joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Spinel

Spinel je minerál kryšalizujúci v kubickej sústave, chemicky podvojný oxid horčíka a hliníka s chemickým vzorcom MgAl2O4. Patrí do skupiny spinelov.

Názov pochádza pravdepodobne z latinského slova spina – tŕň, podľa ostrých oktaedrických kryštálov. Názov zaviedol Georgius Agricola v roku 1546.

Charakteristika 
Spinel má premenlivú farbu, môže byť biely, červený, fialový, modrý, hnedý až čierny, ale môže mať aj iné farby. Čierna alebo tmavozelená odroda spinelu bohatá na železo, ktoré sa viaže namiesto horčíka, sa nazýva pleonast, ceylonit alebo chlorospinel. Tmavohnedá odroda bohatá na železo sa označuje picotit. Modrá odroda bohatá na zinok je gahnospinel. Okrem Fe2+ je častou prímesou aj Zn a Mn2+. Namiesto hliníka môže byť do kryštálovej mriežky naviazané Fe3+ alebo Cr. Varieta bohatá na chróm sa označuje ako chrómspinel a je prechodným tuhým roztokom k chromitu. Kryštály spinelu sú obvykle oktaédrické, niekedy pozrastané, nachádzajú sa aj v zrnitých a masívnych agregátoch. Tvrdosťou zodpovedá topásu (8 podľa Mohsovej stupnice). Patrí medzi opakné minerály, v polarizovanom svetle je stále zhasnutý. Je to priehľadný až priesvitný minerál so skleným leskom. Dôležitou vlastnosťou je aj vysoká teplota tavenia.

Niektoré mineralogicky cenené odrody iných minerálov, hlavne granátov sú mylne označované ako spinely.

Vznik 
Je akcesorickou zložkou ultrabázických a bázických vyvretých hornín, napr. bazaltov a peridotitov, ale aj niektorých pegmatitov. Vo väčšom množstve sa vyskytuje s olivínom, na hliník bohatým pyroxénom vo vrchnom plášti. Vzniká tiež kontaktnou metamorfózou karbonátov alebo ílovitých hornín s nízkym obsahom SiO2. Bežný je preto v erlánoch, skarnoch a kontaktných rohovcoch. Asociuje s flogopitom, pyrotitom, chondroditom a grafitom, tiež korundom a sillimanitom. Nachádza sa aj v niektorých regionálne metamorfovaných horninách, napr. rulách.

Spinel bol pripravený aj synteticky a týmto spôsobom sa bežne vyrába.

Výskyt 
Tvorí buď primárne vtrúseniny vo vyvretých alebo premenených horninách, v ktorých vznikol alebo sa nachádza ako ťažká frakcia v usadených horninách, ktoré vznikajú ich rozrušovaním. Môže byť preto hojný aj v náplavoch.

Lokality

Vo svete 
Vodným tokom opracované kryštály pochádzajú z detrických nálezísk Ratnapura na Srí Lanke a v Mogoku v Mjanmarsku. Veľké kryštály boli nájdené v Aldanskom masív v Ruskej Jakutskej republike alebo v Anity v americkom štáte New York.

V Česku je známy z Třebívlic a Měrunic a inde.

Na Slovensku 
Na Slovensku bol opísaný ako pleonast z oblasti doliny Úškrtová v Kohútove pri Hodruši-Hámroch, kde sa vyskytuje spolu s fassaitom.

Ekonomický význam
Pekné kryštály sa používajú ako drahokamy. Väčšina drahých spinelov je červená iba malá časť modrá. Jeho trhová cena však zvyčajne nie je vysoká.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.mindat.org - spinel v mineralogickej databáze 

 
Kubické minerály
Oxidy a hydroxidy
Bodová grupa m3m
Minerály hliníka
Minerály horčíka
Minerály kyslíka
Polodrahokamy
Let Turkish Airlines 981

Let Turkish Airlines č. 981 bol let spoločnosti Turkish Airlines z Istanbulu cez Paríž do Londýna dňa 3. marca 1974. Lietadlo bolo typu McDonnell Douglas DC-10-10. Na palube bolo 333 pasažierov a 13 členov posádky. Niekoľko minút po štarte sa ozval výbuch. Posádka sa márne snažila vyrovnať lietadlo, ktoré sa napokon zrútilo. Vyšetrovanie zistilo konštrukčnú vadu dverí nákladného priestoru, ktorú výrobca tajil. Tá spôsobila, že dvere nevydržali a odtrhli sa od lietadla. To spôsobilo explozívnu dekompresiu a poškodenie hydrauliky. Lietadlo sa stalo neovládateľným a zrútilo sa blízko dediny Ermenonville vo Francúzsku.

Externé zdroje
 (EN) Final Report (Archive, Alternate) - Bureau d'Enquêtes et d'Analyses pour la Sécurité de l'Aviation Civile - Translation by the United Kingdom Department of Trade Accidents Investigation Branch, February 1976.
 (FR) Final Report (Archive, Alternate, Archive of Alternate) - Original report by French Secretariat of State for Transport (Secrétariat d'État aux Transports) - Posted by the Bureau d'Enquêtes et d'Analyses pour la Sécurité de l'Aviation Civile (BEA)

Letecké katastrofy
Katastrofy v 1974
Katastrofy vo Francúzsku
1974 vo Francúzsku
Josef Bek

Josef Bek (* 21. decembra 1918 Hradec Králové – † 5. mája 1995 Praha) bol český herec,, ktorý celý život hral optimisticky naladených, bodrých a príjemných českých mužov z ľudu, chlapíkov do každej životnej nepohody. Za svoj život hral takmer v sedemdesiatich českých filmoch, v dvoch stovkách televíznych programov ako aj v mnohých desiatkach divadelných hier. Medzi jeho najvýznamnejšie úlohy patrí napríklad vyslúžilý vojak Martin Kabát z filmu Hrátky s čertem, alebo pozoruhodný výkon vo filme Florenc 13.30 či úloha amatérskeho dirigenta Honzu vo filme Hudba z Marsu. Spolu s herečkou Irenou Kačírkovou nakrútil pod režijným vedením Ladislava Rychmana pravdepodobne vôbec prvú filmovú pieseň (čo bola obdoba dnešných videoklipov) na svete s názvom Dáme si do bytu. Josef Bek miništroval a spieval v kostole Nanebovzatia Panny Márie na Veľkom námestí v Hradci Králové. Vyštudoval královohradeckú Obchodnú akadémiu. Je pochovaný na cintoríne v Hradci Králové - Pouchove.

Je po ňom pomenovaná ulica v Hradci Králové.

Filmografia, výber

Film

Kde alibi nestačí
Alibi na vodě
Němá barikáda
Anna proletářka
Hrátky s čertem
Hudba z Marsu
Letiště nepřijímá
Florenc 13.30
Ať žijí duchové!
Světáci
Zlatovláska

Televízia
Chalupáři

Televízne programy
 1992 V Praze bejvávalo blaze
 1986 Vrať se, vše odpuštěno
 1985 Kavárnička dříve narozených
 1979 Písničky z celuloidu
 1975 Kabaret U dobré pohody
 1971 Písničky Jaroslava Jankovce
 1970 Vtipnejší vyhráva
 1970 Televarieté
 1966 Bejvávalo
 1963 Babiččina krabička
 1961 Herci a písničky

Diskografia 
 2007 Šoférská -  FR centrum FR 0146 - 2 , CD

Kompilácie 
 1986 Syn lovce medvědů - Supraphon 
 2008 Hurvínek a lupiči - Supraphon SU 5861-2, CD 
 2008 Hitparáda 60. let - Supraphon Su 7089-9, EAN 0 99925 708993, DVD - 10. Dáme si do bytu - Irena Kačírková a Josef Bek 
 2010 Nejlepší písničky pro děti všech dob - Universal Music, CD - 06. Hajný je lesa pán – Josef Bek a dětský sbor (z filmu Ať žijí duchové!) - cd2

Literatúra 
 Josef Bek, Petr Hořec: Každý den radost, XYZ (názov nakladateľstva), 2007, ISBN 80-87021-74-6,

Externé odkazy 
 Životopis a flilmografia
 Fdb.cz

Referencie

Zdroj 

Českí divadelní herci
Českí filmoví herci
Českí televízni herci
Osobnosti z Hradca Králové
Životný cyklus výrobku

Životný cyklus výrobku (iné názvy: životný cyklus produktu, životný cyklus; po anglicky product life cycle, skratka PLC) sú vývojové etapy, ktorými prechádza produkt od zavedenia na trh až po svoj zánik. Obyčajne sa rozlišujú 4 etapy; každá etapa má svoje charakteristiky, čo sa týka ceny, dopytu a zisku.

