joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Milena Minichová

Milena Minichová (* 12. február 1982, Košice) je slovenská divadelná a filmová herečka.

Život 
Narodila sa v Košiciach. Navštevovala základnú školu Dargovských hrdinov v Humennom, kde prežila časť svojho detstva. V rokoch 1996 – 2002 absolvovala štúdium na Konzervatóriu v Košiciach, hudobno–dramatický odbor, v  rokoch 2003 – 2007 absolvovala štúdium na VŠMU. Účinkovala v SND, Divadle Astorka, Divadle Aréna, RND, BDT a v Martinskom SKD. Momentálne účinkuje v slovenských a českých seriáloch. Má dve deti a žije v Bratislave.

Filmografia

Filmy 
 2008: Prekvapenie
 2008: Malé oslavy
 2007: Dark spirits
 2005: Doblba

TV seriály 
 2022: Svätý Max (epizódna postava)
 2022: Šťastní vs Šťastní
 2021: Bola raz jedna škola
 2020: Nový život
 2019: Hniezdo
 2019: Za sklom
 2017: Trpaslík
 2015: Kukučka
 2014: Ochrancovia
 2011: Druhý dych
 2010: Aféry
 2009: Vyprávěj
 2008: Panelák
 2008: Mafstory
 2008: Mesto tieňov
 2007: Ordinácia v ružovej záhrade

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka

Zdroj 

 www.milenaminichova.sk

Slovenské divadelné herečky
Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti z Košíc
Luna 7

Luna 7 bola sovietska sonda druhej generácie z programu Luna, ktorá mala mäkko pristáť na Mesiaci. V evidencii COSPAR dostala označenie 1965-077A. Ani táto misia tretej z Lún (s prezývkou aj ako Luník) v roku 1965, nebola úspešná, sonda dopadla príliš tvrdo.

Opis sondy 
Oproti sondám prvej generácie (Luna 1 – 3) bol tento E typ vybavený systémami na korekcie a zníženie rýchlosti letu. Vlastná hmotnosť bola 1 506 kg. Bola obdobne ako iné trojosovo stabilizovaná, jej hlavná časť bola guľová nádrž s okysličovadlom, na nej bola palivová nádrž. Sonda mala namontované puzdro s nafukovacím ochranným krytom a raketový motor. Aj túto sondu vyrobilo konštrukčné stredisko OKB-1, dnešné RKK Energija.

Priebeh letu

Po štarte 
Štart nosnej rakety Molnija so sondou bol ráno 4. októbra 1965 z kozmodrómu Bajkonur. Najskôr bola vynesená na nízku obežnú dráhu 129 – 286 km nad Zemou – (tiež uvádzaná ako parkovacia).

Druhá časť letu 
Počas druhého letového dňa bol zapnutý korekčný raketový motor. Oproti predchádzajúcej Lune tentoraz pracoval správne a sonda bola navedená na Mesiac.

Neúspech v závere 
Večer 7. októbra po 3,5 dňoch letu sa malo uskutočniť mäkké pristátie na povrchu. Brzdiaci motor bol však zapnutý namiesto potrebných 48 sekúnd pred okamihom pristátia o 50 minút skôr. Po tejto chybe sa sonda zrútila na povrch Mesiaca v oblasti Oceanus Procellarum, západne od krátera Kepler.

Pozri aj 
 Program Luna

Externé odkazy 
 Luny jednotlivo
 Luna 7 na Space

Zdroj 

 

Program Luna
Mesačné sondy
Neúspešné sondy
Kozmonautika v 1965
Majstrovstvá sveta v korfbale do 23 rokov 2004

Majstrovstvá sveta v korfbale do 23 rokov 2004 boli v poradí 4. majstrovstvá sveta v korfbale do 23 rokov, ktoré organizuje Medzinárodná korfbalová federácia (IKF). Konali sa od 31. októbra7. novembra 2004 v Duisburgu, v Nemecku, za účasti 10 tímov. Nováčikmi turnaja boli tímy Ruska a Hongkongu. Zápasy sa odohrali v aréne Sporthalle Krefelder Straße s kapacitou pre 2 300 divákov. Titul štvrtýkrát za sebou získalo Holandsko, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad Belgickom.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS do 23 2004 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej korfbalovej federácie 
 Oficiálna stránka Nemeckého korfbalového zväzu

Zdroje 
 MS do 23 2004 na oficiálnej stránke Medzinárodnej korfbalovej federácie 
 MS do 23 2004 na stránke adler-rauxel.de 

Korfbal v 2004
Majstrovstvá sveta v korfbale do 23 rokov
Korfbal
World of Warcraft: Mists of Pandaria

World of Warcraft: Mists of Pandaria (skracované ako MoP) je štvrtý oficiálny datadisk zo série MMORPG World of Warcraft. Datadisk zvýšil maximálnu úroveň postavy na 90, priniesol novú rasu Pandaren a novú špecializáciu Monk. Ústredným motívom Pandarie je boj medzi Alianciou a Hordou, kde zdrojom konfliktu sú práve Pandareni.

Informácie o datadisku 
Na hranie je nutné mať nainštalované:
 World of Warcraft
 World of Warcraft - The Burning Crusade
 World of Warcraft - Wrath of the Lich King
 World of Warcraft - Cataclysm
Celá hra na harddisku zaberá 26,9 GB.

Nové možnosti 
Nainštalovaním datadisku World of Warcraft: Mists of Pandaria sa v hre (okrem už vyššie spomenutých) prejavia nasledovné nové možnosti:
 Patch datadisku je 5.0
 Pôvodným špecializáciám (classom) pribudnú nové kúzla (spelly)
 Nové dungeony:
 Scholomace heroic
 Scarlet Monastery heroic
 Temple of the Jade Serpent
 Stormshout Brewery
 Shado-pan Monastery
 Pribudnú nové recepty do profesií, ale žiadna nová profesia
 Nové zóny:
 The Jade forest (85 - 87)
 Valley of the four Winds (86 - 87)
 Krasarang Wilds (86 - 90)
 Kun-Lai Summit (86 - 88)
 Townlong Steppes (88 - 90)
 Dread Wastes (89 - 90)
 Valle of eternal Blossoms (90)
 The Wandering Isle (1 - 10)
 Nová PVP aréna:
 Tol’vir Proving Grounds
 Nové battlegroundy:
 Temple of Kotmogu
 Silvershard Mine 
 Nové veci (itemy), mounty, achievementy..

