joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Slnko v sieti 2014

5. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 26. apríla 2014 v historickej budove Slovenského národného divadla v Bratislave.

Najväčší počet nominácií získal film Miry Fornay Môj pes Killer (2013). Z celkového počtu šesť obhájil tri nominácie vrátane kategórie Najlepší domáci film, Najlepšia réžia a Najlepší scenár. Druhým favoritom na ocenenia Slovenskej filmovej a televíznej akadémie bola snímka Jonáša Karáska, Kandidát (2013). Táto zaznamenala päť nominácií, z toho dve zásadné, a to za Najlepšiu kameru a Najlepší strih. Zázrak (2013), Klauni (2013), Colette (2013) a Ďakujem, dobre (2013), tieto sa samostatne uchádzali o ceny v štyroch kategóriách. V rámci hereckých kategórií všetky výhry pripadli v prospech posledného titulu, ktorý tak zároveň naakumuloval najvyšší počet ocenení. Zatiaľ čo cena Slnko v sieti pre Objav roka nebola tentokrát udelená, do filmovej Siene slávy uviedli akademici Dušana Dušeka a Dušana Hanáka.

Ceremónia
 Hostitelia
 Boris Farkaš 
 Petra Polnišová

 Uvádzači kategórií

Kategórie

Hlavné 
 Filmy

 Tvorcovia

 Herci

Špeciálne 
 Cena pocty

Superlatívy

Viacnásobní víťazi 

 Filmy
 4 ceny
 Ďakujem, dobre

 3 ceny
 Môj pes Killer

 2 ceny
 Kandidát

 Tvorcovia
 2 ceny
 Mira Fornay

Viacnásobní kandidáti 

 Filmy
 6 nominácií
 Môj pes Killer

 5 nominácií
 Kandidát

 4 nominácie
 Colette
 Ďakujem, dobre
 Klauni
 Zázrak

 3 nominácie
 Až do mesta Aš
 Kauza Cervanová

 2 nominácie
 Líbánky
 Nový život
 V tieni

 Tvorcovia
 2 nominácie
 Mira Fornay
 Zuzana Mauréry

Nevybrané filmy

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Slnko v sieti 2014 (oficiálne stránky)

5. ročník (2014)
2014 na Slovensku
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe 2014

Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe 2014 boli v poradí 6. Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe mužov a žien, ktoré organizuje Ázijsko-pacifická tchoukballová federácia (APTBF). Konali sa od 25.27. júla 2014 v meste Nový Tchaj-pej, na Taiwane, za účasti 11 mužských a 7 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Bangladéša, Číny, Hongkongu, Japonska a Macaa a ženské družstvá Číny, Hongkongu a Macaa. Taiwan bol organizátorom ázijského šampionátu druhýkrát, predtým hostil turnaj v roku 2006, v Kao-siungu. Zvíťazili obe reprezentácie domáceho Taiwanu; na druhom mieste skončili a strieborné medaily si odniesli družstvá Singapuru.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB v roku 2014.

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB v roku 2014.

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá 2014 mužov a žien na oficiálnej stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 Oficiálna stránka Ázijsko-pacifickej tchoukballovej federácie /

Tchoukball v 2014
Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v tchoukballe
Tchoukball
Slnko v sieti 2012

4. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 17. apríla 2012 v novej budove SND v Bratislave. Členovia Slovenskej filmovej a televíznej akadémie vyberali tituly z 8 celovečerných, 25 dokumentárnych, 8 animovaných a 11 krátkych filmov, uvedených do distribúcie v rokoch 2010 až 2011. Zo 130 akademikov ich hlasovala 67% prevažná väčšina, presnejšie 87 členov. Nemalé zastúpenie medzi nominovanými i výhercami mali českí umelci.

Najväčší počet nominácií získali filmy Cigán (2011) Martina Šulíka a Dom (2011) Zuzany Liovej. Každý v dvanástich kategóriách a každý i v rovnocennom výhernom pomere 50:50 (tj. 6 celkových výhier na titul). Zatiaľ čo Najlepšou domácou snímkou sa stal Dom, ktorý okrem Najlepšieho scenára zozbieral všetky herecké kategórie, Cigán pre zmenu triumfoval na poli Najlepšej réžie, kamery, hudby, strihu, zvuku a kostýmov. Samotný Šulík zaznamenal úspech aj v rámci dokumentárneho filmu. Marhuľový ostrov (2012) Petra Bebjaka s ôsmymi predbežnými nomináciami, respektíve Občiansky preukaz (2011) Ondřeja Trojana v piatich kategóriách, tieto snímky obišli na ceremónii bez ocenenia. Osobitná cena Najlepšieho nového umelca nebola v roku 2012 udelená a za celoživotný prínos slovenskej kinematografii akademici odmenili Eduarda Grečnera a Tibora Biatha.

Ceremónia
 Hostiteľ
 Richard Müller

 Uvádzači kategórií

Kategórie

Hlavné 
 Filmy

 Tvorcovia

 Herci

Špeciálne 
 Cena pocty

Superlatívy

Viacnásobní víťazi 

 Filmy
 6 cien
 Cigán
 Dom

 Tvorcovia
 (—)

Viacnásobní kandidáti 

 Filmy
 12 nominácií
 Cigán
 Dom

 8 nominácií
 Marhuľový ostrov

 5 nominácií
 Občiansky preukaz

 2 nominácie
 Legenda o lietajúcom Cypriánovi
 Prežiť svoj život
 25 zo šesťdesiatych

 Tvorcovia
 2 nominácie
 Jiří Brožek
 Katarína Hollá
 Zuzana Liová
 Martin Šulík

Nevybrané filmy

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Slnko v sieti 2012 (oficiálne stránky)

4. ročník (2012)
2012 na Slovensku
Jiří Wimmer

Jiří Wimmer (* 21. september 1943, Praha – † 25. január 2001, Praha) bol český herec, komik a zabávač, básnik, kresliar a autor.

Jiří Wimmer, alias "Klobouk", bol mnohostranne nadaný muž s výrazným komediálnym talentom, ktorý písal básne, dobre spieval, kreslil anekdoty a vymýšľal vtipy, mal výborný hudobný sluch a rád športoval, miloval tenis. Po absolutóriu DAMU v roku 1965 (jeho vtedajším spolužiakom a kamarátom bol herec Vladimír Pucholt) získal svoje prvé divadelné angažmán v Ostrave v Divadle Petra Bezruča, kde pôsobil v rokoch 1965 až 1970 a kde zohral veľa vážnych divadelných rolí. Súbežne hral aj v niekdajšom ostravskom divadle malých foriem Waterloo, dva roky pôsobil v ostravskom Štátnom divadle. Odtiaľ prešiel do Prahy, kde spoločne s Janom Valom uvádzal koncerty skupiny Rangers - Plavci. Vystupoval aj v libereckom a pražskom Divadle Ypsilon, v deväťdesiatych rokoch hral v Prozatímním divadle Františka Ringa Čecha a v Divadle Jiřího Grossmanna. Vytvoril komickú dvojicu so spevákom Karlom Černochom, s ktorým vystupoval ako na rôznych estrádach tak aj v Československej televízii v relácii Ring voľný a Možná přijde i kouzelník. Hral tiež v Směšném divadle Luďka Soboty, ktorý bol jeho veľký kamarát.

