joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
MAVIR

Magyar Villamosenergia-ipari Átviteli Rendszerirányító Zártkörűen Működő Részvénytársaság vystupujúca ako MAVIR je energetická spoločnosť v Maďarsku prevádzkujúca prenosovú sústavu. Prevádzkuje vedenia s napätím 750 kV, 400 kV, 220 kV a 132 kV v celkovej rozvinutej dĺžke . Je členskou spoločnosťou Európskej siete prevádzkovateľov prenosových sústav (ENTSO-E). Jej história nadväzuje na národné dispečingové centrum založené v novembri 1949.

Prenosová sústava 
MAVIR mal v roku 2018 33 staníc prenosovej sústavy a tieto dĺžky vedení (nerozvinuté/rozvinuté)
 750 kV: /
 400 kV: /
 220 kV: /
 132 kV: /
 132 kV kábel: /
Spolu: /

Cezhraničné spojenia 
Spoločnosť má tieto cezhraničné spojenia:
 Slovensko (SEPS): 2x400 kV (Gabčíkovo a Levice)
 Rakúsko: 2x400 kV a 2x220 kV
 Chorvátsko (HOPS): 4x400 kV
 Srbsko: 1x400 kV
 Rumunsko: (Transelectrica) 2x400 kV
 Ukrajina: 1x750 kV, 1x400 kV a 2x200 kV

Spojenie do Slovinska (spoločnosť ELES) je plánované.

Nové spojenia so Slovenskom 
Slovenský prevázkovateľ prenosovej sústavy, SEPS v marci 2014 oznámil, že do roku 2018 by mali byť postavené dve 400 kV vedenia do Maďarska. Výstavba vedení Gabčíkovo – Gönyu a Rimavská Sobota – Sajóivánka mala začať na prelome rokov 2015 a 2016. V decembri 2015 bolo oznámené, že vedenia Gabčíkovo – Gönyu – Veľký Ďur a Rimavská Sobota – Sajóivánka sú v začiatočnej fáze vydania stavebného povolenia. Plánované ukončenie výstavby vedení bolo koncom roku 2018. Na slovenskej strane by malo byť investovaných 60 mil €. V januári 2016 spoločnosť oznámila, že kvôli meškaniu zo strany maďarského partnera MAVIR sa predpokladané ukončenie realizácie posúva na rok 2019. Náklady na výstavbu vedení spolu s úpravami v koncových rozvodniach na slovenskej strane spoločnosť SEPS predpokladá aj v roku 2016 v rovine približnne 60 miliónov eur. Výstavba pomôže zlepšiť tranzit energie na slovensko-maďarskom profile kde „v niektorých časových obdobiach vznikajú totiž na slovensko-maďarskom profile také prevádzkové stavy, keď SEPS ako prevádzkovateľ prenosovej sústavy SR musí zabezpečiť jej bezpečnú prevádzku až rôznymi neštandardnými prevádzkovými opatreniami“. MAVIR v apríli 2018 získal od Európskej komisie 111, 517 eur na oba projekty. Zmluva o výstavbe vedení bola nakoniec podpísaná 1. marca 2017. Podĺa zmluvy by mali vedenia byť dokončené do konca roku 2020. Prenosová kapacita medzi oboma krajinami sa tak zdvojnásobí. Z vedenia Gabčíkovo – Veľký Ďur bude pri Veľkom Mederi jeden poťah odpojený a zavedený do Gönyu. Vznikne tak vedenie V480 Veľký Ďur – Gönyű a vedenie V481 Gabčíkovo – Gönyű. Plánované je využitie stožiarov typu DONAU. Pri Rimavskej Sobote vznikne dvojité vedenie s využitím podpier typu DONAU, ktoré bude mať len jeden poťah. Jeho číslo bude 447.

Celkom bude na Slovensku  zo  nových vedení. Vedenie z Veľkého Medera na hranicu bude stáť 22 mil eur, vedenie z Rimavskej Soboty na hranicu 33 mil eur.

Galéria

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka MAVIRu

Prenosové sústavy
Energetické podniky v Maďarsku
Elektrická energia v Maďarsku
Karkawán

Karkawán ( كركوان; Kerkouane, občas tiež Kerkuane) bolo púnske mesto v severovýchodnom Tunisku neďaleko polostrova Bon. Toto fenické mesto bolo pravdepodobne opustené počas prvej púnskej vojny (okolo 250 pred Kr.) a už nikdy nebolo znova vybudované. Existovalo po dobu takmer 400 rokov a vedľa miest Kartágo, Hadrumetum a Utica patrilo medzi najdôležitejšie fenické sídla.

Počas archeologických výskumov tu boli odhalené ruiny zo 4. a 3. storočia pred Kr. V meste sa do dnešnej doby zachovali obvodové múry typu opus africanum z mnohých domov, mnohokrát tiež s viditeľnými zvyškami farebných fasád. Na základe porovnania pôdorysov budov a usporiadanie ulíc možno rozpoznať, že stavitelia postupovali podľa sofistikovaného systému mestského plánovania. V mestskej svätyni sa zachovalo niekoľko stĺpov a menšie pozostatky átriových mozaík. Po celej lokalite je možné nájsť obrubníky, prahy dverí a jednoduché podlahové mozaiky.

V roku 1985 bolo mesto a jeho nekropola zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Lexicorient
 Kerkounane Guide

Zdroj 

Archeologické lokality v Tunisku
Lokality Svetového dedičstva v Tunisku
Edie Falcová

Edith Falcová (; * 5. júl 1963, New York, USA) je americká herečka, známa zo seriálov ako Oz (19972000), Sopranovci (19992007) či Sestrička Jackie (20092015).

Životopis 
Edith Falcová sa narodila v New Yorku do rodiny herečky a jazzového bubeníka, ktorý neskôr pracoval pre reklamnú agentúru. Má anglický, taliansky a švédsky pôvod. Má dvoch bratov, Josepha, Paula a sestru Ruth. Jej strýko je spisovateľ, dramatik a básnik Edward Falco.

Vyrastala na Long Islande, potomr sa presťahovali do North Babylon. Neskôr sa jej rodina znovu presťahovala, do Northportu, kde Falcová navštevovala strednú školu. Vyštudovala Northport High School v roku 1981 a zúčastnila sa herectva na Suny Purchase, kde promovala v roku 1986.

Kariéra 
Jej prvá veľká úloha bola vo filme Woody Allena, Výstrely na Broadwayi z roku 1994.

V roku 1997 prijala úlohu väzenskej dôstojníčky v seriáli Oz.

Od roku 1999 do roku 2007 hrala manželku mafiánskeho bossa Tonyho Soprana v kriminálnom seriáli Sopranovci. Za svoju rolu v seriáli získala tri ceny Primetime Emmy, dve ceny Zlatý glóbus a päť cien Guild Awards.

Od roku 2009 hrala rolu Jackie, v seriáli Sestrička Jackie. Seriál skončil 28. júna 2015. V roku 2020 sa objaví v hlavnej úlohe v seriáli Tommy. V roku 2021 by sa mala pripojiť k hereckému osadeniu filmu Avatar 2: The Way of Water.