Externé odkazy 
 WowHead.com - World of Warcraft databáza
 Battle.net - Mists of Pandaria

World of Warcraft
MMORPG
Počítačové hry
Počítačové hry z 2012

de:World of Warcraft#Mists of Pandaria
it:World of Warcraft#World of Warcraft: Mists of Pandaria
Majstrovstvá Európy v korfbale do 21 rokov

Majstrovstvá Európy v korfbale do 21 rokov sú najvyššie európske podujatie národných družstiev v korfbale v kategórii do 21 rokov, ktoré riadi Medzinárodná korfbalová federácia (IKF). Ich história siaha do roku 1973, kedy sa v Holandsku konali prvé majstrovstvá Európy. Od roku 1982 prebiehajú so 4-ročnou periodicitou. Dominujú v nich tímy Holandska a Belgicka, ktoré vyhrali všetky turnaje. 

Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta do 23 rokov.

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v korfbale do 23 rokov
 Majstrovstvá Európy v korfbale

Externé odkazy 
 ME do 21 rokov na achívnej stránke IKF 
 ME do 21 rokov 2014 na stránke worldkorfball.org

Zdroj 
 História ME do 21 rokov na oficiálnej stránke IKF 

Korfbal
Korfbalové súťaže
Elle Macpherson

Elle Macpherson, rodným menom Eleanor Nancy Gowová (* 29. marca 1964, Sydney, Austrália) je austrálska modelka, herečka a podnikateľka. Počas kariéry v modelingu mala prezývku „The Body“ (Telo).

V roku 1984 sa stretla s Gillesom Bensimonom pri fotení pre časopis Elle. Zosobášili sa v máji 1986 a rozviedli v roku 1989.
Má dvoch synov, Arpada Flynna Alexandra (* 14. február 1998) a Aureliusa Cy Andrea (* 4. február 2003), s bývalým partnerom, francúzskym finančníkom Arpadom Bussonom.

Väčšinou žije v Spojenom kráľovstve spolu so svojimi synmi. Hovorí plynulo po francúzsky a konverzačne po taliansky a španielsky.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 
 Elle Macpherson na ČSFD

Austrálske modelky
Austrálske filmové herečky
Austrálske televízne herečky
Osobnosti zo Sydney
Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2011

Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2011 boli 15. majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia inline skater hockey (IISHF). Konali sa od 9.11. septembra 2011 v Stegersbachu, v Rakúsku, za účasti 7 tímov. Titul získali siedmykrát vo svojej histórii hráči Nemecka. 

Finálový zápas sa hral na 3 tretiny po 15 minút, všetky ostatné zápasy sa hrali s 2 polčasmi po 20 minút.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Skupina o 5.7. miesto

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie 

 oficiálny rozpis turnaja

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2011 
 ME 2011 na oficiálnej stránke IISHF 

Šport v 2011
Muži
Inline skater hockey
Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2005

Majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov 2005 boli 9. majstrovstvá Európy v inline skater hockey mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia inline skater hockey (IISHF). Konali sa od 14.16. októbra 2005 v meste Kaarst, v Nemecku, za účasti 6 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Poľska. Titul získali štvrtýkrát vo svojej histórii hráči Nemecka. 

Spolu s mužskými majstrovstvami sa konali aj juniorské majstrovstvá juniorské, kde po 4-krát zvíťazilo družstvo Nemecka.

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Muži

Juniori

Referencie

Externé odkazy 
 ME 2005 na oficiálnej stránke IISHF 

Šport v 2005
Muži
Inline skater hockey
Generál Jeho Veličenstva

Generál Jeho Veličenstva () je román Daphne du Maurierovej z obdobia občianskej vojny v Anglicku. Svoj tragický životný príbeh rozpráva hlavná hrdinka Honor Harrisová v prvej osobe.

Dej

Mladá, prísne vychovaná dievčina Honor sa zaľúbi do bezočivého kráľovského dôstojníka Richarda Grenvila. Ich láska prekvitá tajne, stretávajú sa na košatom strome v rodinnom sade. Dievčine však hrozí nanútený sobáš s cudzím človekom, a tak ujde za svojím milým. Rodina po menšom škandále pristane na nežiaduci zväzok s Richardom. Krátko pred svadbou dôjde k tragédii – snúbenica sa na cválajúcom koni zrúti do priekopy a ostáva ochrnutá a pripútaná na kreslo. Láska prechádza mnohými peripetiami, ale zostáva zrelšia a spoľahlivejšia. Honor, ktorá našla silu preniesť sa cez vlastnú tragédiu, sa stáva oporou nielen svojmu mužovi, ale aj celej rozvetvenej rodine.

Romány Daphne du Maurier
Knihy z 1946
Sfilmované knihy
Cartagena (Kolumbia)

Cartagena je mesto formálne známe ako Cartagena de Indias alebo Cartagena la Heroica. Leží na severnom pobreží Kolumbie pri Karibskom mori. Žije tu asi 950 000 obyvateľov. 

Mesto založil v roku roku 1533 Pedro de Heredia a bolo pomenované podľa prístavu Cartagena. Pôvodne bolo hlavným centrom osídľovania Ameriky Španielskom. Dnes je ekonomicky vyspelé a je i turistickou destináciou.
 
Stojí tu hrad (Castillo San Felipe de Barajas) postavený v rokoch 1536 – 1657. Okolo starého mesta vedie mohutný múr. V starom meste sa nachádza Palác inkvizície, katedrála, Konvent svätej Kláry (dnes hotel) a jezuitský internát.

Historické centrum mesta je od roku 1984 zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO. 

Na juhu je Bahía de Cartagena (Cartagenský záliv). Má dva vstupy – Bocachia na juhu a Bocagrande na severe.

Cartagena má polohu 10°24‘ severne a 75°30‘ západne. Klíma je tropická. Najvyššia teplota býva nad 24 °C a pod 31 °C. Vlhkosť je okolo 90 %. Dažďové obdobie je najmä v októbri. Zrážky sú približne  za rok.