Bol dvakrát ženatý a dvakrát rozvedený. Takmer po celý svoj život trpel silnými depresiami a psychickými problémami, trikrát sa neúspešne pokúsil o samovraždu, niekoľkokrát sa liečil z alkoholizmu v protialkoholickej liečebni. V osemdesiatych rokoch mal ťažkú ​​autonehodu, zaspal a nabúral do stromu. Zomrel tragicky zrazený autobusom, keď pod vplyvom alkoholu preliezal zábradlie na Víťaznom námestí v Prahe-Dejviciach.

Filmografia, výber 
 1974 Jáchyme, hoď ho do stroje! 
 1977 Jen ho nechte, ať se bojí
 1980 Sešlost (TV relácia)
 1982 Možná přijde i kouzelník (TV relácia)
 1983 Jára Cimrman ležící, spící
 1985 O človíčkovi (kreslený TV seriál) dabing

Referencie

Externé odkazy 
 
 
 Jiří Wimmer:Vzpomínky na démona na instinkt.tyden.cz

Českí divadelní herci
Českí televízni herci
Českí filmoví herci
Českí humoristi
Českí komici
Osobnosti z Prahy
Slnko v sieti 2010

3. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 27. apríla 2010 v historickej budove Slovenského národného divadla v Bratislave. O ceny Slovenskej filmovej a televíznej akadémie (SFTA) sa uchádzalo 16 hraných, 15 dokumentárnych, 5 krátkych hraných a 12 animovaných filmov z obdobia rokov 2008 až 2009.

Najväčší počet nominácií získali film Vladimíra Balku Pokoj duši (2009) a Nedodržaný sľub (2009) Jiřího Chlumského. Z celkového počtu deväť však nakoniec viacnásobne vyťažil len Balkov film, a to v podobe piatich výhier vrátane ceny pre Najlepší domáci film, Najlepšiu kameru, Najlepší mužský herecký výkon v hlavnej i vedľajšej role a Najlepší vedľajší ženský herecký výkon. Slepé lásky (2008) Juraja Lehotského so šiestimi nomináciami bodovali v rámci svojho žánru ako Najlepší dokument i v kategóriách pre Najlepšiu réžiu, Najlepší scenár, Najlepší strih a Najlepší zvuk. Posledný z trojice viacnásobne ocenených bola snímka Juraja Jakubisku Bathory (2008). Tento premenil tri z piatich nominácií na ceny, a to za Najlepší ženský herecký výkon, Najlepší výtvarný počin a Najlepšie kostýmy. Za najlepší debut tvorcu do 35 rokov označili dokument o živote Slovákov v Dubline Líštičky (2009) z dielne absolventky pražskej FAMU Miry Fornay. Za celoživotné zásluhy na poli domácej kinematografie boli ocenení Ladislav Chudík a Albert Marenčin.

Ceremónia
 Hostiteľ
 Jan Kraus 

 Uvádzači kategórií

Kategórie

Hlavné 
 Filmy

 Tvorcovia

 Herci

Špeciálne 
 Cena pocty

 Finančná prémia

Superlatívy

Viacnásobní víťazi 

 Filmy
 5 cien
 Pokoj v duši
 Slepé lásky

 3 ceny
 Bathory

 Tvorcovia
 2 ceny
 František Krähenbiel
 Juraj Lehotský

Viacnásobní kandidáti 

 Filmy
 9 nominácií
 Nedodržaný sľub
 Pokoj v duši

 6 nominácií
 Slepé lásky

 5 nominácií
 Bathory

 4 nominácie
 Ako sa varia dejiny

 3 nominácie
 Hranica
 Jánošík – Pravdivá história 
 Osadné

 2 nominácie
 Líštičky
 Tango s komármi

 Tvorcovia
 3 nominácie
 František Krähenbiel

 2 nominácie
 Anna Hroššová
 Juraj Lehotský

Nevybrané filmy

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Slnko v sieti 2010 (oficiálne stránky)

3. ročník (2010)
2010 na Slovensku
Slnko v sieti 2008

2. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 19. apríla 2008 v historickej budove Slovenského národného divadla v Bratislave. 

Najväčší a rekordný počet nominácií i samotných výhier v histórii cien Slovenskej filmovej a televíznej akadémie získal film Juraja Nvotu Muzika (2007). Z celkového počtu štrnásť obsadil deväť kategórií — Najlepší domáci film, Najlepšia réžia, Najlepší scenár, Najlepší strih,  Najlepší zvuk, Najlepšia hudba, Najlepší výtvarný počin, Najlepší mužský herecký výkon a Najlepší vedľajší ženský herecký výkon. 

Po prvýkrát bola vyhlásená Cena pre umelca do 35 rokov s finančnou prémiou vo výške 300 tisíc Sk. Spomedzi šiestich kandidátov finančnú hotovosť obdržala Ivana Šebestová, režisérka kresleného diela Štyri (2007), ktorý sa na ceremónii stal Najlepšou animovanou snímkou a súčasne i vôbec druhým najúspešnejším filmom. Strihačovi Maximilánovi Remeňovi a kameramanovi-režisérovi Vincentovi Rosinecovi boli udelené Ceny za celoživotné zásluhy v kinematografii.

Ceremónia
 Hostiteľ
 Marián Labuda 

 Uvádzači kategórií

Kategórie

Hlavné 
 Filmy

 Tvorcovia

 Herci

Špeciálne 
 Cena pocty

 Finančná prémia

Superlatívy

Viacnásobní víťazi 

 Filmy
 9 cien
 Muzika

 Tvorcovia
 (—)

Viacnásobní kandidáti 

 Filmy
 14 nominácií
 Muzika

 7 nominácií
 Tajnosti

 5 nominácií
 Martin Slivka
 Obsluhoval som anglického kráľa

 4 nominácie
 Polčas rozpadu

 3 nominácie
 Iné svety
 Návrat bocianov

 Tvorcovia
 2 nominácie
 Martin Šulík 
 Tatiana Pauhofová

Nevybrané filmy

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Slnko v sieti 2008 (oficiálne stránky)

2. ročník (2008)
2008 na Slovensku
Majstrovstvá Európy v tchoukballe 2014

Majstrovstvá Európy v tchoukballe 2014 boli v poradí 6. Majstrovstvá Európy v tchoukballe mužov a žien, ktoré organizuje Európska tchoukballová federácia (ETBF). Konali sa od 30. júla2. augusta 2014 v meste Radevormwald, v spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko, v Nemecku, za účasti 11 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Belgicka a Španielska a ženské družstvá Francúzska, Rakúska a Španielska. Titul obhájilo iba ženské družstvo Švajčiarska. Mužský európsky titul získalo prvýkrát Rakúsko, muži Švajčiarska ako obhajcovia skončili bronzoví.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB v roku 2014.

