joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Všemohúci

Všemohúci () je americký komédiálno-dramatický seriál CBS založený na rovnomennom filme z roku 2011, ktorý sa v USA vysielal od 22. septembra 2015 do 26. apríla 2016. Na Slovensku mal seriál premiéru 12. septembra 2018 na Pluske.

Obsadenie

Hlavné postavy 

 Jake McDorman ako Brian Finch
 Jennifer Carpenter ako zvláštna agentka FBI Rebecca Harrisová
 Hill Harper ako zvláštny agent FBI Spelman Boyle
 Mary Elizabeth Mastrantonio ako zvláštna agentka FBI Nakoreen "Naz" Pouranová

Vedľajšie postavy 

 Bradley Cooper ako americký senátor Edward "Eddie" Morra, pôvodná hlavná postava z filmu
 Analeigh Tipton ako Shauna, Brianova ex-priateľka
 Ron Rifkin ako Dennis Finch, Brianov otec
 Blair Brown ako Marie Finch, Brianova matka
 Megan Guinan ako Rachel Finch, Brianova sestra
 Tom Degnan ako agent FBI Jakoon "Ike", Mikeov partner a Brianov bodyguard
 Michael James Shaw ako agent FBI Daryl "Mike", Ikeov partner a Brianov bodyguard
 Colin Salmon ako Jarrod Sands
 Desmond Harrington ako agent SWAT Cakoey Rooks
 Georgina Haig ako Piper Bairdová
 Michael Devine ako James "Tech" Padgett

Série

Časti

1. séria (2015–16)

Vysielanie 

Seriál mal v USA premiéru 22. septembra 2015 na stanici CBS. V Kanade sa seriál vysielal súčasne s americkou premiérou na stanici Global. V Brazílii sa serial vysielal od 1. októbra 2015 na stanici Space. V Austrálii mal seriál premiéru 11. októbra 2015 na stanici Network Ten. V Taliansku mal premiéru 3. januára 2016 na stanici Rai 2. V Spojenom kráľovstve a Írsku mal seriál premiéru 17. februára 2016 na stanici Sky One.

Referencie

Externé odkazy 

 
 
 
 Všemohúci na SerialZone
 Všemohúci na Kinoboxe.cz
 
 Všemohúci na TV.com (po anglicky)

Televízne seriály USA
Kriminálne televízne seriály USA
Komediálne televízne seriály
Dramatické televízne seriály
Televízne seriály CBS
Televízne seriály z roku 2015
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe 2018

Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe 2018 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev Ázie a Pacifiku v tchoukballe, ktoré organizuje Ázijsko-pacifická tchoukballová federácia (APTBF). Konal sa v dňoch od 6.8. júla 2018 v Singapure, za účasti rekordných 13 mužských a 10 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Kambodže a Srí Lanky a ženské družstvá Kambodže, Thajska a Vietnamu. Singapur organizoval ázijský šampionát druhýkrát, predtým hostil toto podujatie v roku 2010. Zápasy sa odohrali v Our Tampines Hub. Tituly obhájili obe družstvá Taiwanu.

Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Malajzia. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá z mužskej kategórie.

Účastníci 
Muži

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Ženy

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Aréna

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 Oficiálna stránka Ázijsko-pacifickej tchoukballovej federácie archive.is

Zdroj 
 Mužský a ženský turnaj majstrovstiev 2018 na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 

Tchoukball v 2018
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe
Tchoukball
Panamerické majstrovstvá v tchoukballe 2018

Panamerické majstrovstvá v tchoukballe 2018 bol v poradí 4. turnaj panamerických majstrovstiev v tchoukballe, ktoré organizuje Panamerická tchoukballová federácia (PATF) v spolupráci s Medzinárodnou tchoukballovou federáciou (FITB). Konal sa v dňoch od 19.21. júla 2018 v Concordii, v provincii Entre Ríos, v Argentíne, za účasti 4 mužských a 5 ženských tímov. Okrem seniorských kategórií sa odohrali aj kategórie dorastencov do 12 a do 15 rokov a kategória veteránov nad 40 rokov. Zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio Capuchinos. Titul v mužskej kategórii obhájila Brazília, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad Uruguajom. U žien titul zasa obhájil Uruguaj po finálovej výhre nad Brazíliou.

Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Malajzia. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá z mužskej kategórie. Kedže sa piate družstvo z turnaja odhlásilo, postúpili všetky zúčastnené družstvá.

Účastníci 

Muži

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Ženy

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 Oficiálna stránka Argentínskej tchoukballovej asociácie

Zdroj 
 Mužský a ženský turnaj Panamerických majstrovstiev 2018 na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 

Tchoukball v 2018
Panamerické majstrovstvá v tchoukballe
Tchoukball
2018 v Argentíne
Ďumbier (národná prírodná rezervácia)

Ďumbier je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody NAPANT.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovský Ján v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1973 na rozlohe 2043,76 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. 

Rezervácia zahŕňa východné svahy Krakovej hole a Tanečnice, severné svahy Ďumbiera, vrch Štiavnicu a západné svahy Rovnej hole. Je súčasťou Národného parku Nízke Tatry. Chráneným územím prechádza modrá turistická značka vedúca z Liptovského Jána dolinou Štiavnica na Štefánikovu chatu.

Predmetom ochrany je: Hlavný hrebeň a severné svahy nad závermi dolín Ludárová, Bystrá, Štiavnica s typickým glaciálnym reliéfom (kary, ľadové kotly) na prevažne žulovom podklade. Stanovištia horského, alpínskeho a subalpínskeho stupňa. Prevaha smreka nad bukom.

Referencie

Pozri aj 
Ďumbier (vrch)
Národný park Nízke Tatry

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Ďumbier, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Národné prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Liptovský Mikuláš
Chránené územia Národného parku Nízke Tatry
Liptovský Ján
Majstrovstvá Európy v tchoukballe 2018

Majstrovstvá Európy v tchoukballe 2018 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev Európy v tchoukballe mužov a žien, ktoré organizuje Európska tchoukballová federácia (ETBF). Konal sa v dňoch od 2.5. augusta 2018 v Castellanze, v regióne Lombardsko, v Taliansku, za účasti 9 mužských a 9 ženských tímov. Taliansko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 2003, v Rimini. Zápasy sa odohrali v 3 halách multišportovej arény Palaborsani di Castellanza s kapacitou hlavnej haly 1 650 divákov. Okrem seniorských kategórií sa od 27. do 30. júla uskutočnili aj turnaje v troch dorasteneckých kategóriách (U12, U15, U18). V oboch kategóriách získali tituly družstvá domáceho Talianska. V mužskej kategórii zvíťazili nad obhajcom prvenstva z , u žien zvíťazili rovnako nad držiteľom predchádzajúceho titulu zo .

