joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Belo Kováč

Msgr. JUDr. Belo Kováč (* 15. apríl 1892, Levoča† 7. október 1963) bol slovenský kňaz, právnik, politik HSĽS a bývalý mešťanosta (primátor) Bratislavy.

Životopis 
Stredoškolské štúdiá absolvoval na gymnáziách v Levoči a v Rožňave. Následne študoval teológiu, filozofiu a právo na vysokých školách v Spišskom Podhradí, Budapešti, Viedni a nakoniec v Prahe. Po doštudovaní začal učiť na strednej škole v Kežmarku a na vysokom teologickom učilišti v Spišskom Podhradí.

Neskôr začal pôsobiť v organizácii Ústredná charita na Slovensku, ktorú aj v nasledujúcom období začal viesť a podarilo sa mu ju zreorganizovať. Mal podiel na výstavbe novej budovy charity na Heydukovej ulici v Bratislave a novostavbe pri tatranskom sanatóriu. Vo voľbách do obecných zastupiteľstiev v roku 1931 bol zvolený za poslanca mestského zastupiteľstva Bratislavy za HSĽS. Mandát obhájil aj vo voľbách do obecných zastupiteľstiev v roku 1938. Vo krajinských voľbách v roku 1935 bol zvolený za člena Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny za HSĽS, resp. Autonomistický blok.

Na základe výnosu Krajinského úradu Slovenskej krajiny z 26. októbra 1938 bolo rozpustené bratislavské mestské zastupiteľstvo (zvolené len pred necelými piatimi mesiacmi), mestská rada a z funkcií boli uvoľnení bratislavský starosta a jeho štyria námestníci. Za dočasného vládneho komisára Bratislavy bol vymenovaný práve Belo Kováč. Funkciu vládneho komisára (neskôr mešťanostu) vykonával do 3. mája 1944.

Na konci novembra v roku 1945 bol zaistený štátnou bezpečnosťou. Podobne, ako v prípade väčšiny významných činiteľov z obdobia Slovenského štátu, aj proti Belovi Kováčovi bol vedený súdny proces. Bol obžalovaný a následne odsúdený za exponovanie sa v rokoch 1939 – 1944 a za pretláčanie fašistických ideí, a za spoluprácu s nacistickým Nemeckom. Záverečný rozsudok znel jeden rok nútených prác a päť rokov straty občianskych práv.

Referencie 

Slovenskí komunálni politici
Politici HSĽS
Slovenskí právnici
Slovenskí kňazi
Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Primátori Bratislavy
Osobnosti z Levoče
HC 21 Prešov

HC 21 Prešov (alebo zo sponzorských dôvodov HC MV Transport Prešov) je slovenský hokejový klub pôsobiaci v najvyššej slovenskej súťaži, vznikol v roku 2021.

História 
Novozaložený hokejový klub HC 21 Prešov vystriedal v slovenskej extralige od sezóny 2021–22 klub HC 07 Detva. Hlavný tréner je Ernest Bokroš a základné mužstvo by mali tvoriť hráči Detvy. Konečnú bodku za presunom detvianskeho klubu do Prešova dal Slovenský zväz ľadového hokeja, išlo však iba o formalitu.

Majiteľ detvianskeho klubu Róbert Ľupták sa rozhodol presunúť extraligovú licenciu do Prešova. Prvý kapitán tímu bude Prešovčan Marek Zagrapan, ktorý prišiel z HK Poprad. Zagrapan bol draftovaný Buffalom Sabres v prvom kole, celkovo 13., v vstupnom drafte 2005.

Súčasný káder (2022/23)

Zdroj 
 

Slovenské hokejové kluby
Šport v Prešove
PPPeter

Peter Popluhár (* 16. jún 1993, Bratislava), známy predovšetkým ako PPPeter, alebo PPPíter, je slovenský youtuber, vlogger, komik, spisovateľ a zoofilantrop známy najmä tvorbou cestovateľských vlogov a satirických videí.

Tvorba 
Peter robí videá o rôznych krajinách, v ktorých žil, alebo ktoré navštívil. Počas štúdia v Spojených štátoch, nakrútil so svojím spolubývajúcim prvé video s názvom „Najhoršie veci o USA“. Podobné videá natočil o Francúzsku, Nemecku, Česku, Afrike, Argentíne či Slovensku. Ďalej tvorí obsah súvisiaci s cestovaním; vo videách hodnotí pobyty v najlepšie a najhoršie hodnotených hoteloch východnej Európy. Taktiež spravil hodnotenie najdrahšieho hotela najchudobnejšej krajiny sveta. Má celú sériu svojich návštev v Afrike, ktorú odvysielala aj RTVS s názvom PPPíter v Afrike. Medzi jeho najzaujímavejšie zážitky z Afriky patrí hľadanie najvzácnejších afrických tvorov, lov dikobraza či plavba loďou z Nigérie do Kamerunu počas občianskej vojny. 

Na YouTube má 3 kanály. Prvý – PeterLife, ktorý je už v súčasnosti neaktívny, ale obsahuje množstvo cestovateľských vlogov. Druhý – PPPeter, ktorý bol chvíľu zablokovaný pre Česko a Slovensko kvôli lepšiemu medzinárodnému dosahu. Tretím kanálom je slovenský ekvivalent PPPíter. Sem pridáva rovnaké videá ako na anglický (PPPeter) len so slovenskými titulkami dodnes.

Slovensko prezentuje skôr ako zaostalejšiu časť východnej Európy. Najčastejšie v jeho najznámejšej šou The Worst Reviewed.  

K jeho ďalším najznámejším šou patria aj už zaniknuté šou The Best Reviewed a The Worst Reviewed: Eastern Europe. 

Taktiež sa objavil v epizóde vlogera Geography Now v časti o Slovensku.

V roku 2018 vydal knihu cestovateľských poviedok s názvom Kde všade som (ne)zomrel, ktorá je dostupná aj v audio podobe, a v roku 2021 vydal knihu poviedok zo života Ako (ne)prežiť mladosť.

Ocenenia 
V roku 2017 získal ocenenie Bloger roka v kategórii Video blog. V roku 2018 získal za súbor cestovateľských poviedok Kde všade som (ne)zomrel titul Knižný debutant roka a ocenenie Zlatá kniha. Zbierka sa stala mládežníckou knihou roka.

Zaujímavosti 
 V Spojených štátoch a Argentíne pracoval ako čašník 

 hovorí niekoľkými jazykmi (anglicky, španielsky, francúzsky,...)

 počas pobytu v Peru dostal otravu jedlom

 hrá na gitare a klávesoch

 v Hampsteade sa stretol s britským komikom Rickym Gervaisom, ktorého považuje za svoju inšpiráciu

 takmer zomrel na ťažkú maláriu v africkom Togu

 vyštudoval financie na Masarykovej univerzite v Brne

Referencie 

Absolventi Masarykovej univerzity
Slovenskí cestovatelia
Osobnosti z Bratislavy
Slovensko na Letných olympijských hrách 2020

Slovensko na Letných olympijských hrách 2020 v Tokiu reprezentovalo 41 športovcov v 13 športoch. Na otváracom ceremoniáli malo Slovensko dvoch vlajkonosičov Zuzanu Rehák Štefečekovú a Mateja Beňuša. Pôvodne sa olympiáda mala konať 24. júla až 9. augusta 2020, no kvôli pandémii ochorenia COVID-19 bola preložená na 23. júla až 8. augusta 2021. Na záverečnom ceremoniáli bola vlajkonosičkou Danka Barteková.

Medaily

Športovci 
Zoznam slovenských súťažiacich v jednotlivých športoch na Olympijských hrách.