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB v roku 2014.

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Priateľské zápasy

Ženy

Play off

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 ME 2014 mužov a žien na oficiálnej stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 ME 2014 na oficiálnej stránke Nemeckej tchoukballovej federácie 
 ME 2014 na portáli tchoukballworld.net 

Tchoukball v 2014
Majstrovstvá Európy v tchoukballe
Tchoukball
Slnko v sieti 2006

1. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 8. decembra 2006 v priestoroch Palace Cinemas bratislavského Auparku. Dvojhodinový záznam galavečera, ktorým sprevádzali herci Csongor Kassai a Richard Stanke, odvysielala týždeň po jeho uskutočnení Slovenská televízia. Do súťaže boli prihlásené filmové diela a tvorivé výkony z obdobia rokov 2004 až 2005.

Najväčší počet nominácií získal film Martina Šulíka Slnečný štát (2005). Z celkových jedenásť zvíťazil v šiestich kategóriách, a to za Najlepší domáci film, Najlepšiu réžiu, Najlepší scenár, Najlepší strih, Najlepší zvuk a Najlepšiu hudbu. Druhým favoritom na ceremónii s deviatimi predbežnými nomináciami v šiestich kategóriách boli Jana Švankmajera Šialení (2005). Jeho snímka obdržala štyri ceny vrátane Najlepšej kamery, Najlepšieho výtvarného počinu ako aj obidve herecké kategórie. Filmy Príbehy obyčajného šialenstva (2005), O dve slabiky pozadu (2004) a My Zdes (2005), v tomto poradí nominované v šiestich, troch, respektíve dvoch kategóriách, obišli bez ceny. Ocenenia za Celoživotný prínos slovenskej kinematografii boli udelené filmovému kritikovi-teoretikovi židovského pôvodu Pavlu Brankovi a kameramanovi Stanislavovi Szomolányimu.

Ceremónia 
 Hostitelia
 Csongor Kassai 
 Richard Stanke

 Uvádzači kategórií
 Stanislav Dančiak – herec
 Andrej Hryc – herec
 Marián Lapšanský – klavirista, riaditeľ SF
 Marek Maďarič – minister kultúry 
 Miroslav Ondříček – kameraman, držiteľ ceny BAFTA
 Zdena Studenková – herečka
 Emília Vášáryová – herečka

Kategórie

Hlavné 
 Filmy

 
 

 Tvorcovia

 Herci

Špeciálne 
 Cena pocty

Superlatívy

Viacnásobní víťazi 

 Filmy
 6 cien
 Slnečný štát

 4 ceny
 Šialení

 Tvorcovia
 2 ceny
 Martin Šulík

Viacnásobní kandidáti 

 Filmy
 11 nominácií
 Slnečný štát

 9 nominácií
 Šialení

 6 nominácií
 Príbehy obyčajného šialenstva

 3 nominácie
 O dve slabiky pozadu

 2 nominácie
 My Zdes

 Tvorcovia
 2 nominácie
 Martin Šulík
 Jan Švankmajer

Nevybrané filmy

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Slnko v sieti 2006 (oficiálne stránky)
 Slnko v sieti 2006 (videoreportáž ČT)

1. ročník (2006)
2006 na Slovensku
Irena Grécka a Dánska

Irena Grécka a Dánska (, * 11. mája 1942, Kapské Mesto, Juhoafrická republika) je grécka princezná, dcéra kráľa Pavla I. a Frederiky Hannoverskej, mladšia sestra bývalej španielskej kráľovnej Žofie a zosadeného gréckeho kráľa Konštantína II.

Detstvo a vzdelanie 
Princezná Irena sa narodila v Kapskom Meste v Južnej Afrike po tom, čo grécka kráľovská rodina musela opustiť Nemcami okupované Grécko počas II. svetovej vojny. Irena bola žiačkou gréckej klaviristky Giny Bachauerovej a krátky čas aj sama profesionálne na benefičných koncertoch v Európe a Spojených štátoch. V roku 1962 bola družičkou na svadbe princa Juana Carlosa Španielskeho a jej sestry princeznej Žofie Gréckej a Dánskej. Nikdy nezabudla na miesto svojho narodenia a drží patronát nad African Cultural Organization v Južnej Afrike. Ovláda štyri svetové jazyky - anglický, španielsky, francúzsky a nemecký.

Študovala filozofiu, archeológiu pod vedením Theophano Arvanitopoulouvej a hudbu. Spolu so svojou sestrou a Arvanitopoulouvou vydala knihu o archeológii pod názvom: „OstrakaEkDekelias“ (Úlomky z Dekélie). Pod vedením profesora Dr. T. M. P. Mahadevana, riaditeľa Strediska modernej vedy vo filozofii na Univerzite v Madrase študovala náboženstvá.

Súkromie 
Irena sa stretávala s princom Michelom Orleánskym, grófom d'Évreux, ktorý ju nechal a oženil sa s Béatrice Pasquierovou de Franclieu v roku 1967 v Casablance, v Maroku bez súhlasu svojho otca, Henricha Orleánskeho, grófa z Paríža a uchádzača o francúzsky trón. Princezná Irena sa potom už nikdy nevydala a zostala pri svojom bratovi Konštantínovi.

Po zosadení brata Konštantína z gréckeho trónu, odišla s matkou do Indie. Po matkinej smrti žila v paláci Zarzuela v Madride, kráľovskej rezidencii jej sestry Žofie a švagra Juana Carlosa.

Infantka Kristína, vojvodkyňa z Palmy de Mallorca pomenovala po princeznej Irene svoju dcéru Irenu (* 2005).

Záujmy 
Je zakladateľkou a prezidentkou dobročinnej organizácie World in Harmony (Mundo en Armonía) založenej v roku 1986 so sídlom v Madride, ktorej cieľom je pomoc ľuďom v núdzi a týraným zvieratám. Spolupracuje s viacerými dobročinnými organizácií a kultúrnymi ustanovizňami:
 African Cultural Organization of South Africa (ACOSA), patronát
 Ashram International, patronát
 Banco Santander Central Hispano Foundation
 European String Professors Association (ESTA), čestná prezidentka
 Dr. T.M.P. Mahadevan Foundation (India), viceprezidentka
 Yehudi Menuhin Foundation, patronát španielskej pobočky
 Sarvodaya International Trust (India), in memoriam Mahatma Gandhi, vicepredsedníčka
 The Peres Center for Peace Association v Španielsku, členka čestnej rady, výboru

Rodokmeň

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky gréckej kráľovskej rodiny
 Dobročinná organizácia World in Harmony

Zdroj 
 

Grécke princezné
Dánske princezné
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 2014

Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 2014 boli 6. Majstrovstvá sveta vo faustbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 30. júla2. augusta 2014 v Drážďanoch, v Nemecku, za účasti rekordných 10 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo Japonska. Nováčikmi turnaja boli družstvá Kolumbie a Spojených štátov. V Nemecku sa konali už 3 svetové šampionáty mužov, svetové podujatie žien malo v Nemecku premiéru. Zápasy sa hrali na štadióne Sportpark Ostragehege. Titul získalo domáce družstvo Nemecka, ktoré vo finále zvíťazilo nad Rakúskom a pre ktoré to bol už štvrtý titul v histórii. Obhajca titulu z Brazílie skončil bronzový.