Taliansko bolo vybrané za organizátora v hlasovaní FITB v septembri 2017, keď vyhralo pred ponukou Francúzska.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Malajzia. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá z mužskej kategórie.

Účastníci 

Muži

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Ženy

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play-off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej tchoukballovej federácie 
 Oficiálna stránka Talianskej tchoukballovej federácie

Zdroje 
 Mužský a ženský turnaj ME 2018 na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 ME 2018 na stránke Talianskej tchoukballovej federácie 

Tchoukball v 2018
Majstrovstvá Európy v tchoukballe
Tchoukball
2018 v Taliansku
Majstrovstvá Afriky v tchoukballe 2018

Majstrovstvá Afriky v tchoukballe 2018 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev Afriky v tchoukballe, ktoré organizuje Africká tchoukballová konfederácia (CAT). Konal sa v dňoch od 16.18. augusta 2018 v Kampale, v Ugande, za účasti 5 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Maurícia. Titul obhájil Kamerun, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad Rwandou.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Malajzia. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

Účastníci 

Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.

Výsledky

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie

Zdroj 
 Majstrovstvá Afriky 2018 na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 

Tchoukball v 2018
Majstrovstvá Afriky v tchoukballe
Tchoukball
Svetový pohár vo vodnom póle žien 2018

Svetový pohár vo vodnom póle žien 2018 bol v poradí 17. turnaj svetového pohára vo vodnom póle žien, ktorý organizuje Medzinárodná plavecká federácia (FINA). Konal sa v meste Surguť, v autonómnom okruhu Chantyjsko-Mansijsko, v Rusku v dňoch od 4. do 9. septembra 2018, za účasti 8 tímov. Rusko bolo organizátorom ženského svetového pohára druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 2014, v Chanty-Mansijsku. Zápasy sa odohrali v plaveckom centre Olymp s kapacitou 500 miest doplnenou o dovybudovanou tribúnou pre 250 miest. Titul obhájilo družstvo , ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad domácim .

Kvalifikácia

Nasadenie do výkonnostných košov 
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín rozdelené do nasledovných výkonnostných košov:

Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FINA v roku 2017.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Svetového pohára 2018 /
 Oficiálna stránka Ruskej vodnopólovej federácie /

Zdroje 
 Svetový pohár 2018 na stránke Medzinárodnej plaveckej federácie 
 Svetový pohár 2018 na stránke todor66.com 
 Svetový pohár 2018 na stránke the-sports.org 

Vodné pólo v 2018
Svetový pohár vo vodnom póle
Vodné pólo
Vegas Golden Knights

Vegas Golden Knights je hokejový klub NHL sídliaci v Paradise v americkom štáte Nevada. Hrá v Pacifickej divízii Západnej konferencie.

História 
V roku 2017 sa rozhodla Národná hokejová liga vyhovieť žiadosti tímu o vstupe do NHL. 

Názov tímu obsahuje Knights, v preklade Rytieri, pretože v Las Vegas sídli oddiel Americkej vojenskej akadémie nazývaný Čierni rytieri, ale aj preto, lebo rytieri sú symbolom bojovnosti. Foley chcel nazvať jeho tím Black Knights, teda Čierni rytieri, no plány zlyhali po odvolaní sa spomínanej inštitúcie. Foley nechcel, aby sa mužstvo volalo Vegas Knights, pretože názov Knights už malo kanadské mužstvo London Knights. Golden, teda Zlatí, bolo pridané do názvu tímu, pretože ide o najvzácnejší kov, ale tiež preto, lebo Nevada je najproduktívnejším štátom v rámci zlata v USA. Z Las Vegas sa tak stalo len Vegas, pretože názov tímu pozostávajúci zo 4 slov by bol jednoducho príliš dlhý.

Mužstvo nemuselo budovať mládež na to, aby sa rozbehli. NHL vymyslela tzv. Expansion Draft, ktorý fungoval nasledovne: každé z 30 mužstiev NHL mohlo napísať zopár hráčov na listinu voľných hráčov. Vegas Golden Knights si neskôr volili z listiny svojich hráčov. Hneď v úvodnej sezóne podpísalo zmluvu s klubom 43 hráčov.

V doteraz jedinej sezóne v NHL Vegas excelovali, keď počas základnej časti premohli v tabuľke divízie všetkých 7 súperov a ovládli tak nielen divíziu, ale aj konferenciu. V play-off sa im podarilo ľahko prebojovať až do finále konferencie, kde zvíťazili. Vo finále o Stanley Cup dokonca najprv viedli, no napokon podľahli Capitals pri ich prvom ligovom titule 4-1 na zápasy.

História bránkoviska

Externé odkazy 
 stránka klubu na nhl.com

Hokejové kluby NHL
Georg Gänswein

Georg Gänswein (* 30. júl 1956, Waldshut-Tiengen, Nemecko) je nemecký rímskokatolícky arcibiskup, titulárny arcibiskup sídla Urbs Salvia, prefekt Pápežského domu a osobný sekretár emeritného pápeža Benedikta XVI.

Dňa 19. decembra 1982 prijal diakonskú vysviacku a dňa 31. mája 1984 kňazskú vysviacku z rúk arcibiskupa Freiburgu im Breisgau Mons. Oskara Saiera. V roku 2000 mu pápež sv. Ján Pavol II. udelil titul monsignor - Kaplán Jeho svätosti.

Od roku 2003 je osobným sekretárom kardinála Josepha Ratzingera, neskôr aj po jeho zvolení za pápeža Benedikta XVI. v roku 2005.

Benedikt XVI. ho dňa 7. decembra 2012 vymenoval za prefekta Pápežského domu vo Vatikáne a titulárneho arcibiskupa sídla Urbs Salvia.

Biskupskú vysviacku prijal na Slávnosť Zjavenia Pána dňa 6. januára 2013 v Bazilike sv. Petra vo Vatikáne. Vysvätil ho pápež Benedikt XVI. spolu so spolusvätiteľmi kardinálom Tarcisiam Bertonem SDB, štátnym sekretárom Vatikánu a kardinálom Zenonom Grocholewskim, prefektom Kongregácie pre katolícku výchovu.

31. augusta 2013 ho pápež František potvrdil vo funkcii prefekta pápežského domu.