Osobný život 
V roku 2003 jej bola diagnostikovaná rakovina prsníka, z ktorej sa úspešne vyliečila. Tiež priznala, že mala v minulosti problémy s alkoholom. V roku 2004 si adoptovala syna menom Anderson a o štyri roky tiež dcéru, ktorú pomenovala Macy. Jej vierovyznaním je budhizmus.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Držitelia ceny Zlatý glóbus
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (dráma)
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Osobnosti USA švédskeho pôvodu
Osobnosti z New Yorku
Osobnosti z Brooklynu
Cloris Leachmanová

Cloris Leachmanová (* 30. apríl 1926, Des Moines, Iowa, USA – † 27. január 2021, Encinitas, Kalifornia, USA) bola americká herečka, známa z filmu The Last Picture Show (1971), za ktorý získala Oscara. Od roku 1980 má svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.

Životopis 
Leachmanová sa narodila ako najstaršia z troch dcér manželov Berkeleya Claiborna Leachmana (19031956) a Cloris Leachmanovej (19011967). Jej mladšia sestra Claiborne Cary (19322010) bola tiež herečkou.

Kariéra 
Objavila sa v mnoho televíznych reláciách. Jej filmová debut prišiel v roku 1947, vo filme Carnegie Hall.

Jej najznámejšou úlohu je film The Last Picture Show, z roku 1971. Jej úloha bola najskôr ponúknutá Ellen Burstyn, ale tá ju odmietla. Leachmanová získala za túto úlohu ocenenie Academy Awards, či BAFTA.

V rokoch 1975 až 1977 stvárňovala dotieravú a manipulatívnu Phyllis Lindstrom, v seriály Phyllis, za ktorý získala v roku 1975 ocenenie Zlatý glóbus. Rovnakú úlohu, s rovnakým menom stvárnila aj v seriály Mary Tyler Moore Show, kde si zahrala po boku rovnomennej herečky.

V roku 2005 si zahrala po boku Annette Bening a Bena Kingsleya vo filme Mrs. Harris. V roku 2008 sa zúčastnila súťaže Dancing with the Stars a stala sa tak najstaršou súťažiacou v dejinách súťaže.

Osobný život 
Bola veľmi dobrou priateľkou herca Marlona Branda s ktorým sa zoznámila v roku 1950. V roku 1953 sa vydala za Georgea Englunda, s ktorým má päť detí. Ich manželstvo bolo rozvedené v roku 1978.

Bola vegetariánka a v roku 2009 podporila organizáciu za práva zvierat PETA, pre ktorú sa dala vyfotografovať v šatoch zo šalátu. Dňa 20. júna získala čestný titul od Severozápadnej univerzity.

Úmrtie 
Leachmanová zomrela 27. januára 2021 vo veku 94 rokov, v spánku prirodzeným spôsobom vo svojom dome v meste Encinitas v Kalifornii.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Dabingové herečky USA
Tanečníci USA
Vegetariáni USA
Ateisti USA
Držitelia ceny Emmy
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (komédia/muzikál)
Držitelia Oscara za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Držiteľky ceny BAFTA za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe
Osobnosti USA českého pôvodu
Držiteľky ceny Emmy za najlepší ženský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon (komédia/muzikál)
Osobnosti z Des Moines
Absolventi Northwestern University
Østerbro

Østerbro je jednou z 10 oficiálnych štvrtí hlavného mesta Dánska, Kodane. Delí sa na Ydre Østerbro (Vonkajšie Østerbro) a Indre Østerbro (Vnutorné Østerbro). Nachádza sa severne od centra mesta, mimo starej mestskej brány Østerport, ktorá sa po premiestnení okolo roku 1700 nachádzala neďaleko modernej železničnej stanice Kodaň Østerport. Od začiatku bolo Østerbro bohatou štvrtí. Stále zostáva jednou z najbohatších oblastí v meste.

Geografia
Podľa údajov z roku 2009 sa štvrť rozkladá na ploche 11,84 km² a je obývaná 68 769 obyvateľmi. Hraničí so štvrťami Nørrebro na západe, Hellerup na severe a Øresund na východe.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Le quartier d'Østerbro présenté par l'office de tourisme du Danemark
Østerbro et le quartier des ambassades

Zdroj 
 

Kodaň
Lena Olin

Lena Maria Jonna Olin (* 22. marec 1955, Štokholm, Švédsko) je švédska herečka.

Životopis 
Olinová je najmladšou z troch detí a narodila sa v Štokholme, v Švédsku. Jej starší brat zomrel ako desaťročný na rakovinu v roku 1960. Jej matkou je herečka Britt Holmberg a jej otec je režisér Stig Olin. Vyštudovala herectvo na Švédskej národnej akadémií dramatických umení. Ako devätnásťročná vyhrala súťaž Miss Scandinavia 1974, ktorá sa konala v Helsinkách.

Kariéra 
Predtým ako sa Olinová stala herečkou pracovala ako nemocničná sestra. Desať rokov hrala so švédskym Kráľovským dramatickým divadelným zborom, ktorý hrával klasické hry Williama Shakespeara. 

Ingmar Bergman ju v roku 1976 obsadil v menšej roli vo filme Ansikte mot ansikte.  

V roku 1980 Olinová bola jedna z prvých herečiek ktoré získali Cenu Ingmara Bergmana. Medzinárodný debut Olinová dostala vo filme Efter repetitionen. V roku 1988 Olinová hral po boku Daniela Day-Lewisa v americkom filme The Unbearable Lightness of Being. Za svoj herecký výkon získala nomináciu na Zlatý glóbus. 

V roku 1989 získala svoju prvú nomináciu na Oscara, za film Enemies: A Love Story, kde si zahrala po boku Anjelici Houston a Rona Silvera.

V roku 1994 Olinová hrala vo filme Romeo Is Bleeding. Objavila sa v roku 2000 vo filme Chocolat, ktorý získal päť nominácií na Oscara, z toho Olinová získala nomináciu na cenu BAFTA.

Od roku 2002 do roku 2006 sa Olinová objavila po boku Jennifer Garner, v seriály Alias. Jej postava bola ruská špiónka, Irina Derevko. Za svoju hereckú rolu získala nomináciu v roku 2003 na cenu Emmy. 

V roku 2008 získala Olinová menšiu, no za to významnú úlohu vo filme The Reader, po boku Kate Winslet a Ralpha Fiennesa.

Osobný život 
Od polovice sedemdesiatych rokov do konca osemdesiatych rokov Olinová chodila so švédskym hercom Örjanom Rambergom. Majú spolu syna Auguste Rahmberga. Predtým, ako sa v roku 1994 vydala za Lasseho Hallströmova, mala tiež krátky románik s  hercom Richardom Gereom. Spoločne s Hallströmom má dcéru Toru (* 1995) a spoločne žijú v Bedforde, v New Yorku.

Zdroj 

Švédske filmové herečky
Švédske televízne herečky
Švédske divadelné herečky
Osobnosti zo Štokholmu
Blythe Dannerová

Blythe Katherine Danner (* 3. február 1943, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americká herečka. Je matkou oscarovej herečky Gwyneth Paltrow.

Životopis a kariéra 
Odmalička ju priťahovalo herectvo, ktoré neskôr študovala na Bard College. Účinkovala v Theater Company v Bostone, neskôr v Trinity Square Playhouse. Patrila k najkrajším herečkám 60. a 70. rokov. V roku 1972 mala epizódnu rolu v seriáli Columbo a v roku 1979 si zahrala v komédií The Great Santini.

Spolupracovala aj s režisérom Woody Allenom, napríklad na filmoch Another Woman (1989), Alice (1990) či Husbands and Wives (1992).