Partnerské mestá 
  Cádiz, Španielsko, 1986
  Cartagena, Španielsko
  Ciudad de Guatemala, Guatemala, 1986
  Coral Gables, Florida, USA
  Manila, Filipíny, 1986
  Saint Augustine,  Florida, USA, 1986
  San Juan, Portoriko
  San Salvador, Salvádor

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Cartagena na stránke UNESCO

Zdroj 

Lokality Svetového dedičstva v Kolumbii
Mestá v Kolumbii
Prístavné mestá Karibského mora
Sigrid Dušeková

PD Dr. habil. Sigrid Dušeková, rodená Albertová (* 18. september 1937 – † 21. november 2009) bola nemecká archeologička.

V rokoch 1990 - 1992 bola riaditeľkou Múzea prehistórie Durínska, v období 1992 - 2003 Krajinskou archeologičkou Durínska.

Venovala sa najmä vzťahom Slovanov a Nemcov. V tejto oblasti publikovala viacero odborných prác.

Dielo (Výber) 
 Römische Handwerker im germanischen Thüringen. 2 Bände, Theiss, Stuttgart 1992, ISBN 978-3-8062-1062-0
 Ur- und Frühgeschichte Thüringens. Theiss, Stuttgart 1999, ISBN 978-3-8062-1504-5

Externé odkazy 
 Nekrológ Sigrid Dušek na www.archaeologie-online.de 

Narodenia v 1937
Úmrtia v 2009
Nemeckí archeológovia
Nemeckí autori náučnej literatúry
Stanley (hudobník)

Stanley, celým menom Stanislav Šášky (* 13. január 1970, Bratislava† 27. november 2016) bol slovenský gospelový a folkový hudobník, kníhkupec a knihovník Univerzitnej knižnice v Bratislave. Jeho brat bol novinár a textár Miroslav Šášky, ich otec Ladislav Šášky bol historik.

Diskografia 
 1995: Stanley - Stanley - MC
 1997: Rozlúčka - Kapucíni & Stanley - Cantate, MC, CD
 2002: Singel - Stanley
 2002: Kopa prázdnych slov - Kapucíni & Stanley - BBtech, MC, CD
 2005: Všetkými desiatimi - Kapucíni & Stanley - Minor, CD
 2006: Live v Sečovciach 2005 - Kapucíni & Stanley - CD
 2006: 30tri - Kapucíni & Stanley - Minor, CD
 2009: Túžby - Kapucíni & Stanley - Minor, CD
 2011: Trubadúrova spoveď - Stanley - Michal Hirko, 2CD
 2015: Žiť sa má - Kapucíni & Stanley - Minor, CD

Literatúra 
 Hirko, Michal: Stanley - Ešte sme neskončili, Cavolo, 2019, ISBN 978-80-973364-0-0.
 Hirko, Michal a kolektív: Spevník - Kapucíni & Stanley, Cavolo, 2020, ISBN 978-80-973364-1-7, kniha vyšla 20. apríla 2020 spevník obsahuje 213 piesní ako bonus sú pridané texty interpretov a skupín: Felice, Michal a Lukáš Hirko, Milan Majda, Jakubrafael Blahoslav Patay.

Referencie

Externé odkazy 
 Gospel párty - Stanley, Kapucíni, TV Lux
 Videorozhovor k vydaniu albumu Trubadúrova spoveď

Slovenskí country speváci
Slovenskí folkoví speváci
Slovenskí gospeloví speváci
Kresťanskí speváci
Kresťanskí hudobníci
Slovenskí speváci-skladatelia
Slovenskí skladatelia modernej hudby
Kresťanskí hudobní skladatelia
Osobnosti z Bratislavy
Ján Dobrík

Ján Dobrík (* 9. január 1985, Banská Bystrica, ČSSR) je slovenský herec s angažmánom v Žilinskom divadle. Študoval na VŠMU v Bratislave. Účinkuje v niekoľkých slovenských seriáloch.

Filmografia

TV seriály  
 2008: Panelák
 2009: Prvé oddelenie
 2011: Nevinní
 2011: Druhý Dych
 2014: Divoké kone
 2018: Som mama
 2020: Nový život
 2020: Červené pásky
 2021: Nemocnica
 2022: Svätý Max (epizódna postava)
 2022: Hranica (Dalibor Otčenáš Pašerák)

Referencie

Externé odkazy

Zdroj 
 Ján Dobrík na stránke Mestského divadla v Žiline

Absolventi Vysokej školy múzických umení
Slovenskí filmoví herci
Slovenskí divadelní herci
Osobnosti z Banskej Bystrice
Lockheed C-130 Hercules

Lockheed C-130 Hercules je štvormotorové vojenské transportné lietadlo, vyrábané spoločnosťou Lockheed Martin. Vďaka schopnosti pristáť na akomkoľvek povrchu bolo pôvodne navrhnuté ako vojenské lekárske a nákladné dopravné lietadlo. V súčasnosti sa využíva na transport vojakov, výzbroje a vybavenia, pátracie a záchranné akcie, vedecký výskum, prieskum počasia a aj ako protipožiarne lietadlo. V službe je viac ako 40 verzií slúžiacich v asi 60 krajinách. 

Lockheed C-130 Hercules bol prvýkrát bol zavedený do výzbroje v roku 1955 Spojenými štátmi americkými, neskôr aj Austráliou a inými, prevažne západnými krajinami. Počas svojej služby sa C-130 zúčastnil na nespočetnom množstve vojenských a civilných operácií. Hercules má najdlhšiu výrobnú sériu vojenského lietadla v histórii. V roku 2007 sa stal piatym najpoužívanejším lietadlom United States Air Force.

Špecifikácie (C-130H)

Technické údaje 
    
  Posádka: 4–6
  Kapacita: 20 000 kg nákladu alebo: 92 cestujúcích alebo 64 vojakov / 74 ranených
  Rozpätie: 40,4 m
  Dĺžka: 29,8 m
  Výška: 11,6 m
  Nosná plocha: 162,1 m²
  Hmotnosť prázdneho stroja: 37 650 kg
  Užitočné zaťaženie: 32 650 kg
  Maximálna vzletová hmotnosť: 70 300 kg
  Pohonné jednotky: 4× turbovrtuľový motor Allison T56-A-15, každý o výkone 3210 kW

Výkony 
    
  Maximálna rýchlosť: 640 km/h
  Cestovná rýchlosť: 540 km/h
  Dolet: 3800 km
  Dostup: 10 000 m

Iné projekty 

Vojenské dopravné lietadlá
Transportné lietadlá USA
Lietadlá Lockheed
Tankovanie počas letu
Kapucíni & Stanley

Kapucíni & Stanley je slovenská hudobná skupina. Skupina bola tvorená z hudobnej skupiny Kapucíni a hudobníka Stanleyho. Vznikli v roku 1995 . Okrem spoločných vystúpení vystupovali a vystupujú aj sólovo.