Referencie

Iné projekty 

Nemeckí rímskokatolícki arcibiskupi
Alkylová skupina

Alkylová skupina alebo len alkyl je uhľovodíkový zvyšok, jednoväzbový radikál vznikajúci odštiepením vodíka od jedného z uhľovodíkov. Jeho všeobecný vzorec je CnH2n+1. Pokiaľ vznikol z cyklického uhľovodíka, nazýva sa cykloalkyl. Tieto majú všeobecný vzorec CnHn-1. Alkyly sa zvyčajne nevyskytujú osamotene, ale ako súčasť iného uhľovodíkového reťazca. Najjednoduchší alkyl sa nazýva metyl (CH3-) a je odvodený od metánu. V štruktúrnych vzorcoch sa ako všeobecné označenie pre alkyly používa písmeno R.

Alkylová skupina označuje nearomatické uhľovodíkové zvyšky. Aromatické uhľovodíkové skupiny sa potom označujú ako arylová skupina.

Názvoslovie 
Názov alkylu je odvodený od uhľovodíka, z ktorého vznikol, pričom jeho koncovka sa mení na -yl. Napríklad: metán - metyl, cyklopropán - cyklopropyl, izobután - izobutyl, atď.

Pokiaľ sa od daného uhľovodíka odštiepi viac než jeden vodík ponecháva sa pôvodný názov uhľovodíka (napr. bután) a pridáva sa k nemu číselná predpona podľa toho koľko vodíkov sa odštiepilo a za ňu koncovka -yl (napr. butándiyl pokiaľ sa odštiepili 2 vodíky, butántriyl pokiaľ sa odštiepili 3 vodíky, atď...). Medzi názov uhľovodíka a číselnú predponu môžeme takisto umiestniť číselný lokant pre presnejší názov (napríklad: bután-1,4-diyl pokiaľ sa vodíky odštiepili z 1. a 4. uhlíku).

Tabuľka názvov predpon odvodenách od prvých dvanástich alkánov:

Alkylové katióny, anióny a radikály 
Aj keď sú alkyly väčšinou súčasťou inej zlúčeniny, môžu sa vyskytnúť aj samostatne. Samostatné alkyly sa môžu vyskytovať ako katióny, vtedy sa označujú ako karbokatióny; ako anióny, kedy ide o karbanióny; alebo ako voľné radikály. Väčšina alkylových voľných radikálov kvôli svojej vysokej reaktivite rýchlo zaniká, niektoré sú však pomerne stabilné. Karbokatióny sa zvyčajne pripravujú pomocou superkyselín, karbanióny pomocou silných zásad a radikály alkylov zvyčajne pomocou fotochemických reakcií.

Referencie 

Funkčné skupiny
Canoe polo na Ázijských hrách 2018

Canoe pólo na Ázijských hrách 2018 bol canoepólový turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 2018. Išlo o demonštračný šport, preto sa z neho medaily nezapočítavali do medailovej tabuľky krajín. Konal sa v Palembangu, v Indonézii v dňoch od 27. do 29. augusta 2018, za účasti 8 mužských a 7 ženských tímov. Canoepolový turnaj mal na hrách premiéru a s ambíciou dostať sa na Ázijské hry 2022 v Chang-čou už ako oficiálny šport. Zápasy sa odohrali v Jakabaring Sport City Swimming Pool s kapacitou 1 000 divákov.

V mužskej kategórii získalo titul , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad . U žien získal titul , ktorý vo finále vyhral nad .

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Turnaj mužov

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Nadstavbová fáza

Skupina o 5.8. miesto

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Turnaj žien

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Nadstavbová fáza

Skupina o 5.7. miesto

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka hier /(po indonézsky)
 Oficiálna stránka Ázijskej kanoistickej federácie 

Canoe polo
Ázijské hry 2018
Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2018

Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2018 bol v poradí 19. turnaj majstrovstiev sveta vo volejbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konal sa v dňoch od 9.30. septembra v deviatich mestách Talianska a Bulharska: Rím, Assago, Bari, Bologna, Florencia, Turín, Sofia, Ruse a Varna, za účasti 24 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Slovinska. Prvýkrát tak turnaj majstrovstiev sveta spoluhostili dve krajiny. Taliansko organizovalo mužský svetový šampionát tretíkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1978 a 2010; Bulharsko zasa organizovalo toto podujatie v roku 1970. Titul obhájilo , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .

FIVB pridelila Taliansku a Bulharsku právo hostiť MS 2018 vo švajčiarskom Lausanne 9. decembra 2015. O dva roky neskôr sa rozhodlo aj o deviatich organizátorských mestách so záverečnými zápasmi v Turíne.

Kvalifikácia

Arény

Nasadenie do výkonnostných košov 
FIVB nasadila pred žrebovaním do skupín, ktoré sa uskutočnilo 30. novembra 2017, družstvá do nasledujúcich výkonnostných košov, v ktorých zohľadnila organizátorské družstvá a umiestnenie vo svetovom rebríčku:

Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k 7. júlu 2017.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A 
 Florencia

Skupina B 
 Ruse

Skupina C 
 Bari

Skupina D 
 Varna

2. fáza

Skupina E 
 Assago

Skupina F 
 Bologna

Skupina G 
 Sofia

Skupina H 
 Varna

3. fáza

Skupina I 
 Turín

Skupina J 
 Turín

Play-off 
 Turín

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej volejbalovej federácie 
 Oficiálna stránka Talianskej volejbalovej federácie 
 Oficiálna stránka Bulharskej volejbalovej federácie

Zdroje 
 Oficiálna stránka MS 2018 
 MS 2018 na stránke Talianskej volejbalovej federácie 
 MS 2018 na stránke todor66.com 
 MS 2018 na stránke the-sport.org 

 
Volejbal v 2018
Volejbal
Volejbal
2018 v Taliansku
2018 v Bulharsku
Bolívijské národné futsalové družstvo žien

Bolívijské národné futsalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Bolíviu v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federación Boliviana de Fútbol (FBF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2009. Jeho najlepším výsledkom je bronzová medaila na Juhoamerických hrách v roku 2018.

Vrcholné podujatia 
Bolívijské družstvo sa predstavilo na 2 turnajoch juhoamerických majstrovstiev, prvýkrát v roku 2009. Na turnaji konanom v Brazílii zvíťazilo v zápase s  a obsadilo konečné 6. miesto. O 8 rokov neskôr, v roku 2017 v Uruguaji, bodovalo v dvoch zápasoch. Zo základnej skupine však nepostúpilo a prehralo aj v zápase o 7. miesto s .

V roku 2018 sa zúčastnilo prvého futsalového turnaja na Juhoamerických hrách, ktoré organizovalo bolívijské mesto Cochabamba. Po výhrach nad  a  v jedinej hranej skupine obsadilo v tabuľke 3. mesto a získalo tak bronzové medaily.