Novinkou majstrovstiev boli nové lopty Micro s dvoma druhmi, pre suché a pre mokré podmienky.

Účastníci

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2014 /
 MS 2014 na oficiálnej stránke IFA /
 MS 2014 na stránke Nemeckého faustbalového zväzu 
 MS 2014 na stránke Rakúskeho faustbalového zväzu 

Faustbal v 2014
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien
Faustbal
2014 v Nemecku
Andrea Turčanová

Ing. Andrea Turčanová, rodená Polohová (* 26. december 1966, Martin) je primátorkou mesta Prešov od volebného obdobia  2014 až 2018 pokračujúc volebným obdobím 2018 až 2022.

Životopis 
Aj napriek miestu svojho narodenia, celý doterajší život prežila v meste Prešov. Vyštudovala Slovenskú technickú univerzitu v Bratislave kde získala titul chemickej inžinierky. Je vydatá a má päť detí. (Martin, Barbara, Rafael, Ján a Timotej) Manžel Ing. Ján Turčan, bol profesionálnym vojakom kde dosiahol vojenskú hodnosť - major. Verejne je aktívny ako prezident Spoločenstva katolíckych vojakov (SKV) v Ozbrojených silách Slovenskej republiky.

Pracovné zaradenie 
Pracovala na Odbore mestských organizácií a verejnoprospešných činností – mesta Prešov. Pôsobila ako koordinátorka celoslovenských projektov zameraných na deti a rodinu, ako koordinátorka Programu rozvoja komunitnej sociálnej práce. Bola riaditeľkou sociálneho odboru – ÚPSVaR Prešov. Od januára až do decembra 2014 bola riaditeľkou Domova sociálnych služieb svätého Dominika v obci Petrovany, okres Prešov.

Politické aktivity 
Od roku 2006 sa, ako členka KDH, aktívne venuje regionálnej politike ako poslankyňa mestského zastupiteľstva Prešov a poslankyňa zastupiteľstva prešovského samosprávneho kraja počnúc volebným obdobím 20092013 až doteraz. 

V roku 2014 sa stala spoločnou kandidátkou (KDH, SDKÚ-DS, NOVA, MOST-HÍD, OĽaNO) na post primátorky tretieho najväčšieho mesta Slovenska a vo voľbách 15. novembra 2014 bola ako prvá žena v histórii Prešova zvolená za primátorku. 15. decembra 2014 o 10:00 sa ujala funkcie primátorky mesta Prešov na volebné obdobie 20142018.Do funkcie primátorky mesta bola znovuzvolená vo voľbách v roku 2018.

Referencie

Iné projekty 

Slovenskí komunálni politici
Politici KDH
Slovenskí aktivisti
Primátori Prešova
Osobnosti z Martina
František Václav Krejčí

PhDr. hc František Václav Krejčí (* 4. október 1867, Česká Třebová – † 30. september 1941, Praha) bol česky spisovateľ, novinár, kritik a prekladateľ, politik, poslanec Revolučného národného zhromaždenia Československej republiky za Československú sociálno demokratickú stranu robotnícku a neskôr senátor Národného zhromaždenia ČSR.

Biografia 
Už koncom 19. storočia sa angažoval v sociálno demokratickom hnutí, kam prešiel ako pôvodne študentský aktivista blízky prúdu takzvaných realistov, ktorý mal spočiatku blízko k Strane pokrokových socialistov. V roku 1896 sa podieľal na vzniku Robotníckej akadémie, ktorej zriadenie inšpiroval Tomáš Garrigue Masaryk. V rokoch 1897 – 1933 viedol kultúrnu rubriku denníka Právo lidu, ktorá vďaka nemu dosiahla vysokú úroveň.

V rokoch 1918 – 1920 zasadal v Revolučnom národnom zhromaždení. Neskôr prešiel do hornej komory parlamentu. V parlamentných voľbách v roku 1929 získal senátorské kreslo v Národnom zhromaždení. V komore zotrval do roku 1935.

Referencie

Externé odkazy 
 F. V. Krejčí na stránkach Českej Třebovej
 F. V. Krejčí : Branka do literatury 
 Januška, Antonín, a kol. Za F.V.Krejčím (1867 – 1941). Sborník k profilu osobnosti české kultury. Česká Třebová: Město Česká Třebová a Městské muzeum Česká Třebová, 2001. 249 s. ISBN 80-238-7503-5.

Českí spisovatelia
Českí novinári
Českí literárni kritici
Českí prekladatelia
Politici ČSSD
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 2006

Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 2006 boli v poradí 4. Majstrovstvá sveta vo faustbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 27.30. júla 2006 v meste Jona, vo Švajčiarsku, za účasti 9 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Namíbie a Talianska. Švajčiarsko predtým dvakrát hostilo mužský svetový šampionát, v rokoch 1979 a 1999. Turnaj pozostával z dvoch základných skupín, z ktorých do štvrťfinále a neskôr do semifinále postúpili 4 tímy. Titul získalo tretíkrát v histórii družstvo Nemecka, ktoré vo finále zvíťazilo nad Brazíliou.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

2. fáza

Skupina o 7.9. miesto

Play off

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránke Medzinárodnej faustbalovej asociácie /

Zdroje 
 IFA 50 years young /
 Faustball-Informationen 
 MS 2006 na archívnej stránke Rakúskej faustbalovej federácie 

Faustbal v 2006
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien
Faustbal
2006 vo Švajčiarsku
Klára Spilková

Klára Spilková (* 15. december 1994, Praha) je česká profesionálna golfistka.

Členka Golf Clubu Erpet Praha sa stala profesionálkou v roku 2010. Medzi profesionálov vstupovala s handicapom +4. Hrá najvyššiu ženskú Európsku súťaž – Ladies European Tour, kam vstúpila v šestnástich rokoch ako vôbec najmladšia hráčka v histórií.

Amatérska kariéra 
Predtým sa stala dorasteneckou majsterkou Česka a dvakrát aj Nemecka. Je tiež dvojnásobnou majsterkou Česka na údery (2009, 2010) a majsterka Česka v hre na jamky (2009). V roku 2010 sa stala aj medzinárodnou majsterkou Rakúska. V rokoch 2007 – 10 reprezentovala Česko na amatérskej úrovni. Bola taktiež vyhlásená golfistkou roku 2009 a 2010. Bola aj členkou Junior Ryder Cup tímu.

