joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ladislav Kamenický

Ing. Ladislav Kamenický (* 4. október 1970) je slovenský politik a poslanec NR SR. Od 7. mája 2019 do 20. marca 2020 bol minister financií Slovenskej republiky (SR). Od roku 2012 pôsobil ako poslanec Národnej rady SR (NR SR) za stranu SMER – sociálna demokracia (SMER-SD) a od roku 2016 bol predsedom Výboru NR SR pre financie a rozpočet.

Život 
Absolvoval štúdium na Obchodnej fakulte Ekonomickej univerzity v Bratislave. Za poslanca NR SR bol prvýkrát zvolený vo voľbách do NR SR v roku 2012, kedy kandidoval za stranu SMER-SD. V roku 2016 bol opätovne zvolený v parlamentných voľbách, so ziskom 9 126 platných prednostných hlasov, čím sa umiestnil na 22. výslednom mieste spomedzi kandidátov strany SMER-SD. V NR SR od roku 2016 pôsobí ako predseda výboru pre financie a rozpočet a člen výboru pre európske záležitosti. V strane SMER-SD pôsobí ako predseda okresnej organizácie v okrese Bratislava II, člen užšieho vedenia strany a je blízkym priateľom predsedu strany R. Fica.

Minister financií 
27. novembra 2018 guvernér Národnej banky Slovenska (NBS) Jozef Makúch oficiálne oznámil predsedovi vlády SR Petrovi Pellegrinimu, že sa k 1. marcu 2019 vzdá svojej funkcie guvernéra. Vláda SR vzápätí navrhla do funkcie guvernéra NBS vtedajšieho ministra financií Petra Kažimíra a 6. decembra 2018 poslanci NR SR v tajnom hlasovaní tento návrh schválili (zo 138 prítomných hlasovalo za 86, proti 40 a zdržalo sa 12 poslancov). 27. februára 2019 Prezident SR Andrej Kiska vymenoval Kažimíra za guvernéra NBS, pričom Kažimír sa tejto funkcie ujme 1. júna 2019. S účinnosťou od 11. apríla 2019 sa Kažimír vzdal funkcie ministra financií.

Podľa medializovaných kuloárnych informácií z prostredia SMERu-SD sa ako o možnom Kažimírovom nástupcovi uvažovalo o Františkovi Imreczem, ktorý do 1. októbra 2018 zastával funkciu prezidenta Finančnej správy SR a z postu odstúpil po tom, čo Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) upozornil na podozrenia z únikov na cle z dôvodu podhodnocovania dovozov tovaru z Ázie. Imreczeho za ministra údajne presadzoval najmä predseda strany Robert Fico, ktorý tvrdil, že „pre stranu má František Imrecze obrovský odborný a politický potenciál, ktorý máme záujem využiť“.

9. apríla 2019 oznámil R. Fico na spoločnej tlačovej konferencii s P. Pellegrinim, že Kamenický bol navrhnutý predsedníctvu strany do funkcie ministra financií. Predsedníctvo 15./16. apríla 2019 návrh schválilo. 7. mája 2019 bol L. Kamenický prezidentom SR Andrejom Kiskom vymenovaný za ministra financií SR.

Vláda Petra Pellegriniho, vrátane Ladislava Kamenického, podala po februárových voľbách 20. marca 2020 demisiu.

Referencie 

Slovenskí politici
Politici Smeru
Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Ministri financií Slovenskej republiky
Absolventi Obchodnej fakulty Ekonomickej univerzity v Bratislave
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Taksim tepe

Taksim tepe () je jeden zo šiestich súčasných pahorkov v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Spolu s pahorkami Džambaz tepe () a Nebet tepe () tvoria tzv. Trojpahorčie () na ktorom sa nachádza najstaršia časť mesta, na území ktorej bola vyhlásená architektonická rezervácia Starý Plovdiv.

Názvy 
Výraz taksim je arabského pôvodu a v turečtine znamená „rozdelovateľ“. Pahorok by sme teda mohli v doslovnom preklade pomenovať výrazom Pahorok rozdelenia, či Rozdeľovací pahorok. Meno pochádza od toho, že v antických časoch privádzal na vrcholok pahorku vodu rímsky akvadukt z blízkej dediny Markovo a na vrchole bol vybudovaný rozdeľovací mechanizmus, ktorý potom odvádzal vodu do jednotlivých častí mesta.

V historických prameňoch sa objavujú aj názvy Saraj tepe (), odvodený od veľkého množstva hodnotných stavieb na území pahorku, alebo Evmolpiev (), ktorý pochádza od najstaršieho názvu Plovdivu, ktorý bol Evmolpija (). Mesto sa tak volalo podľa tráckeho vládcu Evmolpa, ktorého sídlo sa na pahorku nachádzalo.

V období bulharského národného obrodenia sa pahorku hovorilo aj Kesjakovo tepe () po národnom buditeľovi, ktorého meno bolo Todor Kesjakov a jeho dom stál na vrchole pahorku.

Charakteristika 
Taksim tepe sa nachádza v centrálnej najstaršej časti mesta Plovdiv v tesnej blízkosti pahorkov Džambaz tepe a Nebet tepe s ktorými tvorí tzv. Trojpahorčie v jeho juhozápadnej časti. 

Pahorok je ohraničený na východe metropolitným chrámom svätej Maríny, ulicou Cára Ivajla a ulicou Todora Samodumova, pri Žltej škole a katedrále Zosnutia Bohorodičky. Zo západu je pahorok ohraničený ulicou Otec Pajsij, potom západný okraj vedie ulicou Konstantin Ireček a ulicou Săborna.

Pamiatky 
Na území pahorku sa nachádza veľké množstvo významných plovdivských pamiatok. Patria medzi ne napríklad:

 Danov dom - stojí v západnej časti pahorku a od roku 1975 sa tu nachádza expozícia Regionálneho historického múzea venovaná vydávaniu kníh v Bulharsku v 19. a na začiatku 20. storočia
 Katedrála Zosnutia Bohorodičky
 Chrám svätého Mikuláša
 Georgiadiho dom

Na úpätí pahorku sa ďalej nachádzajú napríklad:

 Antické divadlo
 Žltá škola
 Metropolitný chrám svätej Maríny

Zaujímavosti 
 Podľa niektorých písomných prameňov sa na vrchole pahorku kedysi nachádzalo sídlo Filipa Makedonského, ako aj jeho syna Alexandra Makedonského. Toto žiaľ nie je možné s istotou potvrdiť, pretože z dôvodu zástavby nie je na území pahorku možný archeologický prieskum.

Galéria

Referencie 

Vrchy v Bulharsku
Taksim tepe
Vrchy pod 1000 metrov v Bulharsku
Plovdiv (oblasť)
Činohra (žáner)

Činohra alebo dráma (v užšom zmysle) je jeden zo základných žánrov drámy v širšom zmysle (ostatné sú: tragédia a komédia). Je to hra, obyčajne próza, integrujúca vážne, tragické i komediálne prvky, zďaleka najčastejšie máva vážny námet (dej), ale je - na rozdiel od tragédie - bez tragického zakončenia. 

Činohra vznikla koncom 18. storočia splynutím charakteristík tragédie (vážnosť témy a konfliktu) a komédie (všednosť témy a charakterov). Dominujú príbehy zo všedného života súdobej spoločnosti, spoločenské problémy. Herci väčšinou stvárňujú bežných ľudí. Najčastejšia súčasná podoba činohry je psychologická dráma, t.j. dôraz sa kladie na psychológiu postáv.