Výsledky 
Majstrovstvá Južnej Ameriky 

Juhoamerické hry 

Svetový turnaj žien 
 nezúčastnilo sa

Celková štatistika zápasov 
aktualizované k 1. septembru 2018

Referencie

Pozri aj 
 Bolívijské národné futsalové družstvo mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Federación Boliviana de Fútbol

Zdroj 
 Zápasy družstva na futsalplanet.com 

Národné futsalové družstvá
Futsal
Národné
Fortnite Battle Royale

Fortnite Battle Royale je bezplatná počítačová hra  vytvorená a uvedená spoločnosťou Epic Games. V septembri 2017 (konkrétne 26. septembra) bola vydaná pre systémy Microsoft Windows, MacOS, PlayStation 4 a Xbox One, pre iOS v apríli 2018, pre Nintendo Switch v júni 2018 a verzia pre Android vyšla v auguste 2018. Je podobná inej hre od Epicu: Fortnite: Save the World, z ktorej prebrala pomerne zásadný prvok; hráči môžu rozložiť väčšinu objektov v hre a získať tak materiály, ktoré môžu v rámci svojej stratégie použiť na vybudovanie opevnení. Hra umožňuje obmedzené prepojenie medzi platformami.

Myšlienka na Fortnite Battle Royale vznikla po vydaní podobnej hry PlayerUnknown Battlegrounds (PUBG), ktorá zaznamenala v roku 2017 rekordné počty hráčov. Vďaka jej komerčnému úspechu sa Epic Games rozhodli vytvoriť niečo podobné. Od júla 2018 sa v hre objavilo viac ako 125 miliónov hráčov a odhaduje sa, že jej autori získali viac ako 1 miliardu amerických dolárov v mikrotransakciách. Fortnite: Battle Royale sa stala kultúrnym fenoménom. 

Fortnite sa ako celok vyvíja po sezónach.

Súdy a žaloby 
V januári 2018 spoločnosť Bluehole PUBG Corp., juhokórejská spoločnosť stojaca za PlayerUnknown Battlegrounds (PUBG), podala žalobu proti Epic Games kvôli kopírovaniu ich hry a používateľského rozhrania. Podľa spoločnosti Korea Times sa očakávalo, že Bluehole má malú šancu na úspech, pretože by bolo ťažké určiť orginalitu. Spoločnosť PUBG Corp žalobu v júni 2018 z nezverejnených dôvodov stiahla.

V máji 2018 spoločnosť Epic Games podala žalobu na Thomasa Hannaha po tom, čo zverejnil informácie týkajúce sa 4.sezóny. 

Popularita tanečných emotov Fortnite, ktoré si vypožičiavajú z tanečných pohybov v populárnej kultúre, viedli tvorcov týchto tancov k tomu, aby vyjadrili obavy v súvislosti s týmito krokmi, ktoré predáva Epic, hoci takéto tanečné pohyby nemôžu byť chránené autorskými právami.
Medzi nimi patrí rapper 2 Milly v súvislosti s jeho "Milly Rock" a herec Donald Faison v súvislosti s tanečným pohybom, ktorý použil na televíznej scére Scrubs. 2 Milly začala podnikať žalobu proti spoločnosti Epic s porušovaním autorských práv v rámci tanečného emotu založeného na "Milly Rock", ako aj uplatňovaním nárokov na ochranu osobnostných práv podľa kalifornského práva.

Zdroj 
 Fortnite wiki
https://www.sector.sk/sprava/40916/epic-ma-problemy-pre-tanecne-emote-vo-fortnite.htm

Epic Games
Videohry
Počítačové hry z 2017
Battle Royale
Roháčka (geomorfologický podcelok)

Roháčka je geomorfologický podcelok Čiernej hory. Najvyšší vrch podcelku je rovnomenný vrch, dosahujúci výšku .

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Čierna hora → Roháčka
***
 
Podcelok leží v severnej časti Čiernej hory a v rámci pohoria ho na juhovýchode od susedných Bujanovských vrchov oddeľuje údolie Bystrej. Na východe a severe susedí Šarišská vrchovina, severozápadne leží Branisko a jeho podcelok Sľubica a Hornádske podolie, patriace do Hornádskej kotliny. Juhozápadným smerom ležia Volovské vrchy s podcelkom Hnilecké vrchy.

Významné vrcholy 
 Roháčka – najvyšší vrch podcelku i pohoria ()
 Koľvek ()
 Holý hŕbok ()

Doprava 
Západným okrajom územia vedie v údolí Hornádu cesta II/547 (Krompachy – Margecany – Košice), juhovýchodný okraj vymedzuje cesta II/546 (Margecany – Prešov). Západným okrajom podcelku vedie železničná trať Žilina – Košice.

Turizmus 
Z Kluknavy do Klenova vedie  modro značkovaná turistická trasa cez najvyšší vrch Roháčka, na ktorý sa v sedle pod týmto vrcholom pripája  žltá značka z Margecian.

Referencie 

Geomorfologické podcelky na Slovensku
Čierna hora (pohorie na Slovensku)
Bujanovské vrchy

Bujanovské vrchy sú geomorfologický podcelok Čiernej hory. Najvyšší vrch podcelku je Suchý vrch, dosahujúci výšku .

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Čierna hora → Bujanovské vrchy
***
 
Podcelok leží na severe centrálnej časti Čiernej hory a v rámci pohoria susedí na severozápade s Roháčkou, na juhovýchode s podcelkami Pokryvy a Sopotnické vrchy. Na severovýchode susedí Šarišská vrchovina, západným smerom nadväzujú Volovské vrchy s podcelkami Hnilecké vrchy a Kojšovská hoľa.

Významné vrcholy 
 Suchý vrch – najvyšší vrch podcelku ()
 Šľuchta ()
 Bujanov ()

Ochrana prírody 
V Bujanovských vrchoch ležia maloplošné chránené územia Margecianska línia a Bujanovská dubina.

Doprava 
Západným okrajom územia vedie cesta II/547 (Krompachy – Margecany – Košice), severovýchodný okraj vymedzuje cesta II/546 (Margecany – Prešov). Centrálnou časťou masívu vedie Bujanovským tunelom železničná trať Žilina – Košice.

Turizmus 
Z Klenova k železničnej zastávke Ružín vedie  modro značkovaná turistická trasa. Významnú úlohu pre rozvoj turizmu zohráva vodná nádrž Ružín.