Vývojovými etapami sú:

zavedenie
rast
zrelosť
pokles

Zavedenie
Vo fáze zavedenia je produkt nový, pre väčšinu ľudí neznámy, jeho cena je obvykle vysoká, dopyt slabý a preto je zisk nízky, alebo nulový. Zákazníkmi sú zatiaľ len tí, ktorí radi skúšajú novinky, aj keď ešte nie sú dokonale funkčné. Na uvedenie produktu na trh sa vynakladá veľa finančných prostriedkov, a to hlavne na výskum a vývoj. Náklady prevyšujú výnos, preto je dôležité, aby si produkt získal čo najviac priaznivcov, aby sa tak mohol presunúť do ďalšej etapy, kde bude finančne menej riskantný. V tejto kategórii nájdeme napríklad bezdrôtový prenos elektriny, umelú inteligenciu, atď.

Rast
Vo fáze rastu je výrobok úspešnejší, získava si širšiu klientelu a zisk rastie. To umožňuje následné zdokonalenie produktu, ale privádza na trh konkurenciu. Tá pomáha zvýšiť povedomie o existencii daného produktu, robí mu reklamu, no cena tým pádom klesá. V tejto etape je teda potrebné mať k dispozícii dostatočné množstvo financií na vývoj produktu, jeho prevádzku a reklamu, a čeliť tak konkurencii. V tejto etape sú zaradené napríklad hybridné automobily alebo solárne panely.

Zrelosť
Zrelý produkt má najväčší dopyt a prináša teda najvyššie zisky. Náklady sú nízke vďaka úsporám z rozsahu. Táto etapa je finančne najstabilnejšia. Už nie je potrebné vynakladať toľko prostriedkov na výskum a reklamu, väčšina ľudí výrobok pozná. Na trh už neprichádzajú noví konkurenti, cena sa teda takisto stabilizuje. Cieľom býva dostať sa čo najrýchlejšie do tejto fázy a zotrvať v nej čo najdlhšie, nahromadiť zisk, aby produkt mohol následne ešte čerpať z predchádzajúcich výnosov aj vo fáze poklesu. Príkladmi zrelých výrobkov sú Coca-Cola, džínsy alebo kreditné karty.

Pokles
V určitom bode zákazníci strácajú záujem o produkt a tento sa ocitá v etape poklesu. Zisk klesá a medzi konkurentmi nastáva boj o prežitie, ktorý sa odzrkadľuje na cenách. Najslabší z trhu odchádzajú, iní zavádzajú novinky a životný cyklus produktu sa opakuje. Medzi produkty v etape poklesu patria napríklad videokazety a diskety.

Referencie

Externé odkazy
http://www.zivnostnik.sk/node/116
http://www.marketingovenoviny.cz/index.php3?Action=View&ARTICLE_ID=80
https://www.envirostopa.sk/lca/

Marketing
Výroba
Medzinárodná diaľková turistická trasa E3

Medzinárodná diaľková turistická trasa E3 patrí s 6 950 km k najdlhším trasám v Európe. Začiatok trasy bol pôvodne v španielskom meste Santiago de Compostela, no ten sa presunul na portugalský mys Cape St. Vincent pri meste Sagres, odkiaľ vedie na sever pobrežím cez Lisabon. Druhá vetva začína v pobrežnom Cádize a cez Sevillu pokračuje na sever krajiny, kde sa napája na hlavnú vetvu trasy. Koniec magistrály bol pôvodne v meste Nesebar na bulharskom pobreží Čierneho mora, aktuálne pokračuje až do tureckého Istanbulu.

Priebeh trasy 
Európska diaľková trasa E 3 v súčasnosti začína v portugalskom Cape St. Vincent a španielskom Cádize, v severnom Španielsku sa spája a pokračuje územím týchto štátov:

  - začiatok hlavnej trasy v Cape St. Vincent
  
 
 
 
  
 
 
 
 
  
  
  - koniec trasy v Istanbule

Priebeh trasy na Slovensku 
Medzinárodná magistrála prechádza Slovenskom v dvoch častiach, oddelených na severe úsekom, vedúcim po poľskom území. Prvá časť, prichádzajúca z Moravy cez hraničný priechod v sedle Bumbálka má dĺžku 215,1 km, prevýšenie 10 123/10 181 metrov a orientačný čas na zdolanie je 68:10 hodín. Druhý úsek začína v Duklianskom priesmyku a po 297,8 km opúšťa Slovensko v Slovenskom Novom Meste. Na zdolanie tejto časti s prevýšením 10 283/10 683 metrov je potrebný odhadovaný čas 82:10 hodín.

1. časť
 → Bumbálka - rázc. Smutníky,  → Sedlo nad Bitalovcami (križovanie s Kysuckou magistrálou),  → Makov - rázc. Pod Čerenkou,  → Hrabové,  → Sedlo pod Bradou,  → rázc. pod Roháčom,  → Rajec - Sedlo pod Hnilickou Kýčerou,  → Martinské hole - Strečniansky hrad - Malý Kriváň - Veľký Rozsutec - Zázrivá - Kubínska hoľa - Oravská priehrada - Trstená,  → Skorušina,  → Oravice,  → Suchá Hora → 

2. časť
 → Dukliansky priesmyk - Dujava - Kurovské sedlo - Obručné - Minčol,  → rázc. Chochuľka,  → Čergov - Veľký Šariš - Cemjata,  → Prešov (Za kalváriou),  → Tri chotáre - Makovica - Vyžník,  → Herliansky gejzír,  → sedlo Mošník,  → Dargovský priesmyk - Slanecký hrad - Izra - Veľaty - Slovenské Nové Mesto →

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam diaľkových turistických trás na Slovensku
 Medzinárodná diaľková turistická trasa E8

Externé odkazy 
 Mapa trasy cez Európu
 Mapa trasy cez Slovensko 
 Mapa na OMA

Turistické trasy na Slovensku
Európske diaľkové trasy
Vrícke sedlo (950 m n. m.)

Vrícke sedlo alebo Vríčanské sedlo () je sedlo v južnej časti hlavného hrebeňa Lúčanskej Malej Fatry medzi vrchmi Ostrá skala a Kútik (). Názov má podľa obce Vrícko.

Prístup 
 po  značke hlavným hrebeňom z Kľaku a Ostrej skaly z juhu alebo z vrchu Skalky a Sedla pod Úplazom zo severu 
 po  značke z Rajeckej Lesnej alebo Vrícka

Pozri aj 
 Vrícke sedlo ()

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Zdroj 

Sedlá Malej Fatry
Sedlá v Lúčanskej Fatre
Rajecká Lesná
Vrícko
Geografia okresu Žilina
Geografia okresu Martin
Skalky (vrch v Malej Fatre)

Skalky () je vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne  juhovýchodne od Rajca.