V roku 1992 si zahrala vo filme Cruel Doubt so svojou dcérou Gwyneth Paltrow a o jedenásť rokov neskôr si spoluprácu zopakovali vo filme Sylvia.

V roku 2000 hrala manželku Roberta De Nira, v komédií Meet the Parents. Svoju rolu si zopakovala aj v rokoch 2004 a 2010. Hrala postavu Isabelle Huffstodtovú v seriáli Huff, za ktorú získala v roku 2005 a 2006 ocenenie Emmy za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe (dráma).

V roku 2019 si zahrala menšiu rolu v seriáli Will a Grace.

Od roku 1969 do roku 2002 bola vydatá za režiséra Brucea Paltrowa. Ich manželstvo sa skončilo smrťou Paltrowa. Spolu s ním má dve deti, herečku Gwyneth Paltrowovú (* 1972) a režiséra Jakea (* 1975). Jej neter je Katherine Moennigová, ktorá sa tiež venuje herectvu.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Dabingové herečky USA
Držitelia ceny Tony
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Osobnosti z Philadelphie
The Witcher (seriál z roku 2019)

The Witcher je americký fantasy dramatický seriál založený na rovnomennej knižnej sérii od Andrzeja Sapkowskeho. Prvá séria, ktorá má osem častí a bola vydaná 20. decembra 2019 na Netflixe, je založená na zbierke poviedok Posledné želanie a Meč osudu, čo sú poviedky, ktoré predchádzajú ságe Zaklínač. Ešte pred vydaním prvej série bola potvrdená druhá séria, ktorá má vyjsť v roku 2021. Tretia séria vide cez leto roku 2023. V štvrtej sérií nahradí Henryho Cavilla Liam Hemsworth v hlavnej roli .

Obsadenie
 Henry Cavill ako Geralt of Rivia
 Freya Allan as Cirilla "Ciri"
 Eamon Farren as Cahir Mawr Dyffryn aep Ceallach
 Anya Chalotra as Yennefer of Vengerberg
 Joey Batey as Jaskier
 MyAnna Buring as Tissaia de Vries
 Royce Pierreson as Istredd
 Mimi Ndiweni as Fringilla Vigo
 Wilson Radjou-Pujalte as Dara
 Anna Shaffer as Triss Merigold
 Mahesh Jadu as Vilgefortz of Roggeveen

Zoznam častí

1. séria (2019)

2. séria (2021)

Referencie

Externé odkazy 
 
 

Televízne seriály USA
Televízne seriály z roku 2019
Televízne seriály Netflix
Ján Kuboš

Mons. ThDr. ICLic. Ján Kuboš, PhD. (* 28. február 1966, Trstená) je rímskokatolícky pomocný biskup a diecézny administrátor Spišskej diecézy sede vacante a titulárny biskup sídla Quiza.

Životopis 
Študoval na Základnej škole v Nižnej na Orave, ďalej pokračoval v štúdiu na Gymnáziu v Trstenej. Po skončení stredoškolského štúdia sa rozhodol pokračovať vo vysokoškolskom štúdiu katolíckej teológie a seminárskej formácií v Kňazskom seminári sv. Cyrila a Metoda v Bratislave a na Rímskokatolíckej Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave.

Diakonskú vysviacku prijal 8. decembra 1988 a kňazskú vysviacku prijal 18. júna 1989 v Dóme sv. Martina v Bratislave vkladaním rúk apoštolského administrátora Trnavskej arcidiecézy biskupa Mons. Jána Sokola pre službu v Spišskej diecéze.

 1. 7. 1989 – 27. 9. 1989 Podolínec, kaplán
 28. 9. 1989 – 25. 5. 1990 Základná vojenská služba
 26. 5. 1990 – 30. 6. 1990 Svit, kaplán
 1. 7. 1990 – 31. 8. 1990 Liptovský Mikuláš, kaplán
 1. 9. 1990 – 31. 8. 1991 Ružomberok, kaplán
 1. 9. 1991 – 30. 6. 1997 Liptovská Osada, farár
 15. 3. 1993 – 30. 6. 1997 pastoračná služba v NVÚ Ružomberok
 15. 3. 1994 – 30. 6. 1994 Liptovská Lúžna, excurrendo
 1. 7. 1997 – 30. 6. 2017 špirituál Kňazského seminára a odborný asistent na Teologickom inštitúte v Spišskom Podhradí
 1998 – licenciát z kánonického práva KUL v Lubline (titul ICLic.).
 1998 – 2019 – člen diecéznej liturgickej komisie
 2001 – 2017 – Direktor pre pastoráciu povolaní v diecéze
 od r. 2001 – sudca Cirkevného súdu Spišského biskupstva
 2002 – doktorát v odbore katolícka teológia na Teologickej fakulte UK v Bratislave (titul ThDr., PhD.)
 od 1. 3. 2017 – člen kňazskej rady
Od 4. júla 2017 do 12. júna 2020 pôsobil ako farár a dekan v Kežmarku. Jeho nástupcom v Kežmarku sa stal prof. František Trstenský.

Biskup 
Dňa 25. marca 2020 ho pápež František na Slávnosť Zvestovania Pána vymenoval za spišského pomocného biskupa a titulárneho biskupa Quizi. Spišský diecézny biskup Mons. Štefan Sečka ho s platnosťou od 12. júna 2020 menoval za generálneho vikára Spišskej diecézy.

Biskupskú konsekráciu prijal na Slávnosť Narodenia sv. Jána Krstiteľa 24. júna 2020 v Katedrále sv. Martina v Spišskej Kapitule. Hlavným svätiteľom bol spišský diecézny biskup Mons. Štefan Sečka a spolusvätiteľmi boli apoštolský nuncius na Slovensku arcibiskup Mons. Giacomo Guido Ottonello a emeritný pomocný biskup Spišskej diecézy Mons. Andrej Imrich. 
Jeho biskupské heslo znie: Dobrota – Spravodlivosť – Pravda.

Dňa 29. októbra 2020 bol členmi Kolégia konzultorov Spišskej diecézy zvolený za diecézneho administrátora sede vacante po smrti spišského diecézneho biskupa Štefana Sečku. Úlohou diecézneho administrátora je dočasne spravovať diecézu až do momentu inaugurácie nového spišského diecézneho biskupa.

Mons. Jánovi Kubošovi po zvolení za diecézneho administrátora zároveň zostáva v platnosti pápežské menovanie za pomocného biskupa Spišskej diecézy.

Referencie

Pozri aj 
 Spišská diecéza

Slovenskí kňazi
Slovenskí biskupi
Absolventi Rímskokatolíckej cyrilometodskej bohosloveckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Osobnosti z Trstenej
Eva Kurnik

Eva Kurnik (* 11. jún 1997, Maribor) je slovinská spisovateľka.

Vyštudovala strednú ekonomickú školu v Maribore. V roku 2016 napísala svoj prvý román Njena pot (Jej cesta). Dnes je študentkou na univerzite v Maribore. V roku 2019 vydala svoj druhý román Toskanski spev (Toskánsky spev).

Externé odkazy 
 Eva Kurnik* Napisala je zgodbo iz sanj (vecer.com)
 Intervju #1: Pisateljica in samozaložnica Eva Kurnik (booknjiga.wordpress.com)
 RTV 4 – Dobro jutro (10.2.2017)

Narodenia v 1997
Slovinskí spisovatelia
Napäťový chránič

Napäťový chránič je mechanický spínací prístroj určený na zapínanie, vedenie a vypínanie prúdu pri normálnych pracovných podmienkach a na rozpojenie kontaktov, ak napätie na chránenej časti prekročí stanovenú hodnotu pri špecifikovaných podmienkach.