Členovia  
  Stanley - Stanislav Šášky, † 27.11.2016 – gitara, spev, 
 Ondrej „Lazar“ Tkáč - ústna harmonika, drumbľa, fujara, spev
 Ján „Félix“ Tkáč - spev 
 Norbert Pšenčík - bicie
 Michal Hirko - spev, gitara, manažér, kamera
 Lukáš Hirko - basgitara
 Marián Turňa - basgitara, akordeón
 Ondrej Gorazd Veselovský - husle, mandolína
 Marek Pastirik - saxofón
 Milan Majda
 Viťo Buček
 Pavol Smolka 
 Vladimír Mrazko 
 Marek Hirko
 Július Žatko 
 Pavol Jambor 
 Milan Haško
 Ondrej Veselovský
 Marek Pastírik

Aktuálna zostava  
 Ondrej „Lazar“ Tkáč
 Ján „Félix“ Tkáč
 Norbert Pšenčík
 Michal Hirko
 Lukáš Hirko

Ocenenia 
 Aurel 2005 v kategórii gospel

Diskografia 
 1997: Rozlúčka - Kapucíni & Stanley – Cantate, MC, CD
 2002: Kopa prázdnych slov - Kapucíni & Stanley – BBtech, MC, CD
 2005: Všetkými desiatimi - Kapucíni & Stanley – Minor, CD
 2006: Live v Sečovciach 2005 - Kapucíni & Stanley - , CD
 2006: 30tri - Kapucíni & Stanley – Minor, CD
 2009: Túžby - Kapucíni & Stanley – Minor, CD
 2011: Trubadúrova spoveď - Stanley - Vydavateľstvo Michal Hirko, 2CD
 2015: Žiť sa má - Kapucíni & Stanley - Minor, CD
 2016:  Kapucíni 1991/2009 - Minor, 4CD (na štyroch cd sa nachádza výber skladieb z albumov: Ak chceš ísť za ním (1991), To je život (1994), Prosím, nepýtaj sa ma (1996), Rozlúčka (1997), inak (2000), Kopa prázdnych slov (2002), Všetkými desiatimi (2005), 30tri (2006) a Túžby (2009))
 2019: Jeden z nás - Kapucíni / Michal Hirko / Stanley / Felice - Minor, CD (na albume sa nachádza sedem vianočných piesní, výber piesní z predchádzajúcich albumov a pieseň Vinšovačka pre rádio Lumen)

Kompilácie 
 Bez Teba niet neba II. - Lux communication - CD, 2004, 08. Fujara - Kapucíni & Stanley .
 Bez Teba niet neba III. - Lux communication - CD + DVD, 2007, 10. Babie leto - Kapucíni, dvd: 17. Babie leto - Kapucíni & Stanley.
 Bez Teba niet neba IV. - Lux - CD + DVD, 2010, 04. Synovia svetla - Kapucíni & Stanley.

 Knihy 
 Hirko, Michal a kolektív: Spevník - Kapucíni & Stanley'', Cavolo , 2020, ISBN 978-80-973364-1-7, kniha vyšla 20. apríla 2020 spevník obsahuje 213 piesní  ako bonus sú pridané texty interpretov a skupín: Felice, Michal a Lukáš Hirko, Milan Majda, Jakubrafael Blahoslav Patay .

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky - www.kapucini-stanley.sk
 Kapucíni & Stanley na facebooku
 Kapucíni a Stanley majú 20 rokov. Odohrajú narodeninové turné
 Kapela je ako manželstvo, tvrdí Stanley. Kapucíni s ním jubilujú

Slovenské hudobné skupiny
Kresťanské hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1995
Zoznam kráľov Argosu

Grécke mýty hovoria, že prvým kráľom Argu bol Inachos boh rovnomennej rieky, syn najstaršieho z Titanov Ókeana a morskej bohyne Tethys. Toto obdobie sa podľa tradície kladie približne do roku 2000 pred Kr. Po potope, ktorú najvyšší boh Zeus zoslal na ľudstvo, sa Deukalión so svojou ženou Pyrrhou stali zakladateľmi nového ľudského rodu. Potopu prežil aj ľud, ktorí sa ukryl vo vysokých horách.

Inachos po potope vykopal v Argu kanály, ktorými odviedol všetky stojaté vody do mora a tak sa ľudia mohli v Argu tiež usadiť. Jeho syn Foróneus sa následne stal kráľom Argu. Podľa starovekých argejských povestí nedal Titan Prometeus prvý ľuďom oheň, ale bol ním práve Foróneus, ktorý objavil používanie ohňa a bol prvý ktorý usadil ľudí v spoločných osadách a naučil ich rozličným remeslám.  Jeho následníci sú uvedení v tabuľke najstarších kráľov Argu.

Zoznam najstarších kráľov

Argos rozdelený do troch kráľovstiev 
Za vlády  Anaxagora sa argejské kráľovstvo rozdelilo na tri nezávislé kráľovstvá. Časť jeho kráľovstva si rozdelili jeho bratia Melampous a Bias za to, že Melampous vyliečil posadnuté ženy v krajine, s ktorými si nevedeli poradiť.

Vláda Heraklovcov v Argu 

Posledný vládca obdobia troch kráľovstiev v Argu Tisamenos vládol len tri roky, lebo na Peloponéz sa po tvrdých bojoch prebojovali prapravnuci Herakla, Temenos, Kresfontes a Aristodémos a po vláde vetvy potomkov Pelopa obnovili vládu Heraklovcov. Dobytý Peloponéz si potom víťazi rozdelili žrebom. Temenos dostal Argos, Kresfontes Messéniu a Lakónia pripadla deťom Aristodema dvojičkám Eurysthenovi a Proklovi, lebo Aristodema počas záverečných bojov zabil blesk.