Atletika 

Slovenskí atléti dosiahli vstupné štandardy na základe kvalifikačných časov alebo svetového rebríčka v nasledujúcich atletických disciplínach (maximálne 3 športovci na jedno podujatie):

Bežecké disciplíny a chôdza

Muži

Ženy

Technické disciplíny

Bedminton

Box

Cyklistika

Cestná

Golf

Gymnastika

Športová gymnastika

Kanoistika

Vodný slalom

Rýchlostná kanoistika

Lukostreľba

Plávanie

Stolný tenis

Športová streľba

Muži

Ženy

Zmiešané tímy

Tenis

Zápasenie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Letných olympijských hier 2020  
 Portál Slovenského olympijského výboru pre Olympiádu v Tokiu 
 Program OH na rtvs.sk

Krajiny na Letných olympijských hrách 2020
2020
Šport na Slovensku v 2021
Smrť nás spojí

Smrť nás spojí () je americká čierna komédia. Prvá epizóda bola vysielaná 3. mája 2019 na Netflixe a v hlavných úlohách sa predstavili Christina Applegate a Linda Cardellini. Prvá séria mala veľmi pozitívne ohlasy. V júni 2019 bolo oznámené, že sa natáča aj druhá séria, ktorá mala premiéru 8. mája 2020. V júli 2020 bolo oznámené, že sa bude natáčať aj posledná tretia séria. 

Applegatová bola za svoj herecký výkon nominovaná dva krát na ocenenie Emmy Award, v kategórii Najlepšia herečka v televíznom seriály (komédia) a jej herecká kolegyňa Linda Cardellini získala jednu nomináciu na Emmy Awards.

Postavy a obsadenie 

 Jen Harding – herečka: Christina Applegate

 Judy Hale – herečka: Linda Cardellini

 Steve Wood – herec: James Marsden

 Ben Wood – herec: James Marsden

 Christopher Doyle – herec: Max Jenkins

 Charlie Harding – herec: Sam McCarthy

 Henry Harding – herec: Luke Roessler

Ostatné postavy 
 Lorna Harding – herečka: Valerie Mahaffey

 Nick Prager – herec: Brandon Scott

 Ana Perez – herečka: Diana-Maria Riva

 Abe Rifkin – herec: Ed Asner

 Michelle – herečka: Natalie Morales

 Yolanda – herečka: Telma Hopkins

 Andrew Peters – herec: Rick Holmes

 Eleanor Hale – herečka: Katey Sagal

 Howard Hastings – herec: Jere Burns

 Eileen Wood – herečka: Frances Conroy

Zdroj 

Televízne seriály z roku 2019
Pavol Bršlík

Pavol Bršlík, v zahraničí známy pod umeleckým menom Pavol Breslik (* 9. marec 1979, Kysucké Nové Mesto) je slovenský operný spevák – tenor. Pôsobí v Slovenskom národnom divadle aj na mnohých svetových operných scénach. Vyštudoval na VŠMU, v roku 2006 debutoval v Metropolitnej opere v New Yorku.

Diskografia 
 CD. Giovanni Simone Mayr: Verter. 2004
 CD. Georg Friedrich Händel: Il trionfo del Tempo e del Disinganno. 2007, EMI
 CD. Franz Schubert: 8. Sinfonie, Leoš Janáček: Glagolitische Messe. 2007, BBC
 CD. Antonín Dvořák: Stabat Mater. 2008, Naïve
 DVD. Wolfgang Amadeus Mozart: Idomeneo. 2009, Unitel Classica
 DVD a Blu-ray. Gaetano Donizetti: Lucrezia Borgia. 2009, Unitel Classica
 CD. Nuit sacrée (s Laurenceom Equilbeyom). 2010
 CD. Ludwig van Beethoven: Missa solemnis. 2010, Farao Classics
 DVD. Alban Berg: Lulu. 2011, Unitel Classica
 DVD a Blu-ray. Piotr Iljič Čajkovskij: Eugen Onegin. 2013, Opus Arte
 DVD a Blu-ray. Wolfgang Amadeus Mozart: Die Zauberflöte (s Berliner Philharmoniker). 2013
 CD. Mikuláš Schneider-Trnavský: Songs (s Robertom Pechancom). 2014, Viva Musica records
 CD. Franz Schubert: Die schöne Müllerin (s Amirom Katzom). 2015, Orfeo
 CD. Mozart (s Münchner Rundfunkorchester pod vedením Patricka Langeho). 2016, Orfeo a BR-Klassik
 CD. Antonín Dvořák: Die Geisterbraut (s Radio-Symphonieorchester Wien pod vedením Corneliusa Meistera). 2017, Capriccio
 CD. Antonín Dvořák: Songs (s Robertom Pechancom). 2017, Supraphon
 DVD a Blu-ray. Elbphilharmonie Hamburg. Das Eröffnungskonzert (s NDR Elbphilharmonie Orchester pod vedením Thomasa Hengelbrocka). 2017,  CMajor.
 CD. Felix Mendelssohn Bartholdy: Sinfonie Nr. 2 „Lobgesang“ (Kammerakademie Potsdam pod vedením Antonella Manacordu). 2018, Sony Classical.
 CD. More Christmas Surprises. Chor des Bayerischen Rundfunks. Münchner Rundfunkorchester pod vedením Howarda Armana. Sony Classical.
 CD. Eugen Suchoň: Piesňové cykly. Symfonický orchester Slovenského rozhlasu pod vedením Mária Košíka. Hudobný fond Musica Slovaca.
CD. Franz Schubert: Winterreise (s Amirom Katzom). 2019, Orfeo
CD. Leoš Janáček: The diary of one who disappeared (s Robertom Pechancom). 2020. Orfeo
CD. Beethoven: Christ on the Mount of Olives. London Symphony Orchestra (Dirigent: Simon Rattle). 2020. LSO

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Pavla Bršlíka
 Životopis na stránkach agentúry Artists Management Zurich

Referencie 

Slovenskí operní speváci
Osobnosti z Kysuckého Nového Mesta
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Evanjelická cirkev augsburského vyznania v Českej republike

Evanjelická cirkev augsburského vyznania v Českej republike (ECAV v ČR) (po česky: Evangelická církev augsburského vyznání v České republice) je luteránska cirkev pôsobiaca na území Česka. Vznikla v roku 1993 transformáciou Slovenského evanjelického zboru augsburského vyznania v Prahe. Je členkou Ekumenickej rady církví v Českej republike a spolupracuje so sesterskými luteránskymi cirkvami v Európe a v zámorí. České zbory kladú dôraz na Lutherov vieroučný a liturgický odkaz.

Organizácia 
Základnou jednotkou ECAV v ČR je zbor na čele s predsedníctvom. Najvyšším orgánom cirkvi je potom synoda, ktorú tvorí biskup, kurátor, členovia predsedníctva jednotlivých zborov a zvolení delegáti zborov - synodáli. Predsedníctvo cirkvi tvoria biskup (od apríla 2012 Marián Čop) a kurátor (od novembra 2018 Lenka Hudobová).

V roku 2018 vyšiel pod názvom Hrad přepevný, kancionál ECAV v ČR.

ECAV v súčasnosti tvorí päť zborov:

 slovenský zbor v Prahe,
 český zbor v Prahe,
 anglický zbor v Prahe; pražské zbory používajú kostol svätého Michala v Jirchářích,
 zbor v Brne, ktorý vykonáva bohoslužby v Husovom zbore v Kráľovom Poli,
 zbor v Plzni, ktorý používa kostol U Ježíška.

Pre informovanie svojich členov a priaznivcov vydáva časopis Evangelicus.

Členovia 
Pri sčítaní ľudu v roku 2011 sa k ECAV prihlásilo celkom 6 632 osôb.