Podmienkami použitia napäťového chrániča sú:
napäťový chránič musí vypnúť pri prekročení dovoleného dotykového napätia na neživých častiach,
vypínacia cievka ochrannej spúšte napäťového chrániča sa pripája jedným pólom na chránenú časť a druhým pólom k izolovane uloženému uzemňovaciemu vodiču spojenému s uzemňovačom chrániča,
napäťový chránič musí vypínať všetky vodiče, ktoré majú napätie, alebo na ktorých môže napätie vzniknúť priamo alebo nepriamo, pôsobením v obvode vypínacej cievky ističa alebo iného prístroja so zaručeným časom vypnutia 0,2 s,
uzemňovací vodič, ktorý vedie k uzemňovaču sa musí izolovať oproti ochrannému vodiču chránenej časti i všetkým vodivým častiam, ktoré sú s chránenou časťou zariadenia vodivo spojené, aby sa nepremostila cievka ochrannej spúšte,
uzemňovač chrániča musí byť samostatný a musí sa umiestniť mimo zónu pôsobenia iných uzemňovačov, a to aspoň vo vzdialenosti 15 m od nich. Odpor uzemnenia napäťového chrániča nemá byť väčší ako 200 Ω,
ochrana napäťovým chráničom sa musí vyskúšať pred uvedením do prevádzky a musí sa v predpísaných lehotách kontrolovať,
ochrana napäťovým chráničom sa nesmie použiť v elektrickej inštalácii, ktorá má (alebo počas prevádzky nadobudne) menší prechodový zemný odpor ako inštalácia s uzemneným neutrálnym bodom zdroja.

Zdroj 
 

Elektrické prístroje
Elektrická bezpečnosť
Elektrotechnika
Viola Davisová

Viola Davis (* 11. august 1965, St. Matthews, Južná Karolína, USA) je americká herečka ktorá získala v roku 2016 Oscara za film Fences.

Životopis 
Viola sa narodila na farme svojej babky v St. Matthews a má šiestich súrodencov, z ktorých sa narodila ona ako druhá najmladšia. Krátko po jej narodení sa rodina presťahovala do Central Falls na Rhode Island. 

Študovala na Rhode Island College kde zmaturovala v roku 1988. Štyri roky navštevovala Juilliard School, kde bola členkou dramatickej skupiny Group 22 (1989-1993).

Kariéra 
Začínala ako divadelná herečka. V roku 2001 získala cenu Tony Award a cenu Drama Desk za stvárnenie postavy menom Tonyi vo filme King Hedley II., kde hrala 35 ročnú matku, ktorá bojuje o to, prerušiť svoje tehotenstvo. O rok neskôr hrala po boku herca Georgea Clooneyho v sci-fi filme Solaris a v rovnakom roku mala jednu z vedľajších postáv vo filme Far from Heaven, po boku herečiek Julianne Moore a Patricie Clarkson. 

V roku 2008 hrala postavu pani Muellerovej vo filmovej adaptácii na Broadwayovej hry Doubt s Meryl Streep a Philipom Seymourom Hoffmanom. Hoci mala Davisová vo filme iba jednu scénu, bola nominovaná na niekoľko ocenení za svoj herecký výkon, vrátane Zlatého glóbusu a ceny Akadémie za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. Dňa 30. júna 2009 bol Davisová uvedená do Akadémie filmových umení a vied. 

V roku 2011 sa pripojila k hereckému obsadeniu, ktoré tvorili Meryl Streep, Bryce Dallas Howard, Jessica Chastain a Octavia Spencer vo filme The Help. Davisová si svojou filmovou rolu vyslúžila druhú nomináciu na Academy Awards, v kategórií Najlepšia herečka v hlavnej úlohe. Toto ocenenie si v ten rok prebrala jej herecká kolegyňa z filmu Octavia Spencer. 

Od roku 2014 do 2019 hrala v seriáli How to Get Away with Murder, profesorku trestného práva Annalise Keating. Za svoj herecký výkon bola dva krát nominovaná (2015,2016) na Zlatý glóbus. 

Davisová pôsobila ako herečka a výkonná producentka v dráme Lila & Eve, kde sa v hlavnej úlohe predstavila Jennifer Lopez. 

V roku 2016 hrala v dráme Suicide Squad a tiež sa predstavila aj vo filme Fences po boku Denzela Washingtona. Jej herecký výkon vo filme jej vyslúžil nomináciu na Academy Awards, ktorú nakoniec vyhrala. Následne získala aj ocenenia Zlatý glóbus a BAFTA.

V roku 2018 hrala v dráme Widows.

Osobný život 
Davisová sa v roku 2003 vydala za herca Juliusa Tennona. V roku 2011 si Davisová spoločne s jej manželom adoptovali dcéru Genesis a tiež je nevlastnou matkou syna a dcéry Tennona z predchádzajúceho vzťahu. Davisová je silno kresťansky založená a pravidelne navštevuje bohoslužby v Oasis Church v Los Angeles.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Televízni producenti USA
Herečky afroamerického pôvodu
Držitelia Oscara za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Držiteľky ceny BAFTA za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe
Držitelia Drama Desk
Držitelia ceny Emmy
Držitelia ceny Tony
Osobnosti z Južnej Karolíny
Absolventi Juilliard School
Držitelia Screen Actors Guild Award
Rozprávači audiokníh
Kathy Bakerová

Katherine Whitton Baker (* 8. jún 1950, Midland, Texas, USA) je americká herečka.

Životopis 
Bakerová sa narodila v Midlande v Texase. Je dcérou geológa Johna Seawanda Bakera a jeho francúzskej manželky Helen Andree. Navštevovala strednú školu na Mills High School v Millbrae v Kalifornii, ktorú končila v roku 1968. Jej inštruktorka drámy, Allen Knight, bola hlavným vplyvom jej túžby stať sa profesionálnou herečkou. Začiatkom 70. rokov študovala herectvo na Kalifornskom inštitúte umenia. Neskôr získala titul B.A. titul (1977) na UC Berkeley.

Kariéra 
Bakerová začala svoju hereckú kariéru v divadle, v San Francisco's Magic Theatre a účinkovala v niekoľkých hrách Sama Sheparda. Neskôr sa dostala do inscenácie Fool for Love (1983), ktorá sa konala mimo Broadwayu, kde sa objavila po boku Eda Harrisa. Za túto úlohu získala cenu Obie. V tom istom roku bola obsadená ako Louisa Shepard, manželka Alana Sheparda, v dráme The Right Stuff.

Objavila sa tiež ako prostitútka v dramatickom predstavení Smart (1987) a zotavujúca sa alkoholička a obeť domáceho násilia v Clean and Sober (1988) po boku herca Michaela Keatona.

Menšiu úlohu mala aj v dráme Tima Burtona, Edward Scissorhands, kde hrala po boku Johnnyho Deppa, Winony Ryder či Dianne Wiest.

Od roku 1992 do roku 1996 hrala Bakerová v seriály Picket Fences. Za svoj herecký výkon získala tri krát cenu Primetime Emmy, ocenenie Zlatý glóbus a tiež ocenenie Screen Actors Guild Award. Neskôr sa objavila v seriály Davida E. Kelleyho, Ally McBeal.