Dnešní historici dobytie Peloponézu približne dve generácie po trójskej vojne potvrdzujú. Bol to starogrécky kmeň Dórov, ktorý okolo roku 1200 pred Kr. zničil centrá mykénskej kultúry a pôvodné achájske obyvateľstvo si buď podrobil, alebo ho vyhnal.

Referencie

Zdroje 
 
 Zoznam kráľov Argu
 Argos

Argos
Grécka mytológia
Argos
Šimon Pánek

Šimon Pánek (* 27. december 1967, Praha) je český politický aktivista a humanitárny manažér, jeden zo zakladateľov humanitárnej organizácie Člověk v tísni. V súčasnosti je aj jej riaditeľom. Bol jedným z najznámejších študentských vodcov Nežnej revolúcie v roku 1989.

Životopis 
Študoval Prírodovedeckú fakultu Karlovej univerzity, štúdium nedokončil. V roku 1988 bol Šimon Pánek hlavným organizátorom humanitárnej pomoci obetiam zemetrasenia v Arménsku, keď spoločne s Jaromírom Štětinom vyhlásili neoficiálnu materiálnu zbierku na pomoc postihnutým. O rok neskôr, v roku 1989, sa stal jedným zo „študentských vodcov“ Nežnej revolúcie vo vtedajšom Československu. Vymenovali ho do Koordinačného stávkového výboru študentov vysokých škôl a za študentov bol členom Občianskeho fóra. Patril aj do zvláštneho tímu Václava Havla, ktorý rokoval o vytvorení novej demokratickej vlády. Po novembrovej revolúcii bol za Občianske fórum kooptovaný do Federálneho zhromaždenia, čo neprijal. Vo Voľbách do Snemovne národov Federálneho zhromaždenia v roku 1990 bol riadne zvolený do českej časti Snemovne národov Federálneho zhromaždenia (volebný obvod Severomoravský kraj) za Občianske fórum potom, ako ho vyniesli z 13. miesta preferenčné hlasy, ale už v júni 1990 na mandát rezignoval a fakticky ho nevykonával.

V roku 1992 spoluzakladal súkromnú informačnú agentúru Epicentrum, prinášajúcu spravodajstvo z krízových oblastí sveta. V rokoch 1992–1997 pracoval pre Nadáciu Lidových novin. V tomto roku už pôsobil v Kancelárii prezidenta republiky a súčasne sa venoval filmovej produkcii.

V roku 2002 ho rezident Václav Havel na Pražskom hrade vyznamenal medailou Za zásluhy za angažovanosť vo veciach verejných a v roku 2003 získal cenu Evropan roku. Roku 2010 mu občianske združenie Post Bellum udelilo Cenu Paměť národa.

Literatúra 

Marek Benda, Šimon Pánek, Monika Pajerová, Studenti psali revoluci, Praha. Univerzum. 1990, ISBN 80-85207-02-8

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Rozhovor pre BBC
Rozhovor pre Respekt
Šimon Pánek v programe Impulsy Václava Moravce

Zdroj 
 

Pracovníci neziskových organizácií
Poslanci Snemovne národov Federálneho zhromaždenia
Nositelia Medaily Za zásluhy (Česko)
Osobnosti Nežnej revolúcie
Osobnosti z Prahy
Barnov

Barnov alebo Barnov potok je potok v severovýchodnej časti Slovenska, v regióne Horný Zemplín, na území okresov Humenné a Snina. Je to ľavostranný prítok Cirochy s dĺžkou 8,7 km, je tokom VII. rádu. Na hornom toku preteká územím CHKO Vihorlat. Barnov je vodným tokom s prevažne jednostranne rozvinutým povodím, nakoľko (až na jeden) absentujú pravostranné prítoky.

Prameň 
Pramení vo Vihorlatských vrchoch na severozápadnom úpätí vrchu Motrogon (1 017,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 785 m n. m.

Smer toku 
Od prameňa tečie najprv severoseverozápadným smerom, následne sa oblúkom vypnutým na západ stáča a pokračuje severoseverovýchodným smerom. Za hranicou CHKO Vihorlat tečie na krátkom úseku na sever, v blízkosti centra obce Zemplínske Hámre sa stáča a tečie severozápadným smerom. Napokon sa v centre obce Belá nad Cirochou oblúkom stáča k ústiu na sever.

Geomorfologické celky 
Vihorlatské vrchy, podcelok Vihorlat
Beskydské predhorie, podcelok Humenské podolie

Prítoky 
pravostranné: Čierny potok
ľavostranné: prítok z južného svahu Ščobu (865,7 m n. m.), prítok zo severovýchodného úpätia Ščobu, dva prítoky prameniace západne od obce Zemplínske Hámre, prítok zo severoseverovýchodného svahu Ščobu, Topoľné, Kamenný potok

Ústie 
Do Cirochy sa vlieva severne od obce Belá nad Cirochou v nadmorskej výške cca 199,5 m n. m.

Obce 
vojenský obvod Valaškovce
Zemplínske Hámre
Belá nad Cirochou

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Cirochy
Vodné toky v okrese Humenné
Vodné toky v okrese Snina
Patriot Budapest

Patriot Budapest je maďarský mládežnícky hokejový klub hrajúci v sezóne 2012/13 v Rusku sídliacej medzinárodnej Mládežníckej hokejovej lige, ktorá je juniorskou súťažou Kontinentálnej hokejovej ligy.

Aj keď klub má svoje sídlo v Budapešti, na hráčskej súpiske sa nachádza 18 Slovákov, 7 Čechov, 4 Maďari a 1 Rus.

Tréneri 
  Hlavný tréner: Artur Okťabrev
  Asistent trénera: Milan Nový

Referencie

Externé odkazy 
 Webová stránka klubu /

Zdroj 
 

Maďarské hokejové kluby
Mládežnícka hokejová liga
Šport v Budapešti
Juniorský ľadový hokej
Jun Čchi-ho

Jun Čchi-ho (kór. Yun Chi-ho, hangul: 윤치호, hanča: 尹致昊) (* 26. december 1864 - † 9. december 1945) bol kórejský revolucionár, aktivista, pedagóg, politik. Strýko Jun Po-sona, štvrtého prezidenta Kórejskej republiky. Používal aj prezývku Čwaong.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Jun Čchi-ho (po kórejsky)
 Jun Čchi-ho (po kórejsky)
 Písomnosti Jun Čchi-hoa, 1883-1943 (po anglicky)
 Listy Jun Čchi-hoa (po anglicky)

Narodenia v 1864
Úmrtia v 1945
Revolucionári
Politici Kórejskej republiky
Prekladatelia
Odsúdení na trest smrti
Obete samovrážd
Metodisti
Mária Adamcová

Mária Adamcová (* 26. august 1930, Važec) je slovenská operná speváčka, mezzosopranistka.