Referencie

Zdroj 

Evanjelická cirkev
Náboženstvo v Česku
Khaby Lame

Khabane „Khaby“ Lame (* 9. marec 2000, Senegal) je senegalsko-taliansky TikToker. Jeho videá sú známe tým, že ide o krátke komické paródie, v ktorých sarkasticky ukazuje na ľudí, ktorí si bezdôvodne komplikujú jednoduché úlohy. Od júna 2022 je účet Lame's TikTok najpopulárnejším účtom na TikToku na svete. Má 143,8 miliónov sledovateľov na TikToku a 78,4 miliónov sledovateľov na Instagrame.

Životopis 
Khaby Lame až do úspechu na internete pracoval v továrni v severnom Taliansku. Keď Pandémia ochorenia COVID-19 dorazila do Európy, stal sa nezamestnaným, presťahoval sa do bytu svojich rodičov v Chivasso a začal nakrúcať videoklipy. Svoje prvé video zverejnil 15. marca 2020. Lame má senegalské občianstvo.

Referencie

Externé odkazy 
 Účet na TikToku
 Účet na Instagrame

Zdroj
Arpád Tesár

Prof. Ing. Arpád Tesár, CSc. (* 1. február 1919 Vrútky – † 15. jún 1989 Bratislava) bol slovenský stavebný inžinier a vysokoškolský profesor.

Život 

Narodil sa do rodiny železničného robotníka. Neskôr vyštudoval Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave a koncom roka 1944 študoval na Technickej univerzite v Berlíne-Charlottenburg. Potom nastúpil ako asistent do ateliéru Ferdinanda Schleichera, kde pedagogicky pôsobili aj Franz Dischinger, Friedrich Tolke či Arnold Agatz, a pracoval tu do roku 1945. Následne sa do roku 1948 venoval na bratislavskom Ministerstve mostov a železníc opravám železničných tratí. Potom prešiel na pozíciu vedúceho projektového oddelenia bratislavskej pobočky Vítkovických železiarní a viedol Hutný projekt. Roku 1955 bol Tesár menovaný do funkcie vedúceho dizajnového oddelenia Výskumného ústavu zvárania v Bratislave, kde mal na starosti zváranie tlakových nádob a nádrží. Vyvinul tu nové pracovné postupy, ktoré reagovali na skutočnosť, že československé hospodárstvo začalo namiesto vysoko kvalitnej železnej rudy zo Švédska používať menej hodnotnú zo Sovietskeho zväzu, respektíve z Ukrajiny. Zároveň sa v štyridsiatych a päťdesiatych rokoch 20. storočia zapájal do projekcie niekoľkých mostov či priemyselných objektov. Spolupracoval tiež s Jozefom Lackom, s ktorým projektoval bratislavský most Slovenského národného povstania vybudovaný medzi rokmi 1967 a 1972.

Jeho zásadou bol výrok, že "staticky dokonalá konštrukcia je aj esteticky krásna"

Tesár patril medzi členov Slovenskej akadémie vied a bola mu udelená Zlatá medaila Aurela Stodolu.

Vybrané diela 
priemyselné stavby v Istebnom, Krompachoch, Brezne a Podbrezovej
predpätý lanový potrubný most v Kralupoch
návrh prvej veže na Kamzíku
Červený most
Železničnú časť Starého mosta v Bratislave
Most SNP
Bánovský viadukt
Tisovecký viadukt
objekty železiarní v Istebnom a Krompachoch
veže horákov v Slovnafte
strecha bratislavského Zimného štadióna Ondreja Nepelu

Referencie 

 Tesár, Alexander. (2019). The Centenary of Professor Arpád Tesár. Civil and Environmental Engineering. 15. 10.2478/cee-2019-0001.

Zdroj 

Úmrtia 15. júna
Úmrtia v 1989
Narodenia 1. februára
Narodenia v 1919
Slovenskí inžinieri
Osobnosti z Vrútok
Jan Alexandrovič Nepomňaščij

Jan Alexandrovič Nepomňaščij (rus. ; 14. júl 1990, Briansk, Rusko) je ruský šachista, s ratingom Elo 2792 je najlepším aktívnym ruským šachovým hráčom a svetovou štvorkou v rebríčku FIDE (k 7. 7. 2021). Medzinárodnym majstrom (IM) sa stal v roku 2004 a v roku 2007, vo veku 16 rokov, 9 mesiacov a 17 dní, sa stal veľmajstrom (GM).

Jan Nepomňaščij zvíťazil na turnaji kandidátov 2020/21 (turnaj bol v marci 2020 v polovici prerušený z dôvodu pandémie COVID-19 a dohrával sa na jar 2021), pričom získal 8,5 bodov zo 14 možných. Stal sa tak vyzývateľom Magnusa Carlsena na MS v šachu 2021, zápas na 14 partií predčasne prehral 7,5 : 3,5. Neskôr zvíťazil aj na turnaji kandidátov 2022 (9,5/14), pričom neprehral ani jednu partiu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 365chess.com

Ruskí šachisti
Medzinárodní veľmajstri
Šachoví veľmajstri
Bliss (fotografia)

Bliss je názov fotografie, ktorá bola použitá ako základná tapeta operačného systému Windows XP. Fotografiu zachytil v roku 1996 americký fotograf Charles O'Rear, ktorý fotografiu najprv poslal spoločnosti Corbis a neskôr všetky práva k fotografii kúpila spoločnosť Microsoft.

História 

V januári 1996 bol bývalý fotograf National Geographic Charles O'Rear na ceste ku svojej priateľke, ako každý piatok poobede. Pracovali spolu na knihe o vinnej réve. Pred jeho cestou prešla krajinou búrka, a tak vášnivý fotograf O'Rear čakal na príležitosť na zachytenie fotografie, ktorú by mohol uplatniť do svojej knihy. Po ceste si všimol nezvyčajnú horu. Väčšina hôr a kopcov v okolí bola pokrytá vinicami, táto však kvôli napadnutiu hory fyloxérou viničovou nebola. O'Rear zastavil, postavil si statív a vyfotografoval si horu na stredný formát.

Keďže pre túto fotografiu nakoniec nenašli  v pripravovanej knihe uplatnenie, publikoval ju O'Rear cez Corbis k dispozícii na použitie akoukoľvek zúčastnenou stranou, ktorá by bola ochotná zaplatiť zodpovedajúci licenčný poplatok. V roku 2000 alebo 2001 kontaktoval tím vývojárov Microsoftu O'Reara cez Corbis so záujmom o odkúpenie všetkých práv na používanie fotografie ako predvolenej tapety operačného systému Windows XP. O'Rear súhlasil, Microsoft mu zaplatil letenku do Seattlu, kam donesol film, a O'Rear podpísal zmluvu.

Microsoft dal fotografii meno, a urobil z nej kľúčovú súčasť marketingovej kampane na Windows XP. Fotografiu bolo možné vidieť na približne miliarde počítačov – odhad sa opiera o počet kopií softvéru Windows XP.

Reference

Iné projekty

Pozri aj 
 Charles O'Rear
 Windows XP

Zdroj 

Microsoft Windows
Fotografia
Cirkev československá husitská na Slovensku

Cirkev československá husitská na Slovensku (CČSH) je kresťanská cirkev pôsobiaca na Slovensku. Organizačne je cirkev na Slovensku rozdelená do troch náboženských obcí – Bratislava, Liptovská Osada (so sídlom v Martine) a Košice. V roku 2011 sa k nej hlásilo 1 782 veriacich. V roku 2021 to bolo 581 veriacich. 