Profesionálna kariéra

Rok 2011 
Lalla Meryem Cup – 7. miesto
La Nivelle Ladies Open – 3. miesto
Turkish Airlines Ladies Open – 11. miesto
UNIQA Ladies Golf Open – 17. miesto
Raiffeisen Bank Prague Masters – 9. miesto

Rok 2012 
Omega Dubai Ladies Masters – 34. miesto
Lalla Meryem Cup – 25. miesto
Unicredit Ladies German Open – 22. miesto
Allianz Ladies Slovak Open – 20. miesto
Uniqa Ladies Open – 33. miesto

Rok 2013 
Omega Dubail Ladies Masters – 16. miesto
Hero Womens Indian Open - 11. miesto
Ladies Scottish Open – 12. miesto
ISPS Handa Ladies European Masters – 6. miesto
Ladies Slovak Open – 7. miesto
Lalla Meryem Cup – 8. miesto

Zdroje 
 
Oficiálne stránky

Českí golfisti
Osobnosti z Prahy
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 2002

Majstrovstvá sveta vo faustbale žien 2002 boli v poradí 3. Majstrovstvá sveta vo faustbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 7.10. novembra 2002 v Curitibe, v štáte Paraná, v Bazílii, za účasti 7 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo Japonska. Pôvodne sa mali zúčastniť aj družstvá Česka a Namíbie. Titul získalo družstvo Švajčiarska, ktoré vo finále zvíťazilo nad domácou Brazíliou.

Brazília predtým hostila iba mužský svetový šampionát, v roku 1976. Zápasy sa hrali v športovom aréali klubu Clube Duque de Caxias so špeciálne postavenými tribúnami pre 3 000 divákov. Turnaj pozostával z jednej základnej skupiny, z ktorej do semifinále postúpili štyri tímy.

Výsledky

Základná skupina

2. fáza

Skupina o 5.7. miesto

Play off 

Pozn: Stretnutie o 3. miesto sa kvôli ďaždivému počasiu neodohralo a obe družstvá tak získali bronzovú medailu.

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej faustbalovej asociácie /
 MS 2002 na archivnej stránke sogipapunhobol.hpg.ig.com.br

Zdroje 
 IFA 50 years young /
 MS 2002 na stránke faustball.tgd-essen-west.de 

Faustbal v 2002
Majstrovstvá sveta vo faustbale žien
Faustbal
Majstrovstvá Ázie vo faustbale 2014

Majstrovstvá Ázie vo faustbale 2014 boli 1. Majstrovstvá Ázie vo faustbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 10. apríl11. apríla 2014 v meste Láhaur, v Pakistane, za účasti 4 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť až 5 družstiev, okrem zúčastených aj Afganistan. Zápasy sa hrali v Punjab Stadium University of Lahore. Titul získalo domáce družstvo Pakistanu, ktoré vo finále zvíťazilo nad Indiou. 

V Pakistane sa v novembri 2012 uskutočnil medzinárodný priateľský turnaj, na ktorom sa predstavili tímy Afganistanu, Indie, Jemenu, Jordánska, Nepálu, Srí Lanky a Sýrie.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina 
 
Vzhľadom na to, že posledné dva zápasy v skupine nemali pre umiestnenie žiadny význam, na druhý deň sa uskutočnili priamo zápasy play-off.

Play-off

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Ázie 2014 na oficiálnej stránke IFA 
 Majstrovstvá Ázie 2014 na stránke Nemeckého faustbalového zväzu 

Faustbal v 2014
Majstrovstvá Ázie vo faustbale
Faustbal
2014 v Pakistane
Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov 2014

Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov 2014 boli v poradí 19. Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná faustbalová asociácia (IFA). Konali sa od 29.31. augusta 2014 v Oltene, v kantóne Solothurn, vo Švajčiarsku, za účasti 6 tímov. Švajčiarsko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov šiestykrát, pričom v rokoch 1970 a 1991 ich organizoval práve Olten. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Stadion Kleinholz s kapacitou 9 000 miest (z toho 1 000 miest na sedenie). Svoj dvanásty titul získalo Nemecko, ktoré vo finále zvíťazilo nad domácim družstvom a obhajcom prvenstvaŠvajčiarskom.

Účastníci

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2014 
 ME 2014 na stránke Medzinárodnej faustbalovej asociácie /
 ME 2014 na stránke Nemeckej faustbalovej lige 
 ME 2014 na stránke Rakúskeho faustbalového zväzu 

Faustbal v 2014
Majstrovstvá Európy vo faustbale mužov
Faustbal
2014 vo Švajčiarsku
Medzinárodné majstrovstvá v austrálskom futbale 2014

Medzinárodné majstrovstvá v austrálskom futbale 2014 boli v poradí 5. Medzinárodné majstrovstvá v austrálskom futbale mužov a žien, ktoré organizuje komisia Australian Football League (AFL). Konali sa v Melbourne, v Austrálii (rovnako ako predchádzajúce 4 turnaje) od 10.23. augusta 2014, za účasti 18 mužských a 7 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské tímy Indonézie a Pakistanu a ženské tímy Fidži a Tongy. Zápasy sa hrali v 17-tich dejiskách v Melbourne či v jeho blízskom okolí. Titul neobhájilo ani jedno z družstiev Írska. V mužskej kategórii sa stala druhýkrát víťazom Papua-Nová Guinea a v ženskej kategórii zvíťazila Kanada.

Účastníci 

Muži

Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku k augustu 2013.

Ženy

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

2. fáza 

1. divízia (skupina o 5.12. miesto)

2. divízia (skupina o 13.18. miesto)

Play off

Stretnutie o 17. miesto

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Medzinárodné majstrovstvá 2014 na oficiálnej stránke AFL  
 Medzinárodné majstrovstvá 2014 na stránke worldfootynews.com 

Šport v 2014
Medzinárodné majstrovstvá v austrálskom futbale
Austrálsky futbal
Panamerické majstrovstvá v tchoukballe

Panamerické majstrovstvá v tchoukballe je vrcholné americké podujatie národných družstiev v tchoukballe, ktoré riadi Medzinárodná tchoukballová federácia (FITB). Prvý turnaj sa uskutočnil v roku 2012 v Uruguaji (vtedy ešte niesol názov Majstrovstvá Južnej Ameriky), v mužskej i ženskej kategórii zároveň. Majstrovstvá prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Mužské družstvo  zvíťazilo na všetkých doteraz konaných turnajoch; v ženskej kategórii získal ajviac prvenstiev .

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti mužských družstiev na panamerických majstrovstvách 
(do 2018)

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti ženských družstiev na panamerických majstrovstvách 
(do 2018)

Majstrovstvá Južnej Ameriky 
Panamerickým majstrovstvám predchádzali majstrovstvá Južnej Ameriky. Prvý turnaj sa organizoval v roku 2006 v Argentíne. Uskutočnili sa 3 turnaje, z toho sa dvakrát odohrala aj kategória žien. Zakaždým zvíťazili družstvá Brazílie.