Poloha 
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Kľak. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Rajecká Lesná a Vrícko. Severovýchodným smerom po hrebeni sa nachádza Janková (), západným smerom, oddelená Vríckym sedlom Ostrá skala (). Severne susedí Prípor () a juhovýchodným smerom Dutá skala ().

Opis 
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie od severu z Martinských holí cez Hnilickú Kýčeru a Skalky západným a následne južným smerom vrchom Ostrá skala na Kľak. Skalnatý vrchol pokrýva riedky porast, umožňujúci pomerne dobrý a ďaleký rozhľad. Severné svahy sa zvažujú do Rajeckolesnianskej doliny, kde smerujú prítoky Lesnianky, odvádzajúcej vodu do rieky Rajčanka. Južné svahy masívu odvodňujú prítoky Vríce, smerujúcej do rieky Turiec.

Výhľady 
Skalky s riedkou vegetáciou na vrchole umožňujú obmedzený výhľad, nakoľko severný a južný smer zatieňujú vyššie masívy pohoria. Pozorovateľné sú najmä okolité vrchy Lúčanskej Fatry, časť Veľkej Fatry, Kremnických a Súľovských vrchov, Vtáčnik a pri vhodných podmienkach i Lysá hora v Moravsko-sliezskych Beskydách.

Prístup 
 po  značenej trase E3:
 cez sedlo pod Úplazom po  z Rajeckej Lesnej
 cez sedlo pod Úplazom po  a  z Valče cez Sloviansku dolinu 
 cez Vrícke sedlo po  a  značke z Rajeckej Lesnej
 cez Vrícke sedlo po  a  značke z Vrícka

Referencie

Pozri aj 
 Lúčanská Fatra
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Zdroj 

Vrchy v Lúčanskej Fatre
Vrchy v Malej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Žilina
Vrchy v okrese Martin
Ilomantsi

Ilomantsi je názov samosprávneho kraja a obce vo Fínsku.

Nachádza sa v oblasti Východného Fínska a je súčasťou regiónu Severnej Karélie. Populácia je 5 966 obyvateľov (31. marec 2010), oblasť pokrýva cca , z ktorých  pokrýva voda. Hustota obyvateľstva je 2,16 obyvateľov na km2.

Najbližším mestom je Joensuu vzdialené , vzdialenosť do hlavného mesta Helsinki je . Susediacimi samosprávnymi krajmi sú Lieksa a Joensuu. Na východe Ilomantsi zdieľa hranicu v dĺžke  s ruským Karelskom. Kraj je charakterizovaný lesmi a močiarmi. Prírodná rezervácia sa rozprestiera na , najvýznamnejšie sú národné parky Petkeljärvi and Patvinsuo. Najvýznamnejšími vodnými plochami sú jazerá Koitere a Nuorajärvi a rieka Koitajoki.

K ortodoxnej cirkvi sa hlási 17,4% obyvateľstva, čo predstavuje najvyššie percento medzi fínskymi krajmi. Drevený ortodoxný kostol v Ilomantsi je najväčším vo Fínsku. Komunita je viac ako 500 rokov stará a má 1 100 členov.

Pozri aj 
Bitka o Ilomantsi

Referencie 

Obce vo Fínsku
Sedlo pod Úplazom

Sedlo pod Úplazom () je sedlo v južnej časti hlavného hrebeňa Lúčanskej Malej Fatry medzi vrchom Úplaz () nad Rajeckou Lesnou na severe a Jankovou () na juhu.

Prístup 
 po  značke hlavným hrebeňom z vrchu Skalky alebo Sedla pod Hnilickou Kýčerou 
 po  značke z Rajeckej Lesnej cez Rajeckolesniansku dolinu alebo Valče

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Sedlá Malej Fatry
Sedlá v Lúčanskej Fatre
Rajecká Lesná 
Kláštor pod Znievom
Geografia okresu Žilina
Geografia okresu Martin
Snilovské sedlo

Snilovské sedlo () je rozsiahle lúčnaté horské sedlo v najatraktívnejšej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Malej Fatry medzi vrchmi Veľký Kriváň a Chleb. Do sedla vedie kabínková lanovka od Chaty Vrátna vo Vrátnej doline.

Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška sedla

Prístup 
 po  značke z hlavného hrebeňa z vrchu Veľký Kriváň alebo Chleb 
 po  značke zo Starého dvora vo Vrátnej doline
 po  značke z Vrátnej doliny alebo z obce Šútovo

Panoráma

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Webkamera v sedle
 Fotogaléria z hrebeňovky Snilovské sedlo - Poludňový grúň

Sedlá Malej Fatry
Krivánska Fatra
Mária Lujza Habsbursko-lotrinská

Mária Lujza Habsbursko-lotrinská (* 12. december 1791, Viedeň, Rakúsko – † 17. december 1847, Parma, Taliansko) bola rakúska arcivojvodkyňa a francúzska cisárovná ako manželka Napoleona I. Bonaparta.

Život 
Mária Lujza bola druhé dieťa cisára Františka II. a jeho druhej manželky Márie Terézie Neapolsko-sicílskej.

V roku 1810 sa vydala za cisára Napoleona I. Bonaparta. V jej novej domovine ju ale prijali veľmi chladno a nikdy sa nezbavila obavy, že by ju Francúzi mohli popraviť ako jej tetu Máriu Antoinettu.

V roku 1811 porodila syna Napoleona Františka († 1832), zvaného Orlík, ktorý neskôr vyrastal na dvore svojho starého otca Františka II. Po Napoleonovom páde a Viedenskom kongrese sa Mária Lujza stala vojvodkyňou talianskych štátov Parmy a Piacenzy.

Vydala sa ešte dvakrát, najskôr za grófa Adama Alberta z Neippergu (1775 - 1829) a druhý raz za grófa de Bombelles. S grófom Neippergom mala tri deti (syna Viliama Alberta, dcéry Albertínu a Matildu) nesúce titul knieža z Montenuovo.

Genealógia

Literatúra 
HERRE, Franz: Marie Luisa : Napoleon byl její osud. Praha : Ikar CZ 2011, 240 s. ISBN 978-80-249-1470-1

Iné projekty

Zdroj 

Habsbursko-lotrinská dynastia
Kráľovské manželky Francúzska
Vojvodovia Parmy a Piacenzy
Arcivojvodkyne
Osobnosti z Viedne
Osobnosti z Parmy
Gánovské travertíny

Gánovské travertíny sú národná prírodná pamiatka ktorá bola vyhlásená v roku 1972. Nachádzajú sa v okrese Poprad v katastrálnom území obce Gánovce.

Predmetom ochrany tejto prírodnej pamiatky je mimoriadne významné nálezisko fosílnej fauny a flóry v travertínoch z posledného interglaciálu a tiež archeologické a antropologické nálezisko. Cenný geologický a geomorfologický fenomén dokumentujúci vznik travertínu sedimentáciou z termálnych minerálnych vôd. Nález výliatku mozgu neandertálca.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národná prírodná pamiatka Gánovské travertíny, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Národné prírodné pamiatky v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Poprad
Gánovce
Chránené územia bez príslušnosti k VCHÚ
Horná lúka

Horná lúka () je vrch na hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Nachádza sa medzi Veterným a Kopou, približne  západne od Martina.

Poloha 
Nachádza sa v južnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obcí Kunerad, Trebostovo a Bystrička. Horná lúka sa nachádza juhozápadne od najatraktívnejšej časti, nazývanej Martinské hole. Severovýchodne na hrebeni susedí Veterné (), juhozápadne pokračuje hrebeň k vrchu Kopa () a východne ležia Humience ().