Cirkev československá husitská vznikla v roku 1920 činnosťou modernisticky naladeného hnutia s názvom Jednota katolického duchovenstva československého, oddelením sa od Rímskokatolíckej cirkvi. V období druhej svetovej vojny bola na území Slovenska zakázaná, na území Protektorátu Čechy a Morava niesla názov Cirkev českomoravská. Po vojne sa vrátila k názvu Cirkev československá. Prívlastok husitská dostala až v roku 1971.

Vierouka 
CČSH považuje za prameň viery Bibliu zloženú zo Starého a Nového zákona. Prijíma cirkevnú Tradíciu, ale len takú, ktorá je v súlade s Bibliou. Vysluhuje sedem sviatostí: krst, Večeru Pánovu, birmovanie, spoveď, manželstvo, posvätenie kňazstva a útechu chorých. Do duchovného úradu sú ordinované aj ženy. Večera Pánova sa vysluhuje pod obomi spôsobmi (hostie aj víno) a spoveď je spoločná, pri bohoslužbe. Duchovného je možné tiež požiadať o súkromnú spoveď alebo duchovný rozhovor. Cirkev je dogmaticky veľmi dynamická a veľký dôraz kladie na poznanie a slobodu jednotlivca. Duchovní pri bohoslužbe nosia čierny talár s vyšitým červeným kalichom na hrudi a štólu.

Náboženské obce 
 Bratislava 
 Martin-Liptovská Osada 
 Košice

Biskup 

 Jan Hradil (2000 – súčasnosť)

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka CČSH na Slovensku
 Stránka CČSH na Slovensku
 YouTube kanál CČSH na Slovensku
 Blog o husitskom kostole v Liptovskej Osade

Protestantské cirkvi
Kresťanstvo na Slovensku
Zločin (rozlišovacia stránka)

Zločin môže byť:
 v práve mnohých krajín: závažný trestný čin (napríklad konkrétne na Slovensku od roku 2006 výslovne podľa Trestného zákona č. 300/2005 Z. z.), pozri zločin
 na Slovensku v rokoch 19502005: polooficiálne označenie závažného trestného činu, resp. pojem používaný ako súčasť niektorých špecifických slovných spojení (napr. vojnový zločin), pozri zločin
 v medzinárodnom práve: súčasť niektorých termínov v slovenskom znení, pozri napr. vojnový zločin, zločiny proti ľudskosti
 v historickej terminológii: akékoľvek protiprávne konanie (delikt), za ktoré hrozí trest (t.j. napr. aj občianskoprávny delikt) , pozri protiprávne konanie
 v rímskom práve:
 delictum v širšom zmysle, čiže akákoľvek verejnoprávna aj súkromnoprávna trestaná protiprávna činnosť, pozri delictum (rímske právo)
 iba delictum publicum (iné názvy: crimen publicum, crimen, verejný trestný čin), pozri crimen publicum
 v katolíckom kánonickom práve
 v slovenskom úradnom preklade kánonickoprávnych noriem zriedkavejšie používaný preklad termínu delictum, t. j. naplnenie skutkovej podstaty akokoľvek závažného trestného činu definovaného kánonickoprávnymi normami, synonymá v tomto zmysle sú trestný čin a delikt, pozri delikt (cirkevné právo)
 bežne používaný preklad termínu delictum v českom úradnom preklade kánonickoprávnych noriem, pozri delikt (cirkevné právo)
 zločinná činnosť, kriminalita (napr. organizovaný zločin, boj proti zločinu), pozri kriminalita
 expresívne: zlý čin 
 slovenský názov amerického seriálu The Killing, pozri Zločin (seriál)

Referencie

Pozri aj
 obzvlášť závažný zločin
 prečin
 zločinecká skupina
 Zločin a trest
Damian Lewis

Damian Lewis OBE (vlastným menom Damian Watcyn Lewis, * 11. február 1971, Londýn, Spojené kráľovstvo) je anglický herec, moderátor a producent.

Detstvo a mladosť 
Lewis sa narodil v Londýne, v Anglicku. Je najstarším synom Charlotte Mary a Johna Watcyna Lewisovích. Jeho starí rodičia z otcovej strany mali waleský pôvod. V šestnástich rokoch sa rozhodol stať hercom. Vzdelanie získal na Ashdown House School v Forest Row, vo Východnom Sussexe, a na Eton College. V roku 1993 absolvoval dramatickú a hudobnú školu na Guildhalle. Neskôr pôsobil ako divadelný herec v Royal Shakespeare Company.

Kariéra 
V roku 1995 si zahral jednu z postáv v televíznom seriály Hercule Poirot, s názvom Vraždy na Hickory Road. V roku 2000 bol obsadený po boku hercov ako Ron Lingviston, Michael Fassebender či Donnie Wahlberg v televíznom seriály Bratstvo neohrozených. Jednou z podmienkou účinkovania v televíznom seriály bolo, že musel cvičiť dôveryhodný americký prízvuk. 

V rokoch 2002 až 2003 stvárnil hlavnú úlohu v televíznom seriály Sága rodu Forsytovcov, kde za svoj herecký výkon získal pozitívne hodnotenie. Neskôr, sa vrátil sa do Spojených štátov, aby si zahral vo filme Dreamcatcher, po boku Timothyho Olyphanta a Jasona Leeho. O rok neskôr stvárnil hlavnú postavu v dráme Keane, kde stvárnil muža, s labilným psychickým stavom, ktorý hľadá svoju nezvestnú dcéru, ktorú stvárnila Abigail Breslin.

V roku 2011 sa pridal k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Homeland: Zradca. Lewis získal za svoj herecký výkon v seriáli pozitívne hodnotenie a v roku 2012 získal Zlatý glóbus, Emmy Award a ocenenie Satellite. 

Od roku 2016 hral miliardára Bobbyho Axelrod v televíznom seriály Showtime Billions. 

Lewis bol vymenovaný za dôstojníka Rádu britského impéria (OBE) v roku 2014.

Súkromný život 
Lewis v roku 1998 v severnom Londýne mal autonehodu na motocykli.  V júli 2007 sa oženil s herečkou Helen McCrory. Majú spolu dcéru Manon (nar. 2006) a syna Gullivera (nar. 2007). McCrory zomrela na rakovinu 16. apríla 2021 vo veku 52 rokov.

Lewis spolu s rodinou sa odsťahoval zo Spojeného kráľovstva v roku 2007, do Los Angeles, keď pracoval na kriminálnej dráme televízie NBC-TV Life. Po dokončení poslednej epizódy tejto série v roku 2009 sa vrátili späť do Spojeného kráľovstva, kde bývali vo viktoriánskom mestskom dome v Tufnell Park v severnom Londýne. Má aj dom neďaleko Sudbury v Suffolku. 

Predtým ako sa oženil, jeho priateľkami boli Katie Razzall, Kristin Davis a Sophia Myles.

Počas pandémie COVID-19 Lewis a McCrory podporili Feed NHS, finančnú zbierku na rozdávanie jedál z reštaurácií. Do apríla 2020 vyzbierali pre charitu 1 milión libier. Iniciatíva sa začala v Londýne, ale po jej úspechu boli oznámené plány na jej rozšírenie do ďalších miest vo Veľkej Británii.

Zdroj 

Anglickí televízni herci
Anglickí filmoví herci
Anglickí moderátori
Držitelia Radu britského impéria
Držitelia ceny Emmy
Ján Drdoš

Prof. RNDr. Ján Drdoš, DrSc. (* 6. január 1934, Vígľaš – † 27. máj 2009, Bratislava
)  bol slovenský geograf, ekológ a vysokoškolský pedagóg. Bol autorom mnohých publikácií, monografií a učebných textov. V rokoch 1978 až 1986 bol predsedom Slovenskej geografickej spoločnosti SAV.