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 Panamerické a juhoamerické majstrovstvá na štatistickej stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie archive.org
Majstrovstvá AFNA v netballe 2014

Majstrovstvá AFNA v netballe 2014 boli v poradí 24. Majstrovstvá AFNA, panamerické majstrovstvá v netballe žien, ktoré organizuje Americká netballová federácia (AFNA). Konali sa od 19.25. augusta 2014 v Calgary, v Kanade, za účasti 7 tímov. Nováčikommi turnaja bolo iba družstvo Argentíny. Po 12 rokoch sa na turnaji predstavilo aj družstvo Kajmaních ostrovov. Pôvodne sa na turnaji mali predstaviť aj ďalšie 3 družstvá: ,  a . Zápasy sa odohrajú na 2 ihriskách SAIT Campus Centre. Turnaj pozostával iba z jednej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým. Zvíťazilo družstvo Trinidadu a Tobago, ktoré vyhralo vo všetkých stretnutiach.

Majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Belgicku. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. Turnaja sa nezúčastnil obhajca titulu, ktorá mala účasť na MS už dopredu zabezpečenú.

Účastníci 

 Umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k júlu 2014

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá AFNA 2014 na stránke Netballovej federácie Alberty 
 Majstrovstvá AFNA 2014 na oficiálnej stránke netballových MS 2015 

Netball v 2014
Majstrovstvá AFNA v netballe
Netball
2014 v Kanade
Športové podujatia v Calgary
Stereo

Stereo môže byť:
 hovorovo: 
stereofonický, pozri pod stereofónia
stereofonicky, pozri pod stereofónia
stereofonické vysielanie
stereofonický záznam
stereofonický zvuk (stereozvuk)
stereofonická reprodukcia
stereofonický prístroj
prvá časť zložených slov s významom:
priestorový (napr. stereofotografia)
stereofónny, týkajúci sa stereofónie  (napr. stereogramofón)
stereoskopický, týkajúci sa stereoskopie 
nemenný, pevný, ustrnutý (napr. stereotypia)
 pieseň amerického r’n’b speváka Johna Legenda, pozri Stereo (John Legend)
 nemecký film z roku 2014, pozri Stereo (film 2014)

STEREO môže byť dvojica kozmických observatórií slúžiacich na výskum Slnka, pozri STEREO (satelity)

Pozri aj 
 stereoskopia (premietanie dvoch obrázkov alebo fotografií s mierne posunutou pozíciou nasnímania na vytvorenie ilúzie priestorového obrazu)
Neskoro večer

Neskoro večer je slovenská televízna talkshow, ktorú od 6. septembra 2014 vysiela RTVS na Jednotke. Moderátorom relácie je Peter Marcin. V každej časti si moderátor pozve troch hostí, s ktorými preberá rôzne témy. Súčasťou talkshow je aj živá hudba. Verejné nahrávky talkshow prebiehali od augusta 2014 do apríla 2019 v DK Zrkadlový háj. Od septembra 2019 sa talkshow nakrúca v Štúdiu MD6 v Mlynskej doline.

Série

Časti

1. séria (2014)

Silvestrovský špeciál (2014)

2. séria (2015)

3. séria (2015)

4. séria (2016)

5. séria (2016)

6. séria (2017)

7. séria (2017)

Silvestrovský špeciál (2017)

8. séria (2018)

9. séria (2018)

10. séria (2019)

11. séria (2019)

Silvestrovský špeciál (2019)

12. séria (2020)

13. séria (2020)

Silvestrovský špeciál (2020)

14. séria (2021)

15. séria (2021)

Silvestrovský špeciál (2021)

16. séria (2022)

17. séria (2022)

Referencie 

Televízne relácie Slovenskej televízie
Zábavné televízne programy
Hudobné televízne programy
Talk show
Netball na Hrách Spoločenstva národov 2014

Netball na Hrách Spoločenstva národov 2014 bol netballový turnaj v rámci multišportového podujatia Hier Spoločenstva národov 2014. Konal sa v Glasgowe, v Škótsku od 24. júla3. augusta 2014, za účasti 12 tímov. Netballový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1998 a toto bolo jeho 5. vydanie. Zápasy sa hrali v dvoch arénach: Scottish Exhibition and Conference Centre a The SSE Hydro. Svoj druhý titul na hrách dosiahlo družstvo Austrálie, ktoré vo finále zvíťazilo nad Novým Zélandom.

Kvalifikácia 

Pozzn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA v roku 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Netball na stránke Hier Spoločenstva národov 2014 
 Netball na Hrách Spoločenstva národov 2014 na stránke todor66.com 
 Netball na Hrách Spoločenstva národov 2014 na stránke altiusdirectory.com 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej netballovej federácie 

Netball v 2014
Netball na Hrách Spoločenstva národov
Hry Spoločenstva národov 2014
Ragby na Hrách Spoločenstva národov

Ragby na Hrách Spoločenstva národov je ragbyový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Hier Spoločenstva národov. Hry Spoločenstva národov organizuje Federácia Hier Spoločenstva národov (CGF). Do programu hier bol turnaj prvýkrát zaradený na 16. Hrách Spoločenstva národov v roku 1998 v malajzijskom Kuala Lumpur, vtedy iba v mužskej kategórii. Odvtedy sa sa na ňom predstavuje pravidelne a to iba v sedmičkovej verzii ragby. Turnaju dominuje družstvo , ktoré zvíťazilo 5-krát. Ženský turnaj mal premiéru až na 21. Hrách Spoločenstva národov v roku 2018 v austrálskom Gold Coast.

Mužský turnaj

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženský turnaj

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Referencie

Pozri aj 
 Ragby na Letných olympijských hrách
 Majstrovstvá sveta v ragby

Zdroje 
 Ragby na oficiálnej stránke Federácie Hier Spoločenstva národov 
 Ragbyový turnaj Hier Spoločensktva národov na stránke the-sport.org 

Hry Spoločenstva národov
Ragbyové súťaže
Majstrovstvá Afriky v korfbale

Majstrovstvá Afriky v korfbale je vrcholné africké podujatie národných tímov v korfbale, ktoré riadi Africká korfbalová federácia (IKF Africa). Prvý turnaj bol zorganizovaný v roku 2010 v Zimbabwe. Majstrovstvá prebiehajú s 4-ročnou periodicitou. V všetkých troch konaných turnajoch zvíťazilo družstvo .

Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikačné podujatie na majstrovstvá sveta. Ešte pred prvým konaným turnajom afrického šampionátu sa v roku 2006 uskutočnil v Pretorii kvalifikačný (play-off) zápas o afrického účastníka na Majstrovstvá sveta 2007. Po výhre  nad Zimbabwe sa ním stala Južná Afrika.

Zoznam

Medailová bilanca družstiev

Referencie

Zdroje 
 Majstrovstvá Afriky na oficiálnej stránke Medzinárodnej korfbalovej federácie 
 Majstrovstvá Afriky na archívnej stránke Medzinárodnej korfbalovej federácie
Majstrovstvá Oceánie vo futsale 2014

Majstrovstvá Oceánie vo futsale 2014 boli v poradí 10. Majstrovstvá Oceánie vo futsale mužov, ktoré organizuje Oceánska futbalová konfederácia (OFC). Konali sa v meste Nouméa, v Novej Kaledónii od 12.16. augusta 2014, za účasti 5 tímov. Keďže sa turnaja zúčastnilo aj družstvo Ázijskej futbalovej federácie, turnaj niesol názov Majstrovstvá Oceánie Invitational. Dejiskom turnaja bola aréna Arène du Sud s kapacitou 2 740 divákov. Turnaj pozostáva iba z jedinej skupiny bez následného play-off. Titul získala priemiérovo Malajzia.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke uvádza umiestnenie v medzinárodnom rebríčku k augustu 2014.