Opis 
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie juhozápadno-severovýchodným smerom. Vrcholová časť je pokrytá miestami riedkym lesným porastom, čo umožňuje obmedzený výhľad, východné svahy vrcholu sú odlesnené výraznejšie. Západné a severné svahy odvodňujú prítoky Kuneradského potoka, východné svahy prítoky Bystričky a južné časti sú pramennou oblasťou Trebostovského potoka. Východne od vrcholu je malá útulňa.

Výhľady 
Vďaka nadmorskej výške je z vrcholovej časti ďaleký výhľad. Severný smer obmedzuje mohutný masív Veľkej lúky (), východný zasa sčasti Humience (). Dobre pozorovateľná je južná časť Lúčanskej Fatry i Rajecká kotlina. Pri vhodných podmienkach je pozorovateľná časť Veľkej Fatry a Nízkych Tatier, pohorie Vtáčnik, Strážovské vrchy a nezriedka aj Moravsko-sliezske Beskydy.

Prístup 
 po  značke hlavným hrebeňom po trase E3:
 zo severovýchodu z Veterného () 
 z juhozápadu z vrchu Kopa ()
 po  značke:
 od Kuneradského zámku cez Svitačovú dolinu 
 z Bystričky cez Turatínske sedlo
 po  značke z Trebostova

Referencie

Pozri aj 
 Lúčanská Fatra
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Zdroj 

Vrchy v Lúčanskej Fatre
Vrchy v Malej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Žilina
Vrchy v okrese Martin
Spojená škola (Sečovce, Kollárova 17)

Spojená škola s organizačnými zložkami Gymnázium a Stredná odborná škola v Sečovciach na Kollárovej ulici 17 je komplex dvoch vzájomne prepojených škôl fungujúcich pod spoločným riaditeľstvom, gymnázia a strednej odbornej školy, pričom výchova a vzdelávanie v nich prebieha relatívne samostatne a zohľadňuje vlastné špecifiká. Je jedinou strednou školou v meste Sečovce. Gymnázium nadväzuje na tradíciu Jedenásťročnej strednej školy založenej v roku 1954, z ktorej sa roku 1955 vyčlenila Osemročná stredná škola, a ktorá bola v rokoch 1961 až 1970 vedená pod názvom Stredná všeobecnovzdelávacia škola (SVŠ), než sa premenovala na Gymnázium Sečovce.

Gymnázium 
Gymnázium pripravuje absolventov na štúdium na vysokých školách v triedach so všeobecným zameraním v štvorročnom štúdiu a so zameraním na informatiku v osemročnom štúdiu. Popri všeobecnovzdelávacích predmetoch sa vyučujú ekonomické predmety. Študenti spravujú školský časopis Špendlík vychádzajúci od roku 1994.

Stredná odborná  škola 
Stredná odborná škola pripravuje žiakov v štvorročných študijných odboroch: mechanik strojov a zariadení (kód UIPŠ 2413 4), mechanik počítačových sietí (2682 4) čašník, servírka (6444 4) a kuchár (6445 4), ako aj v trojročných učebných odboroch strojný mechanik (3464 2) a hostinský (6489 2). Taktiež ponúka možnosť dvojročného pomaturitného kvalifikačného štúdia v odbore sociálno-právna činnosť (6851 6).

Riaditelia školy 
 1954 – 1972: Vojtech Hronkin
 1972 – 1982: Michal Pristáš
 1983 – súčasnosť: Ing. Milan Leškanič

Známi absolventi 
 Ján Ordoš, etnograf (štúdium na SVŠ v rokoch 19681971)
 Jozef Gamrát, bývalý primátor Sečoviec (štúdium na Gymnáziu v rokoch 19751979)

Osobnosti spojené s históriou školy 
 Mikuláš Kasarda, básnik (učiteľ slovenského jazyka a literatúry v rokoch 19541969, autor textu školskej hymny)
 Ingrid Lukáčová, poetka (učiteľka slovenského jazyka a literatúry v rokoch 19932009)

Referencie

Literatúra

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky školy
 Oficiálne stránky školy (staršia verzia)

Gymnáziá na Slovensku
Stredné školy na Slovensku
Organizácie založené v 1954
Školy v okrese Trebišov
Partizán Bardejov

Partizán Bardejov je slovenský futbalový tím pôsobiaci v Bardejove. Založený bol v roku 1922.

História 
Prvý bardejovský futbalový klub bol založený 12. februára 1922. Išlo o BSC Bardejov, ktorý hrával na ihrisku pri starej píle. Až v roku 1966 sa presťahoval na súčasný Mestský štadión Bardejov. Rokmi sa menil aj názov klubu:
1932 – ŠK Bardejov
1949 – Sokol OSK Bardejov
1951 – Sokol ČSSZ Bardejov
1953 – Slavoj Bardejov
1962 – TJ Partizán Bardejov
1992 – BSC JAS Bardejov
2001 – BŠK Bardejov
2005 – MFK Bardejov
2008- Partizán Bardejov

V súčasnosti sa klub oficiálne volá ŠK Partizán Bardejov.

Najväčšie úspechy 
Najväčším úspechom klubu bol postup do najvyššej slovenskej súťaže v ročníku 1993/94 a účinkovanie v nej až do roku 1999. Ďalším úspešným obdobím je rok 1961 a postup do celoštátnej druhej najvyššej súťaže v Československu.

Najznámejší hráči a tréneri 

 Ján Chavkoneskôr hráč I.ČsŠK Bratislava a FC Palermo
 Jozef Bombačeskoslovenský reprezentant, účastník MS v Čile a bývalý hráč Tatrana Prešov, RH Brno a VSS Košice
 Mikuláš Komanickýbývalý hráč, aj tréner Bardejova, nastúpil za československú reprezentáciu, dlhoročný hráč Tatrana Prešov
 Bohumil Andrejkobývalý futbalitsta VSS/ZŤS Košice a futbalový tréner
 Marián Ľalíkbývalý hráč Sparty Praha, Interu Bratislava, Dukly Banská Bystrica, 1. FC Košice, pôsobil tiež v Grécku a Turecku.
 Marián Kurtybronzový so Slovenským výberom s Majstrovstiev Európy do 19 rokov v roku 2002, kariéru predčasne ukončil pre zdravotné problémy
 Jozef Bubenkobývalý hráč aj tréner Bardejova, s Interom Bratislava získal 2 tituly v slovenskej najvyššej súťaži, trénoval aj slovenskú reprezentáciu do 21 rokov

Pôsobenie v slovenských súťažiach 
Od svojho vzniku hral vtedajší BSC Bardejov regionálne súťaže. V roku 1948 postúpil do východoslovenskej divízie a v roku 1961 do druhej slovenskej futbalovej ligy, kde hrával dlhé roky. Po odchode sponzora BSC tím upadal a klesol do tretej slovenskej futbalovej ligy.V sezóne 2009/2010 sa mu podarilo postúpiť do II.ligy – Východ a ako nováčik si počínal výborne, keď až do posledného ligového kola bojoval na diaľku s Podbrezovou o víťazstvo a postup do I.ligy.

Aktuálna súpiska 
Brankári :         Ján Čikoš-Pavličko (1), Richard Gmitter (22), Bartolomej Majerník (26)

Obrancovia :       Dávid Berežný (3), Erik Šuľa (2), Mikita Rocheu (4), Dominik Lukáč (5), Dávid Belunek (6), Emil Haladej (25), Matej Dybala (16)

Záložníci :        Martin Dupkala (7), Michal Grohoľ (8),  Emmanuel Sarki (11), Mkhanyiseli Siwahla (14), Peter Lipták (17), Peter Katona (20), Michal Horodník (21)   

Útočníci :         Marko Milunović (19), Ján Staško (10), Romulo Silva Santos (9), Róbert Stchura (13)

Referencie

Externé odkazy 
Oficiálna stránka

Bardejov
Šport v Bardejove
Futbalové kluby založené v 1922
WikiBhasha

WikiBhasha je online nástroj slúžiaci na preklad článkov z anglickej jazykovej verzie Wikipédie vyvinutý spoločnosťou Microsoft Research. V súčasnosti dokáže pracovať s jazykmi arabčina, nemčina, hindčina, japončina, portugalčina a španielčina. V budúcnosti by mal tento nástroj vedieť pracovať s 30 jazykmi. Zatiaľ pracuje v režime Beta verzie. Nástroj sa môže používať pomocou webových prehliadačov alebo cez inštaláciu nástroja WikiBhasha na Wikipédii. Je šírený pod licenciou Apache License 2.0.