Patril medzi medzinárodne uznávané osobnosti v špecializácií v krajinnej ekológii a environmentalistike.

Vyznamenania 
Cena mesta Bratislavy -  1976, 1988
Pamätná medaila Mateja Bela - 1984
Strieborná medaila Dionýza Štúra za zásluhy v prírodných vedách - 1984
Strieborná medaila FHPV Prešovskej univerzity - 2004

Referencie

Zdroje 
 https://zsviglas.edupage.org/a/prof-rndr-jan-drdos-drsc

Slovenskí univerzitní profesori
Slovenskí geografi
Slovenskí ekológovia
Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Osobnosti z Vígľaša
Liga majstrov UEFA 2021/2022

Liga majstrov UEFA 2021/2022 je 67. ročník popredného európskeho futbalového turnaja, ktorý organizuje UEFA, a 30. ročník, odkedy bola premenovaná z Pohára majstrov európskych krajín na Ligu majstrov UEFA.

Víťaz Ligy majstrov UEFA 2021/2022 získa právo hrať proti víťazovi Európskej Ligy v Superpohári UEFA 2022; taktiež sa kvalifikuje na Majstrovstvá sveta klubov FIFA 2022. Taktiež sa automaticky kvalifikuje do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA 2022/2023.

Chelsea FC je obhajca titulu.

Priradenie asociačných tímov 
Celkom 80 tímov z 54 členských krajín UEFA (výnimkou je Lichtenštajnsko, ktoré nemá žiadnu vlastnú ligovú súťaž) sa zúčastňuje Ligy majstrov UEFA 2021/22. Každá krajina mala pridelený počet miest podľa koeficientov UEFA:

 Asociácie na 1.–4. mieste dostali štyri miesta.
 Asociácie na 5.–6. mieste dostali tri miesta.
 Asociácie na 7.–15. mieste dostali dve miesta.
 Asociácie na 16.–55. mieste (okrem Lichtenštajnska) dostali jedno miesto.
 Víťazi Ligy majstrov UEFA 2020/2021 a Európskej ligy UEFA 2020/21 sú v súťaži oprávnení štartovať, ak sa nekvalifikujú do Ligy majstrov UEFA 2021/22 cez svoju domácu ligu. Víťazom Ligy majstrov sa stal klub so zaisteným miestom zo svojej domácej ligy, jedno vyhradené miesto pre víťaza nebude využité.

Rebríček UEFA 
Účastnícke miesta pre Ligu majstrov UEFA 2021/22 boli rozdelené podľa koeficientu UEFA z roku 2020, do ktorého boli započítané výsledky klubov danej krajiny v európskych pohárových súťažiach od sezóny 2015/16 do sezóny 2019/20 vrátane.

Rozdelenie tímov

Kvalifikácia 
V predkvalifikačnom kole sa tímy rozdelili na nasadené a nenasadené tímy na základe ich klubových koeficientov UEFA v roku 2020, a potom sa vyžrebovali do jednozápasového semifinále a finále. Porazení v semifinálových a finálových kolách vstúpili do druhého kvalifikačného kola Európskej ligy UEFA 2021/2022.

Predkvalifikačné kolo 
Semifinálové kolo

Finálové kolo

1. kvalifikačné kolo

2. kvalifikačné kolo

Majstrovská časť

Nemajstrovská časť

3. kvalifikačné kolo 
Majstrovská časť

Nemajstrovská časť

4. kvalifikačné kolo 
Majstrovská časť

Nemajstrovská časť

Skupinová fáza 
Skupinovú fázu Ligy majstrov UEFA 2021/2022 hrá 32 tímov; 4 tímy z majstrovskej časti predkôl, 2 tímy z nemajstrovskej časti predkôl a 26 tímov, ktoré boli zaradené priamo do skupinovej fázy.

Skupina A

|}

Skupina B

|}

Skupina C

|}

Skupina D

|}

Skupina E

|}

Skupina F

|}

Skupina G

|}

Skupina H

|}

Play - off

Zdroj

Súvisiace články 
 Európska liga UEFA 2021/2022
 Európska konferenčná liga UEFA 2021/2022

Externé odkazy 
Oficiálna stránka

Liga majstrov UEFA
Futbal v 2021
Futbal v 2022
Cistrón

Cistrón je synonymum k slovu "gén". Tento názov sa používa na zdôraznenie toho, že gény vykazujú špecifické chovanie pri cis-trans teste; rôzne pozície (lokusy) v genóme sú cistrónové.

História 
Slová cistrón a gén sa začali používať ešte predtým, než pokrok v biológii potvrdil, že vlastne hovoria o prakticky tom istom koncepte. Podobným spôsobom vzniklo mnoho iných synoným v prírodných vedách.

Názov citrón začal používať Seymour Benzer v článku The elementary units of heredity (Základné jednotky dedičnosti). Citrón bol definovaný podľa testu použiteľného u väčšiny oranizmov, občas nazývaného cis-transt test, častejšie nazývaný komplementačný test.

Definícia 
Predpokladajme, že mutácia na chromozómovej pozícii  je zodpovedná za zmenu v recesívnej vlastnosti diploidného organizmu (ktoré majú chromozómy v pároch). Mutácia je recesívna vtedy, ak organizmus vykazuje wild type fenotyp (pôvodnú vlastnosť), dokým nemá mutáciu na oboch chromozómoch (homozygotná mutácia). Touto mutáciou môže byť napríklad zmena farby očí - ak pôvodná vlastnosť znamená červenú farbu očí, mutácia môže spôsobiť napríklad bielu farbu očí. Rovnako predpokladajme inú mutáciu, na pozícii , ktorá je zodpovedná za tú istú recesívnu vlastnosť. Pozície  a  sú na tom istom cistróne, ak má organizmus mutáciu na pozícii  jedného chromozómu a na pozícii  párového chromozómu a vykazuje recesívnu vlastnosť napriek tomu, že nie je homozygot pre ani jednu z týchto dvoch mutácií. Naopak, ak má pôvodnú vlastnosť, hovoríme, že tieto pozície patria na rôzne cistróny/gény. Jednoducho povedné, mutácie na tom istom cistróne nekomplementujú; naopak, mutácie na rôznych cistrónoch môžu komplementovať. 

Ako príklad, operón je časťou DNA, ktorá po transkripcii tvorí súvislý segment RNA, ale obsahuje viac ako jeden cistrón/gén. Operón je polycistrónový, zatiaľ čo bežné gény sú monocistrónové.

Referencie

Zdroj 

Gény
-óza

Prípona -óza sa využíva v biochémii na tvorbu názvov cukrov. Táto latinská prípona znamená napríklad "plný (niečoho)" alebo "ako (niečo)". Existujú rôzne spôsoby, ako pomenovať cukry konkrétnejšie.

Existujú nasledovné teórie ohľadne pôvodu prípony -óza: 
 Odvodená z glukózy, dôležitej hexózy, ktorej názov pochádza z greéckeho γλυκύς = "sladký"
 Odvodená zo sacharózy, ktorej názov pochádza z latinského sucrum = "cukor" a bežnej latinskej prípony na tvorbu prídavných mien -ōsus; latinské sucrosus by znamenalo "cukrové"

Mnosacharidy 
Monosacharidy, najjednoduchšie cukry, sa dajú pomenovať podľa počtu uhlíkových atómov v každej molekule cukru. Pentóza je päťuhlíkový monosacharid, zatiaľ čo hexóza je šesťuhlíkový monosacharid. Aldehydové monosacharidy sa nazývajú aldózy; ketónové monosacharidy sa nazývajú ketózy. Tieto dva spôsoby pomenovanie je možné medzi sebou ľubovoľne kombinovať. Napríklad glukóza patrí medzi aldohexózy (má šesť uhlíkov a aldehydovú skupinu), zatiaľ čo ribulóza je ketopentóza (má päť uhlíkov a ketónovú skupinu). 