Životopis 
Svoju umeleckú kariéru začala ako členka SĽUKu. V roku 1955 sa stala sólistkou Opery Štátneho divadla v Košiciach. K jej najvýznamnejším postavám patrili Azucena (Trubadúr, G. Verdi), Amneris (Aida, G. Verdi), Marina Mníšková (Boris Godunov, M.Musorgskij) a ďalšie.

Zdroj 
 

Slovenské operné speváčky
Mezzosopranisti
Členovia Opery Štátneho divadla
Osobnosti z Važca
Milan Adamčiak

PhDr. Milan Adamčiak (* 16. december 1946, Ružomberok† 16. január 2017, Žiar nad Hronom) bol slovenský konceptuálny umelec, autor vizuálnej poézie, hudobník, skladateľ a muzikológ.

Životopis 
Absolvoval Konzervatórium v Žiline a následne Filozofickú fakultu UK v Bratislave (odbor hudobná veda).

V rokoch 1972 až 1992 bol pracovníkom Slovenskej akadémie vied. Venoval sa vizuálnej poézii, grafickým partitúram, akčnému umeniu, performance, experimentálnemu komponovaniu. Bol viceprezidentom Európskeho kultúrneho klubu na Slovensku. Spolu s Petrom Machajdíkom a Michalom Murinom v roku 1989 založil avantgardný súbor Transmusic comp., ktorý okrem množstva vystúpení na Slovensku hral aj na festivaloch v Nemecku, Rakúsku, Česku a pod. Posledné koncerty súboru s Milanom Adamčiakom sa konali na podujatí Art's Birthday 17. januára 2016 v pražskom Veletržnom paláci a na festivale Pohoda 2016.

Žil v Banskej Belej, zomrel v nemocnici v Žiari nad Hronom.

Zo samostatných výstav
1970 Visual Music. V-klub, Dom kultúry, Bratislava
1991 Galéria ARTDECO, Nové Zámky
1992 Galéria Gerulata, Bratislava
1994 – 1995 Galéria Médium II., Ružomberok
2000 Nitrianska galéria, Nitra
2001 Považská galéria, Žilina
2009 Pracovná pamäť: Sviatok stretnutia, Ateliéry Tranzit, Bratislava
2017 Adamčiak, začni!, Slovenská národná galéria, Bratislava
2019 C(age) A(damčiak) G(rygar) / ticho, zvuk, hudba, Galerie Pro arte, Praha

Zdroje 
 Život a dielo Milana Adamčiaka na stránkach Monoskopu

https://www.facebook.com/media/set/?set=a.195372663831865.42378.195366790499119&type=3
https://www.facebook.com/notes/boris-kr%C5%A1%C5%88%C3%A1k/milan-adam%C4%8Diak-obnoven%C3%A9-meno-v-slovenskom-umen%C3%AD/275515179138803

Slovenskí hudobní skladatelia
Slovenskí muzikológovia
Osobnosti z Ružomberka
Krásna Hôrka (Tvrdošín)

Krásna Hôrka je miestna časť Tvrdošína.

Poloha a prírodné pomery
Miestna časť ležiaca na juhozápadnom okraji Tvrdošína na pravom brehu rieky Orava. Geomorfologicky leží na okraji celku Oravská kotlina. Geologicky tvoria podložie hlavne celky bradlového pásma, v menšej miere na juhovýchode aj centrálnokarpatského paleogénu.

Dejiny 
Pôvodne samostatná obec, známa od 15. storočia. Vznikla počas valašskej kolonizácie. V roku 1974 pripojená k mestu Tvrdošín.

Doprava 
Cez Krásnu Hôrku prechádza cesta I. triedy č. 59 a rovnako aj železničná trať č. 181 Kraľovany – Trstená. V obci je osobná železničná stanica.

Osobnosti 
 vdp. Ľudovít Bakoš (1911-1965), rímskokatolícky kňaz a včelár
 Jozef Cieker (1907-1969), slovenský diplomat
 Július Konfal (1897-1982), slovenský lesný odborník
 Ľudovít Kukorelli (1914-1944), slovenský organizátor partizánskych jednotiek
 Mária Kratochvílová (1893-1979), učiteľka a logopedička
 vdp. Alojz Bakoš (1926 -2001), rímskokatolícky kňaz

Referencie 

Tvrdošín
Ján XIII. (pápež)

Ján XIII., vlastným menom Giovanni Crescenzi bol 133. pápežom katolíckej cirkvi. Jeho pontifikát trval od 1. októbra 965 až do jeho smrti 6. septembra 972.

Iné projekty 

Úmrtia v 972
Talianski pápeži
Vall de Boí

Vall de Boí je malé údolie a mesto v španielskej  provincii Lleida v autonómnom spoločenstve Katalánsko. K roku 2006 malo niečo cez tisíc obyvateľov.

Oblasť údolia je známa najmä niekoľkými románskymi kostolmi pochádzajúcimi z 11. – 12. storočia . Väčšina z nich je vo veľmi zachovanom stave. Románske fresky z týchto kostolov sú inštalované v barcelonskom múzeu katalánskeho národného umenia.

V roku 2000 boli kostoly zaradené na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Partnerské mestá 
 Montanera, Taliansko, 2005

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Vall de Boí na stránke UNESCO
 Oficiálna stránka
 Vall de Boí na spanelsko.info

Zdroj 

Obce v Španielsku
Doliny podľa štátu
Lokality Svetového dedičstva v Španielsku
Ladislav Bielik

Ladislav Bielik (* 28. máj 1939, Levice – † 24. marec 1984, Vyšehradské vrchy) bol slovenský fotograf.

Životopis 
Vyštudoval chemickú priemyslovku. S fotografovaním začal počas práce vo Virologickom ústave SAV. V roku 1965 nastúpil do športového týždenníka Štart a o rok neskôr sa stal fotoreportérom denníka Smena. V roku 1968 sa oženil s novinárkou Alicou Malou.