Názov nástroja je zložený z dvoch častí: wiki s významom spolupráca a bhasha, čo v Hindčine a sanskrite znamená jazyk.

Referencie

Externé odkazy 
 Hlavná stránka projektu 
 Wikibhasha – A Gift From Microsoft To Wikipedia 
 Stručný úvod do Wikibhasha na youtube.com 

Wikipédia:Nástroje
Softvér firmy Microsoft
Slovenský futbalový superpohár

Slovenský futbalový superpohár (v minulosti nazývaný aj Matičný pohár alebo Pribinov pohár) je futbalový zápas medzi víťazom Corgoň ligy a víťazom Slovenského pohára. 

V roku 1993 bol odohraný prvý neoficiálny zápas medzi Slovanom Bratislava a Slovenskou reprezentáciou, ktorá sa skladala z hráčov Corgoň ligy.

Víťazi

Úspechy klubov

Referencie
Martin Dúbravka

Martin Dúbravka (* 15. január 1989, Žilina) je slovenský futbalový brankár, ktorý pôsobí v Manchester United. Mimo Slovenska pôsobil na klubovej úrovni v Dánsku a v Česku, od roku 2018 pôsobí v Anglicku.

Dúbravka hral v prvom tíme vo svojej futbalovej kariére a to v MŠK Žilina, miesto kde sa aj narodil. Podarilo sa mu aj dostať sa do seniorskej reprezentácie po jeho výrazných výkonoch proti tímom v predkolách do Ligy majstrov UEFA 2009/2010. 30. januára 2014, podpísal 3 a polročný kontrakt s tímom dánskej najvyššej súťaže Esbjerg fB.

Klub (MŠK Žilina)
Dúbravka hráva vo svojom tíme MŠK Žilina od roku 2008 teda od svojich 19. Hráva ako hlavný brankár a prebojoval sa s ním v roku 2010 do Ligy majstrov UEFA 2010/2011 po tom ako porazili AC Spartu Prahu súčtom výsledkov doma a vonku 3:0. Neskôr ho slovenský futbalový tréner Vladimír Weiss st. povolal do seniorskej reprezentácie.

Reprezentácia
V roku 2010 v kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 v Poľsku a na Ukrajine sa prepracoval do seniorskej futbalovej reprezentácie ako tretí náhradný brankár po Jánovi Muchovi a Dušanovi Pernišovi, ktorý hrával v Škótskom prvoligovom Dundee United. Nakoniec sa dočkal až v roku 2014, kedy chytal prvý polčas proti Čiernej Hore. Nasledovali prípravné zápasy v roku 2016, respektíve 2017 proti Rakúsku a Švédsku na zimnom sústredení. Neskôr po zranení, dovtedy reprezentačnej jednotky Matúša Kozáčika, dostal Martin hneď 5 príležitostí v kvalifikácii na MS 2018 v Rusku. Vychytal víťazstvá proti Litve (2:1), Slovinsku (1:0) a Malte (3:0). Jeho zvyšné 2 excelentné výkony proti Anglicku a Škótsku bohužiaľ na výhru nestačili. V zápase proti Anglicku čelil hviezdam ako Harry Kane, Dele Alli alebo Marcus Rashford. Práve posledný menovaný strelil rozhodujúci druhý gól na 1:2. Zápas proti Škótsku bol poznačený červenou kartou, Martin predviedol v zápase niekoľko gólových zákrokov, avšak v 89.minúte ho prekonal nešťastným vlastným gólom Martin Škrtel

Úspechy
Corgoň liga 2009/2010 (1)

Iné projekty

Externé odkazy
UEFA profil
Oficiálna stránka MŠK Žilina
Profil na transfermarkt.co.uk

Slovenskí futbalisti
Futbaloví brankári
Hráči MŠK Žilina
Hráči FC Slovan Liberec
Hráči AC Sparta Praha
Osobnosti zo Žiliny
Makovica (vrch v Slanských vrchoch)

Makovica () je vrch v centrálnej časti Slanských vrchov, v rovnomennom podcelku. Na vrchole je niekoľko telekomunikačných objektov a vysielačov, ku ktorým vedie cesta z obce Mudrovce.

Vysielač Makovica 
Poloha v strede východného Slovenska a vysoká nadmorská výška predurčili Makovicu na telekomunikačné využitie. Pokrytie veľkého územia z vrcholu boli dôvodom výstavby veže, slúžiacej na rádioreléové trasy, ktorá následne pri spúšťaní televízneho vysielania poslúžila aj na umiestnenie vysielača. O veľkom význame kóty napovedajú i ďalšie objekty, ktoré využívajú energetici, armáda, mobilní operátori a súkromní vysielatelia na prenos modulácie.

V súčasnosti vysiela z Makovice FM signál Rádia Expres, v minulosti však šíril aj digitálny televízny signál. Prioritne pokrývané územie zahŕňa veľkú časť východného Slovenska, vrátane Košíc a Prešova, Východoslovenskej nížiny, Zemplína a Šariša. Presahy umožňujú príjem signálov i na území Poľska, Ukrajiny a Maďarska.

Vysielače

FM

DVB-T

Najbližšie vysielače 
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:

Prístup 
 cestou z obce Mudrovce
 po  značke z Herlianskeho sedla z juhu
 po  značke po hrebeni z Menšieho vrchu zo severu

Galéria 
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.

Poznámky

Referencie

Literatúra

Mapy 
 VKÚ, akciová spoločnosť, Harmanec, č. 116, Turistická mapa 116 Slanské vrchy – Veľká Domaša 1 : 50 000, 3. vydanie, 2010, ISBN 978-80-8042-566-1

Pozri aj 
 Slanské vrchy
 Zoznam vysielačov na Slovensku
 Zoznam vrcholov v Slanských vrchoch

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Poloha na turistickej/cykloturistickej mape
 Diaľkové pozorovanie z Menšieho vrchu a Makovice na Na obzore
 Vysielač Košice – Makovica na Towercom
 Vysielač Košice – Makovica na Radia.sk

Vrchy v Slanských vrchoch
Makovica
Vrchy v okrese Košice-okolie
Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Anjelska daň

Anjelska daň je trinásty štúdiový album slovenskej rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 2010 vydala produkčná spoločnosť MC Production s.r.o. Na výrobe tohto albumu sa ako textár najvýraznejšie podieľal Boris Filan, ktorý na album prispel desiatimi textami, Pavol Jursa sa po textovej aj hudobnej stránke podieľal na troch skladbách, jedným textom prispel aj Marián Brezáni. Najviac skladieb na album zložil Vašo Patejdl, troma piesňami prispel Jano Baláž a jednou Jožo Ráž a Ľubo Horňák.