Okrem lineárneho reťazca tvoria sacharidy aj cyklické štruktúry. Sacharidy, ktoré tvoria päťčlenný kruh, sa všobecne nazývajú furanózy, zatiaľ čo sacharidy tvoriace šesťčlenný kruh sa všeobecne nazývajú pyranózy.

Oligosacharidy a polysacharidy 
Zložitejšie cukry, ako disacharidy a polysacharidy, sú pomenovávané podľa ich vlastností. Laktóza, disacharid prítomný v mlieku, je pomenovaný podľa latinského slova pre mlieko spojeného s koncovkou pre cukor - jej názov teda znamená "mliečny cukor". Polysacharid tvoriaci rastlinný škrob sa nazýva amylóza, alebo "škrobový cukor", z latinského amylum (škrob).

Referencie

Zdroj 

Chemické názvoslovie
Perlová cibuľa

Perlová cibuľa (iné názvy: perlovka, cibuľa perlovka) môže byť iné označenie:
taxónu cesnak kuchynský perlovkový (vedecké mená: Allium sativum subsp. [alebo var.] ophioscorodon / Allium sativum Skupina Ophioscorodon / Allium ophioscorodon)
 jednej z približne 4 variet cesnaku pórového (Allium ampeloprasum/Allium porrum) v širšom zmysle, ktorej vedecké meno je Allium ampeloprasum [alebo Allium porrum] var. sectivum/  Allium ampeloprasum Skupina Pearl Onion, a ktorá niekedy (teda v širšom ponímaní) zahŕňa aj to resp. je stotožňovaná s tým, čo sa inde označuje ako Allium ampeloprasum [alebo Allium porrum] var. holmense/ Allium ampeloprasum Skupina Great-headed Garlic, pozri pod cesnak pórový
taxónu pór (pravý)/pór pestovaný/cesnak pórový pestovaný (vedecké mená: Allium ampeloprasum [alebo Allium porrum] subsp. [alebo var.] porrum/ Allium porrum v užšom zmysle/Allium ampeloprasum Skupina Porrum), najmä jeho cibulí vznikajúcich po odrezaní kvetov v 2. roku u niektorých odrôd (tzv. nepravá perlovka), pozri cesnak pórový pestovaný

Zdroje

BARANEC, T. et al. Systematická botanika, 2001, S. 163-164
ČERVENKA, M. et al. Slovenské botanické názvoslovie. 1986, S. 98
cibuľovité. In: Pyramída
cibulová zelenina. In: Technický naučný slovník. Praha, Bratislava: SNTL, SVTL. 1962, S. 264-265

PEKÁRKOVÁ, E. Nejnovější směry ve šlechtění zelenin (5).Cibulové zeleniny. In: živa 4/2005
TotalEnergies

TotalEnergies SE je súkromná francúzska ropná a plynárenská spoločnosť. Je to jedna zo šiestich „veľmi dôležitých“: je to piata zo šiestich najväčších svetových spoločností v tomto odvetví, za spoločnosťami ExxonMobil, Shell, BP a Chevron a pred spoločnosťou ConocoPhillips. Je to prvá francúzska spoločnosť s obratom v roku 2015, piata spoločnosť v Európe a 24. na svete, rovnako ako štvrtá trhová kapitalizácia v eurozóne v roku 2015. Jej aktivity pokrývajú celý výrobný reťazec, od ťažby ropy. a zemný plyn na energiu vrátane špeciálnej rafinácie a komerčnej distribúcie.

Total Énergies je spoločnosť, ktorá je aktívna aj v odvetviach výroby energie a nízkouhlíkovej energie.

Skupina Total je prítomná vo viac ako 130 krajinách a má viac ako 100 000 zamestnancov, z toho takmer 25% vo Francúzsku. Total Énergies je tiež veľká chemická spoločnosť.

Referencie

Iné projekty 
 

Podniky vo Francúzsku
Patúch

Patúch () je sedlo v hrebeni Súľovských vrchov. Leží východne od Hradnej, miestnej časti obce Súľov-Hradná. Nachádza sa v CHKO Strážovské vrchy.

Poloha 
Nachádza sa vo východnej časti Súľovských vrchov, v geomorfologickom podcelku Súľovské skaly. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Bytča a v katastri obce Súľov-Hradná.

Južne od sedla leží vrch Žibrid (), severným smerom sa dvíha hrebeň, smerujúci k vrchu Kečka (). Východnú časť hrebeňa a sedla odvodňujú prítoky Svinianky do Rajčanky, západné svahy odvodňuje riečka Hradnianka do Váhu.

Opis 
Výrazné sedlo narušuje inak výškovo celistvý a ťažko dostupný hrebeň Súľovských vrchov. Z východnej strany je zakončením rovnomenného údolia, ktoré je odbočením údolia Svinianky. Z tohto smeru vedie i lesná cesta, ktorou je sedlo dostupné najmä horským cyklistom. Zo západu vedie do sedla poľná cesta z Hradnej. V sedle je križovatka značených turistických trás.

Prístup 
Sedlom vedie hlavný hrebeň a ním vedúca Medzinárodná diaľková turistická trasa E3 v trase  zeleno značeného turistického chodníka.

 po  zelenej značke (Medzinárodná diaľková turistická trasa E3):
 z južného smeru hlavným hrebeňom cez vrch Kečka ()
 zo severu z Roháčskeho sedla cez vrch Žibrid ()
 po  žltej značke:
 zo severozápadného smeru z obce Súľov-Hradná
 z východného smeru z obce Zbyňov

Referencie

Pozri aj 
 Súľovské skaly
 Súľovské vrchy

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Sedlá v Súľovských vrchoch
Moše Aram

Moše Aram ( hebrejsky : משה ארם, rodným menom Moše Kazanovski, žil 7. augusta 1896 - 14. októbra 1978 ). bol izraelský politik a poslanec Knesetu za strany Mapam, Achdut ha-ÁVOD-Po'alej Cijon, Ma'arach, Izraelská strana práce a opäť Ma'arach .

Biografia 
Narodil sa v meste Lijady vo vtedajšej Ruskej ríši (dnes Bielorusko ). Študoval na židovské základnej škole a židovskej strednej škole v meste Homel. Študoval na inštitúte psychoneurologie v Petrohrade a právo na Moskovskej univerzite. Pôsobil ako riaditeľ strednej školy v Kaunase. V roku 1924 presídlil do dnešného Izraela, kde pracoval v stavebníctve a pri budovaní ciest.

Politická dráha 
Angažoval sa v strane Po'alej Cijon, bol členom jej ústredného výboru. V tomto hnutí pôsobil aj po presídlení do dnešného Izraela. V rokoch 1935 - 1937 bol jej vyslancom v USA. V rokoch 1924 - 1935 bol členom zamestnaneckej rady v Tel Avive, od roku 1926 bol členom mestskej samosprávy v Tel Avive. Počas Španielskej občianskej vojny bol republikánskou vládou pozvaný do Španielska. V roku 1946 zasadal v organizačnom výbore Židovskej agentúry, zasadal vo výkonnom výbore odborovej centrály Histadrut, riadil tu aj oddelenie pre mobiliazaciu a pre demobilizovaných vojakov. 