V roku 1999 mala jednu z vedľajších úloh v dramatickom filme The Cider House Rules a v roku 2004 si zahrala v Oscarovom filme Cold Mountain, po boku Nicole Kidman, Renée Zellweger a Juda Lawa.

V roku 2010 si zahrala v menej úspešnej čiernej komédií Miss Nobody a o rok neskôr dostala menšiu rolu tiež v televíznom seriály Against the Wall.

V roku 2015 hrala dcéru Blake Lively vo filme The Age of Adaline a od roku 2016 je jednou zo stabilného hereckého obsadenia televízneho seriálu The Ranch spolu s Ashtonom Kutcherom a Elishou Cuthbert.

Osobný život 
Žije v južnej Kalifornii so svojím druhým manželom, režisérom a producentom Stevenom Robmanom, za ktorého sa vydala v roku 2003. Má syna a dcéru so svojím prvým manželom Donaldom Camillierim.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Držitelia ceny Emmy
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (dráma)
Absolventi University of California, Berkeley
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA francúzskeho pôvodu
Osobnosti z Texasu
Matej Lacko

Matej Lacko alebo staršie Matej Szepsi-Lacko (; * asi 1570, Moldava nad Bodvou† 1633) bol kronikár, vinársky odborník a kalvínsky kňaz. Vynálezca výroby tokajského výberu (aszú).

Životopis 
Študoval v Sárospataku na kalvínskom gymnáziu, následne od roku 1608 teológiu na univerzite vo Lutherstadt Wittenberg. V rokoch 16031607 pôsobil ako farár v obci Olaszliszka, následne ako učiteľ v Košiciach. Od roku 1614 bol dvorný kazateľ Michala Lórantfiho v Erdőbénye.

Na panstve Lórantfiovcov experimentoval s výrobou vína a vynašiel spôsoby výroby tokajských výberov (maď. azsú). Podrobnejšie: „V roku 1631 bol za spracovanie hrozna a výrobu vína zodpovedný Máté Laczkó [Matej Lacko]. Pretože sa bál útoku Turkov, nariadil zber hrozna oneskorene. Vďaka tomuto oneskoreniu niektoré hrozná chytili ušľachtilú pleseň a boli zozbierané a tlačené oddelene, predtým, ako sa nalievali do muštu. Výsledné víno predávané okolo Veľkej noci si v ďalšom roku získalo veľký obdiv. Toto víno odovzdal svojej panej Zuzane Lorántffy [Zuzana Lórantfiová], vtedy už Rákoci [Rákociová, manželka Juraja I. Rákociho], ktorej veľmi zachutilo a prikázala ho vyrábať v čo najväčšom množstve.“

Autor (za jeho života nevydanej) kroniky s názvom Kronikajá (v maďarčine), v ktorej sa venoval najmä udalostiam z východného Uhorska v rokoch 15211624. Dielo predstavuje významný historický prameň pre toto obdobie.

Zdroje

Ďalšia literatúra 
 

Narodenia v 1570
Úmrtia v 1633
Osobnosti z Moldavy nad Bodvou
Vinári
Kronikári
Kalvíni
Kara Mustafa Paša (guvernér Egypta)

Kara Mustafa Paša († 1628) bol osmanský štátnik, ktorý slúžil dvakrát ako osmanský guvernér Egypta, najprv od 20. júla do 9. októbra 1623, a potom od 12. februára 1624 do 16. mája 1626. V roku 1623 slúžil ako aga (šéf) janičiarského zboru.

Mustafa Paša bol vzdelávaný v Enderunskej palácovej škole. V roku 1628 sa oženil s Fatmou Sultán, dcérou sultána Ahmeda I., avšak v ten istý rok bol popravený panujúcim sultánom (a jeho novým švagorm) Muradom IV.

Referencie 

Osobnosti Osmanskej ríše
Popravené osobnosti
Úmrtia v 1628
Osoby s neistým dátumom narodenia
Pašovia
Tvoja tvár znie povedome (1. séria)

Prvá séria televíznej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 6. marca 2016 a víťaz bol predstavený v poslednom dieli odvysielanom 1. mája 2016. Moderátorom sa stal Martin „Pyco” Rausch a porotcami sa stali Daniel Dangl, Zuzana Fialová a Mário „Kuly” Kollár, ku ktorým sa každý diel pridal špeciálny hosť.

Víťazom prvej série sa stal Lukáš Adamec, ktorý daroval šek v hodnote 3000€ Detskému fondu Slovenskej republiky.

Formát 
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov.

Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.

Obsadenie

Špeciálni porotcovia

Súťažiaci 

Tím súťažiacich sa skladal z ôsmich známych osobností:

 štyri ženy (Emma Drobná, Barbora Švidraňová, Michaela Čobejová, Helena Krajčiová)
 štyria muži (Andrej Bičan, Viktor Vincze, Lukáš Adamec, Štefan Skrúcaný)

Mentori 

Súťažiacim pri prípravách vystúpení pomáhali mentori:

Prehľad víťazov

Prehľad vystúpení

Súhrn bodov

Jednotlivé týždne

Prvý týždeň 
V prvom týždni sa predstavili aj porotcovia:
Daniel Dangl ako Robbie Williams s piesňou „Let Me Entertain You“
Zuzana Fialová ako Amy Winehouse s piesňou „Rehab“
Mário „Kuly” Kollár ako Luciano Pavarotti s piesňou „La Donna e Mobile“

Druhý týždeň

Tretí týždeň

Štvrtý týždeň

Piaty týždeň

Šiesty týždeň

Siedmy týždeň

Ôsmy týždeň 
 V priebehu vystúpenia Lukáša Adamca sa pridal porotca a pôvodný interpret Mário „Kuly” Kollár.

Deviaty týždeň (semifinále)

Desiaty týždeň (finále) 

Vo finále sa predstavili zvyšní finalisti, porotcovia a mentori:

 Špeciálny porotca Filip Tůma na začiatku vystúpil ako Andrea Bocelli s piesňou „Con te Partiró“
 Finalisti Lukáš Adamec, Barbora Švidraňová, Štefan Skrúcaný a Viktor Vincze vystúpili ako Village People s piesňou „YMCA“

Sledovanosť

Referencie

Tvoja tvár znie povedome
Lukáči

Lukáči je priezvisko na Slovensku.

Známi nositelia 
 František Lukáči (Lukátsy, Lukátsek; 18181895), rímskokatolícky kňaz, učiteľ a veršovník
 Vojtech Lukáči (Lukácsy, Lukáč; 18381881), protestantský kňaz a politik, poslanec Uhorského snemu

Pozri aj 
 Lukáč
 Lukachich

Referencie 

Priezviská na Slovensku
Sleeping Sun

„Sleeping Sun“ je power balada fínskej symfonicko-metalovej skupiny Nightwish. Skladba bola napísaná Tuomasom Holopainenom a bola venovaná zatmeniu Slnka, ktoré vzniklo na európskej oblohe 11. augusta 1999. Prvýkrát vyšla ako singel 11. augusta 1999 a druhýkrát 19. októbra 2005.

Prvé vydanie 

„Sleeping Sun (Four Ballads of the Eclipse)“ je piaty singel fínskej skupiny Nightwish, ktorý vyšiel 11. augusta 1999 cez vydavateľstvo Spinefarm Records. Skladba bola nahrávaná medzi májom a júnom 1999 v dvoch nahrávacích štúdiách, Caverock a Finnvox, vo Fínsku.