Referencie 

Geomorfologické podcelky na Slovensku
Čierna hora (pohorie na Slovensku)
Sopotnické vrchy

Sopotnické vrchy sú geomorfologický podcelok Čiernej hory. Najvyšší vrch podcelku je Somár, dosahujúci výšku

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Čierna hora → Sopotnické vrchy
***
 
Podcelok leží na východe centrálnej časti Čiernej hory a v rámci pohoria susedí na západe s Bujanovskými vrchmi, na juhozápade s podcelkom Pokryvy a južným smerom nadväzuje Hornádske predhorie. Na východe susedí Košická kotlina s podcelkom Toryská pahorkatina a severne leží Šarišská vrchovina.

Významné vrcholy 
 Somár – najvyšší vrch podcelku ()
 Tlstá ()
 Ostrá ()

Ochrana prírody 
V Sopotníckych vrchoch leží maloplošné chránené územie, národná prírodná rezervácia Humenec.

Doprava 
Južným okrajom územia vedie údolím Hornádu železničná trať Žilina – Košice.

Turizmus 
Najvýznamnejšou z turistických trás v tejto časti pohoria je  červeno značkovaná Cesta hrdinov SNP, na ktorú sa pripájajú viaceré miestne turistické trasy.

Referencie 

Geomorfologické podcelky na Slovensku
Čierna hora (pohorie na Slovensku)
Emil Gallo

Emil Gallo (*1. mája 1924, Kraľovany) bol vyučený inštalatér. Známym sa stal vďaka póze na fotografii Ladislava Bielika, na ktorej sa v roku 1968 postavil okupačnému tanku s odhalenou hruďou.

Biografia 
Z rodnej obce sa presťahoval do Bratislavy na Sokolskú ulicu. Žil životom obyčajného občana. Pracoval ako inštalatér a spolu s manželkou mali štyri deti. Po tragickej smrti manželky v roku 1963 sa o deti musel starať celkom sám. Tri roky po vpáde vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska, v roku 1971, spáchal samovraždu. Svetoznámym, aj keď bezmenným, sa stal pod názvom “Muž s odhalenou hruďou pred okupačným tankom“. Jeho totožnosť bola zistená až v roku 1991. Fotografia bola zaradená do výstavnej kolekcie World Press Photo − 1968. Neskôr snímku vybrali do najrenomovanejších súborov najlepších fotografií 20. storočia.

Odkaz v umení a kultúre 

 Slovenská pošta vydala 21. augusta 2018 hárček v edícii Umenie: "Ladislav Bielik – Muž s odhalenou hruďou."
 Národná banka Slovenska vydala striebornú zberateľskú mincu v hodnote 10 Euro "Nenásilný spontánny odpor občanov proti vstupu vojsk Varšavskej zmluvy v auguste 1968"
 0 Euro souvenir bankovka "50. výročie odporu proti okupácii"

Zaujímavosti 

 Autorstvo fotografie si prisvojovali mnohí fotografi a agentúry.
 Niektoré dobové periodiká zle lokalizovali miesto a pod fotografiu často písali mesto Praha.
 V českej učebnici dejepisu z roku 1995 sa ako miesto fotografie uvádza Budapešť.
 Nemecká agentúra DPA až do roku 1999 pripisovala právnu licenciu Petrovi Stefanovi Lutzovi, ktorý denník Smena s uverejnenou fotografiou vyniesol z vtedajšieho Československa. Lutz roky za fotografiu poberal honoráre.
 Od roku 1999 sú vlastníkmi autorských práv fotografie dedičia Ladislava Bielika.
 Originál fotografie s rozmermi 30 x 45 cm sa v roku 2003 predal za 1288 Eur.

Referencie 

Obete samovrážd
Dejiny Česko-Slovenska
Pražská jar
Studená vojna
1968
Pokryvy

Pokryvy sú geomorfologický podcelok Čiernej hory. Maximum podcelku dosahuje vrchol s rovnomenným názvom Pokryvy, ktorý má

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Čierna hora → Pokryvy
***
 
Podcelok zaberá juhozápad centrálnej časti Čiernej hory a v rámci pohoria susedí na juhovýchode Hornádske predhorie, severovýchodným smerom sa rozkladajú Sopotnické vrchy a na severozápade nadväzujú Bujanovské vrchy. Západne ležia Volovské vrchy s podcelkom Kojšovská hoľa.

Významné vrcholy 
Pokryvy - najvyšší vrch podcelku ()
Vysoký vrch ()
 Bokšovská skala ()
 Sivec ()

Ochrana prírody 
V tejto časti pohoria ležia maloplošné chránené územia:
 Sivec – národná prírodná rezervácia
 Vozárska – národná prírodná rezervácia
 Vysoký vrch – prírodná rezervácia

Doprava 
Západným okrajom územia vedie cesta II/547 (Krompachy – Margecany – Košice). Severným a východným okrajom vedie železničná trať Žilina – Košice.

Turizmus 
Centrálnou časťou územia vedie  červeno značkovaná Cesta hrdinov SNP, na ktorú sa pripája sieť lokálnych trás z okolitých obcí. Významnú úlohu pre rozvoj turizmu zohráva vodná nádrž Ružín a Kysacký hrad.

Referencie 

Geomorfologické podcelky na Slovensku
Čierna hora (pohorie na Slovensku)
Zádielska planina

Zádielska planina je geomorfologický podcelok Slovenského krasu. Nachádza sa v jeho východnej časti.

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Slovenský kras → Zádielska planina
***
 
Podcelok zaberá východnú časť Slovenského krasu a v rámci krajinného celku susedí na východe s Jasovskou planinou, oddelenou hlbokou dolinou Hájskeho potoka, západným smerom je Zádielskou tiesňavou oddelená planina Horný vrch a na juhu sa rozkladá Turnianska kotlina. Na juhovýchode leží Košická rovina, podcelok Košickej kotliny. Severným smerom nadväzujú Volovské vrchy s podcelkom Pipitka.

Vybrané vrchy 
 Grečov vrch ()
 Ďurkova skala ()
 Hájska vyhliadka ()

Chránené územia 
Územie patrí do Národného parku Slovenský kras a z maloplošných chránených území tu leží národná prírodná rezervácia Zádielska tiesňava a Turniansky hradný vrch.

Turizmus 
Turisticky atraktívne územie má vybudovanú sieť turistických chodníkov, ktoré vedú tak okrajovými roklinami, ako aj planinou. V Zádielskej doline je významné rázcestie, kde sa stretáva 6 značených chodníkov. Okrem prírodných zaujímavostí je turistickým lákadlom i zrúcanina Turnianskeho hradu.