V izraelskom parlamente zasadol prvýkrát po voľbách v roku 1949, do ktorých išiel za stranu Mapam. Nastúpil do parlamentného výboru pre ekonomické záležitosti, výboru mandátneho a výboru House Committee. Za Mapam kandidoval aj vo voľbách v roku 1951. V priebehu volebného obdobia prešiel do formácie Achdut ha-ÁVOD-Po'alej Cijon. Bol členom výboru pre záležitosti vnútra, výboru pre vzdelávanie a kultúru, výboru pre ústavu, právo a spravodlivosť, výboru House commit a výboru pre verejné služby. Za Achdut ha-ÁVOD-Po'alej Cijon úspešne kandidoval aj vo voľbách v roku 1955. Bol členom výboru práce, výboru pre záležitosti vnútra, výboru pre zahraničné záležitosti a obranu, výboru pre vzdelávanie a kultúru a výboru pre ekonomické záležitosti. Predsedal výboru pre verejné služby. Opätovne sa do parlamentu dostal až po voľbách v roku 1961, znovu na kandidátke Achdut ha-ÁVOD-Po'alej Cijon. Mandát ale získal až dodatočne, v máji 1965, ako náhradník. Stal sa členom finančného výboru. Opätovne bol zvolený vo voľbách v roku 1965, teraz už za formáciu Ma'arach. V priebehu volebného obdobia dočasne prešiel s celou stranou do poslaneckého klubu Strany práce, aby sa potom vrátil k názvu Ma'arach. Predsedal výboru práce, bol členom výboru pre ekonomické záležitosti a výboru House Committee. Predsedal tiež podvýboru pre rozptyl obyvateľstva. Vo voľbách v roku 1969 poslanecký mandát neobhájil.

Odkazy

Referencie

Externé odkazy 

  Kneset – Moše Aram

Portály : Izrael

Členovia Asifat ha-nivcharim
Členovia Knesetu
Bieloruské osobnosti židovského pôvodu
Ruské osobnosti židovského pôvodu
Izraelské osobnosti židovského pôvodu
Úmrtia 14. októbra
Narodenia 7. augusta
Úmrtia v 1978
Narodenia v 1896
Łukasz Szarek

Łukasz Szarek (* 22. februára 1990, Stalowa Wola) je poľský volejbalista. Hráva na pozícii Univerzál. Jeho telesné parametre sú 200 cm výška a 345 cm skok v útoku. Má okrem aj grécke občianstvo. Keď mal 3 roky, s rodinou sa presťahoval do Atén.

V roku 2016 sa stal majstrom Slovenska s tímom VK Bystrina SPU Nitra. Od sezóny 2020/2021 je hráčom VK MIRAD UNIPO Prešov. S prešovským klubom vyhral Slovenský Pohár v 2021 roku.

Klubové pôsobenia 
 2008–2009  Aris Solún
 2009–2010  AONS Milon
 2010–2011  Foinikas Syros
 2011–2012  Pamvohaikos VC
 2012–2013  Indykpol AZS Olsztyn
 2013–2014  TV Ingersoll Bühl
 2014–2015  Aluron Virtu Warta Zawiercie
 2015–2016  VK Bystrina SPU Nitra
 2016–01.2017  Axis Shanks Guibertin
 01.2017–2017  Foinikas Syros
 2017–2018  MKS Ślepsk Suwałki
 2018–2020  Union Raiffeisen Waldviertel
 2020–  VK MIRAD UNIPO Prešov

Klubové úspechy 
Grécka Majstrovstvá:
  2012
Slovenska Majstrovstvá:
  2016
  2021
Rakúska Majstrovstvá:
  2019
MEVZA:
  2020
Slovenský Pohár:
  2021

Individuálne ocenenia 
 2016: Najlepší univerzál Extraliga v sezóne 2015/2016

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil SVF-Web.DataProject
 Profil VSA 
 Profil PlusLiga 
 Profil Volleybox 
 Profil CEV 

Narodenia v 1990
Poľskí volejbalisti
Spirit (album)

Spirit je štrnásty štúdiový album britskej hudobnej skupiny Depeche Mode. Album bol vydaný 17. marca 2017 hudobnými vydavateľstvami Columbia a Mute. Jedná sa o prvú spoluprácu kapely s producentom Jamesom Fordom.

Zoznam skladieb

Štandardné vydanie 
 „Going Backwards“ – 5:41
 „Where's The Revolution“ – 4:57
 „The Worst Crime“ – 3:47
 „Scum“ – 3:14
 „You Move“ – 3:47
 „Cover Me“ – 4:49
 „Eternal“ – 2:22
 „Poison Heart“ – 3:16
 „So Much Love“ – 4:28
 „Poorman“ – 4:25
 „No More (This Is The Last Time)“ – 3:12
 „Fail“ – 5:06

Deluxe vydanie 
Jedná sa o dvojdiskovú edíciu doplnenú o 28 stránkový booklet. Prvý disk je identický s CD štandardného vydania. Druhý disk, nazvaný Jungle Spirit Mixes, obsahuje 5 bonusových skladieb, ktorými sú remixy skladieb z albumu. Na týchto remixoch sa podieľali Depeche Mode, Matrixxman a Kurt Uenala. 
 CD 2 – Jungle Spirit Mixes
 „Cover Me (Alt Out)“ - 4:27
 „Scum (Frenetic Mix)“ - 5:26
 „Poison Heart (Tripped Mix)“ - 4:16
 „Fail (Cinematic Cut)“ - 5:38
 „So Much Love (Machine Mix)“ - 7:20

Referencie 

Albumy Depeche Mode
Hudobné albumy z 2017
Futbal na Letných olympijských hrách 2020

Futbal na Letných olympijských hrách 2020 sa koná od 21. júla do 7. augusta 2021 v Japonsku. Na futbalovom turnaji mužov sa zúčastní 16 tímov, na turnaji žien  12 tímov.

Turnaje sa hrajú v Tokiu a v ďalších piatich mestách Japonska vrátane Kásimia, Saitima, Sapporo, Sendai a Jokohamy.
Finále mužov sa uskutoční na Nissan Stadium v Jokohame. Finále žien sa uskutoční na Novom národnom štadióne v Tokiu. V kategórii mužov je podľa predpisov FIFA obmedzený vekový limit hráčov do 23 rokov s tým, že na súpiskách jednotlivých tímoch môžu byť nominovaní najviac traja hráči starší ako 23 rokov. Keďže každý zo zúčastnených tímov má na súpiske 22 hráčov či hráčok.

Kalendár

Medailové umiestenia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Olympijský turnaj 2020 na oficiálnej stránke FIFA 
 Olympijský turnaj vo futbale na oficiálnej stránke FIFA 

Futbal na Letných olympijských hrách
Športy na Letných olympijských hrách 2020
Futbal v 2021
Futbal v Japonsku
Ladislav Kušnír

Ing. arch. Ladislav Kušnír, PhD. (* 16. júl 1929, Blažice – † 25. december 2010, Bratislava) bol slovenský architekt, ktorý vyučoval na Fakulte architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Spolu s Jánom Antalom, Ivanom Slameňom a Blaženou Havránkovou napísal učebnú publikáciu pod názvom  So Slameňom zároveň v autorskom kolektíve s Jozefom Lackom, Arpádom Tesárom a Jozefom Zvarom navrhli výslednú podobu mosta SNP – druhého bratislavského mosta cez Dunaj.

Za jeho celoživotné dielo mu Spolok architektov Slovenska udelil v roku 2010 Cenu Emila Belluša.