Zoznam skladieb 
 „Anjelska daň“ (Jano Baláž / Boris Filan) - 4:04
 „Rockerhotel“ (Vašo Patejdl / Boris Filan) - 3:54
 „Maj sa rád“ (Pavol Jursa / Pavol Jursa) - 4:13
 „Smutný Ír“ (Vašo Patejdl / Boris Filan) - 3:34
 „Jedenáste prikázanie“ (Vašo Patejdl / Boris Filan) - 4:18
 „Päť druhov ohňa“ (Vašo Patejdl / Boris Filan) - 3:53
 „Sto rozchodov“ (Jano Baláž / Boris Filan) - 3:43
 „Nežný a plný energie“ (Jožo Ráž / Boris Filan) - 4:04
 „Cigánka mi vyveštila z dlane“ (Vašo Patejdl / Boris Filan) - 4:00
 „To nevadí“ (Pavol Jursa / Pavol Jursa) - 4:12
 „Šťastie“ (Jano Baláž / Boris Filan) - 3:13
 „Návrat strateného syna“ (Vašo Patejdl / Boris Filan) - 4:10
 „Kde si“ (Pavol Jursa / Pavol Jursa) - 3:51
 „Nepereživaj“ (Ľubo Horňák / Marián Brezáni) - 3:10

Výroba albumu 
 Jožo Ráž - spev, basová gitara
 Ján Baláž - spev, sólová gitara
 Vašo Patejdl - spev, klávesy
 Peter Farnbauer - gitary
 Ľubo Horňák - klávesy, vokály
 Henry Tóth - gitary, basová gitara
 Boris Brna - bicie
 Erik Boboš Procházka - harmonika, špeciálny hosť v skladbe č. 8
 Jano "Puco" Baláž - zvuková réžia
 Peter Aristone 2010, G7 production - mixáž albumu
 Alan Lesyk - obal a dizajn

Referencie 

Hudobné albumy z 2010
Albumy skupiny Elán
Ofsajd

Ofsajd alebo postavenie (hráča) mimo hry je v športe v bránkových hrách prerušenie hry rozhodcom, keď vznikne nedovolené postavenie hráča voči lopte či puku, voči určitej zóne ihriska alebo postaveniu ostatných hráčov na ihrisku.

Ofsajd vo futbale 
Vo futbale sa rozlišuje medzi postavením mimo hry (ofsajdovým postavením) a hráčom mimo hry (ofsajdom):

Hráč mimo hry je definovaný podľa pravidla XI nasledovne: 
1. Hráč je v postavení mimo hry, ak je bližšie k súperovej bránkovej čiare ako lopta, s výnimkou:
 ak je na vlastnej polovici hracej plochy alebo
 ak nie je bližšie k súperovej bránkovej čiare ako najmenej dvaja hráči súperovho družstva.

2. Hráča, ktorý je v postavení mimo hry, považuje rozhodca za hráča mimo hry, ak v okamihu, keď sa niektorý z jeho spoluhráčov dotkne lopty alebo ju zahrá, podľa názoru rozhodcu:
 ovplyvňuje hru,
 ovplyvňuje súpera,
 pokúša sa z toho postavenia získať výhodu.

3. Rozhodca nepokladá hráča za hráča mimo hry:
 len preto, že je v postavení mimo hry,
 ak loptu dostane priamo z kopu od brány, z kopu z rohu alebo z vhadzovania lopty.

4. Ak rozhodca pokladá hráča za hráča mimo hry, nariadi nepriamy voľný kop, ktorý vykoná hráč súperovho družstva z miesta, kde bolo pravidlo porušené. Ak hráč poruší pravidlo v súperovom bránkovom území, voľný kop sa vykoná z ktoréhokoľvek miesta vo vnútri bránkového územia.

Referencie 

Pravidlá futbalu
Pravidlá ľadového hokeja

cs:Ofsajd#Fotbal
it:Fuorigioco
no:Offside
Pohotovostné oddiely Hlinkovej gardy

Pohotovostné oddiely Hlinkovej gardy (skr. POHG) boli špeciálne ozbrojené jednotky Slovenského štátu, ktoré vznikli v rámci Hlinkovej gardy krátko po vypuknutí Slovenského národného povstania z dôvodu boja proti povstalcom a partizánom. Úzko spolupracovali s nemeckou nacistickou armádou a podieľali sa na mnohých vojnových zločinoch. 

Rozkaz na vybudovanie špeciálnych vojenských jednotiek vydal 8. septembra 1944 hlavný náčelník štábu Hlinkovej gardy Otomar Kubala, pričom pôvodne boli tieto ozbrojené formácie Hlinkovej gardy označované ako „aktivované jednotky“. Spočiatku sa skladali výlučne z gardistických dobrovoľníkov, neskôr v nich však boli organizovaní nielen príslušníci Hlinkovej Gardy (ďalej HG) ale aj nečlenovia HG, ktorí boli povolaní vojenským rozkazom. V rokoch 1944 – 1945 dosiahli POHG maximálne počty 38 pohotovostných oddielov, 6 poľných rôt a 3 poľné prápory (hoci tie pod POHG priamo nespadali). Počet jednotiek bol kolísavý, celkovo ich tvorilo vyše 5000 mužov.

V POHG sa sústreďovali najradikálnejšie sily v rámci Hlinkovej gardy. 22. novembra 1944 na porade okresných veliteľov HG v Trenčíne sa dohodli na užšej spolupráci s nemeckými bezpečnostnými jednotkami. Základ veliteľského dôstojníckeho zboru POHG tvorili osvedčení velitelia z niektorých Okresných veliteľstiev HG, ktorí sa stali veliteľmi regionálnych POHG, poľných rôt a poľných práporov POHG. POHG boli vo veľkej miere využívané nemeckými jednotkami, pretože poznali dobre miestny terén ako aj obyvateľstvo vo svojich úsekoch. POHG sa v spolupráci s nemeckou bezpečnostnou políciou SIPO, službou SD, Heimatschutzom, Einsatzkommandom (13, 14) a ďalšími špeciálnymi kárateľno-teroristickými a protipartizánskymi útvarmi, ako napr. so SS Stíhacím zväzom Slovenska, jednotkou Edelweiss, či špeciálnou jednotkou vyčlenenej z SS bojovej skupiny Schill, podieľali na protipartizánskych akciách a na akciách proti civilnému obyvateľstvu, ktoré spolupracovalo s povstaleckými a partizánskymi jednotkami.

Príslušníci POHG sa dokázateľne podieľali na zavraždení približne 4 000 ľudí, väčšinou Židov, a spolupracovali aj na deportáciách do koncentračných táborov. Známe sú brutálne popravy zajatých Židov, ktori dovtedy ešte prežili na Slovensku, ako aj povstalcov a partizánov vo vápenke v Nemeckej, vykonané príslušníkmi Einsatzkommanda 14 a 40-člennou čatou HG pod velením Vojtecha Horu či účasť 150 člennej 5. poľnej roty POHG pod vedením Jozefa Nemsilu na vraždení v Kremničke. Účasť POHG je potvrdená aj na trestných výpravách proti civilnému obyvateľstvu v obciach Smrečany, Plešivá, Magále, ako aj mnoho ďalších.

Po skončení vojny boli viacerí príslušníci POHG odsúdení na tresty smrti (ako napr. velitelia Otomar Kubala či Jozef Gašparík), mnohí ďalší zas boli odsúdení na dlhoročné tresty väzenia. Niektorým sa však podarilo ujsť a pred súd sa za svoje zločiny nikdy nedostali (napr. Jozef Nemsila a Vojtech Hora).

Externé odkazy 
 Pohotovostné oddiely Hlinkovej gardy
 Otomar Kubala. Z učiteľa fanatický gardista
 Fašistické represálie na strednom Slovensku

Polovojenské organizácie
Dejiny Slovenska
Stebnícka Magura (národná prírodná rezervácia)

Stebnícka Magura je národná prírodná rezervácia vyhlásená na ochranu prirodzených, až pralesovitých lesných porastov buka, jedle a javora. Nachádza sa na severných svahoch vrchu Stebnícka Magura () v pohorí Busov, podcelku Nízkych Beskýd. V nadmorskej výške 650900 metrov, vo vlhkej pramennej oblasti Stebnického potoka sa tu na strmých svahoch nachádzajú vzácne rastlinné spoločenstvá.