Doprava 
Južným okrajom územia vedie európska cesta 58 v koridore cesty I/16 (Rožňava – Košice). Z nej sú ľahko dostupné obce Zádiel, Turňa nad Bodvou i Háj, tvoriace východiská pre návštevníkov tejto časti Slovenského krasu.

Referencie

Iné projekty 

 
Planiny na Slovensku
Geomorfologické podcelky na Slovensku
Skrol

Skrol je český avantgardný post-industriálny súbor, niekedy tiež označovaný ako "martial industriálny", aktívny od roku 1995. Pre jeho tvorbu je typické špecifické prepojení súdobej klasickej hudby s industriálnými a dark-ambientnými technikami.

Členovia 
 Vladimír Hirsch – autor hudby, klávesové nástroje, samplery, spev
 Martina Sanollová – spev, klávesy
 Tom Saivon – digitálna technika, texty

Diskografia 

Albumy :

 Heretical Antiphony, M.D.Propaganda, Nemecko, CD, 1996, vydané 1999 
 The Fall Verified, CatchArrow Recordings, CD, 1997, Česko 
 Insomnia Dei, RRRecords, USA, CD, 2002 
 Dances And Marches For The Orphan Age, Dagaz Music, Portugalsko, CD, 2005, remaster 2014 (CSIndustrial)
 New Laws / New Orders, Twilight Records (Argentina), 2009

10´´ :
 Martyria, Power & Steel, vinyl, 1999, Nemecko

Minialbumy :
 Aegis, CatchArrow Recordings, CDr, 1998, Česko

Kompilácie : 

 Thorak, WAVS 2003 Records, CD, 1998, (skladba „Ewigkeit“)
 Behind The Iron Curtain / Ten Years Of Madness, Achtung Baby! Records 2 CD, 2000, (skladba „Fall A Prey“)

Video / DVD  :
 What The Eye Have Seen Have Not Seen, Ars Morta Universum, DVD, VHS, 1999

Odkazy 
 recenzia alba Skrol - Dances and Marches for the Orphan Age
 Olivier Bernard - Anthologie de l'ambient  (francouzsky)
 kratšia recenzia alba Skrol - Dances and Marches for the Orphan Age (anglicky)
 recenze SKROL - Heretical Antiphony (nemecky)
 Diskografia  (anglicky)
 Hudební skupiny.cz 
 Industrial art  (anglicky)

Reference 

České hudobné skupiny
Plešivská planina

Plešivská planina je geomorfologický podcelok Slovenského krasu. Nachádza sa v jeho severozápadnej časti, medzi údoliami riek Štítnik, Slaná a Honský potok.

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Slovenský kras → Plešivská planina
***
 
Podcelok leží v severnej polovici centrálnej časti Slovenského krasu, západne od mesta Rožňava. Na východe susedí s Rožňavskou kotlinou, severným smerom nadväzuje Revúcka vrchovina s podcelkami Turecká a Hrádok. Západným smerom pokračuje krajinný celok Koniarskou planinou a južným smerom Silickou planinou, medzi nimi sa na juhovýchode územia krajmo dotýka Rimavská kotlina, podcelok Juhoslovenskej kotliny.

Vybrané vrchy 
 Bučina ()
 Vlčí štít ()
 Ostrý vŕšok ()

Chránené územia 
Územie patrí do Národného parku Slovenský kras a z maloplošných chránených území tu leží prírodná rezervácia Gerlašské skaly a národná prírodná pamiatka Diviačia priepasť.

Turizmus 
Aj táto časť Slovenského krasu má vybudovanú sieť turistických chodníkov, ktoré vedú planinou. Najväčšia hustota trás je v severnej časti, v blízkosti PR Gerlašské skaly, kde sa stretávajú i chodníky, vedúce z južnej časti planiny.

Doprava 
Južným okrajom územia vedie európska cesta 58 v koridore cesty I/16 (Lučenec – Košice), ako aj železničná trať Zvolen – Košice. Na ne nadväzujú komunikácie, vedúce západným okrajom územia, a to cesta II/587 (Plešivec – Štítnik) a železničná trať Plešivec – Slavošovce. Severným okrajom vedie cesta II/526 (Štítnik – Rožňava).

Referencie

Iné projekty 

Slovenský kras
Planiny na Slovensku
Geomorfologické podcelky na Slovensku
Dobšinské predhorie

Dobšinské predhorie je geomorfologický podcelok Revúckej vrchoviny. Nachádza sa v jej severovýchodnej časti a najvyšší vrch Veľký Radzim dosahuje

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Revúcka vrchovina → Dobšinské predhorie
***

Vymedzenie 
Podcelok leží v severovýchodnej časti Revúckej vrchoviny, z východu ohraničený údolím Slanej a Dobšinského potoka. Východným a severným smerom ležia Volovské vrchy s podcelkami Zlatý stôl, Knola a Havranie vrchy. Severozápadným smerom ležia Stolické vrchy s podcelkom Stolica, juhozápadným a južným smerom pokračuje Revúcka vrchovina podcelkami Hrádok a Turecká.

Vybrané vrchy 
 Veľký Radzim () – najvyšší vrch podcelku i pohoria
 Spúšťadlo ()
 Bučina ()

Turizmus 
Touto časťou pohoria vedie  zeleno značený Chodník Pavla Jozefa Šafárika, ktorý smeruje cez Brdárku a Kobeliarovo. Z Brdárky do Vlachova vedie  žlto značená trasa. Turisticky atraktívne sú opustené banské diela, ktoré sa zachovali vo viacerých lokalitách Dobšinského predhoria.

Doprava 
Východným okrajom vedie údolím Slanej cesta I/67 (Rožňava – Poprad), ako aj železničná trať Rožňava – Dobšiná.

Referencie 

Revúcka vrchovina
Predhoria na Slovensku
Geomorfologické podcelky na Slovensku
Hrádok (geomorfologický podcelok)

Hrádok je geomorfologický podcelok Revúckej vrchoviny. Nachádza sa v jej východnej časti a najvyšší vrch Magura dosahuje  Vo východnej časti leží geomorfologická časť Štítnické podolie.

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Revúcka vrchovina → Hrádok
***

Vymedzenie 
Podcelok leží vo východnej časti Revúckej vrchoviny, medzi údoliami riek Štítnik (vrátane) a Muráň. Východným smerom pokračuje krajinný celok podcelkami Turecká a Dobšinské predhorie, západným smerom nadväzuje Železnícke predhorie. Na severe susedia Stolické vrchy s najvyššou časťou Stolica, južným smerom leží Slovenský kras a jeho podcelky Jelšavský kras, Koniarska planina a Plešivská planina. V juhovýchodnej časti sa územia krátkym úsekom dotýka Rožňavská kotlina.