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Oceánie 2014 na oficiálnej stránke Oceánskej futbalovej federácie 
 Majstrovstvá Oceánie na stránke futsalportal.com 

Futsal v 2014
Majstrovstvá Oceánie vo futsale
Futsal
Ella Hendersonová

Gabriella Michelle „Ella“ Henderson (* 12. január 1996 Tetney, Anglicko, Spojené kráľovstvo) je anglická speváčka a skladateľka. Bola finalistkou 9. série speváckej súťaže The X Factor Veľká Británia v roku 2012. Skončila na 6. mieste, ale bola favoritkou na víťazstvo. Následne podpísala zmluvu s nahrávacou spoločnosťou Syco Music.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka

Anglickí speváci-skladatelia
Anglickí skladatelia modernej hudby
Anglické popové speváčky
Anglické R&B speváčky
Anglické soulové speváčky
Citrát železito-amónny

Citrát železito-amónny (podľa najnovšieho názvoslovia IUPAC citrát amónno-železitý) je podvojná soľ kyseliny citrónovej (býva označovaný ako prídavná látka E 381) a používa sa ako regulátor kyslosti. Je to červenohnedá až tmavohnedá prášková látka, ktorá je dobre rozpustná vo vode.

Molekulárny vzorec citrátu železito-amónneho je variabilný. Môže byť pripravený pridaním hydroxidu železitého (Fe(OH)3) do vodného roztoku kyseliny citrónovej a amoniaku.

V lekárstve sa citrát železito-amónny používa ako kontrastná látka. Používa sa aj ako hemostatický liek.

Iné použitie pre citrát železito-amónny je čistenie vody a v kombinácii s ferikyanidom draselným na tlač nazývanú kyanotypia. Používa sa ako redukčné činidlo kovových solí nízkej aktivity, ako je zlato a striebro.

Externý odkaz 
 E381

Zdroj 

Železito-amónny
Fotografické chemikálie
Potravinárske aditíva
V08 – Kontrastné látky
Zlúčeniny amoniaku
Zlúčeniny železa
Majstrovstvá sveta v softbale žien 2014

Majstrovstvá sveta v softbale žien 2014 boli v poradí 14. majstrovstvá sveta v softbale žien, ktoré organizuje Svetová bejzbalová a softbalová konfederácia (WBSC). Doteraz turnaj organizovala Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v Haarleme v Holandsku od 15. do 24. augusta 2014, za účasti 16 tímov. Holandsko bolo deviatou krajinou a prvou európskou, ktorá organizovala svetový šampionát žien. Zápasy sa hrali na štadióne Nol Houtkamp sportpark a jeho dvoch ihriskách s celkovou kapacitou 3 200 divákov (hlavné ihrisko má kapacitu 2 500 divákov). Titul obhájilo Japonsko, ktoré vo finále zvíťazilo nad družstvom USA.

Kvalifikácia

Nasadenie do skupín

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

1. kolo

2. kolo

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2014 /
 MS 2014 na oficiálnej stránke ISF 
 MS 2014 na štatistickej stránke ISF 
 MS 2014 na stránke Českej softbalovej asociácie 
 Oficiálna stránka Svetovej bejzbalovej a softbalovej konfederácie 

Softbal v 2014
Majstrovstvá sveta v softbale žien
Softbal
2014 v Holandsku
Haarlem
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2014

Majstrovstvá sveta v basketbale mužov 2014 boli v poradí 17. Majstrovstvá sveta v basketbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konali sa v šiestich španielskych mestách: Madrid, Barcelona, Sevilla, Barakaldo, Granada a Las Palmas de Gran Canaria od 30. augusta14. septembra 2014, za účasti 24 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Fínska a Ukrajiny. Španielsko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov druhýkrát, predtým hostilo turnaj v roku 1986. Titul obhájilo družstvo , ktoré vo finále zvíťazilo nad .

Turnaj bol zároveň jedným z kvalifikačných podujatí na basketbalový turnaj Letných olympijských hier 2016. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

Voľby organizátora 
V januári 2008 FIBA vyhlásila kandidátsku súťaž o organizátora majstrovstiev sveta 2014. O hosťovanie turnaja prejavilo záujem 9 krajín: Čína, Dánsko, Francúzsko, Grécko, Katar, Rusko, Saudská Arábia, Španielsko a Taliansko. Do užšieho výberu zaradila FIBA 3 krajiny: Čínu, Španielsko a Taliansko. V hlasovaní bola v prvom kole vyradená Čína a v druhom kole hlasovania v máji 2009 zvíťazilo Španielsko s 11 hlasmi pred Talianskom s 8 hlasmi.

Na majstrovstvách sa hralo s novou loptou Molten GL7, ktorá bola prvýkrát vyvinutá špeciálne pre niektoré z vrcholných basketbalových podujatí.

Kvalifikácia

Arény

Nasadenie do výkonnostných košov 
FIBA nasadila pred žrebovaním skupín tímy do nasledujúcich výkonnostných košov, v ktorom zohľadnila v 1. koši umiestnenie vo svetovom rebríčku a v ostatných košoch geografické zadelenie a výkonnostné kritéria:

Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A 
Granada

Skupina B 
Sevilla

Skupina C 
Barakaldo

Skupina D 
Las Palmas de Gran Canaria

Play-off 
Madrid, Barcelona

Osemfinále

Štvrťfinále

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 MS 2014 na oficiálnej stránke FIBA /
 MS 2014 na stránke Španielskej basketbalovej federácie 
 MS 2014 na archívnej stránke FIBA 
 MS 2014 na stránke todor66.com 
 MS 2014 na stránke linguasport.com 

Basketbal v 2014
Majstrovstvá sveta v basketbale mužov
Basketbal
2014 v Španielsku
Ivan Dubnička

Ivan Dubnička (* 12. január 1961, Púchov – † 8. august 2014) slovenský kulturológ, politológ a publicista.

Život 
Narodil sa 12. januára 1961 v Púchove. V rokoch 1983 až 1990 pracoval v Ústredí umeleckých remesiel v Bratislave. V rokoch 19881993 absolvoval odbor Teória a riadenie kultúry na Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 19951996 pracoval v Regionálnom kultúrnom stredisku v Pezinku a v rokoch 19961997 v Centre voľného času ESKO v Bratislave. Do roku 2004 pracoval v Stredisku záujmovej činnosti s environmentálnym zameraním pri Bratislavskej ZŠ Bieloruská. V rokoch 1998 až 2000 absolvoval na Univerzite Komenského doplnkové pedagogické minimum a v rokoch 2000 až 2003 doktorandské štúdium). Rigoróznu prácu obhájil na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre v roku 2004. Od roku 2004 pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre, od roku 2007 ako vedúci Katedry politológie a európskych štúdií. Od roku 2007 docent. Zomrel 8. augusta 2014 po chorobe.

