ázijského šampionátu žien šiestykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1982, 1994, 1995, 1999 a 2004. Zápasy sa hrali v aréne Municipal Sports & Culture Center. Titul obhájila , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad .

Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 2012, ktoré hostil Londýn. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.

Výsledky

Divízia I

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Divízia II

Základná skupina

Barážové stretnutia

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Ázie 2011 (archive.org) /
 Oficiálna stránka FIBA Asia (archive.org) 
 Oficiálna stránka Japonskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá Ázie 2011 na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Ázie 2011 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Ázie 2011 na stránke asia-basket.com 
 Majstrovstvá Ázie 2011 na stránke the-sports.org 

Basketbal v 2011
Ženy
Basketbal
2011 v Japonsku
Veľkopiatková dohoda

Veľkopiatková dohoda alebo Belfastská dohoda ( alebo Belfast Agreement,  alebo Comhaontú Aoine an Chéasta, ulst. šk. Bilfawst Greeance alebo Guid Friday Greeance) bol hlavný politický vývoj počas mierového procesu v Severnom Írsku v 90-tych rokoch. Na tejto dohode je založený systém vlády Severného Írska. Dohoda tiež vytvorila rad inštitúcií medzi Severným Írskom a Írskom a medzi Spojeným kráľovstvom a Írskom. 

Dohoda sa skladá z dvoch vzájomne prepojených dokumentov. Obe boli podpísané v Belfaste na Veľký piatok 10. apríla 1998. Sú to:

 1. mulistranícka dohoda väčšiny politických strán  Severného Írska;
 2. medzinárodná dohoda medzi britskou a írskou vládou (britsko - írska dohoda)

Dohoda stanovila komplexný rad ustanovení týkajúci sa mnohých oblastí vrátane.

 Postavenie a systém vlády Severného Írska v rámci Spojeného kráľovstva.
 Vzťah medzi Severným Írskom a Írskom.
 Vzťah medzi Írskom a Spojeným kráľovstvom.

Otázky týkajúce sa občianskych kultúrnych práv, vyraďovania zbraní spravodlivosti a polície boli ústrednými pre dohodu.

Dohoda bola schválená voličmi na celom Írskom ostrove v doch referendách usporiadaných 22. mája 1998. V Severnom Írsku boli voliči opýtaní, či podporia dohodu o multistarníctve. V Írsku boli voliči vyzvaní, či by umožnili štátu podpísať dohodu a umožniť nevyhnutné ústavné zmeny na uľahčenie jej fungovania. Britsko - írska dohoda vstúpila do platnosti 2. decembra 1999.  Demokratická unionistická strana (DUP) bola jediná hlavná strana Severného Írska ktorá oponovala Belfastskej dohode.

Zdroj

Dejiny Írska
Dejiny Spojeného kráľovstva
Politika v Írsku
Majstrovstvá sveta v biatlone 2016

Majstrovstvá sveta v biatlone 2016 boli 48. majstrovstvá sveta v biatlone, ktoré sa konali od 29. februára do 13. marca 2016 v nórskom Osle na štadióne Holmenkollen s kapacitou 25 000 divákov.

Bolo to šiestykrát, čo sa MS konali v Osle, naposledy to bolo v roku 2002, kde sa konali len preteky s hromadným štartom, pretože to bola jediná disciplína, ktorá nebola na Olympiáde v Salt Lake City. V ostatných rokoch konalo Oslo MS spoločne s nejakou krajinou.

Všetky výsledky z majstrovstiev sveta sa započítavali do Svetového pohára. 

Najúspešnejším pretekárom sa stal Francúz Martin Fourcade so ziskom štyroch zlatých a jednej striebornej medaily. Šesť medailí - maximum možných - získala zo žien Marie Dorinová Habertová z Francúzska (3 zlaté, 2 strieborné a 1 bronzovú medailu).

Voľba usporiadateľa 
Oslo bol jediný kandidát o hostiteľa šampionátu, takže rozhodnutie Medzinárodnej biatlonovej únie (IBU) na jeseň 2012 na svojej výročnej konferencii v Merane v Taliansku bol naozaj len formalita. Nórsko žiadalo o usporiadanie Majstrovstiev sveta v biatlone tretíkrát za sebou, v roku 2013 však organizáciu vyhralo Nové Město na Moravě a v roku 2015 fínsky Kontiolahti (v roku 2014 sa MS nekonali pre OH).

Program 
Celkovo sa bude rozdávať 11 sád medaily do 11 pretekov. Na programe sú všetky preteky, ktoré fungujú vo Svetovom pohári okrem zmiešanej štafety dvojíc.

Do posledných pretekov s hromadným štartom sa dostanú najlepší jednotlivci po spočítaní dovtedy získaných bodov zo šprintu, stíhačky a vytrvalostných pretekov.

Kompletný program:

Medailisti

Muži

Ženy

Zmiešaná štafeta

Referencie

Externé odkazy 
  biathlonworld.com – oficiálna stránka IBU
 oslo2016.no – oficiálna stránka šampionátu

Majstrovstvá sveta v biatlone
Biatlon v roku 2016
Športové podujatia v Nórsku
2016 v Nórsku
Šport v Osle
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2016

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2016 bola kvalifikácia vo florbale mužov na Majstrovstvá sveta 2016, ktorú organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Zúčastnilo sa jej rekordných 32 družstiev, ktoré súťažili o 15 postupových miest v 6 kvalifikačných skupinách. Nováčikmi kvalifikácie boli družstvá Islandu a . Kvalifikácia prebiehala od 2. do 14. februára 2016.

Účastníci kvalifikácie 

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IFF v roku 2015.

Priamy postup 
  (organizátor)

Amerika 
  Denver

Ázia a Oceánia 
  Phatthajá

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina o 5.7. miesto

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále 

Konečné poradie

Európa

Skupina 1 
  Nitra

Skupina 2 
  Tallinn

Skupina 3 
  Łochów

Skupina 4 
  Škofja Loka

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej florbalovej federácie

Zdroje 
 Americká kvalifikácia na stránke IFF 
 Ázijsko-oceánska kvalifikácia na stránke IFF 
 Európska kvalifikácia 1, 2, 3, a 4 na stránke IFF 
 Oficiálna stránka európskej kvalifikácie 1 
 Európska kvalifikácia 3 na stránke Poľského florbalového zväzu 
 Oficiálna stránka európskej kvalifikácie 4 

Florbal v 2016
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov
Narodenie presvätej Bohorodičky

Narodenie presvätej Bohorodičky alebo Narodenie našej presvätej Vládkyne, Bohorodičky Márie, vždy Panny je jedným z dvanástich veľkých cirkevných sviatkov gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. Slávi sa 8. septembra, je to prvý veľký sviatok liturgického roka.

Obsahom sviatku je udalosť narodenia Márie rodičom svätým Joachimovi a Anne. Ide o mimobiblickú udalosť, ktorá je zachytená v apokryfnom Jakubovom protoevanjeliu. Tento sviatok je akoby predobrazom sviatku Narodenia Pána, čo vidno v podobnej kompozícii ikony aj v texte tropára sviatku.

Sviatok sa v byzantskom obrade slávi už od 6. storočia.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Narodenie našej presvätej Vládkyne, Bohorodičky Márie, vždy Panny (8. september)
 Reč sv. Jána Damaského na Narodenie Bohorodičky

Gréckokatolícka cirkev
Liturgický rok
Kresťanské sviatky