Prirodzené, miestami až pralesovité lesné porasty Magury sú veľmi zachovalé a v rámci Nízkych Beskýd predstavujú fytocenologicky a floristicky jedinečnú ukážku prirodzených a pôvodných spoločenstiev vyšších polôh. Nachádzajú sa tu sutinové bukové javoriny, javorové bučiny a v dolnej časti rezervácie jedľové bučiny. V drevinovom zložení prevládajú druhy buk lesný (Fagus sylvatica), jedľa biela (Abies alba), javor horský (Acer pseudoplatanus) a jaseň štíhly (Fraxinus excelsior), ktoré tu dosahujú výšku nad 25 metrov.

Z krovín sú tu zastúpené baza čierna (Sambucus nigra), baza červená (Sambucus racemosa), kalina obyčajná (Viburnum opulus), egreš obyčajný (Grossularia uva-crispa).

Územie sa vyznačuje zastúpením východokarpatských prvkov flóry. Z botanického hľadiska sú najzaujímavejšie porasty východokarpatského druhu skopólie kranskej (Scopolia carniolica). Pre územie rezervácie je charakteristické veľké zastúpenie rôznych druhov papradín. Častý je papraďovec laločnatý (Polystichum aculeatum), paprad' samčia (Dryopteris filix-mas), papradka samičia (Athyrium filix-femina), papraď ostnatá (Dryopteris spinulosa). Vzácnejší je výskyt papraďovca Braunovho (Polystichum braunii). V jari tu hromadne kvitnú chochlačka dutá (Corydalis cava), snežienka jarná (Galanthus nivalia), krivec žltý (Gagea lutea) a pľúcnik lekársky (Pulmonaria officinalis subsp. officinalis).

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Stebnícka Magura, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Národné prírodné rezervácie v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Bardejov
Stebník
Zborov
Busov
Roadrunner Records

Roadrunner Records je hudobné vydavateľstvo založené v roku 1980 v Holandsku. Dlhý čas bolo súčasťou Universal Music Group, ale od roku 2006 patrí pod Warner Music Group. Pôvodne sa nazývalo „Roadracer Records“ a zaoberalo sa hlavne metalovou hudbou. K jeho prvým úspechom patria albumy takých umelcov ako King Diamond (prvý Roadrunner hudobník, ktorý sa dostal do rebríčku Billboard 200), Slipknot a Annihilator. Na konci osemdesiatych rokov sa objavili albumy ako Slowly We Rot od skupiny Obituary a Beneath the Remains formácie Sepultura.

Dôležitými hudobnými skupinami vydavateľstva Roadrunner Records sú skupiny Moloko a Nickelback.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka vydavateľstva
 Roadrunner Records' oficiálny YouTube kanál

Nahrávacie spoločnosti
Heavy metal
Salma Hayek

Salma Hayek, celým menom Salma Valgarma Hayek Jiménez-Pinault,  (* 2. september 1966,  Coatzacoalcos, Mexiko) je mexická herečka.

Filmografia 
 1993 - Môj bláznivý život (Mi vida loca)
 1994 - Rýchle kolesá (Roadracers) - TV
 1995 - Ulička zázrakov (El Callejón de los milagros)
 1995 - Ako štvaná zver (Fair Game)
 1995 - Desperado
 1995 - Štyri izby (Four Rooms)
 1996 - Sprisahanci na úteku (Fled)
 1996 - Od súmraku do úsvitu (From Dusk Till Dawn)
 1996 - Follow Me Home
 1997 - Sistole Diastole
 1997 - Zvonár od Matky Božej (The Hunchback) - TV
 1997 - Rozchody (Breaking Up)
 1997 - Iba blázni sa ponáhľajú (Fools Rush In)
 1998 - Klub 54
 1998 - Fakulta (The Faculty)
 1998 - Dvaja na jedného (The Velocity of Gary)
 1999 - Wild Wild West
 1999 - Dogma
 1999 - El Coronel no tiene quien le escriba
 2000 - Traffic – Nadvláda gangov (Traffic)
 2000 - Reťaz bláznov (Chain of Fools)
 2000 - Preži to naplno! (Living It Up)
 2000 - Timecode
 2001 - V čase motýľov (In the Time of the Butterflies)
 2001 - Hotel
 2002 - Frida
 2003 - Zázrak Maldonádo (The Maldonado Miracle)
 2003 - Vtedy v Mexiku (Once Upon a Time in Mexico)
 2003 - Dvaja pátrači 3-D: Game Over (Spy Kids 3-D: Game Over)
 2004 - Murphy's Law
 2004 - Po západe slnka (After the Sunset)
 2005 - Sian Ka'an - hlas
 2006 - Spýtaj sa prachu (Ask the Dust)
 2006 - Zabijaci osamelých sŕdc (Lonely Hearts)
 2006 - Sexi Pistols (Sexy Pistols)
 2007 - Across the Universe
 2009 - Upírov pomocník (Cirque du Freak: The Vampire's Assistant)
 2010 - Dospeláci (Grown Ups)

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Mexické filmové herečky
Mexické televízne herečky
Držitelia ceny Daytime Emmy
Účastníci Medzinárodného filmového festivalu Karlovy Vary
Naturalizované osobnosti USA
Jan Nezmar

Jan Nezmar (* 5. júl 1977, Opava) je český futbalový útočník.

Klubová kariéra 
Jan svoju kariéru odštartoval v malej dedinke Hlavnice. Po pár rokoch sa dostal do tretej českej ligy, kde hrával za FK Dolní Benešov. V roku 1998 prestúpil do prvoligového klubu SFC Opava. V Gambrinus lige vydržal do roku 2005, keď prekvapivo prestúpil do slovenského MFK Ružomberok. Dva roky v Ružomberku boli asi jeho futbalovo najlepšie. Aj napriek úspechom sa rozhodol vrátiť do rodného Česka, kde dodnes oblieka dres Slovanu Liberec.

Úspechy 
 majster Gambrinus ligy v roku 2002
 majster Corgoň ligy a víťaz Slovenského poháru v roku 2006
 najlepší strelec histórie Slovanu Liberec

Externé odkazy 
 Profil na oficiálnej stránke Slovanu Liberec 
 Profil na iDnes.cz 

Českí futbalisti
Hráči MFK Ružomberok
Jorge Salinas

Jorge Martín Salinas (* 6. máj 1992, Pirayú) je paraguajský futbalový záložník.

Športové úspechy 
 Ekstraklasa (1): 2012/2013
 Víťaz Poľského pohára (1): 2012/2013

Klubová kariéra 
Po troch rokoch v Clube Libertad si tohto mladého hráča vyhliadol corgoňligový AS Trenčín. V sezóne 2010/2011 sa však Jorgemu nedarí a ani po 14 kolách sa ešte nedostal do základnej jedenástky tímu.

Externé odkazy 
 Profil na oficiálnej stránke AS Trenčín 
 Profil na stránke 90minut.pl 

Paraguajskí futbalisti
Narodenia v 1992
Hráči FK AS Trenčín
Hráči KP Legia Warszawa
Josef Dvorník

Josef Dvorník (* 24. marec 1978) je český futbalový obranca.

Klubová kariéra 
Jeho prvým profesionálnym klubom bol Zlín, z kadiaľ po roku putoval do Baníku Ostrava. Tu počas deviatich sezón odohral 101 zápasov. V roku 2006 sa však nepohodol s trénerom Jarabinským a bol nútený prestúpiť. Ako svoje ďalšie pôsobisko si vybral slovenský MFK Ružomberok, kde vydržal jednu sezónu. Potom prišiel ďalší prestup, po ktorom skončil Josef v tureckom Manisaspore. V roku 2008 sa definitívne vracia do rodnej krajiny, kde podpisuje zmluvu s 1.FC Brno.