Zoznam skladieb

Obsadenie 
 Tarja Turunen – spev
 Tuomas Holopainen – klávesy
 Erno "Emppu" Vuorinen – gitary
 Jukka Nevalainen – bicie
 Sami Vänskä – basgitara

Druhé vydanie 

„Sleeping Sun“ je štrnásty singel fínskej skupiny Nightwish z albumu Highest Hopes. Bol nahraný v priebehu roka 2005 a vyšiel 19. októbra 2005 ako CD a DVD singel.

CD singel obsahuje celú verziu skladby z roku 2005, radio edit verziu novej verzie a pôvodnú verziu z roku 1999.

Zoznam skladieb

CD singel 
 „Sleeping Sun“ (radio edit)
 „Sleeping Sun“
 „Sleeping Sun“ (originál z roku 1999)

DVD singel 
 „Sleeping Sun 2005“
 „Sleeping Sun 1999 version“
 „Sleeping Sun (Live @ Summer Breeze)“

Obsadenie 
 Tarja Turunen – spev
 Tuomas Holopainen – klávesy
 Erno "Emppu" Vuorinen – gitary
 Marco Hietala – basgitara
 Jukka Nevalainen – bicie

Referencie

Externé odkazy 
Viac informácií o singli „Sleeping Sun“: 1999 2005
Fotografie z druhého videoklipu

Zdroj 

Piesne skupiny Nightwish
Single z 1999
Single z 2005
Tvoja tvár znie povedome (2. séria)

Druhá séria televíznej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 4. septembra 2016 a skončila 6. novembra 2016. Týždeň po finále odvysielala Markíza špeciálny jedenásty diel. Moderátorom sa opäť stal Martin „Pyco” Rausch. Do poroty opäť zasadli Daniel Dangl, Zuzana Fialová a Mário „Kuly” Kollár, ku ktorým sa každý diel pridal špeciálny hosť.

Víťazkou sa stala Mária Čírová.

Formát 
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov.

Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.

Obsadenie

Špeciálni porotcovia

Súťažiaci 

Tím súťažiacich sa skladal z ôsmich známych osobností:

 štyri ženy (Miroslava Partlová, Mária Čírová, Zuzana Vačková, Lenka Vavrinčíková)
 štyria muži (Andrej Bičan, Svätopluk Malachovský, Patrik Vyskočil, Martin Harich)

Mentori

Prehľad víťazov

Prehľad vystúpení

Súhrn bodov

Jednotlivé týždne

Prvý týždeň 
 Víťaz prvej série a špeciálny porotca Lukáš Adamec na začiatku vystúpil ako Meat Loaf s piesňou „I’d Do Anything For Love“.

Druhý týždeň

Tretí týždeň 
 S Andrejom Bičanom vystúpil Viktor Vincze ako Rene Dif.

Štvrtý týždeň 
 So Sväťom Malachovským vystúpili Viktor Vincze a Lukáš Adamec.
 S Máriou Čírovou vystúpila Zuzana Fialová ako Magda Paveleková.

Piaty týždeň 
 S Andrejom Bičanom vystúpil Štefan Skrúcaný, pôvodný interprét piesne.

Šiesty týždeň

Siedmy týždeň

Ôsmy týždeň

Deviaty týždeň (semifinále) 
 So Sväťom Malachovským vystúpila Helena Krajčiová.
 Martin „Pyco” Rausch na konci vystúpil ako Marilyn Manson s piesňou „Rock is Death“.

Desiaty týždeň (finále) 
Vo finále sa predstavili zvyšní finalisti, porotcovia a mentori:

 Finalisti Martin Harich, Lenka Vavrinčíková, Mária Čírová a Sväťo Malachovský s hlasovou koučkou Barborou Švidraňovou vystúpili ako Spice Girls s piesňou  „Wannabe“

Sledovanosť

Referencie

Tvoja tvár znie povedome
Tvoja tvár znie povedome (3. séria)

Tretia séria televíznej show Tvoja tvár znie povedome sa začala vysielať na Markíze 5. marca 2017 a skončila 8. máj 2017. Moderátorom sa opäť stal Martin„Pyco“ Rausch a do poroty opäť zasadli Daniel Dangl, Zuzana Fialová, Mário „Kuly“ Kollár ku ktorým sa pridal Juraj „Šoko“ Tabaček.

Víťazom sa stal Peter Brajerčík ktorý odovzdal šek v hodnote 3000€ občianskemu združeniu Iskierka.

Formát 
Každý zo súťažiacich si v každom kole vyžreboval jednu známu osobnosť, ktorú v nasledujúcom týždni napodobnil. Slúžil im k tomu profesionálny tím maskérov, tanečníkov a odborníkov na spev a herectvo. Ich úlohou bolo napodobniť ju tak, aby zaujala porotu, ktorá na konci večera rozdala body od 1 až po 8. Súťažiaci, ktorý mal za večer najviac hlasov, vyhral a pridelil 1000€ ľubovoľnej charitatívnej spoločnosti. V prípade remízy rozhodla porota. O víťazovi tiež rozhodovali sami súťažiaci, pretože každý z nich má ešte päť špeciálnych bodov, ktoré udelil jednému zo svojich kolegov.

Body sa priebežne sčítavajú až do konca deviateho kola - semifinále, kedy štyria účinkujúci s najvyššími počtami hlasov postúpili do finále. O celkovom víťazovi rozhodla porota vo finálovom kole. Víťaz obdržal 3000€ a odovzdal ich ľubovoľnej charite.

Obsadenie

Súťažiaci 

Tím súťažiacich sa skladal z ôsmych osobností:

 štyri ženy (Eva Máziková, Lucia Siposová, Lina Mayer, Viktória Valúchová)
 štyria muži (Tomáš Bezdeda, René Štúr, Tomáš Palonder, Peter Brajerčík)

Mentori

Prehľad víťazov

Prehľad vystúpení

Súhrn bodov

Jednotlivé týždne

Prvý týždeň 
 Súťažiaci z minulých sérií Emma Drobná, Viktor Vincze, Lukáš Adamec, Sväťo Malachovský a Patrik Vyskočil na začiatku vystúpili ako Backstreet Boys s piesňou „Everybody (Backstreet’s Back)“.

Druhý týždeň 
 S Petrom Brajerčíkom vystúpil Martin Harich ako Vegard Ylvisåker.

Tretí týždeň 
 Porotca  Juraj „Šoko“ Tabaček spoločne s Andrejom Bičanom na začiatku vystúpili ako Right Said Fred s piesňou „I’m Too Sexy“.

Štvrtý týždeň 
 S Viktóriou Valúchovou vystúpil Juraj Bača ako Billy Gibbons.

Piaty týždeň 
 S Petrom Brajerčíkom vystúpili Barbora Švidraňová, Zuzana Vačková, Jana Daňová-Bugalová a Michaela Čobejová.

Šiesty týždeň

Siedmy týždeň 
 S René Štúrom vystúpil Martin Madej ako Albano Carrisi.

Ôsmy týždeň 
 S Tomášom Palonderom vystúpili Daniel Dangl a Patrik Vyskočil.

Deviaty týždeň (semifinále) 
 S Viktóriou Valúchovou vystúpila Mirka Partlová ako John Travolta.