Vrcholom jeho tvorby sú fotografie z ulíc Bratislavy, ktoré urobil počas prvých dní intervencie štátov Varšavskej zmluvy, v auguste 1968. Fotografia „Muž s odhalenou hruďou pred okupačným tankom“ bola v roku 1968 zaradená do výstavnej kolekcie World Press Photo a často je prirovnávaná k fotografii Tank man. Neskôr túto snímku opakovane vyberali do renomovaných súborov najlepších fotografií 20. storočia. V roku 1971 odišiel zo Smeny do Štartu. Po roku 1975 musel, ako jedna z obetí normalizácie, aj z tejto redakcie odísť. Dôvodom boli práve fotografie z intervencie. Živil sa ako fotograf na voľnej nohe. Jeho fotografie sa sporadicky objavovali v časopisoch Štart, Život, Slovenka a denníku Smena. Zahynul na jar 1984 v Maďarsku počas automobilových pretekov pri výkone svojho povolania.

Fotografie Ladislava Bielika objavil jeho mladší syn Peter: "Všetky tieto fotografie, respektíve ich negatívy, som našiel v roku 1989, ako šestnásťročný, v starom ošúchanom kufri v pivnici v paneláku, v ktorom bývame. Domnievam sa, že ich tam ukryl otec, ktorý zrejme nechcel, aby ich niekto zničil alebo ich našli policajti. Stačilo naozaj len veľmi málo a celý tento vzácny dokument mohol byť navždy stratený. Kufor bol totiž značne napadnutý plesňou a negatívy samotné už tiež niesli stopy času. Dnes sú našťastie v dobrej opatere a na bezpečnejšom mieste."

Referencie

Iné projekty 

Osobnosti z Levíc
Slovenskí fotografi
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
DJ Dado

DJ Dado (vlastným menom Flavio Daddato, * 6. január 1967, Miláno, Taliansko) je taliansky disc-jockey a hudobný producent s chorvátskymi koreňmi.

Preslávil sa svojou dance/techno verziou titulnej melódie amerického televízneho seriálu Akty X a cover verziou piesne Legend Of Babel Giorgia Morodera.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 DJ Dado na Discogs

Zdroj 

Talianski dídžeji
Hudobní producenti
Osobnosti z Milána
Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2012

Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale 2012 boli 7. majstrovstvá sveta FIFA vo futsale. Bolo to najvyššie podujatie FIFA vo futsale v roku 2012. Konalo sa od 1.18. novembra 2012 v Bangkoku a Nakhon Ratčasima, v Thajsku, za účasti 24 tímov. Počet účastníkov sa oproti posledným MS zvýšil o 4. Nováčikmi podujatia bolo až 6 tímov: Kuvajt, Kolumbia, Maroko, Mexiko, Panama a Srbsko.

Thajsko vyhralo kandidatúru na MS pred krajinami ako Azerbajdžan, Česko, Čína, Guatemala a Srí Lanka.

Arény 

Hlavný štadión turnajaBangkok Futsal Arena sa nestihol postaviť včas a pre nesplnené bezpečnostné požiadavky boli zápasy presunuté do Huamark Indoor Stadium.

Kvalifikácia

Nasadenie do výkonnostných košov 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku FIFA k 22. októbru 2012
Vyžrebovanie skupín prebehlo 24. augusta 2012.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Skupina E

Skupina F

Play-off

Osemfinále

Štvrťfinále

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Najlepší strelci

Konečné poradie tímov

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2012 na stránke FIFA 
 Neoficiálna stránka MS 2012 /(po thajsky)
 MS 2012 na stránke futsalplanet.com 
 Oficiálna pieseň MS 2012 na youtube.com

Futsal v 2012
Majstrovstvá sveta FIFA vo futsale
Futsal
Rozpor (hudobná skupina)

Rozpor (štylizovaná ako RozpoR alebo ЯozpoR) je hudobná skupina z Bratislavy, hrajúca oi! a hardcore/punk, známa antifašistickými, ale i inými postojmi.

História 
Kapela vznikla v máji 1999. V roku 2000 na vlastné náklady vydala demo „Nezabudneme!“, album „Ilegálna spravodlivosť“ v roku 2002 a neskôr ďalšie. Ich nahrávky vychádzajú pod hlavičkou „Žiadna značka – No Label“, kapela sa drží princípu - "Urob si sám".

Kapela sa dostala do povedomia aj kvôli originálnej pódiovej šou, ako aj v dôsledku výtržností, sprevádzajúcich jej vystúpenia a násilnej odvahe niektorých fanúšikov.

Súčasní členovia 
 Datra – gitara, spev (1999 – súčasnosť)
 Fabko – sólový spev (2015 – súčasnosť), bicie (2011)
 Zorro – bicie (2013 – súčasnosť)
 Bedla – basgitara, spev (2015 – súčasnosť)

Bývalí členovia 
 Walter – sólový spev (1999 – 2001)
 Lupes – basgitara, spev (1999 – 2011)
 Filip – bicie, spev (1999 – 2013)
 Roman – sólový spev (2001 – 2015, na audionahrávkach a videoklipoch spolupracoval aj neskôr)
 Džezy (Kněží) – basgitara, spev (2011 – 2015)
 Harley - bicie (2011, 2016)
 Žlna - bicie (2011, 2018)

Diskografia 
 2000 – „Nezabudneme!“ MC+CD (Žiadna značka – No label)
 2002 - „Ilegálna spravodlivosť“ CD (Žiadna značka – No label)
 2004 - „Organizovaný punk“ CD (Žiadna značka – No label)
 2009 - „RozpoR...su uchilny zido bolsevycky fetaci!!!“ CD (Žiadna značka – No label)
 2011 - „V lete oi, v zime crust...“ LP (Žiadna značka – No label)
 2014 - „Soundtrack out of the Box“ LP split (Žiadna značka - No label)
 2016 - „Radikálna ľudskosť“ 10´LP picture disc (Žiadna značka - No label)
 2022 - Hrubá Sila LP (Žiadna značka - No label)