Dielo 
Autor piatich monografií, desiatok odborných a vedeckých štúdií, recenzií, komentárov a článkov popularizujúcich vedu, spoluautor učebníc pre základné, stredné a vysoké školy.
DUBNIČKA, I.: Prírodný svet Indiánov (s ilustráciami Bohuša Šikulinca). Bratislava: PaRPRES, 1998. 162 s. ISBN 80-88-789-27-3.
DUBNIČKA, I.: Kulturológia a environmentalistika a ich výchovné aspekty. Acta culturologica. zv. č. 9. Bratislava: UK FF, 2003. 102 s. ISBN 80-88901-74-X. (Monografia je zaradená do Slovenského národného korpusu v Jazykovednom ústave Ľudovíta Štúra SAV v Bratislave.)
DUBNIČKA, I.: Kultúra a environmentálna kríza. Nitra: UKF FF, 2007. 486 s. ISBN 80- 8094-034-7. (Ocenenia monografie: Cena rektora FF UKF za publikačné a iné tvorivé aktivity v kategórii Monografické diela v slovenskom jazyku, prémia Literárneho fondu za vedeckú a odbornú literatúru za rok 2007 v kategórii spoločenské vedy.)
DUBNIČKA, I.: Mravy, šelmy a vegetariáni. Nitra: UKF FF, 2007. 316 s. ISBN 978-80- 8094-228-1.
DUBNIČKA, I.: Misa Mäsa. Bratislava: Karpaty-Inforpress, 2012. 240 s. ISBN 978-80-968533-9-7

Zdroje 
 http://www.kpes.ff.ukf.sk/dubnicka_ivan.html
 http://www.ff.ukf.sk/index.php/udalosti/633-interdisciplinarne-dialogy
 https://www.ukf.sk/dokumenty/ouniverzite/nascas/2007-06.pdf

Osobnosti z Púchova
Slovenskí politológovia
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Zámok Týnec

Zámok Týnec je barokový zámok uprostred obce Týnec, ležiacej juhozápadne od Klatov smerom na Železnú Rudu. Patrí medzi prvé príklady vrcholne barokových sídiel v Čechách.

Dejiny
zámok zo začiatku 18. storočia bol postavený podľa plánov barokového architekta Giovanniho Battisty Alliprandiho rodom Kolovratov]. Výstavbu zámku začal krátko po roku 1700 Maxmilián Norbert z Kolovrat (prebiehala v rokoch 1704 až 1710) a do dnešnej podoby ho približne v roku 1760 upravil jeho syn Jan Josef Krakovský z Kolovrat. Zámok bol pôvodne obklopený francúzskym parkom, ktorý bol v 19. storočí pretvorený na anglický park.

V roku 1927 Jindřich Kolovrat-Krakovský predal zámok Jaroslavovi Polívkovi, ktorý ho prestaval na luxusný hotel, ktorý však čoskoro skrachoval. V roku ho 1935 kúpila Mestská sporiteľňa vo Velvaroch a v roku 1937 ho získal Spolek pro péči o sirotky  v Prahe, ktorý tu prevádzkoval sirotinec. Od roku 1951 mala zámok v držbe pražská evangelická církev metodistická, ktorá tu prevádzkovala útulok pre telesne postihnuté deti. Neskôr bol zámok v štátnom vlastníctve a slúžil armáde. Po roku 1989 bol zámok reštituovaný a následné predaný firme, ktorá ho zastavila banke. V roku 2000 zámok kúpil zberateľ umenia Jan Pelánek, ktorý začal jeho postupnú rekonštrukciu.

V máji 2014 bol zámok zapísaný na zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky.

Referencie

Externé odkazy 
 Zamektynec.cz
 Týnec na stránkach Hrady.cz
 Miloš Solar: Nádej pre pamiatku, prísľub pre výtvarné umenie - Zámok Týnec u Klatov, Dejiny a súčasnosť, 8/2005

Zdroj 

Národné kultúrne pamiatky v Plzenskom kraji
Týnec
Týnec
Áno, šéfe!

Áno, šéfe! je televízny program, ktorý sa zaoberá gastronómiou. Reláciu vysielala televízia JOJ, premiéra programu začala v marci 2011. Prvá séria ukončila premiéru vysielania v máji 2011. Pre Tv JOJ ju vytvotila Leon production . Reláciou sprevádzal a moderoval ju známy šéfkuchár Jaroslav Žídek. Námetom je britský program Ramsay’s kitchen nightmares ocenený cenou BAFTA a Grammy.

Série

Referencie

Externé odkazy 
 O Áno šéfe!
 Čsfd.cz

Gastronomické televízne programy
Zábavné televízne programy
Televízne relácie TV JOJ
Jaroslav Žídek

Jaroslav Žídek (* 1970, Praha) je český šéfkuchár pôsobiaci na Slovensku.

Život 
Strednú školu absolvoval v odbore kuchár (kuchár pre lôžkové a jedálenské vozne). Ako kuchár/šéfkuchár pôsobil vo viacerých krajinách: Česko, Švédsko, Dánsko, Nórsko, Anglicko, Taliansko, Francúzsko, Španielsko, Slovensko. Od roku 2003 do roku 2011 pôsobil v reštaurácii Camouflage v Erdödyho palác na Ventúrskej ulici, ktorá získala viacero ocenení (2 čapice - Gault Millau, 2,5 F - Der Feinschmecker, Trend Top najlepšia reštaurácia na Slovensku: 2007 - 2010). V roku 2012 si otvoril reštauráciu v hoteli Albrecht. Od februára 2017 pôsobí ako šéfkuchár reštaurácie Riverbank, ktorá je súčasťou bratislavského hotela Grand Hotel River Park.

Ocenenia 
 2008 Gurmán Award, cena spoločnosti Gurmán club, ktorá je vydavateľom bedekeru Gurmán na Slovensku  
 2009 Gurmán Award
 2010 Gurmán Award

Knihy 
 2008 Šéfkuchár v paláci, Ikar, ISBN 978-80-551-1973-1, (2. vyd., 2011, ISBN 978-80-551-2122-2).
 2012 Nebíčko v papuľke, ani šéfkuchár nemá recept na všetko!, Ikar, ISBN 978-80-551-3248-8.
 2013 Nebíčko v papuľke 2, ani šéfkuchár nemá recept na všetko!, Ikar, ISBN 978-80-551-3606-6.

Televízia 
 2011 Áno, šéfe! 
 2011 Nebíčko v papuľke

Referencie

Externé odkazy 
 Jaroslav Žídek - Reštaurácia Albrecht
 Podnik v kríze nemá šetriť, tvrdí šéfkuchár Žídek - časopis Horeca

Narodenia v 1970
Kuchári
Slovenskí televízni moderátori