Vybrané vrchy 
 Magura () – najvyšší vrch podcelku 
 Hrádok ()
 Trojštít ()

Turizmus 
V tejto časti pohoria je pomerne hustá sieť turistických chodníkov, mnohé z nich smerujú na rázcestie pri horárni Hrádok. Veľkým turistickým lákadlom je Ochtinská aragonitová jaskyňa a na severnom okraji ležiaci Slavošovský tunel.

Doprava 
Západným okrajom vedie údolím Muráňa cesta II/532 i železničná trať Plešivec – Muráň, smerujúce do Revúcej. Z Jelšavy do Štítnika prechádza južnou časťou územia cesta II/526 a údolím riečky Štítnik vedie cesta II/587 i železničná trať Plešivec – Slavošovce.

Referencie 

Revúcka vrchovina
Geomorfologické podcelky na Slovensku
Roman Galvánek

Roman Galvánek (* 20. december 1971) je slovenský hudobný skladateľ, textár a spevák slovenskej rockovej kapely O. B. D.,historik, venuje sa muzikologicko - muzeologickym témam.

Vyštudoval Filozofickú fakultu UK, odbor muzeológia a kultúrne dedičstvo. Pracoval ako moderátor a scenárista v Slovenskej televízii v hudobno-publicistickej relácii Štúdio Kontakt, neskôr Pop-Mix (1996-2000). Je autor námetu a scenára zábavnej relácie Schôdzka na slepo (2000-2002). V televízii JOJ pracoval ako režisér relácie Varí Vám to (2004).

Ako konateľ spoločností O.B.D. service s.r.o, riadil a organizoval  cez 500 kultúrrnych podujatí.

Ako hudobník a producent spolupracoval s desiatkami významných hudobníkov, je zakladajúcim členom hudobných skupín O. B. D. a Divná zostava. Podieľal sa ako autor hudby a textov piesní skupín O. B. D., Divná zostava, Hex , Lenka Dusilová a Mukatádo. Spolupracoval s hudobníkmi ako svetová hviezda Ivan Kráľ, Karol Csino či Robo Mikla a s textárom Jánom Štrasserom ako autor hudby piesne,,Náš svet je pestrý. S Martinom Valihorom spolupracuje dodnes.

Momentálne pôsobí ako pedagóg

Knižná tvorba 
 Moje vydané a nevídané veci Bratislava, FiDat s. r. o. 2010
 4 ročné obdobia tohto leta Bratislava, FiDat s. r. o. 2013

Ocenenia 
 1995 - ocenenie Grand Prix za skladbu roka Komáre a objav roka 1995
 1995 - O. B. D. ako najobľúbenejšia skupina čitateľov československého magazínu Maxi Super
 1998 - ocenenie za najhranejšiu pieseň v slovenských rádiách s názvom Letím na Venušu

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka skupiny O.B.D.

Slovenskí hudobní skladatelia
Slovenskí speváci
Slovenskí textári piesní
Ibisovec hnedý

Ibisovec hnedý alebo ibis hnedý  () je druh brodivca z čeľade ibisovité (Threskiornithidae). Hniezdi v južnej časti Európy, v Afrike a v Austrálii. V Indii sa objavuje ako nehniezdiaci. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov ibisovec hnedý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, avšak niektoré populácie majú stúpajúci trend, napríklad Európska. V severnej Amerike bol zaznamenaný štatisticky významný nárast, za obdobie 40 rokov sa zvýšili stavy o 3800% (150% na dekádu). Prieskum bol vykonaný na časti populácie menšej ako 50% celkovej.

Výskyt a stav na Slovensku 
Ibisovec hnedý sa na Slovensku nepravidelne objavuje ako migrant. Najčastejšie na východnom Slovensku  a do , no bol pozozorovaný aj v iných častiach Slovenska, aj v hornatejších oblastiach, napríklad na priehrade Liptovská Mara aj na západnej časti nášho územia.

Ekosozologický status v roku 1995 Im - nezaradený migrant, resp. nehniezdič. Ekosozologický status v rokoch 1998,2001 a v roku 2014 žiadny. Európsky ochranársky status SPEC3 - druhy, ktorých globálne populácie nie sú koncentrované v Európe, ale majú tam nevhodný ochranársky status. Stupeň ohrozenia D - ustupujúci druh.

Ochrana 
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 3220 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).

Druh je zaradený do Bonnského dohovoru (Príloha II) , Bernského dohovoru (Príloha II) a smernici o vtákoch (Príloha I).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Ibisovité 
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Neurorehabilitácia

Neurorehabilitácia je komplexný lekársky proces, ktorého cieľom je pomôcť pacientovi pri zotavovaní sa z poškodenia nervového systému a minimalizovať a / alebo kompenzovať akékoľvek funkčné zmeny vyplývajúce z neho.  
) Termín neurorehabilitácia je zložené slovo skladajúce sa zo skratiek lekárskych výrazov slov: neurológia a rehabilitácia lat. Neurorehabilitation

Terapia
Neurorehabilitácia si vyžaduje liečbu formou multidisciplinárneho prístupu, ktorý zahŕňa spoluprácu neurológa, rehabilitačného lekára, fyzioterapeuta, ortopéda, ortopedického protetika, psychológa, logopéda, foniatra, oftalmológa a i., s náväznosťou na sociálnu výpomoc a špeciálnu pedagogiku.

Liečebná robotika
V poslednom desaťročí vývoj medicínskej techniky značne zvýšil možnosti neurorehabilitácie. V súčasnosti vedci ponúkajú technológie pre neurorehabilitáciu na špičkovej úrovni. Tým pomáhajú lekárom pri terapií pacientov, ktorí majú problém s nervovým systémom. Ide najmä o používanie robotiky v neurorehabilitácii. Medzi ne patrí najmä, simulácia virtuálnej reality a videohry, ktoré poskytujú pacientom interaktívny spôsob ich liečby pod dohľadom lekárov a terapeutov. Tieto zariadenia ponúkajú pacientom, ktorí mali mozgové príhody, iné poranenia mozgu alebo miechy, možnosť výcviku a fyzickej liečby oveľa skôr, než by bolo možné inak. Čím sa vytvára predpoklad na skrátenie obdobia zotavovania a rehabilitácie.