Významní zahraniční predstavitelia sú Denis Diderot, Gotthold Ephraim Lessing, Alexandre Dumas mladší, Henrik Ibsen a Anton Pavlovič Čechov. Významní slovenskí predstavitelia sú Jozef Gregor Tajovský (hry Statky-zmätky, Nový život, Tma, Hriech), Ján Solovič, Ivan Bukovčan, Štefan Králik.

Zdroje 
 činohra. In: 
 dráma. In: 
 
 
 činohra. In: 
 drama. In:  
 činohra. In: 
dráma. In 
činohra. In: 

Divadlo
Literárne pojmy
Slovak.AI

Slovenské centrum pre výskum umelej inteligencie, skrátene Slovak.AI, je občianske združenie združujúce slovenských partnerov v oblasti umelej inteligencie a to akademické inštitúcie, priemysel a štát. Vzniklo v roku 2019 na pôde Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Slávnostné otvorenie centra za účasti všetkých zainteresovaných strán a médii bolo 27. júna 2019. V tento deň bolo zároveň podpísané memorandum o spolupráci medzi členmi centra. Vzniku centra predchádzalo stretnutie odborníkov na umelú inteligenciu na Slovensku.

Zakladatelia 
Zakladateľmi Slovak.AI sú Slovenská technická univerzita, IT Asociácia Slovenska (ITAS) a Americká obchodná komora (AmCham Slovakia). Medzi členov Slovak.AI patria jeho iniciátorka Mária Bieliková, bývalá dekanka Fakulty informatiky a informačných technológií (FIIT) Slovenskej technickej univerzity, Mário Lelovský, 1. viceprezident IT Asociácie Slovenska a Republikovej únie zamestnávateľov, Gabriel Galgóci, prezident Americkej obchodnej komory na Slovensku a Martin Spano, popularizátor umelej inteligencie. Výkonnou riaditeľkou je Zdenka Lenartová.

Ciele 
Cieľom Slovak.AI je stimulovať transformáciu slovenskej ekonomiky do znalostnej ekonomiky založenej na technológiách využívajúcich umelú inteligenciu. Etické zásady majú mať taktiež zásadný vplyv na tento vývoj. Slovak.AI sa chce stať uznávaným európskym hráčom a partnerom významných medzinárodných štruktúr. Centrum chce spájať a zastupovať záujmy subjektov pôsobiacich v umelej inteligencii. Taktiež by malo podľa jeho zakladateľov umožniť prispievať k definovaniu potrieb pre rozvoj umelej inteligencie na Slovensku, k rozvoju talentu a významnému posilneniu výskumu v umelej inteligencii a jeho začleneniu do praxe. Zároveň chce centrum zabrániť úniku mozgov v oblasti IT do zahraničia. Medzi prvými projektami centra bolo vypracovanie odporúčaní pre stratégiu rozvoja umelej inteligencie na Slovensku.

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Slovak.AI
 AI odporúčania Slovak.AI
 
Veda a technika na Slovensku
Slovenská technická univerzita v Bratislave
Umelá inteligencia
Christopher Hitchens

Christopher Eric Hitchens (* 13. apríl 1949, Portsmouth, Spojené kráľovstvo† 15. december 2011, Houston, Texas, Spojené štáty) bol anglicko-americký spisovateľ a novinár ktorého kariéra trvala viac ako štyri desaťročia. Bol stĺpkarom a literárnym kritikom pre The Atlantic, Vanity Fair, Slate, World Affairs, The Nation a Free Inquiry. Bol častým hosťom talk show a prednáškových sál a v roku 2005 bol zvolený za piateho najvplyvnejšieho intelektuála v hlasovaní magazínov Prospect/Foreign Policy.

Životopis 
Bol známy svojim obdivom Georgea Orwella, Thomasa Paina a Thomasa Jeffersona a  kritikou matky Terezy, Billa Clintona, Hillary Clintonovej a Henryho Kissingera. Pre svoj konfrontačný štýl bol vychvaľovanou aj kontroverznou osobnosťou. Ako politický pozorovateľ, polemik a politický radikalista vydal v USA a Spojenom kráľovstve niekoľko ľavicovo orientovaných publikácií. Od zavedenej politickej ľavice sa začal vymedzovať v roku 1989 po (podľa jeho slov) "vlažnej reakciu" európskej ľavice na udelenie fatvy Rúholláhem Chomejním na Salmana Rushdieho. Teroristické útoky 11. septembra 2001 posilnili jeho kritiku "fašizmu s islamskou tvárou". Kvôli jeho podpore vojny v Iraku ho niektorí ľudia začali označovať za neokonzervatistu, ale on tvrdil, že nie je "konzervatívny v akomkoľvek zmysle".

Spolu s Richardom Dawkinsom, Samom Harrisom a Daniel Dennettom bol poprednou postavou nového ateizmu a sám seba opisoval ako antiteistu, ktorý verí vo filozofickej hodnoty osvietenstva. Hovoril, že človek "môže byť ateistom a zároveň veriť, že viera v boha je správna", ale že "antiteista je niekto, kto si myslí, že pre takýto predpoklad nie sú žiadne dôkazy." Tiež tvrdil, že myšlienka boha alebo najvyššej bytosti je totalitná viera, ktorá ničí individuálnu slobodu. O ateizme a povahe náboženstva napísal v roku 2007 knihu God Is Not Great: How Religion Poisons Everything (Boh nie je veľký).

13. apríla 2007, v deň svojich 58. narodenín, sa stal občanom USA, ale svoje britské občianstvo si ponechal. Jeho posledná kniha Hitch-22: A Memoir bola publikovaná v júni 2010. Ešte ten mesiac sa začal liečiť z novo diagnostikovanej rakoviny pažeráka, ktorej následkom nakoniec 15. decembra 2011 podľahol.

Výber z bibliografie 
 1995 The Missionary Position: Mother Teresa in Theory and Practice
 2001 The Trial of Henry Kissinger
 2001 Letters to a Young Contrarian
 2004 Love, Poverty, and War: Journeys and Essays
 2005 Thomas Jefferson: Author of America
 2006 Thomas Paine 's "Rights of Man": A Biography
 2007 God Is Not Great: How Religion Poisons Everything
 2008 Christopher Hitchens and His Critics: Terror, Iraq and the Left (so Simonom Cottee a Thomasom Cushmanom)
 2008 Is Christianity Good for the World? (S Douglasom Wilsonom)
 2010 Hitch-22: A Memoir

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Oficiálna stránka
 Články pre Vanity Fair
 Články pre The Atlantic Monthly
 Blog Christophera Hitchensa 
 Build Up That Wall
 Články pre Slate

Zdroj 

Absolventi Oxfordskej univerzity
Ateisti USA
Esejisti USA
Novinári USA
Aktivisti USA
Anglickí ateisti
Anglickí novinári
Naturalizované osobnosti USA
Osobnosti z Portsmouthu
OC Korzo (Prievidza)

OC Korzo je obchodné centrum na Hornej Nitre, ktoré sa nachádza v meste Prievidza.

Obchodné centrum bolo otvorené dňa 23. septembra 2010, pričom výstavba trvala približne pol roka. Disponuje prenajímateľnou plochou 16 500 m², na ktorej je viac ako 100 obchodov.

OC Korzo je otvorené denne od 9. do 21. hodiny.

Referencie 

Nákupné centrá na Slovensku
Prievidza
Stavby v Prievidzi
Budín (vrch v Oravskej Magure)

Budín () je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Lokca, približne  západne od mesta Tvrdošín a je najvyšším vrchom rovnomenného geomorfologického podcelku.

Poloha 
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v centrálnej oblasti rovnomenného geomorfologického podcelku. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Nižná. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaca Lokca a Ťapešovo, západne situovaný Vasiľov a Babín, juhovýchodne ležiaci Podbiel a východne Nižná a Tvrdošín.

Opis 
Budín je súčasťou mohutného horského chrbta, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom po brehy Oravskej priehrady. Západným smerom susedí nevýrazný Javor (), juhozápadným leží Budín II a Šubovka (), východným Kýčera () a Javorový vrch () a severovýchodným Magurka (). Severozápadné svahy odvodňuje Lokciansky a Budínsky potok do Bielej Oravy, voda z východných odteká potokom Ráztoka a z južných jej prítokom Hldočín do rieky Oravy. Na vrchol i hrebeňom vedie značený chodník.

Výhľady 
Súvislý lesný porast pokrýva vrchol i hrebeň, čím umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Horské lúky sú na juhovýchodnom úbočí, odkiaľ je znamenitý výhľad východným smerom. Z vhodných miest s riedkou vegetáciou a čistín sú pozorovateľné okolité vrchy Oravskej Magury, Oravské, Kysucké a Sliezske Beskydy, Veľká Fatra, Chočské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry.

Prístup 
 po  zelenej značke z Lokce
 po  červenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3) hlavným hrebeňom:
 od juhozápadu zo sedla Príslop cez Šubovku
 od severovýchodu z Trstenej cez hrádzu Oravskej priehrady a Magurku
 po  modrej značke z Podbiela cez rázcestie Šubovka

Referencie

Pozri aj 
 Budín (geomorfologický podcelok)
 Zoznam vrcholov v Oravskej Magure

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Tisícovky na Slovensku
Vrchy v Oravskej Magure
Vrchy v okrese Tvrdošín
Nižná (okres Tvrdošín)
Andrew May

Andrew May (vlastným menom Andrej Mutňanský;* 10. október 1987, Ilava) je slovenský spevák a hudobný producent.

Kariéra 
Andrej sa spočiatku venoval tvorbe elektronickej muziky, ktorá bola inšpirovaná nemeckou tanečnou produkciou.

Prelomovým bol pre neho rok 2007, keď sa stal spevákom a textárom slovenskej pop-rockovej kapely Picture Of The Day. Kapela bola aktívna 6 rokov a počas svojho pôsobenia boli vydané 2 albumy a natočené 2 videoklipy. V rokoch 2011 až 2012 dávala kapela dokopy materiál na svoj tretí album, no ten nakoniec nikdy nebol vydaný.

Po rozpade kapely roku 2012 sa Andrej vydal na sólovú dráhu a začal tvoriť svoje vlastné piesne. O pár mesiacov neskôr vychádza jeho prvý singel „No Matter Who You Are“. Jeho hudba je inšpirovaná britskou tanečnou a popovou scénou. Skladby produkuje a nahráva výlučne vo svojom vlastnom štúdiu v Dubnici nad Váhom.

Debutový album vyšiel roku 2017 a dostal názov Freedom. Rekapituluje jeho 5 ročnú tvorbu a vyšlo z neho niekoľko úspešných singlov („Because Of You“, „The Way You Love“, „Pretty Lies“). Osobitnou skladbou na albume je „Rescue The World“, na ktorú Andrej prizval 7 mladých interpretov z českej a slovenskej hudobnej scény.

V novembri 2019 vychádza jeho druhý album Heartbeat, z ktorého odprezentoval niekoľko singlov(„Magic“, „Dancin“ , „Just Imagine“ , "On My Knees"). Na singli „Deamons“ spolupracoval so slovenským producentom Markom Vossom. Skladba sa po týždni od nasadenia do rebríčku prestížneho vydavateľstva Spinnin' Records umiestnila na prvom mieste..

Diskografia

Albumy

Picture Of The Day 
 Čierny Deň (2009)
 Autobus (2010)

Andrew May 
 Freedom (2017)
Heartbeat (2019)

EP

Andrej Mutňanský 
 Aqua (2020)

Single

Picture Of The Day 
 „Neopúšťaj ma“
 „Čierny Deň“
 „Autobus“
 „Víkend“

Andrew May 
 „No Matter Who You Are“ (2013)
 „All This Night“ (2013)
 „The Way You Love“ (2014)
 „Hero“ (2014)
 „Because Of You“ (Feat. Ronie) (2014)
 „Summer Love“ (2015)
 „Rescue The World“ (spolu s The Young Generation) (2016)
 „Pretty Lies“ (2016)
 „I Don't Wanna Talk About It“ (2017)
 „Magic“ (2017)
 „Dancin'“ (2018)
 „Just Imagine“ (2018)
 „Daemons“ (s Mark Voss) (2019)
„Heartbeat“ (2019)
"On My Knees" (2019)
"Morning" (2020)

Referencie 

Slovenskí speváci
Slovenskí hudobní producenti
Osobnosti z Ilavy
Síran draselno-hlinitý

Síran draselno-hlinitý (iné názvy: síran hlinito-draselný, síran hlinitodraselný) je podvojná soľ kyseliny sírovej s chemickým vzorcom AlK(SO4)2. 

Bežne sa vyskytuje ako dodekahydrát AlK(SO4)2· 12 (H2O), čiže síran draselno-hlinitý dodekahydrát, nazývaný aj kamenec draselno-hlinitý, kamenec hlinito-draselný, kamenec hlinitodraselný, kamenec hlinitý, kamenec či podvojný síran hlinitý . 

Používa sa na čistenie vody, činenie koží a črievok, v ohňovzdornom textile, v kypriacich práškoch a ako antiperspirant a adstringencium po holení.

Vlastnosti 
Síran draselno-hlinitý kryštalizuje v oktaéderi so sploštenými vrcholmi. Je veľmi dobre rozpustný vo vode. Roztok spôsobuje sčervenanie lakmusového papierika (je mierne kyslý) a má adstringenčné účinky. Pri zahrievaní do takmer červeného žiaru tvorí pórovitú, drobivú hmotu známu ako pálený kamenec. Pri 92 °C sa topí (respektíve sa rozpúšťa) vo vlastnej kryštálovej vode. Neutrálny kamenec vznikne pridaním takého množstva uhličitanu sodného do roztoku, až sa začne vylučovať oxid hlinitý. Síran draselno-hlinitý nachádza uplatnenie ako moridlo, pri príprave kúpeľa pre ručne vyrábaný papier a na čírenie zakalených kvapalín.

Minerálne forma a výskyt 
Síran draselno-hlinitý sa vyskytuje v prírode, kde typicky tvorí enkrustácie na skalách v miestach zvetrávania a pri oxidácii sulfidových a draselných minerálov. Predtým sa získaval z alunitu, nerastu ťaženého zo sírnych sopečných sedimentov. alunit sa často pridružuje k zdrojom draslíka a hliníka. Bol hlásený na Vezuve (Taliansko), na východe Springsure (Queensland), v Alum Cave (Tennessee), Alum Gulch (Arizona) v USA a na ostrove Cebu (Filipíny), kde je známy ako Tawas. Príbuznými minerálmi sú kalunit (kamenná forma) a Kalinit, vláknitý minerál so vzorcom KAl(SO4)2· 11 (H2O).

Použitie 
Síran draselno-hlinitý má adstringenčné a antiseptické účinky. Preto ho možno používať ako prírodný dezodorant, ktorý inhibuje rast baktérií zodpovedných za telesný pach. Takéto použitie nezabraňuje poteniu. Adstrigenčné vlastnosti sa často využívajú po holení a proti krvácaniu z malých rán a odrenín, pri krvácaní z nosa a z hemoroidov. Často sa používa zvonka aj vnútorne v tradičnom lekárstve, napríklad ajurvédskom, kde sa nazýva phitkarí alebo sauraštrí, a v čínskom, kde sa mu hovorí 明礬 míngfán. Používa sa aj na vytvrdzovanie fotografických emulzií (na filmoch a papieroch), obyčajne ako súčasť ustaľovača; moderné materiály sú však už z výroby dostatočne vytvrdené, a preto tento postup už nie je bežný.

Bezpečnosť 
Síran draselno-hlinitý je slabo dráždivý.

Pozri aj 
 Kamenec
 Činenie kože

Referencie

Literatúra

Externé odkazy 
 Potassium Alum: Mineral Data
 Mind

Zdroj 

Hlinitodraselný
Zlúčeniny draslíka
Zlúčeniny hliníka
Potravinárske aditíva
E kódy
Rýchlo a zbesilo

Rýchlo a zbesilo (angl. The Fast and the Furious) je prvý diel z rovnomennej série amerických filmov o pouličných pretekoch a úprave áut. Bol režírovaný Robom Cohenom.

Dej 

Mladý policajt Brian O'Conor sa snaží preniknúť medzi pouličných pretekárov, pretože polícia se domnieva, že stoja za prepadnutiami kamiónov s elektronikou. Miestnu pretekársku elitu vedie Dominic. Brian s ním preteká, ale prehrá. Ale aj tak získa Dominicovu priazeň, keď ho zachráni pred policajným záťahom. Dostane sa tak do Domovej partie a zamiluje sa do jeho sestry. Dom ho naučí pretekať a prihlási ho do Púštnych vojen, čo je pretek amatérskych pretekárov. Brian s Domom zatiaľ postavili nadupanú Toyotu Supru Twin turbo s 1000 konskými silami, ktorá rozhodne nie je pomalá. Práve pri nich ale vyjde najavo, že Dom má lúpeže naozaj na svedomí. Ale natrafia na vodiča kamiónu, ktorý je ozbrojený a tak väčšina gangu je zranená. Po návrate je Dom zklamaný z Brianovej zrady, ale netuší, že Brian už dávno stojí na jeho strane. Naviac, nohsledi jedného pretekára zastrelia člena gangu, pretože odmietol vydať prehranú Jettu. Keď sa pomstia, rozdajú si Dom s Brianom posledný pretek. Dom ale so svojím Chargerom ťažko havaruje. Brian mu dá kľúče od svojej Supry a nechá ho utiecť.

Obsadenie
 Paul Walker ako Brian O'Conor
 Vin Diesel ako Dominic "Dom" Toretto
 Michelle Rodriguezová ako Letty Ortizová
 Jordana Brewsterová ako Mia Torettová 
 Neal H. Moritz ako vodič Ferrari
 Rick Yune ako Johnny Tran 
 Chad Lindberg ako Jesse
 Matt Schulze ako Vince
 Ted Levine ako seržant Tanner 
 Ja Rule ako Edwin
 Thom Barry ako agent Bilkins 
 Noel Gugliemi ako Hector
 Reggie Lee ako Lance Nguyen

Zdroj

Akčné filmy USA
Filmy z 2001
Filmy Universal Studios
Rýchlo a zbesilo
Svetelná krivka

V astronómii je svetelná krivka grafom intenzity svetla nebeského objektu alebo oblasti ako funkcie času. Svetlo je zvyčajne v určitom frekvenčnom intervale alebo pásme. Svetelné krivky môžu byť periodické, ako v prípade zákrytových dvojhviezd, premenných Cefeíd, iných periodických premenných a tranzitujúcich extrasolárnych planét, alebo neperiodické, ako je napríklad svetelná krivka novy, kataklyzmatickej premennej hviezdy, supernovy alebo mikrošošovká udalosť alebo binárna udalosť pozorované počas okultačných udalostí. Štúdium svetelnej krivky, spolu s ďalšími pozorovaniami, môže priniesť značné informácie o fyzikálnom procese, ktorý ju vytvára, alebo obmedzovať fyzikálne teórie o nej.

Premenné hviezdy 
Grafy zdanlivej magnitúdy premenných hviezd sa bežne využívajú na vizualizáciu a analýzu ich správania. Aj keď je kategorizácia premenných hviezd založená hlavne na ich spektrálnych vlastnostiach, tak amplitúdy, periódy a pravidelnosť zmien jasnosti tiež predstavujú dôležité informácie. Niektoré typy premenných hviezd, ako napr. Cefeidy , majú extrémne pravidelnú svetelnú krivku, ktorá má v každom cykle úplne rovnakú periódu, amplitúdu a tvar. Iné, ako napr. typ Mira, majú o niečo menej pravidelnú krivku s veľkými amplitúdami niekoľkých magnitúd, zatiaľ čo polopravidelné premenné hviezdy sú ešte menej pravidelné a s menšou amplitúdou.

Tvar svetelnej krivky premennej hviezdy poskytuje cenné informácie o prebiehajúcich fyzikálnych procesoch spôsobujúcich zmeny jasnosti.

Supernovy

Okulturačné svetelné krivky

Externé odkazy 

 AAVSO online generátor svetelnej krivky môže vykresliť svetelné krivky pre tisíce premenných hviezd 
 Katalógy otvorenej astronómie majú svetelné krivky pre niekoľko prechodných typov, vrátane supernov 
 Svetelné krivky: Úvod do vesmíru 
 DAMIT Databáza modelov asteroidov z inverzných techník 

Planetológia
Stelárna astronómia
Premenné hviezdy
Giannis Antetokounmpo

Giannis Sina Ougko Antetokounmpo (* 6. december 1994, Atény, Grécko) je grécky profesionálny basketbalista, ktorý hrá za Milwaukee Bucks v National Basketball Association (NBA).

Životopis  
Narodil sa v Grécku do chudobnej rodiny nigérijských imigrantov, ktorí sa prisťahovali do Atén z Lagosu tri roky pred jeho narodením. Má štyroch bratov (Kostas, Thanasi, Alex, Francis). Už v detskom veku sa snažili zlepšiť finančnú situáciu rodiny pouličným predajom hodiniek alebo slnečných okuliarov. 

Basketbal začal hrať v 13 rokoch. O šesť rokov neskôr ho draftoval tím NBA Milwaukee Bucks v ktorom dosiahol prudký výkonnostný rast. Stal sa nielen lídrom tímu, ale i výrazným hráčom celej NBA.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Giannis Antetokounmpo 
 Giannis Antetokounmpo na FIBA

Hráči Milwaukee Bucks
Grécki basketbalisti
Nákupné centrum Mólo

Nákupné centrum Mólo je nákupno-zábavné centrum v Pezinku na Myslenickej ulici číslo 2/C v mestskej lokalite Sahara. Bolo slávnostne otvorené 24. septembra 2005.

Poloha
Nachádza pri druhom najväčšom pezinskom sídlisku, Sídlisko Juh, a nachádza sa 1,5 km od historického centra.

Nákupné centrum Mólo je lokalizované do obchodno-výrobnej zóny Sahara Shopping Park, vedľa hlavného cestného ťahu cesty II. triedy číslo 502. 

Nákupné centrum sa nachádza medzi dvomi autobusovými zastávkami, vedľa nákupného centra sa nachádza hypermarket Tesco s obchodmi a v okolí nákupného centra sa nachádzajú štyri čerpacie stanice, obchodný dom Kaufland a diskontná predajňa Lidl.

Parametre
Plocha nákupných priestorov je 6300 m², svoje služby ponúka 49 obchodov. Zákazníci majú k dispozícii 200 parkovacích miest.

Referencie

Externé odkazy
 oficiálna stránka nákupného centra

Stavby v Pezinku
Nákupné centrá na Slovensku
Architektúra z 2005
Sitno (geomorfologická časť)

Sitno je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Leží v severnej, najvyššej časti podcelku, približne  južne od Banskej Štiavnice.

Polohopis 
Územie sa nachádza v strednej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Západným a južným smerom susedí časť Sitnianske predhorie, severovýchodným a východným smerom nadväzuje geomorfologická časť Štiavnická brázda. 

V západnej časti územia pramení na severozápadnom úpätí Sitna riečka Jabloňovka, významný prítok Sikenice. Na západnom okraji leží Počúvadlianske jazero, ktorým preteká Klastavský potok, pokračujúci do Belujského potoka. Východné oblasti tejto časti pohoria odvodňujú prítoky Štiavnice.

Chránené územia 
Najvyššia a najatraktívnejšia časť Štiavnických vrchov leží v jadre Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je masív najvyššieho vrchu, ktorý patrí do národnej prírodnej rezervácie Sitno a prírodná rezervácia Holík.

Turizmus 
Sitno a jeho okolie patrí medzi najstaršie centrá turistiky na Slovensku, pričom v jeho okolí vznikli prvé značené chodníky už v 80. rokoch 19. storočia. Poloha územia v blízkosti pamiatkových rezervácii miest Banská Štiavnica a Štiavnické Bane, no i v susedstve obľúbeného Počúvadlianskeho jazera, predurčuje centrálnu časť pohoria na veľmi atraktívny cieľ turistov. Milovníci histórie vyhľadávajú Sitniansky hrad a pozostatky starovekého hradiska na vrchole legendami ovenčeného Sitna.

Vybrané vrcholy 
 Sitno () – najvyšší vrch Štiavnických vrchov
 Petrov vrch ()
 Salasiská ()
 Sitience ()
 Holík ()

Turistické trasy 
 po  červeno značenej Rudnej magistrále rázcestím v sedle Krížna
 po  modro značenej trase:
 z rázcestia v sedle Krížna na vrch Sitno ()
 z Prenčova na vrch Sitno () s odbočením na Sitniansky hrad
 z Beluja k Počúvadlianskemu jazeru
 po  zelenej značke od Počúvadlianskeho jazera na Sitno
 po  žltej značke od Počúvadlianskeho jazera rázcestím v sedle Krížna a rázc. Vlčia jama na rázc. Tatársky jarok

Referencie

Pozri aj 
 Sitno
 Sitnianska vrchovina
 Štiavnické vrchy
 Geomorfologické členenie Slovenska

Štiavnické vrchy
Geomorfologické časti na Slovensku
Kvapavka

Kvapavka (iné názvy: gonorea, v MKCH-10: gonokoková infekcia) je pohlavne prenosná choroba spôsobená baktériou Neisseria gonorrhoeae, nazývanou aj gonokok. 

Mnohí z infikovaných nemajú žiadne príznaky. Muži môžu mať pálenie pri močení, výtok z penisu alebo testikulárnu bolesť. Ženy môžu mať pálenie pri močení, vaginálny výtok, vaginálne krvácanie medzi obdobiami, alebo bolesti panvy. Komplikácie u žien zahŕňajú zápalové ochorenie panvy a zahŕňajú mužov zápal epididymis. Ak sa nelieči, kvapavka sa môže šíriť do kĺbov alebo srdcových chlopní.

Referencie

Externé odkazy
MUDr. Jana Zímová, MUDr. Pavel Zíma: Kvapavka – gonorea, aktuálne a v prehľade 1-3 , ,  
Úrad verejného zdravotníctva Slovenskej republiky: Kvapavka (gonorea), tlačová správa

Pohlavné choroby
Bakteriálne choroby
V sedmobrežnom kruhu Ríma

V sedmobrežnom kruhu Ríma je hymnická pieseň zároveň aj slovenská pápežská hymna. Odkazuje na sedem rímskych pahorkov, medzi ktorými je postavená bazilika svätého Petra a prosí za pápeža. Spieva sa vo veľké cirkevné sviatky, väčšinou po skončení svätej omše. V Jednotnom katolíckom spevníku má číslo 523.

Text 
V sedmobrežnom kruhu Ríma,
kde sa Petra chrám vypína,
z tisíc hrdiel sa ozýva
pieseň nábožná horlivá:
[:Živ, Bože, otca svätého,
námestníka Kristovho!:]

Referencie

Pozri aj 
 Jednotný katolícky spevník
 Pápežská hymna

Externé odkazy 
 Nahrávka piesne na Youtube

Cirkevná hudba
Jednotný katolícky spevník
Katolícka liturgia
Slovenské piesne
Kresťanské hymny
Ábel Antal Szocska

Ábel Antal Szocska alebo Jeho Preosvietenosť vladyka Ábel (Szocska),  (* 21. september 1927, Vynohradiv, Sovietsky zväz, dnešná Ukrajina) je súčasným biskupom níreďházskej eparchie.

Životopis 
Narodil sa v ukrajinskom meste Vynohradiv. V roku 1995 vstúpil do Rádu svätého Bazila Veľkého, kde prijal meno Ábel. Po skončení štúdií zložil večné sľuby v roku 2001.

V roku 2001 prijal aj kňazskú vysviacku z rúk Szilárda Keresztesa a pôsobil v Budapešti a neskôr v Máriapócsi.

Vyše pol roka potom čo v marci roku 2015 svätý otec František zriadil Níreďházsku eparchiu bol vymenovaný 31. októbra 2015 za jej apoštolského administrátora. Tento post zastával ako kňaz až do roku 2018, kedy bol 7. apríla menovaný ako sídelný eparcha. Chirotóniu prijal 10. mája z rúk metropolitu Kocsisa a spolusvätiteľmi boli Atanáz Orosz a Cyril Vasiľ.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ábel Antal Szocska na catholic-hierarchy.org

Baziliáni
Biskupi Níreďházskej eparchie
Elekráreň Oslavany

Elektrárna Oslavany je bývalá tepelná elektráreň v meste Oslavany v okrese Brno-venkov.

Postavená bola pre spaľovanie čierneho uhlia z južnej časti rosicko-oslavanského revíru (predovšetkým z bane Kukla, neskôr z bane Františka a bane Jindřich II), vyrobená elektrina bola dodávaná do Brna a okolia. Výstavba vykonaná firmou AEG Union prebehla v rokoch 19111913, bolo tu inštalovaných šesť kotlov a dva turboalternátory s celkovým výkonom 6,8 MW. Oficiálne bola prevádzka elektrárne zahájená 1. apríla 1913. Podľa Českej televízie bola v rokoch 1913 až 1930 najmodernejšou elektrárňou južnej Moravy a zaslúžila sa o postupnú elektrifikáciu kraja. Archivár E.ON Ondřej Šretr mieni, že „V té době to byla nová myšlenka, postavit elektrárnu nikoli v místě spotřeby elektřiny, ale v místě zdroje surovin.“

Elektráreň bola v priebehu rokov postupne rozširovaná, boli tu vystavené ďalšie kotle a elektrické soustroje, takž v roku 1929 mala inštalovaný výkon 49,8 MW. Aj v ďalších rokoch dochádzalo k navyšovaniu výkonu a modernizácii starších zariadení, ako posledný bol v roku 1964 do prevádzky uvedený blok s výkonom 50 MW, maximálny inštalovaný výkon elektrárne dosiahol 115 MW. Prevádzka elektrárne bola ukončená 30. mája 1993 v súvislosti s ukončením ťažky uhlia v rosicko-oslavanskej panve.

Areál bol vedený na zozname brownfieldov Juhomoravského kraja. Jeho súčasný majiteľ, firma Palivotrans časť areálu využíva, časť chce využiť na výrobu elektriny biomasou a ďalšiu časť chce prenajať. Budovy 01, 02, 03 a 13 sú prenajaté. Investor však čaká kým štát na vlastné náklady odstráni enviromentálnu záťaž.

Elektrárňa spolu s baňami zvýšili počet obyvateľov Oslavan a tým im pomoholi stať sa mestom.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Elektrárna Oslavany, rosicko-oslavansko.cz

Oslavany
Oslavany
Stavby v okrese Brno-venkov
Oslavany
Knedľa

Knedľa je varený pokrm, vyrobený z cesta. Zloženie cesta sa podľa rôznych receptov veľmi líšia. Knedle môžu byť bez náplne alebo s najrôznejšou náplňou. Formujú sa do tvaru štrúdle, no tiež gule alebo šišky a zvyčajne sa varia v osolenej vode alebo v pare.

História vzniku 
V staroveku i stredoveku sa názvom knedľa označovali guľôčky či šištičky z nasekaného mäsa, ktoré bolo vyprážané na masti. Zhruba od 17. storočia sa začala využívať ako základ aj múka. Pôvodne sa piekli (išlo teda o pečivo). Na začiatku 19. storočia neboli knedle prílohou k mäsu, ale hlavným jedlom. Postupne vznikali rôzne ich varianty, používala sa aj ryža, rôzne náplne a tvary. Vznikali aj typické národné pokrmy, napr. známa sviečková, segedínsky guľáš či vepřo knedlo zelo.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

Chlieb a pečivo
Slovenské jedlá
Apple Watch

Apple Watch je pomenovanie inteligentných hodiniek vyvinutých, navrhnutých a predávaných spoločnosťou Apple Inc. Prvá séria bola uvedená na trh 24. apríla 2015, aktuálna séria 5 bola predstavená 20. septembra 2019.

S Apple Watch je možné telefonovať, prijímať alebo posielať SMS správy, podporujú nový systém bezkontaktného platenia Apple Pay. Môžu sledovať vašu fyzickú aktivitu, spúšťať aplikácie tretích strán alebo používať handoff - funkciu pre dokončenie práce aj napriek striedaniu zariadení. Apple Watch môžu taktiež slúžiť ako diaľkový ovládač pre Apple TV, hľadáčik pre kameru na iPhonu, navigovať s mapovou aplikáciou, možno do nich ukladať zľavové a klubové karty. V Apple Watch je tiež Siri - osobná asistentka. Apple pri hodinkách používa technológiu "force touch", vďaka ktorej nositeľ vie, ako silno sa dotkol samotného displeja.

Základné informácie 
Apple Watch v sebe združujú monitor fyzickej aktivity a snažia sa o sledovanie zdravia samotného nositeľa s iOS a ďalšími produktmi a službami spoločnosti Apple. Hodinky využívajú vlastný operačný systém watchOS, vďaka tomu je možné do nich inštalovať aplikácie z App Store. Pôvodná generácia prístroja bola k dispozícii v štyroch variantoch: Apple Watch Sport, Apple Watch, Apple Watch Hermès a Apple Watch Edition. Varianty boli dostupné v hliníkovom, oceľovom alebo zlatom (len u Apple Watch Edition) prevedení.

Apple Watch spoliehajú na bezdrôtové pripojenie k iPhone, aby moholi vykonávať mnoho svojich východiskových funkcií, ako je volanie, čítanie a písanie textových správ, zobrazovanie notifikácií, používanie Siri alebo počúvanie hudby. Sú kompatibilné s modelmi iPhone 5 alebo novšími, so systémom iOS 8.2 alebo novším, pomocou Wi-Fi alebo Bluetooth. Prvú generáciu oznámil generálny riaditeľ Apple Tim Cook v septembri 2014, predaj bol spustený 24. apríla 2015. Druhá generácia Apple Watch, ktorá bola vydaná v septembri 2016, obsahuje dve varianty: Apple Watch Series 1 a Apple Watch Series 2 sú dostupné v hliníkovom, oceľovom alebo keramickom prevedení. Apple Watch Series 3 boli predstavené 22. septembra 2017, Series 4 12. septembra 2018. Posledná najnovšia séria bola predstavená 20. septembra 2019. Generácie 1, 2 a 3 ponúkajú veľkosti 38 a 42 mm s vymeniteľným remienkami a generácia 4 a 5 je dostupná vo veľkosti 40 mm a 44 mm.

Modely 
Watch sú ponúkané v troch prevedeniach: hliníkové, oceľové (Apple Watch) a keramické (Apple Watch Edition). Vedľa nich ponúka Apple tiež Watch Nike +, ktoré sú totožné s hliníkovým modelom, ponúkajú ale unikátne ciferníky a remienky. Podobne aj Watch Hermés, vytvorené v spolupráci s francúzskou značkou Hermés, ponúkajú exkluzívne ciferníky a remienky. Všetky remienky sú ponúkané aj samostatne. Hliníkový model generácie prvej generácie Apple Watch mal označenie Sport.

Referencie 

Hardvér firmy Apple
Charlottetown

Charlottetown je hlavné a najväčšie mesto kanadskej provincie Ostrov princa Eduarda ležiacej v Atlantickom oceáne.

Počet obyvateľov v sčítaní v roku 2016 dosiahol 36 094, sčítací okrsok mal celkovo 76 728 obyvateľov, čo bolo o niečo menej ako polovica provinčnej populácie (155 241).

Ako mesto bolo oficiálne založené 17. apríla 1855.

Charlottetown má vlhkú kontinentálnu klímu (Köppen Dfb) čiastočne miernenú polohou Ostrova princa Eduarda v svätovavrineckom zálive. Zimy sú miernejšie ako vo viacerých vnútrozemských mestách podobnej zemepisnej šírky: januárový priemer je −7,7 °C, najnižšie teploty dosahujú −20 °C alebo menej v priemere 7 dní počas sezóny.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

 
Ostrov princa Eduarda
Hlavné mestá kanadských provincií a teritórií
Vzniklo v 1855
Punkva

Punkva je ponorná rieka na južnej Morave v okrese Blansko. Jej dĺžka je , zaberá povodie s plochou  a v ústí dosahuje priemerný prietok /s.

Názov 
Pomenovanie rieky Puňkva pochádza zo staršieho výrazu Ponikev, ktorý je odvodený od slovesa "poniknúti", čo bol výraz pre "klesnúť".

Priebeh toku 
Riečka Punkva vzniká jedinečným spôsobom, a to sútokom v podzemí Moravského krasu v nadmorskej výške  Zdrojnice tvoria dlhší Sloupský potok a Bílá voda. Hlavná zdrojnica Sloupského potoka, potok Luha, pramení pod najvyšším vrcholom Drahanskej vrchoviny - Skalkami. V tejto časti priberá viacero prítokov (Huťský potok, Žďárnu a Němčický potok) a od obce Sloup nesie názov Sloupský potok. Onedlho sa však vnára do podzemia, preteká spodnými poschodiami Sloupsko-šošuvských jaskýň a Sloupským koridorom Amatérskej jaskyne do priepasti Macocha. V tejto oblasti vytvára sútokom s Bílou vodou, ktorá pramení v blízkosti Protivanova, riečku Punkvu. Bílá voda sa pri Holštejne prepadá v jaskyni Nová Rasovna do podzemia a ním pokračuje jej tok do Amatérskej jaskyne. Priebeh toku v oblasti Amatérskej jaskyne je známy len čiastočne, no v lokalite Bludiště Milana Šlechty končí sútokom so Sloupským potokom. 

Na dne Macochy sa Punkva na chvíľu objavuje na povrchu, vytvára dve jazierka, no následne opäť mizne v podzemí. Horné jazierko je hlboké približne 13 metrov a je viditeľné z vyhliadkovej terasy, Dolné jazierko je ukryté medzi skalami a nie je zhora vidieť. Jeho hĺbka dosahuje 49 metrov. Z Macochy riečka preteká vodnými dómami Punkevných jaskýň, kde v rámci prehliadky prebieha plavba podzemím na člnoch. Potom, čo riečka opustí jaskynné podzemie, do ktorého sa ešte raz na niekoľko desiatok metrov vráti, spája sa s podzemnými vodami potoka Lopač a Krasovského potoka a vyviera v tzv. Malom výtoku Punkvy. Potom preteká riečka hlbokým Punkevným údolím s niekoľkými rybníkmi a následne Arnoštovým údolím, zastavaným halami strojárne ČKD Blansko. Na okraji Blanska sa potom Punkva vlieva v nadmorskej výške  do rieky Svitavy.

Využitie 
Napriek neveľkej dĺžke je Punkva jedným z najzaujímavejších a najnavštevovanejších vodných tokov v Česku, za čo vďačí skutočnosti, že časť jej toku preteká podzemím Moravského krasu. Podzemná časť riečky bola v roku 2004 zapísaná do zoznamu mokradí medzinárodného významu v rámci Rámsarského dohovoru.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Punkevní-jeskyně.cz
 Virtuálna prehliadka Punkevných jaskýň na webe Propast-Macocha.cz
 
 

Rieky v Drahanskej vrchovine
Rieky v Česku
Chránená krajinná oblasť Moravský kras
Povodie Svratky
Povodie Punkvy
Skalky (Drahanská vrchovina)

Skalky () sú najvyšší vrch Drahanskej vrchoviny.

Polohopis 
Vrch sa nachádza v strednej časti vrchoviny, približne  juhovýchodne od obce Benešov vo východnej časti okresu Blansko. Vysokú nadmorskú výšku využíva 35 m vysoký meteorologický radar, ktorý stojí v západnej časti vrcholovej plošiny a monitoruje najmä výskyt zrážok a bleskov vo východnej časti Česka. Práve k radaru vedú cesty z obce Benešov a Suchý, uľahčujúce prístup na vrchol.

Turistika 
Skalky patria k ľahšie prístupným vrchom, nakoľko pomerne plochý masív je dostupný viacerými cestami a chodníkmi z obcí v okolí. Najbližším sídlom je asi  severozápadne ležiaci Benešov, približne  juhozápadne leží obec Suchý,  juhovýchodne Protivanov a cca  východne Buková. Oblasťou vedie niekoľko cyklotrás.

Turistické trasy 
 po  modrej značke:
 zo severného smeru z obce Kořenec cez Pavlov
 z južného smeru zo Skelnej Huti cez Skály ()
 po  žltej značke:
 z Protivanova, resp. obce Suchý cez rázc. U skal a následne po  modrej značke 
 z obce Suchý, resp. Benešova cez rázc. Pod Skalkami a neznačenou cestou

Galéria

Referencie

Pozri aj 
 Drahanská vrchovina

Vrchy v Česku
Drahanská vrchovina
František Meissl

Rytier František Karol Imrich von Meissl (po nemecky Franz von Meissl; * 9. január 1837, Pezinok – † 28. január 1934, Viedeň, Rakúsko), známy ako František Meissl, bol slovenský maliar, lekárnik, riaditeľ sporiteľne a hasič rakúskeho pôvodu.

Životopis 
Pochádzal z rodu rakúskych šľachticov. Jeho starý otec vlastnil panstvo vo Freyendorfe.

Pri krste dostal tri mená – František, Karol, Imrich. Z nich používal iba meno František.

Navštevoval Elementárnu školu v Pezinku, po nej nasledovalo piaristické gymnázium vo Svätom Jure. Jeho ďalšie študentské kroky viedli do Viedne, kde bol promovaný na lekárnika.

Začiatkom šesťdesiatych rokov 19. storočia sa vracia do Pezinka, kde strávil väčšinu svojho produktívneho života. Po otcovi prebral vedenie lekárne, v roku 1862 sa stáva pezinským lekárnikom a postupne sa začína angažovať
v aktivitách pre mesto a jeho obyvateľov. Bol členom Mestského zastupiteľstva, spoluzakladateľom a riaditeľom sporiteľne (Pezinsko-modransko-
svätojurská sporiteľňa). Tiež bol zakladateľom a veliteľom hasičského spolku a potom až do svojej smrti čestným členom.

Bol prvým, hoci stručným sumarizátorom dejín Pezinka.

Posledné obdobie svojho života po rozpade Rakúska-Uhorska strávil mimo Pezinka v Rakúsku. Je pochovaný v Sierndorfe pri Stockerau v Dolnom Rakúsku.

Získanie titulu 
Panovník František Jozef I. mu za zásluhy vo verejnej činnosti udelil v roku 1896 čestný rytiersky rád – titul rytier.

Literatúra

Dokumenty vo fonde Malokarpatskej knižnice v Pezinku 
 Dobrovoľná požiarna ochrana v Pezinku jubiluje : pamätnica požiarneho zboru v Pezinku 18741974 / Ján Milan Dubovský, Pavel Čajkovič. – Pezinok : Základná organizácia Zväzu požiarnej ochrany v Pezinku, 1974. – 35 s.
 František Meissl : 9. 6. 1837 – 28. 1. 1934 / [zostavili: Katarína Benciová, Martin Hrubala]. – Pezinok : Malokarpatská knižnica v Pezinku. – 1 skladačka ; 21 x 30 cm.
 140 rokov dobrovoľného hasičského zboru v Pezinku : 18742014. – Pezinok : Mesto Pezinok. – 48 s.

Články 
 František Meissl (18371934) : dejiny mesta / Ján Milan Dubovský. – Roč. 25, č. 2 (1992), s. 7.
 Naši slávni rodáci. – Pezinčan. – Roč. 34, č. 1 (2001), s. 3.
 Spomienka na Meissla. – Pezinčan. – Roč. 34, č. 12 (2001), s. 2.
 Pezinský rodák bol rytierom / Jozef Motešický. – Pezinčan. – Roč. 35, č. 3 (2002), s. 6.
 Niekoľko zaujímavostí o rode Františka Meissla / Martin Hrubala. – Pezinčan. – Roč. 38, č. 3 (2004), s. 8.
 Pocta významným rodákom / Oliver Solga. – Pezinčan. – Roč. 45, č. 6 (2012), s. 9.
 Meissl, František Karol : osobnosti / Katarína Benciová. – Očk(o) [elektronický zdroj]. – Roč. 19, č. 2 (2013), s. 2427.
 140. výročie založenia Dobrovoľného hasičského zboru v Pezinku / Gabriel Guštafík. – Požiarnik. – . – Roč. 91, č. 4 (2014), s. 7.
 Franz von Meissl – zakladateľ dobrovoľného hasičstva v Pezinku / Oliver Solga. – Pezinčan. – . – Roč. 47, č. 4 (2014), s. 9.

