Pravoslávna cirkev (východná Európa)

Pravoslávna cirkev či ortodoxná cirkev je kresťanská cirkev, ktorá sa skladá z viacerých územných cirkví, pomenovaných jednotlivo podľa krajiny alebo národa. Najviac je pravoslávna cirkev zastúpená v juhovýchodných a východných európskych krajinách (Rusko, Ukrajina, Bielorusko, Balkán, Rumunsko...). Najväčšia pravoslávna cirkev je Ruská pravoslávna cirkev.    

Niekedy býva pravoslávna cirkev nesprávne zamieňaná s gréckokatolíckou cirkvou. Gréckokatolícka cirkev síce používa byzantský obrad, ale spadá pod rímskeho pápeža, čím patrí ku katolíckej cirkvi.

História 

Kedysi západná (rímska) a východná (pravoslávna) cirkev boli v jednote. V roku 1054 došlo k ich rozdeleniu, tzv. Veľkej schizme.  

Pravoslávna cirkev zachováva apoštolskú postupnosť a jej učenie bolo formulované na cirkevných snemoch, konciloch, medzi nimi má význačné miesto sedem ekumenických koncilov v priebehu 4. až 8. storočia. Napriek rozdeleniu je náuka pravoslávnej cirkvi v niektorých ohľadoch relatívne blízka náuke katolíckej a medzi oboma cirkvami pokračuje dialóg. Veľký rozkol bol však fixovaný vývojom vierouky rímskokatolíckej cirkvi v priebehu druhého tisícročia – všetky tieto nové dogmy (prijaté na západe po roku 1054) sú nezlučiteľné s pravoslávnou vieroukou a spolu s odlišnou rímskokatolíckou spiritualitou bránia zjednoteniu rímskej cirkvi s pravoslávnou cirkvou.

Pravoslávie sa rozšírilo z Byzantskej ríše na územie Balkánskeho polostrova. Aj v súčasnosti
sa k pravosláviu hlási väčšina veriacich Srbska, Čiernej Hory, Bulharska, Grécka, Rumunska, Gruzínska a
Severného Macedónska. Pomerne veľké skupiny pravoslávnych kresťanov žijú aj na území Bosny a
Hercegoviny / medzi tamojšími Srbmi /, na území južného Albánska, ale aj medzi srbskými
komunitami v Chorvátsku, v južnom Maďarsku, v Nemecku či v zámorí. Pravoslávie sa rozšírilo aj medzi východnými Slovanmi. Najväčšou pravoslávnou cirkvou je Ruská pravoslávna cirkev,
ktorej veriaci žijú nielen na území Ruska, ale aj medzi Rusmi, ktorí žijú na území Estónska,
Lotyšska, Litvy, Kazachstanu, Uzbekistanu alebo medzi Rusmi v USA, v Kanade či v Austrálii.
Pravoslávie je tiež hlavným náboženstvom Ukrajincov, Bielorusov a obyvateľov Moldavska.
Na Kaukaze sa k pravoslávnemu kresťanstvu hlási väčšina obyvateľov Gruzínska a niektoré menšie národy. Veľa pravoslávnych žije aj na území Libanonu, Sýrie, Jordánska a iných
krajín Blízkeho východu. V kolíske pravoslávia – v meste Carihrad (dnešný Istanbul), v
ktorom sídli ekumenický pravoslávny patriarcha, však žije pravoslávnych veľmi málo.
Podľahli perzekúciám zo strany Turkov po skončení prvej svetovej vojny. Menšie skupinky žijú
aj na území Poľska, Česka a vo Fínsku.