Desiaty týždeň (finále) 
Vo finále sa predstavili zvyšní finalisti, porotcovia a mentori:

 Martin „Pyco” Rausch na začiatku vystúpil ako Christopher Walken s piesňou „Weapon of Choice“ z filmu Fatboy Slim
 Finalisti Tomáš Palonder, Peter Brajerčík, Lina Mayer a Eva Máziková vystúpili ako Vengaboys s piesňou „Boom, Boom, Boom, Boom!“
 Matthias Settele na konci vystúpil ako The Beatles s piesňou „Come Together“

Sledovanosť

Poznámky

Referencie 

Tvoja tvár znie povedome
Kelly Sildaruová

Kelly Sildaruová (; * 17. február 2002, Tallinn) je estónska akrobatická lyžiarka.

Životopis a začiatky 
Spolu s rodinou pochádza z prístavného mesta Tallinn. Lyžovať sa naučila ako dvojročná. Svoje prvé preteky absolvovala vo veku 6 rokov. Trénovala na jednom zo šiestich lyžiarskych stredísk v Estónsku: Nmme Lumepark. Jej brat Henry tiež súťaží v lyžovaní.

Športová činnosť 
Na profesionálnej úrovni súťaží od roku 2011. Vo veku 13 rokov sa zúčastnila prvej významnejšej súťaže, Dew Tour Breckenridge v štáte Colorado.

V januári 2016 sa vo veku 13 rokov stala ziskom zlata v slopestyle najmladšou víťazkou zimných X Games a zároveň prvou za Estónsko. V roku 2016 celkovo vyhrala 5 z 5 súťaží v slopestyle ktorých sa zúčastnila.

V roku 2017 získala ďalšie medaile na X Games a prvý raz sa zúčastnila svetového pohára.

Kvôli zraneniu vynechala celú sezónu 2018 vrátane možného olympijského debutu na zimnej olympiáde v Pchjongčchangu. V sezóne svetového pohára sa dvakrát umiestnila medzi troma najlepšími.

Do nasledujúcej sezón sa vrátila so ziskom troch medailí za 26 hodín čím sa stala druhou ženou a prvým lyžiarom so ziskom troch medailí z jedných X Games. Zlatú získala v discipíne slopestyle, striebro v superpipe a bronz v big air. Počas poslednej jazdy v slopestyle získala 99 bodov z možných 100, čo je rekordom X Games. V svetovom pohári sa umiestnila 2x na prvom a 1x na druhom mieste.

Na Zimných olympijských hrách mládeže 2020 v Lausanne získala medailu za skóre 93,75 za 450° otočku na zábradlí, o ktorú sa nepokúsila žiadna iná žena. 

Sildaru udržiava priateľstvo a rivalitu s Ailing Eilee Gu, ktorá reprezentuje Čínu.

Na zimnej olympiáde v Pekingu bola vybraná za vlajkonosičku estónskej výpravy pri otváracom ceremoniále. Bude súťažiť v „big air“ a „slopestyle“.

Ocenenia 
 2017: Piotr Nurowski Prize ako najlepšia mladá zimná športovkyňa Európskych olympijských výborov
 2019: športovkyňa roka Akadémie športu Spojených štátov (United States Sports Academy)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil na stránke X Games
 Profil na stránke FIS

Estónski akrobatickí lyžiari
Súťažiaci na X Games
Akrobatickí lyžiari na Zimných olympijských hrách 2022
Olympijskí vlajkonosiči Estónska
Osobnosti z Tallinnu
Tina Karol

Tetyana Hryhorivna Liberman (, ; * 25. január 1985, Orotukan, Sovietsky zväz, dnes Rusko) známa ako Tina Karol (, ) je ukrajinská speváčka a herečka. V roku 2006 sa zúčastnila Eurovision Song Contest, kde súťažila s piesňou „Show Me Your Love“. Od roku 2009 je držiteľkou titulu Čestný umelec Ukrajiny.

Detstvo a mladosť 
Karol sa narodila na ďalekom východe Ruska, v meste Orotukan do ukrajinskej rodiny. Ako šesťročná sa s rodičmi presťahovala na Ukrajinu, do mesta Ivano-Frankivsk. V detstve navštevovala tanečný súbor v Kyjeve. S týmto tanečným súborom navštívila niekoľko krajín vo svete ako napríklad Izrael.

Študovala na hudobnej škole, neskôr prestúpila na Univerzitu v Kyjeve, kde študovala spev na fakulte spevu. Vo štvrtom ročníku získala štipendium od Najvyššej rady Ukrajiny.

Kariéra 
V roku 2006 vyhrala v súťaži Eurovision Song Contest 2006 s piesňou „I Am Your Queen“. Neskôr reprezentovala Ukrajinu a obsadila siedme miesto so 145 bodmi s piesňou „Show Me Your Love“. V rovnakom roku vydala svoj debutový album, s názvom Show Me Your Love v ktorom bolo niekoľko piesní v ruštine a ukrajinčine. V roku 2006 tiež začala študovať korešpondenciou na Národnej leteckej univerzite v Kyjeve. Tiež sa zúčastnila na kampani Unite for Children, Unite Against AIDS / HIV na Ukrajine.

Dňa 16. januára 2009 Viktor Juščenko udelil Karol titul Čestný umelec Ukrajiny. V októbri 2009 sa umiestnila na 92. mieste medzi 100 najvýznamnejšími ženami na Ukrajine, ktorú zostavili odborníci pre ukrajinský časopis Focus.

Na jeseň 2012 pôsobila v porote ukrajinskej talentovej show The Voice Kids a na jar roku 2013 sa objavila v tretej sérií The Voice tiež ako porotkyňa.

Dňa 4. apríla 2018 Tina Karol a skupina Boombox vydali album Bezodnya, ktorý sa stal ich prvou spoločnou prácou.

V decembri 2019 bola časopisom Focus zaradená do zoznamu 100 najvplyvnejších Ukrajincov, umiestnila sa na 85. mieste.

Súkromný život 
Dňa 15. júna 2008 sa vydala za producenta Eugena Ogira (1980 - 2013). Dňa 18. novembra 2008 porodila svoje prvé a jediné dieťa, ktoré sa volá Veniamin Ogir. Jej manžel zomrel 28. apríla 2013 na rakovinu žalúdka vo veku 32 rokov.

Iné projekty

Zdroj 

Ukrajinské speváčky
Speváci populárnej hudby
Účastníci Veľkej ceny Eurovízie
Speváčky židovského pôvodu
Ruské osobnosti židovského pôvodu
Ukrajinské osobnosti židovského pôvodu
Svätenina

Sväteniny (lat. sacramentalium) sú v latinskej cirkvi nábožným úkonom a viditeľným posvätným znakom, ktorým sa vyprosuje Božia milosť. Pri sväteninách sa často používa liturgická kniha Rímsky rituál, alebo z neho odvodený Benedikcionál (modlitebník). Sväteniny sú Cirkvou založená ustanovizeň a väčšinou sa skladajú z modlitby a gestá (napr. znak kríža, kropenie sv. vodou, okiadzanie a iné). Niektoré sväteniny sú však samostatným a dlhším obradom.