Vybrané diela 
 1967 Pamätník Ľ. Štúra vo Zvolene
 1972 Most SNP v Bratislave
 1979 Úrad vlády Slovenskej republiky, prístavba v Bratislave na Námestí slobody v historickom parku
 1981 Obchodné zastupiteľstvo ČSSR v Moskve a bytová časť
 1987 Presscentrum v Bratislave - tlačový kombinát
 1990 Kaplnka pre sestričky Rímsko-katolíckej cirkvi v Bratislave na Liptovskej ulici
 1992 Hotel DIPLOMAT v Prahe
 1994 Zasadacia miestnosť vedeckej rady Lekárskej fakulty UK v Bratislave, interiér v Aspremontovom paláci
 1996 Mestský úrad v Senici a Slovenská štátna sporiteľňa

Externé odkazy 
 Ladislav Kušnír článok publikácie Spektrum - Spolku architektov Slovenska

Zdroj 

Úmrtia 25. decembra
Úmrtia v 2010
Narodenia 16. júla
Narodenia v 1929
Vyučujúci na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave
Slovenskí pedagógovia
Slovenskí architekti
Osobnosti z Blažíc
Nerieš

Nerieš je slovenské hip-hopové duo z Pezinka, ktorého členmi sú Matej Straka a Matej „Gabryell“ Gábriš.

Diskografia

Štúdiové albumy 
 Riešime my! (2007)
Minimal (2015)
 OK (2020)
 311 (2021)

EPs 

 Zmrdi (2011)
Animal (2018)

Ocenenia a nominácie

Ruka Hore Awards

Referencie 

Nerieš
Slovenské hudobné skupiny
Slovenské hiphopové hudobné skupiny
Slovenskí reperi
Kašova Lehôtka

Kašova Lehôtka (maď. Zólyomszabadi) je časť obce Tŕnie v okrese Zvolen na Slovensku, pôvodne samostatná obec v Banskobystrickom kraji.

Poloha 
10 km na severozápad od Zvolena.

História 
Obec vznikla v 14. storočí a prvýkrát sa spomína v roku 1564. Vlastnila ho rodina Rakovskích. Jej obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a lesníctvom. V roku 1910 mala 85 prevažne slovenských obyvateľov. V roku 1925 bola priradená k okresu Zvolen.

Miesta záujmu 

 Drevená zvonica bola postavená na začiatku 20. storočia a stojí na malom námestí v strede dediny. Jeden z jej zvonov bol odliaty v roku 1667.
 Tri ľudové obydlia (dva postavené v druhej polovici 19. storočia a jedno postavené v roku 1905).

Referencie

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka Tŕnia
 E-obce.sk
 Informácie o dedine
 Na mape Slovenska

Zaniknuté obce na Slovensku
Ruka Hore Awards

Ruka Hore Awards je prestížna hudobná česko-slovenská anketa popularity vyhlasovaná už od roku 2013. Pokrýva rôzne žánrové kategórie od klasickej, mainstreamovej až po aktuálne prestížnu streetovú hudbu. Anketu organizuje multižánrová platforma Ruka Hore a hlasovanie prebieha vždy online od 10. januára do 10. marca. Prvé slávnostné odovzdávanie cien prebehlo kvôli pandemickým opatreniam v roku 2020 formou online GalaStreamu na youtubovom kanáli Ruka Hore, ktorý má vyše 331 000 odberateľov. Do 8.ročníka ankety Ruka Hore Awards sa svojim hlasom zapojilo vyše 40 000 ľudí, čo je rekordné číslo z hudobných ankiet na Slovensku. 

V 1. ročníku Ruka Hore Awards sa vyhlasovali víťazi v 11 rôznych kategóriách, od roku 2014 ich je už 23. V roku 2015 následne pribudlo vyhlasovanie aj 2. a 3. miesta v jednotlivých kategóriách. Posledný ročník Ruka Hore Awards bol vyhlásený 16. mája 2021, kde boli víťazom jednotlivých kategórii odovzdané exkluzívne sošky vyrobené na mieru sklárskym výtvarníkom Mgr.art Petrom Ďurišom.

Skupina roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Skupina:

Interpret roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Interpret:

Interpretka roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Interpretka roka:

Album roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Album roka:

Skladba roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Skladba roka:

Videoklip roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Videoklip roka:

Cover roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Cover roka:

Inštrumentalista roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Inštrumentalista roka:

Producent roka 
Súhrn víťazov ankety Ruka Hore Awards v kategórii Producent roka:

Referencie

Externé odkazy 

 Oficiálna web stránka

Slovenské ocenenia
Hudobné ocenenia
Slovenské hudobné ocenenia
Dušan Majdúch

prof. Ing. Dušan Majdúch, PhD. (* 23. december 1937, Galovany) je slovenský stavebný inžinier a vysokoškolský pedagóg. V rokoch 1990 – 1994 bol dekanom Stavebnej fakulty STU v Bratislave. V rokoch 2003 – 2012 bol predsedom Slovenskej komory stavebných inžinierov. Je uznávaným odborníkom v oblasti betónových konštrukcií a mostov. Založil nadáciu profesora Bellu, ktorá podporuje študentov a doktorandov.Je znalcom v odbore Stavebníctvo, odvetvie Statika stavieb, Poruchy stavieb, Odhad hodnoty nehnuteľností.

Vybrané publikácie 
 Oporné múry a podzemné steny, 1982, Alfa
 Zásady vystužovania betónových konštrukcii, 1984, Alfa
 Betónové konštrukcie: Návody na cvičenia, 1991, Alfa
 Riešenie betónových konštrukcií v praxi, 1991, Alfa
 Oceňovanie nehnuteľností: stanovenie všeobecnej hodnoty majetku, 2002, STU
 Všeobecná hodnota stavieb a pozemkov, 2006, STU

Referencie

Externé odkazy 
 archinfo.sk
 fib-sk.sk

Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Vyučujúci na Stavebnej fakulte Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Osobnosti z Galovian
Rory Sabbatini

Rory Mario Trevor Sabbatini (* 2. apríl 1976, Durban, Južná Afrika) je juhoafricko-slovenský profesionálny golfista. 

Sabbatini celkovo vyhral šesťkrát turnaje PGA Tour v rokoch 20002011 a skončil druhý na turnaji Masters v roku 2007. Bol celkovo 21 týždňov v prvej desiatke svetového rebríčku golfistov v rokoch 20072008. V roku 2018 prijal slovenské občianstvo. Kvalifikoval sa ako prvý slovenský golfista na Letné olympijské hry. 

V roku 2021 získal za Slovensko na LOH v Tokiu striebornú medailu v golfe.

Osobný život 
Sabbatini ma okrem slovenského občianstva tiež britský pas a americké občianstvo. Sabbatini odmietol, že by motiváciou na získanie slovenského občianstva bola účasť na Olympiáde, občianstvo získal kvôli svojej manželke a synovi a sekundárne aj rozvoj golfu na Slovensku.

Kontroverzné sa stalo Sabbatiniho tetovanie. Mohlo pripomínať triskelion, symbol hnutia AWB presadzujúceho nadvládu bielych. Podľa Sabbatiniho tetovania znamená lásku, lojalitu a smiech (love, loyalty and laugh) a majú ho spoločné so svojou manželkou.

Referencie

Juhoafrickí golfisti
Slovenskí golfisti
Slovenskí olympionici
Slovenskí strieborní olympijskí medailisti
Golfisti na Letných olympijských hrách 2020
Osobnosti z Durbanu
Železničná stanica Čremošné

Železničná stanica Čremošné je železničná stanica v Čremošnom. Leží na trati 170 Zvolen – Vrútky. Nie je elektrifikovaná. Leží v nadmorskej výške .

Doprava 
Na stanici sa nachádza 2 dopravné, 1 manipulačná a 2 ostatné koľaje. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Zvolen.

Referencie

Externé odkazy 
 Stanica na stránke VLAKY.NET

Čremošné
Čremošné
Doprava v okrese Turčianske Teplice
Stavby v okrese Turčianske Teplice