Pravoslávie na Slovensku 
Príchodom vierozvestcov Konštantína (Cyrila) a Metoda, ktorých v roku 863 poslal byzantský cisár Michal III. na žiadosť kniežaťa Rastislava sa byzantský obrad preukázateľne dostal na územie dnešného Slovenska. Preklad byzantskej liturgie do staroslovienčiny od Konštantína a Metoda sa s menšími zmenami dodnes používa v pravoslávnych a gréckokatolíckych liturgiách. Na území Slovenska žijú pravoslávni kresťania na východe, v okolí miest Bardejov, Svidník, Medzilaborce, Snina či Stará Ľubovňa. Ich centrom je mesto Prešov.

Jednotlivé cirkvi 
V súčasnosti sú všeobecne uznávané tieto autokefálne cirkvi:

 Konštantínopolský ekumenický patriarchát
 Alexandrijská pravoslávna cirkev 
 Antiochijská pravoslávna cirkev
 Jeruzalemská pravoslávna cirkev
 Ruská pravoslávna cirkev
 Srbská pravoslávna cirkev
 Rumunská pravoslávna cirkev
 Bulharská pravoslávna cirkev
 Gruzínska pravoslávna cirkev
 Cyperská pravoslávna cirkev
 Grécka pravoslávna cirkev
 Poľská pravoslávna cirkev
 Albánska pravoslávna cirkev
 Pravoslávna cirkev v českých krajinách a na Slovensku
 Pravoslávna cirkev na Ukrajine

Pravoslávna cirkev v českých krajinách a na Slovensku 

Miestnu pravoslávnu cirkev v týchto krajinách tvorí
autokefálna (samostatná a nezávislá) jednotka
zložená z Pravoslávnej cirkvi v Českých krajinách a
Pravoslávnej cirkvi na Slovensku. Vrcholným predstaviteľom celej miestnej cirkvi je
metropolita, ktorým je tu tradične volený jeden z arcibiskupov (v
súčasnosti je podľa miestnej cirkevnej ústavy metropolitom buď arcibiskup
pražský alebo prešovský; metropolitu volí najvyšší správny orgán miestnej
cirkvi, čo je snem skladajúci sa zo zvolených duchovných i laikov).

Eparchie (biskupstvá) Pravoslávnej cirkvi v českých krajinách a na Slovensku:

Územie Česka:

 Pražská pravoslávna eparchia
 Olomoucko-brnianská pravoslávna eparchia

Územie Slovenska:

 Prešovská pravoslávna eparchia
 Michalovsko-košická pravoslávna eparchia

Referencie

Pozri aj 

 Pravoslávna cirkev
 Pravoslávna cirkev v českých krajinách a na Slovensku
 Prešovská pravoslávna eparchia
 Michalovsko-košická pravoslávna eparchia
 Olomoucko-brnianská pravoslávna eparchia
 Pražská pravoslávna eparchia

Externé odkazy 
 Pravoslávna cirkev na Slovensku – oficiálna stránka
 Pravoslávna cirkev v Českých krajinách a na Slovensku
 Michalovsko-košická pravoslávna eparchia v Michalovciach – oficiálna stránka
 webová stránka Prešovskej pravoslávnej eparchie
 Pravoslávna cirkev - cirkevné obce
 Pravoslávna akademia
 Pravoslavie.sk
 Pražská pravoslavná eparchie – oficiálne stránky pravoslávnej cirkvi v Česku
 „PRAVOSLAVI.CZ“ - hlavní český pravoslavný rozcestník
 Stránka o Pravoslaví – Kresťanská orthodoxia
 cz.orthodoxlinks.info – Rozcestník pravoslávneho internetu
 Liturhija preždeosvjaščennych svjataho Hrihorija Dvoeslóva z r. 1926 - dostupné v Digitálnej knižnici UKB - dielo v azbuke vytlačené vo Svidníku

 Katichizis ili nauka pravoslavno-christianskaja z r. 1925 - dostupné  v Digitálnej knižnici UKB - dielo v azbuke vytlačené vo Svidníku
 Molitvoslov z r. 1924 - dostupné  v Digitálnej knižnici UKB - dielo v azbuke vytlačené vo Svidníku

Náboženské smery
Pravoslávne cirkvi