Liečebné zariadenia
Na Slovensku k liečebným neurorehabilitačným zariadeniam patria:
 Národné rehabilitačné centrum v Kováčovej
 Rehabilitačné centrum - HARMONY v Bratislave
 Špecializovaná nemocnica v odbore FBLR - Vitalita n.o. Lehnice v Leniciach

Zakladatelia neurorehabilitácie na Slovensku
 Prof. MUDr. Daniel Bartko, PhD., DrSc, lekár – neurológ, vysokoškolský pedagóg 
 Prof. MUDr. Ľubomír Lisý, PhD., DrSc. lekár – neurológ, vysokoškolský pedagóg
 Prof. MUDr. Myrón Malý, PhD. – rehabilitačný lekár a vysokoškolský pedagóg

Referencie

Zdroje 
 http://www.knihy.herba.sk/index.php/ortopedicka-edicia/245-vybrane-kapitoly-z-pediatrickej-neurorehabilitacie/368-vybrane-kapitoly-z-pediatrickej-neurorehabilitacie-obsah-knihy |Kniha Vybrané kapitoly z pediatrickej neurorehabilitácie

 https://www.slideserve.com/tiara/mo-nosti-vyu-itia-roboticky-asistovanej-terapie-v-neurorehabilit-cii-pacientov-so-sm |  Možnosti využitia roboticky asistovanej terapie v neurorehabilitácii pacientov so SM. MUDr. Stanislava Klobucká, PhD.

 

Medicínske odbory
Veľký Radzim

Veľký Radzim () je najvyšší vrch v Revúckej vrchovine na Slovensku.

Polohopis 
Vrch leží v najsevernejšej časti vrchoviny, v geomorfologickom podcelku Dobšinské predhorie. Nachádza sa vo východnej časti výrazného masívu, ktorý vystupuje južne nad údolím Slanej, v severnej časti rožňavského okresu. Severná časť masívu patrí do katastra obce Vyšná Slaná, južné svahy zasahujú na územie obce Brdárka.

Opis 
Vrch je súčasťou horského masívu, ktorý sa vypína južne od údolia Slanej. Plošne neveľký, no výrazný masív má v západnej časti nepatrne nižší vrchol, nazvaný Malý Radzim. Severnú časť odvodňujú potoky, smerujúce priamo do Slanej, na južných svahoch pramení Brdárka, napájajúca Hankovský potok a následne Štítnik. Vrcholová časť je rovnako ako prevažná väčšina vrchu zalesnená, preto výhľad je veľmi obmedzený na menšie lokality.

Geológia 
Masív vrchu tvoria hlavne sivé gutensteinské, v menšej miere svetlé steinalmské vápence tektonickej jednotky silicika. Samotný vrch tvorí príkrovovú trosku. Z južnej strany vystupujú pri úpätí metabazalty meliatika.

Výhľady 
Vďaka nadmorskej výške a okolitému terénu ponúkajú odlesnené časti obmedzené, no ďaleké výhľady. Z vhodných lokalít je mimo okolitých vrchov dobre pozorovateľných viacero cezhraničných maďarských vrchov, dominujú však najmä okolité vrchy Stolických a Volovských vrchov. Pri vhodných podmienkach je pozorovateľná Kráľova hoľa i Vysoké Tatry.

Prístup 
Cez sedlo Hora vedie na Vdovčíkovo kreslo  žlto značkovaná turistická trasa z Brdárky i Vlachova. Na vrchol nevedie žiadna značená trasa a výstup je tak možný neznačenými chodníkmi i z Vyšnej Slanej.

Referencie

Pozri aj 
 Revúcka vrchovina

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Revúcka vrchovina
Vrchy v okrese Rožňava
Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Skalický hájik

Skalický hájik je geomorfologický podcelok Chvojnickej pahorkatiny.

Vymedzenie 
Podcelok leží v severnej časti Chvojnickej pahorkatiny, západne od Skalice. Na severe, západe i juhu nadväzuje Chvojnická pahorkatina s podcelkom Unínska pahorkatina, východným smerom sa dvíhajú Biele Karpaty a ich podcelok Žalostinská vrchovina.

Chránené územia 
Východný okraj územia zasahuje do CHKO Biele Karpaty, z maloplošných chránených území tu leží prírodná rezervácia Veterník.

Turizmus 
Táto časť Chvojnickej pahorkatiny patrí medzi turisticky najatraktívnejšie. Je tu vybudovaných niekoľko značených chodníkov a obľúbeným cieľom turistov je Zlatnícka dolina.

Referencie 

Chvojnická pahorkatina
Geomorfologické podcelky na Slovensku
Zoznam najlepších strelcov La Ligy

Najlepším strelcom La Ligy je Lionel Messi, ktorý drží rekord aj za najviac gólov v jednej sezóne (50). Taktiež je jediným hráčom, ktorý sa stal najlepším strelcom sezóny  sedemkrát. Telmo Zarra z Athletic Bilbao, ktorý bol do roku 2014 najlepším strelcom, sa stal šesťkrát najlepším strelcom. Ďalší traja hráči- Alfredo di Stéfano, Quini a Hugo Sánchez-sa stali päťkrát.

Najlepší strelci podľa sezón

Najlepší strelci celkovo 
K zápasom hraným 19. júla 2020.

Vytlačený hráči sú stále v La Lige aktívny.

Najlepší aktívni strelci 
K zápasom hraným 14. júla 2020.

Hráči, ktorý hrajú v La Lige v sezóne 2020/2021.

Referencie

Pozri aj 
 Trofej Pichichi

 
Futbal v Španielsku
Španielske futbalové súťaže
Najvyššie národné futbalové súťaže
Futbalové súťaže v Európe
Vrchárka čiernohrdlá

Vrchárka čiernohrdlá alebo vrchárka černohrdlá () je druh spevavca z čeľade vrchárkovité (Prunellidae). Obýva hory strednej Ázie ako Ural, západnú Európu veľmi zriedkavo navštívi na jeseň. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov vrchárka čiernohrdlá patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, stavy v Európe sú kolísavé.

Výskyt a stav na Slovensku 
Vrchárka čiernohrdlá bola prvýkrát zaznamenaná na Slovensku 30. októbra 2010, podarilo sa odchytiť jedného samčeka v ornitologickom stacionári Drienovec.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Vrchárkovité 
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Vrchárka okrová

Vrchárka okrová alebo vrchopenica okrová () je druh spevavca z čeľade vrchárkovité (Prunellidae). Obýva  palearktídu, najmä v Ázii, do Európy zasahuje ako hniezdič západnej časti pohoria Ural. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov   vrchárka okrová patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, stav drobnej populácie v Európe nie je známy.

Výskyt a stav na Slovensku 
Vrchárka okrová bolá prvýkrát zaznamená na Slovensku  4. novembra 1994 v meste Rožňava odchytom v záhrade. Nachádza sa v zbierkach Východoslovenského múzea.  Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Vrchárkovité 
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy