Pietro Mascagni

Pietro Antonio Stefano Mascagni (* 7. december 1863, Livorno – † 2. august 1945, Rím) bol taliansky hudobný skladateľ, predstaviteľ verizmu.

Život 
Narodil sa ako syn pekára. Matka zomrela na tuberkulózu, keď mal 10 rokov. Od roku 1876 študoval v Livorne u Alfreda Soffrediniho (1854 – 1923). V šestnástich rokoch mal za sebou kompozíciu svojej prvej symfónie (c-moll) a celý rad chrámových skladieb. V roku 1881 skomponoval kantátu „In Finlanda“, s ktorou zvíťazil  v skladateľskej súťaži v Miláne. V nasledujúcom roku ho prijali na milánske konzervatórium. Medzi jeho učiteľmi a spolužiakmi boli vtedajší poprední talianski operní skladatelia ako Arrigo Boito, Amilcare Ponchielli a Giacomo Puccini.
 
Bez toho, aby dokončil štúdiá,  odišiel Pietro roku 1885 z Milána a pripojil sa ako dirigent ku kočovnej operetnej spoločnosti, ktorú viedol Vittorio Forli. Vystriedal ešte niekoľko podobných zamestnaní. V spoločnosti Luigiho Marescu sa zoznámil aj so svojou budúcou manželkou, speváčkou Argenide Marcellina Carbognani známou ako Lina. S pomocou starostu mesta Cerignola sa mu podarilo opustiť Marescovu spoločnosť a stal sa riaditeľom filharmónie mesta. Vyučoval aj hru na klavír a spev.

V júli roku 1888 bola v Miláne vypísaná súťaž na jednoaktovú operu, pre ktorú Mascagni skomponoval svoje najslávnejšie dielo, operu Cavalleria rusticana. 3. februára 1889 sa Mascagni konečne oženil a hneď nasledujúci deň sa mu narodil syn Domenico. Milánsku súťaž vyhral a dostal pozvanie na jej naštudovanie do Teatro Constanzi v Ríme. Úspech bol ohromujúci. Počas niekoľkých mesiacov sa hrala po celom Taliansku. V decembri ju uviedol Gustav Mahler v Budapešti, nasledovali operné scény po celom svete, od Buenos Aires až po Petrohrad. V roku 1891 sa stal otcom syna Edoarda, ktorý bol prezývaný Dino.

V roku 1895 prijal funkciu riaditeľa hudobného konzervatória Liceo Rossini v meste Pesaro (pomenovanom na počesť tamojšieho rodáka Gioacchina Rossiniho).

Úspech opernej prvotiny vyvolal veľký záujem o ďalšie skladateľovo operné dielo. Do roku 1898 vytvoril Mascagni každý rok najmenej jednu operu. Opery boli síce priaznivo prijímané, ale žiadny ohromujúci úspech sa už nedostavoval.

Na prelome storočia absolvoval úspešné turné po Rusku a v roku 1901 uvádzal koncert na uctenie pamiatky Giuseppe Verdiho. V tom istom roku uviedol Verdiho Requiem vo Viedni.

Americké turné bolo s výnimkou San Francisca neúspešné. V roku 1903 sa po problémoch s úradmi v Pesare presťahoval do Ríma. Tam sa stal riaditeľom prestížneho ústavu Scuola Musicale Romana. O rok neskôr získal výhodný kontrakt na vydávanie svojich diel u francúzskeho hudobného vydavateľstva Choudens.

V roku 1911 absolvoval sedemmesačné, a tentoraz veľmi úspešné, turné po Južnej Amerike. V Buenos Aires mala premiéru jeho opera Isabeu. Poslednou premiérou pred vypuknutím vojny bola opera Parisina na libreto básnika Gabriele D’Annunzioäa. Na premiére v Miláne sa zišli takmer všetci významní talianski skladatelia tých čias, vrátane Pucciniho a Giordana.

Spolu s Puccinim vystupoval Mascagni ostro proti účasti Talianska v prvej svetovej vojne. Mal na to aj osobný dôvod, pretože jeho syn Edoardo sa stal vojnovým zajatcom. Po skončení vojny absolvoval ešte jednu cestu po Južnej Amerike, kde slávil veľké úspechy, ale ako skladateľ sa už takmer odmlčal. Od roku 1927 až do svojej smrti žil na Albergo Plaza v Ríme.

V roku 1932 vstúpil do fašistickej strany Benita Mussoliniho. Syn Edoardo o tri roky neskôr zahynul počas Mussoliniho ťaženia v Etiópii.