Zdroj 
 Bibliografický leták Františka Karola Meissla na stránke Malokarpatskej knižnice

Externé odkazy 
 Záznam o narodení a krste v matrike riadok 11 - rímskokatolická cirkev v Pezinku

Osobnosti z Pezinka
Slovenskí maliari
San Candido

San Candido (Innichen) je talianske obchodné mesto a obec (comune) v Autonómnej provincii Bolzano - Horná Adiža na severe Talianska.

Mesto už tradične každoročne hostí taliansky Medzinárodný sochársky festival snehu.

Geografia 
San Candido sa nachádza v údolí Pustertal na rieke Dráva, približne 80 kilometrov severovýchodne od Bolzana, na taliansko-rakúskej hranici. V októbri 2015 v meste žilo 3312 obyvateľov. 

San Candido hraničí s obcami Toblach, Innervillgraten (Rakúsko), Sexten a Sillian (Rakúsko).

Dejiny 
Mesto je domovom Innichenského opátsva, ktoré tu bolo založené koncom 8. storočia, keď patrilo kniežaciemu biskupstvu Freising. Opástvo samo o sebe bolo zrušené v roku 1785, zatiaľčo súsediace majetky pojalo Tirolské grófstvo po mediatizácii v roku 1803. V súlade s Saintgermainskou zmluvou sa v roku 1919 San Candido stalo súčasťou Talianska. Mesto je doteraz sídlom františkánskeho kláštora.

V San Candide sa odohráva taliansky seriál Na krok od neba.

Erb 
Znak San Candida zobrazuje striebornú vežu s ghibellinskými merlonmi na dvoch úrovniach s portálom a padacími mrežami. Nado dvermi sa nachádza erb, ktorý vyobrazuje hlavu Maura korunovanú s čelenkou obklopenú azúrovou farbou. Tento druh reprezentácie poukazuje na to, že mesto bolo pod vládou biskupov z Freisingu, ktorí kedysi vlastnili veľké plochy územia pri meste. Erb bol udelený kráľom Albrechtom I. Habsburským v roku 1303.

Obyvateľstvo

Jazykové zloženie 
Podľa sčítania ľudu v roku 2011 rozprávalo v meste 85,06% obyvateľstva nemecky, 14,64% taliansky a 0,30% ladinsky ako svojím prvým jazykom.

Partnerské mestá 
  Freising, Nemecko; od roku 1969

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka mesta (po nemecky a po taliansky)

Mestá v provincii Bolzano
Mestá v Taliansku
Zumberg

Zumberg alebo Sumberg je zaniknutá banícka osada, ktorá sa rozprestierala v oblasti severne alebo východne od Psychiatrickej nemocnice Philippa Pinela v Pezinku. Podľa tradície bola predchodcom mesta Pezinok. 

Prvýkrát sa spomína v roku 1274 ako Simperg alebo Symberg. Neskôr sa spomína v roku 1287 ako Sumbergh. Podľa najnovších historicko-archeologických výskumov sa predpokladá, že osada uvedená v kráľovskej listine ležala ešte vyššie v horách. Zumberg, ležiaci severne od Pinelovej nemocnice sa spomína v listinách z 14. až 15. storočia a zanikol niekedy po roku 1475. V roku 1509 sa už Zumberg medzi dedinami, patriacimi Pezinskému hradu nespomína. Z osady sa dlhší čas zachoval len kostol, ktorý dala začiatkom druhej polovice 17. storočia opraviť a obnoviť Eleonóra Harrachová, manželka Mikuláša Pálffyho. Kostol bol dokončený v roku 1661 s v roku 1699 bol obkolesený kamenným múrom. Pri kostole bol tiež cintorín, ktorý až do roku 1740 používali aj obyvatelia Cajly. Kostol bol zbúraný až po roku 1824 a dnes je jediným svedectvom existencie osady Zumberg socha Krista Pána, ktorý sa nachádza v tesnej blízkosti bývalého kostola.

Na mieste zaniknutej baníckej osady postavili v roku 2010 členovia baníckeho spolku kaplnku svätého Klementa – patróna baníkov.

Referencie

Zdroj
 Banský náučný chodník na stránke mesta Pezinok

Zaniknuté obce na Slovensku
Pezinok
Pendro

Pendro je kurdská dedina v irackom Kurdistane, nachádza sa v provincii Arbíl, v blízkosti hraníc s Tureckom. Nachádza sa približne 15–18 km severne od mesta Barzan. Pendro má viac ako 2540 obyvateľov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Pendro Oficiálna webová stránka 
 Arbíl Guvernorát

Sídla v Iraku
Arbíl (guvernorát)
Neologická synagóga (Brašov)

Neologická synagóga (, ) v Brašove je budova synagógy zo začiatku 20. storočia, nachádzajúca sa na ulici strada Poarta Şchei v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.

Charakteristika a dejiny 
Podľa historických údajov existovala židovská komunita v Brašove už v roku 1807, oficiálne však existovala od roku 1826. V roku 1877 sa komunita rozdelila na neologických a ortodoxných veriacich.

Budova bola postavená pre komunitu židovských veriacich neologického rítu v Brašove na základe plánov maďarského architekta Leopolda Baumhorna v rokoch 1899 - 1901. Oficiálne otvorenie synagógy prebehlo 20. augusta 1901.

V rámci synagógy existovala pre brašovskú židovskú komunitu aj košér reštaurácia a zdravotnícke stredisko.

V priebehu druhej svetovej vojny v roku 1941 v období represií voči židovskému obyvateľstvu bola synagóga vážne poškodená a neskôr musela byť zrenovovaná. Samotné represie však boli miernejšie než na iných miestach Európy. Brašovským Židom nehrozili deportácie a boli v Brašove v relatívnom bezpečí, samotné represie sa týkali vylúčenia z verejného a ekonomického života, označenia a nemožnosti vykonávať niektoré povolania.

V roku 2001 pri príležitosti sto rokov od dokončenia výstavby a otvorenia bola synagóga kompletne reštaurovaná.

Synagóga je postavená v historickom centre Brašova na ulici Poarta Şchei ako trojloďová bazilika v maurskom neogotickom slohu, pričom na rámoch dverí a okien sa nachádzajú elementy pripomínajúce gotický a románsky sloh. Celková zastavaná plocha synagógy dosahuje až 657 m². Stavba bola dokončená v auguste 1901, v roku 1915 boli na fasádu budovy pridané niektoré secesné prvky. Budova získala štatút kultúrnej historickej pamiatky v roku 2004.

Po druhej svetovej vojne väčšina brašovskej židovskej komunity emigrovala do vtedajšej Palestíny, synagóga je ale aj dnes otvorená zvyšným židovským veriacim v Brašove. Okrem svojho účelu ako náboženského svätostánku, dnes budova funguje ako historický monument a je prístupná turistom.

Iné projekty

Referencie 

Synagógy v Rumunsku
Kultúrne pamiatky v Rumunsku
Stavby v Brašove
Architektúra z 1901