Úspechy 
 majster Gambrinus ligy v roku 2004
 víťaz Pohára ČMFS v roku 2005
 víťaz Tipsport ligy v roku 2009

Externé odkazy 
 Profil na oficiálnej stránke 1.FC Brna 
 Profil na iDnes.cz 

Českí futbalisti
Narodenia v 1978
Hráči MFK Ružomberok
Pavol Diňa

Pavol Diňa (* 11. júl 1963) je  bývalý slovenský futbalový útočník, odchovanec MFK Snina.

Hráčska kariéra 

Diňa ako hráč obliekal dresy mnohých slovenských futbalových klubov. Najviac sa mu darilo v  Banskej Bystrici, Dunajskej Strede a v 1.FC Košice. V roku 1994 sa prebojoval aj do slovenskej futbalovej reprezentácie v ktorej odohral 3. oficiálne medzištátne zápasy. Ďalšie neoficiálne odohral za slovenský výber na turnajoch v Číne a Malajzii. Svoj 100. gól v najvyššej súťaži dal dňa 6. novembra 1993 za DAC Dunajská Streda v zápase proti Chemlonu Humenné. O víťazstve 1:0 rozhodol v 86. minúte.

Manažérska kariéra 
V roku 2005 sa Pavol vrátil do rodnej Sniny a rozhodol sa trénovať domáci klub MFK Snina.

Ligové štatistiky 
 Prvý ligový gól: Dukla B. BystricaSpartak Trnava 4:0 (2 góly), 2. 4. 1984
 Prvý ligový hetrik: DAC Dun. StredaDukla Praha 3:1, 4. 10. 1992
 Stý ligový gól: DAC Dun. StredaChemlon Humenné 1:0, 6. 11. 1993
 Najviac gólov v jednej sezóne: 
19, Dukla B. Bystrica, 1988/1989
19, DAC Dun. Streda, 1993/1994

Úspechy 
 účasť v Pohári víťazov pohárov : 1996/97, strelec 1 gólu za Chemlon Humenné
 účasť v  Pohári UEFA : 1985/86, 1993/94
 účasť v Pohári Intertoto: 1991/92, 1993/94
 3 x štart v Slovenskej reprezentácii
 najlepší strelec Slovenskej ligy v sezóne 1993/94
 jedenástka roka 1993, 1994
 člen Klubu ligových kanonierov (129 gólov)

Externé odkazy 
 Profil na national-football-teams.com 
 Profil na stránke klubu FK DAC 1904 Dunajská Streda

Referencie 

Slovenskí futbalisti
Hráči MFK Košice
Slovenskí futbaloví tréneri
Osobnosti zo Sniny
Hráči MFK Snina
Hráči FK Dukla Banská Bystrica
Hráči FK DAC 1904 Dunajská Streda
Hráči 1. HFC Humenné
Šarišský vrch

Šarišský vrch alebo Šarišský hradný vrch () je zalesnený vrch v Spišsko-šarišskom medzihorí nad mestom Veľký Šariš. Šarišský vrch je zároveň geomorfologickou časťou podcelku Šarišské podolie.

Kužeľovitý andezitový vrch zaujme už z diaľky svojim tvarom, no i pozostatkami Šarišského hradu. Archeologický výskum dokázal osídlenie hradného vrchu už v neolite. Celý hradný vrch je Národnou prírodnou rezerváciou a ponúka zaujímavé výhľady.

Prístup 
 po  značke z Veľkého Šariša a Šarišských Michalian
 na hrad vedie spevnená asfaltová cesta a je možné sa tam dostať aj bicyklom. Prístupová cesta slúži ako náučný chodník.

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Spišsko-šarišskom medzihorí
Geomorfologické časti na Slovensku
Vrchy pod 1000 metrov na Slovensku
Róbert Ovad

Róbert Ovad (* 28. február 1971, Ružomberok) je bývalý slovenský futbalový obranca. Momentálne trénuje Jaslovské Bohunice.

Klubová kariéra 
Celú kariéru strávil na rodnom Slovensku. V roku 2003 bol na ihrisku v zápase medzi Matadorom Púchov a FC Barcelonou. Tento  zápas skončil  remízou 1:1.

Reprezentačná kariéra 
Ovad bol povolaný do reprezentácie v rokoch 1995 a 1996. Odohral celkovo 3 zápasy, všetky 3 skončili prehrou. Na ihrisku bol aj 22. júna 1995 v Mendoze pri najvyššej prehre v histórií Slovenska. Zápas s Argentínou vtedy skončil  0:6.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na oficiálnej stránke Spartaku Trnava

Slovenskí futbalisti
Hráči FK Púchov
Hráči FC Spartak Trnava
Hráči FK Dukla Banská Bystrica
Hráči FK Inter Bratislava
Hráči MFK Ružomberok
Osobnosti z Ružomberka
Transoxania

Transoxania, tiež Transoxánia , je staroveký názov pre časť strednej Ázie približne zodpovedajúcej dnešnému Uzbekistanu, Tadžikistanu a juhozápadnému Kazachstanu. Pomocou geografických medzníkov je možné Transoxaniu vymedziť ako územie medzi riekami Amudarjou a Syrdajrou.
V perzskom epose Shahnameh ju básnik Ferdowsi nazýva domovinou kočovných iránskych kmeňov a rieka Oxus je hranicou medzi Iránom a Turanom.
Termínom Transoxania sa obyčajne mieni vyššie vyznačené územie v dobe staroveku či začiatkom stredoveku, aj keď ho niektorí autori používajú pre označenie tohoto územia aj v súčasnej dobe. Centrami Transoxanie boli Buchara a Samarkand.

Referencie

Zdroj 

Stredná Ázia
Chata pod Borišovom

Chata pod Borišovom () je horská chata pod vrchom Borišov vo Veľkej Fatre. Zariadenie s celoročnou prevádzkou sa nachádza v sedle medzi Borišovom a Ploskou v centrálnej časti pohoria. Od 1. októbra 2021 je chatárom Michal Brun.

Ubytovanie 
Chata ponúka ubytovanie pre 20 ľudí v 4. izbách v podkroví. Nocovať je možné vo vlastnom spacáku, no dá sa priplatiť za bielizeň. V prípade nedostatku miesta je možnosť núdzovo prespať na karimatke alebo v spacáku aj na dlážke v jedálni.

Suveníry 
Na chate je možné zakúpiť tričko s motívom chaty, pohľadnice, ktoré sa tu dajú opečiatkovať na pamiatku. K dispozícii je kronika, kde možno zanechať svoj odkaz.

Turistika 
Borišovská chata slúži vďaka odľahlosti ako cieľ vysokohorských túr, no i východisko pre výstupy na hlavný hrebeň a vrchy Borišov, Ploská, Ostredok či Krížna.

Prístup 
 po  značke z Ľubochnianskej doliny 
 po  značke z Ploskej
 po  značke po hrebeni z juhu od Kľaku a Javoriny
 po  značke z obce Belá-Dulice Belianskou dolinou
 po  značke z Necpál cez Necpalskú dolinu

Pozri aj 
 Zoznam horských chát na Slovensku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Článok o chate na hiking.sk 
 Poloha na turistickej mape
 Stránka chaty 

Horské chaty vo Veľkej Fatre
Belá-Dulice
Necpaly (okres Martin)
WTA Premier Tournaments

WTA Premier Tournaments je nová kategória ženského tenisového okruhu WTA.

Podujatia

Chronology

Referencie

Externé odkazy 
 Sony Ericsson WTA Tour - Oficiálna stránka 

WTA Tour