V roku 1940 sa konali oslavy 50 rokov vytvorenia jeho opery Cavalleria rusticana. Pri tejto príležitosti vznikla reprezentatívna nahrávka pod autorovým vedením. Sezóna 1943 – 1944 bola poslednou opernou sezónou Pietra Mascagniho. V La Scale v Miláne aj v opere Opera di Roma v Ríme sa rozlúčil predstavením opery L'amico Fritz.

Zomrel 2. augusta 1945 v Ríme. Pohreb sa konal 4. augusta bez záujmu predstaviteľov talianskeho štátu. V roku 1951 boli jeho pozostatky prevezené z Ríma do rodného Livorna a až vtedy získal oficiálne uznanie.

Dielo

Opery 
 Cavalleria rusticana, Teatro Costanzi, Rím
 L'amico Fritz, 1891 Teatro Costanzi, Rím
 I Rantzau, 1892 Teatro della Pergola, Florencia
 Guglielmo Ratcliff (komponováno 1885), 1895 Teatro alla Scala, Miláno
 Silvano, 1895 Teatro alla Scala, Miláno
 Zanetto, 1896 Liceo Musicale G. Rossini, Pesaro
 Iris, 1898 Teatro Costanzi, Rím
 Le maschere, 1901 Teatro alla Scala, Miláno
 Amica, 1905 Théâtre du Casino, Monte Carlo Opera
 Isabeau, 1911 Teatro Coliseo, Buenos Aires
 Parisina, 1913 Teatro alla Scala, Miláno
 Lodoletta, 1917 Teatro Costanzi, Rím
 Il piccolo Marat, 1921 Teatro Costanzi, Rím
 Pinotta (komponováno 1880), 1932  Teatro del Casino, San Remo
 Nerone, 1935 Teatro alla Scala, Miláno

Opereta 
Si, 1919 Teatro Quirino, Rím

Kantáty a zbory 
 In Finlandia, 1881, Livorno
 Alla gioia, 1882, Teatro degli Avvalorati, Livorno
 Canto del Lavoro, 1928, Teatro San Carlo, Neapol

Príležitostná hudba 
 The Eternal City, 1902 His Majesty's Theater, Londýn
 Rapsodia satanica, (hudba k filmu) 1917, Teatro Augusteo, Rím
 Danza dei Gianduiotti e Giacomette, 1930 Teatro Regio, Turín
 L'apoteosi della cicogna, 1930 Teatro Regio, Turín
 La canzone del sole, 1933

Inštrumentálna hudba 
 A Giacomo Leopardi (symfonická báseň), 1898 Teatro Persiani, Recanati
 Danza esotica, 1891 Teatro Mercadante, Cerignola
 Visione lirica, Guardando la Santa Teresa del Bernini, 1923 Teatro Augusteo, Rím
 Fanfara delle diciotto Regioni d'Italia, Per le nozze delle LL.AA.RR. Umberto di Savoia e Maria del Belgio, 1929

Klavírne skladby 
 Novellina, 1881
 Sulle rive di Chiaja, 1883
 Intermezzo, 1888
 Pifferata di Natale, 1890
 Tema di andante, 1899
 La gavotta delle bambole, 1900
 Un pensiero a San Francisco, 1903
 La prima bagnante, 1908
 Sunt lacryma rerum!, 1914
 Visione lirica
 Guardando la Santa Teresa del Bernini. 1923
 Tomina (Intermezzo), 1930

Chrámová hudba 
 Ave Maria / Salve O Maria, 1880 Istituto Musicale Luigi Cherubini, Livorno
 Pater Noster in G major, 1880 Istituto Musicale Luigi Cherubini, Livorno
 Messa di Gloria, 1888 Cerignola
 Invocazione alla Madonna, 1932
 Quae duorum principum es consacrata glorioso sanguine, 1943
 Ave Maria, ?

Piesne 
 La tua stella, 1881, Istituto Musicale Luigi Cherubini, Livorno
 Alla luna, 1882
 La stella di Garibaldi, 1882 Politeama, Livorno
 Pena d'amore, 1883
 M'ama… non m'ama, 1884
 Bella cantiam l'amore April, 1884
 Messagio d'amore September, 1884
 Risveglio, 1890
 Rosa, 1890
 Allora ed ora, 1891
 Sintomi d'amore, 1891
 A Lilia, 1894
 L'addio di Palamidone, 1894
 Serenata, 1894
 Sera d'ottobre, 1894
 Ad Adelaide Cairoli, 1899 Teatro Palacorda, Pesaro
 Ascoltiamo!… 1904
 Spes ultima, 1904
 Stornelli marini, 1904
 La luna. 1912
 Bimba bionda, 1913
 Ballata di Maggio, 1917

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka venovaná skladateľovi, dielo, libretá
 Opery

Narodenia v 1863
Úmrtia v 1945
Talianski hudobní skladatelia
Operní skladatelia