Rozdelenie svätenín

1. Obradné sväteniny 
Sú spojené s dlhším obradom. Ide napríklad o posvätenie príbytku, pohreb, či exorcizmus.

2. Požehnania 
Ide o požehnanie osôb, alebo predmetov pri rozličných príležitostiach .

3. Gestá 
Nábožné gesto, ktorým sa má sprostredkovať Božia milosť. Napríklad značenie popolom na popolcovú stredu, či poklona sv. krížu na Piatok utrpenia Pána.

4. Príležitostné 
Tu spadajú všetky sväteniny, ktoré sa vykonávajú len pri určitých príležitostiach. Napríklad požehnanie hromničných sviec, alebo svätoblažejské požehnanie hrdla.

5. Ľudová zbožnosť

Rozdiel medzi Sviatosťou a sväteninou 
Kým Sviatosti sú ustanovené samotným Kristom, sväteniny sú ustanovené len Cirkvou . Z toho dôvodu aj vysluhovanie svätenín nie je také prísne, ako vysluhovanie Sviatosti. Pri Sviatosti máme istotu o jej účinku, a to bez ohľadu na aktuálnu disponovanosť vysluhovateľa i prijímateľa, pri sväteninách však nie. Pôsobenie Božej milosti totiž závisí od dispozície prijímateľa (napr. či je v stave ťažkého hriechu).

Príklady svätenín 

 Požehnanie príbytku
 Požehnanie nového kostola, oltára, ambóny, organu
 Požehnanie nového vozidla
 Požehnanie matky pred pôrodom
 Požehnanie devocionálií (náboženských predmetov), napr. ruženca, kríža, náboženského medailónu, škapuliara, modlitebnej knižky,...
 Požehnanie ratolesti (na Palmovú nedeľu)
 Požehnanie úrody, bylín a kvetov   
 Značenie popolom (na popolcovú stredu)
 Eucharistické požehnanie
 Poklona sv. krížu (na Piatok utrpenia Pána )
 Žehnanie sa svätenou vodou
 Osobný (malý) aj slávnostný (veľký) Exorcizmus
 Kresťanský pohreb

Referencie 

 Farnosť Svit - Sväteniny
 Katechizmus katolíckej cirkvi - 2. časť, 2. oddiel, 4. kapitola, 1. a 2. článok §1667 - 1690

Externé odkazy 
 Sväteniny, časopis Prameň, 1/2002
 Čo sú sväteniny?, časopis Blumentál, 2003
 Sväteniny - „Malé sviatosti“, farnost.hladovka.net

Katolícka cirkev
Dogmatika
Teológia
Karol Mistrík

Karol Mistrík (* 12. máj 1967) je slovenský diplomat. Od februára 2018 je veľvyslanec Slovenska v Rumunsku. V rokoch 20082013 pôsobil ako veľvyslanec Slovenska v Bulharsku.

Životopis 
Karol Mistrík v roku 1991 absolvoval Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave. V rokoch 19921994 študoval na Ústave medzinárodných vzťahov na Univerzite Komenského v Bratislave.

Diplomatické pôsobenie 
Na Ministerstve zahraničných vecí a európskych záležitostí začal v roku 1994 ako referent. V roku 1998 sa stal 2. tajomníkom - kontrola zbrojenia a odzbrojenie Misie SR pri OSN v Ženeve. Následne bol v rokoch 20022006 riaditeľom odboru pre odzbrojenie, OBSE a boj proti terorizmu.

V rokoch 20082013 bol veľvyslancom Slovenska v Bulharsku. Jeho predchodcom bol v rokoch od marca 2004 do júna 2008 Michal Kottman a nástupcom v apríli 2013 až auguste 2017 Marián Jakubócy.

Po návrate na Slovensko bol v rokoch 20132018 opäť riaditeľom odboru pre odzbrojenie a boj proti terorizmu.

20. februára 2018 ho prezident Andrej Kiska vymenoval za veľvyslanca Slovenska v Rumunsku. Jeho predchodcom bol v rokoch 20122018 Ján Gábor.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke veľvyslanectva

Slovenskí diplomati
Veľvyslanci Slovenska v Bulharsku
Veľvyslanci Slovenska v Rumunsku
Absolventi Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Petejovce

Petejovce (okres Stropkov) bola obec na Slovensku vo východnej časti doliny Ondavy.

Historické názvy 
Historické názvy:
 1595 Petkofalua
 1787 Petejowcze
 1808 Petejowce
 1920 Petejovce

Po maďarsky Petöfalva, Kispetófalva.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka je z roku 1595 (najmladšia obec vo východnej časti doliny strednej Ondavy). V roku 1600 boli obyvatelia po prvýkrát danení (nachádzalo sa tu 6 domov). V roku 1610 bolo zdanených 0,75 porty, v roku 1635 .

V Petejovciach sa nachádzal gréckokatolícky kostol cca z roku 1900 a drevený kostolík sv. Archanjela Michala, ktorý bol postavený v prvej polovici 17. storočia.  

V dostupnej cirkevnej matrike z druhej polovice 19. storočia sa dozvedáme priezviská vtedajších občanov: Bodnár, Drobňák, Havaj, Hudák, Humeník, Hurný, Husár, Horňák, Jakubčák (mlynár), Kaňuk, Kleban, Kokinda, Kolesár, Kráľ, Popovec, Ragan, Slíž, Staurovský, Štefánik a Tarabčák.

Obec zanikla v roku 1965 (zaplavená vodným dielom Veľká Domaša). 

Z obce Petejovce zostal na brehu len pôvodný cintorín s pamätníkom od rodáka a architekta Juraja Havaja.

Časť obyvateľov sa presťahovala v roku 1963 do okolitých obcí: Turany nad Ondavou, Vyšný Hrabovec, Nová Kelča a mesta Stropkov.

Rodáci 

 doc. Ing. arch. Juraj Havaj, CSc. (* 1939), architekt

Zdroje

Externé odkazy 
 Turany nad Ondavou - História
 Denník jedného dňa – Juraj Havaj Petejovský

Zatopené obce na Slovensku
Slovenské obce zaniknuté vysídlením
Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju

Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju (lat. Dicasterium ad integram humanam progressionem fovendam) bolo oznámené Vatikánom 31. augusta 2016 a účinnosť nadobudlo 1. januára 2017. Prvým prefektom bol kardinál Peter KA Turkson. 16. júna 2017 pápež vymenoval francúzskeho profesora Bruna Marie Duffého, dlhoročného odborníka v oblasti ľudských práv a humanitárnej pomoci, za tajomníka dikastéria. Fr. Nicola Riccardi a Msgr. Segundo Tejado Muñoz boli 8. júla 2017 vymenovaní za zástupcov. Michael Czerny a Fabio Baggio sú zástupcami pre záležitosti týkajúce sa utečencov a migrantov.

Dikastérium Rímskej kúrie spojilo prácu štyroch pápežských rád (ktoré boli súčasne zrušené) založených po Druhom vatikánskom koncile: spravodlivosť a mier, pastoračná starostlivosť o migrantov a cestujúcich, pastoračná pomoc zdravotníckym pracovníkom a Cor Unum. Pápež František mu dal zodpovednosť za „otázky týkajúce sa migrantov, tých, ktorí to potrebujú, chorých, vylúčených a odsunutých na okraj, uväznených a nezamestnaných, ako aj obetí ozbrojených konfliktov, prírodných katastrof a všetkých foriem otroctva a mučenia“. Pápež oznámil, že „dočasne“ bude osobne riadiť špeciálnu sekciu pre migrantov a utečencov ako súčasť dikastéria.

Referencie 

Rímska kúria