Spoluúčasť na projektoch 
 2001 - „Czech and Slovak streetkids vol. 1“ CD (Rabiát Records)
 2003 - „Czech and Slovak streetkids vol. 2“ CD (Rabiát Records)
 2005 - „Drivin´ 2 Hell“ CD (Kids and Heroes Records)
 2006 - „Punkrock made in Slovakia vol. 5“ CD (Musica, s.r.o.)
 2008 - „Garaż nr. 26“ Promo CD (Jimmy Jazz)
 2010 - „A tribute to The Oppressed“ CD (SHR Records)
 2011 - „Critical Mass riddim“

Videoklipy 
 2006 - „Fanatik“
 2008 - „Môj pohreb (Parte)“
 2011 - „Nestala sa z nás už pi*ovina?“
 2012 - „Zostarnúť mladý“
 2013 - „Potrebujeme makať na sebe“
 2015 - „Vlk“

Externé odkazy 
 Oficiálny web
 Oficiálna Facebook stránka
 Sťažnosť na vystúpenie kapely Rozpor v Českej televízii

Zdroje 

Slovenské punkrockové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1999
Kayla Ewellová

Kayla Noelle Ewellová (* 27. august 1985, Long Beach, Kalifornia, USA) je americká seriálová herečka. Je najviac známa ako Caitlin Ramirez z americkej soap-opery Bohatí a pekní, ako Mauren Sampson z Freeks and Greeks a v neposlednom rade ako Vicky Donovan z Upírskych denníkov.

Životopis 
Kayla sa narodila v Long Beach v Kalifornii a vyrastala na Seal Beach. Študovala spev a tanec na Orange County Song & Dance Company vo Westminsteri. V roku 1999 si ju cez hodinu herectva všimol hľadač talentov a požiadal ju, aby prišla na konkurz. V roku 2003 absolvovala Los Alamitos High School.

Kariéra 
Jej prvá TV rola bola Mauren Sampson vo Freeks and Greeks v epizóde "Carded and Discarded" ktorú režíroval Judd Apatow. V rokoch 2004-2005 hrala v seriáli Bohatí a pekní a hosťovala v seriáloch O.C. California, Boston Public, Veronika Marsová, V tieni zločinu a Entourage. V roku 2006 dostala malú rolu vo filme Len trochu šťastia z Lindsey Lohan a hlavnú úlohu vo filme Miliónové kočky s Hilary a Haylie Duff. Hrala hlavnú rolu vo filme Divoká žúrka.

V roku 2009 hrala v prvých siedmich epizódach seriálu Upírske denníky. Svoju postavu Vicky Donovan popísala ako veľmi neslušnú študentku a problematické dievča. Vicky bola prvá postava v seriáli, ktorá bola premenená na upíra. Kaylinu postavu nakoniec zabil Stefan (Paul Weslay) ktorý jej vrazil kôl do srdca, aby pred ňou ochránil Elenu v epizóde "Haunted." V novembri 2009 naznačila, že jej zmluva pre tento seriál je stále platná a že by sa doň mohla vrátiť. V novembri toho istého roku scenárista Kevin Williamson povedal, že ju do seriálu vrátiť neplánuje, ale Kayla sa objavila v poslednej epizóde druhej série a v niekoľkých epizódach tretej série.

Zahrala si detskú módnu návrhárku vo filme Keeping Up With The Randalls.

Osobný život 
Od roku 2009 žije v Los Angeles v Kalifornii. V rozhovore pre magazín Sophisticate povedala, že vo voľnom čase rada maľuje a lezie po skalách. Tiež ako svoj koníček uviedla rafting. 22. augusta 2009 bola zatknutá za výtržníctvo v Smarr v Goergii spolu s Candice Accola, Sara Canning a Nina Dobrev. neskôr bola pustená na kauciu.

Filmografia

Iné projekty

Externé odkazy 
Kayla Ewell Pictures at Maxim (magazine)

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Osobnosti z Long Beach
Moldavčania

Moldavčania alebo Moldavci (po moldavsky/po rumunsky Moldoveni; v azbuke používanej v Podnestersku Молдовень) môžu byť:
 východorománsky národ tvoriaci významnú časť obyvateľstva súčasného Moldavska (a Podnesterska), alebo
 rumunskí obyvatelia časti historického Moldavska, ktorá dnes leží v Rumunsku (títo majú iba regionálnu identitu), alebo
 historicky: obyvatelia územia historického Moldavska (Moldavského kniežatstva)

Národ žijúci najmä v súčasnom Moldavsku 
Moldavci žijú v Moldavskej republike a de facto nezávislom Podnestersku. Moldavci žijú aj na Ukrajine, v Rusku a Kazachstane. Odhadovaný počet Moldavcov je vyše 3 000 000.

Moldavci hovoria po moldavsky resp. po rumunsky (označenie jazyka je sporné, a to aj v samotnom štáte Moldavsko). Moldavčina/rumunčina patrí medzi románske jazyky. Väčšina z Moldavcov sú pravoslávni kresťania.

Románski obyvatelia súčasného Moldavska a Podnesterska nemajú svoju vlastnú národnú príslušnosť ujednotenú. Časť z nich sa považuje za Moldavcov, časť za Rumunov. Rumuni z Rumunska väčšinou nerozlišujú rumunský a moldavský národ.

Obyvatelia historického Moldavska 
Územie historického Moldavska je v súčasnosti rozdelené medzi Rumunsko (42 %), Ukrajinu (24 %, vrátane Severnej Bukoviny, mesta Gerca, Severnej Besarábie a Budžaku), a súčasné Moldavsko (34 %).

Referencie

Zdroje 
 Mark A. Gabinskij: Moldawisch
 

 
Moldavsko
Románi
Etniká, národy a národnosti
Mackenzie Foyová

Mackenzie Christine Foyová (* 10. november 2000, Los Angeles, Kalifornia, USA) je  herečka a modelka. Najviac je známa ako Renesmee, dcéra Belly a Edwarda Cullenových vo filme Twilight sága: Úsvit – 2. časť. Zahrala si aj v hororovom filme V zajatí démonov malú Cynthiu, dcéru Perronovcov.

Kariéra 
S modelingom začala už ako 4-ročná. V tlačených reklamách pracovala pre Garnet Hill, Polo Ralph Lauren a Guess (Kids). Potom pracovala ako modelka pre spoločnosti The Walt Disney Company, Mattel, Target Corporation, Monnalisa, Talbots a Gap. Objavila sa vo veľa TV reklamách vrátane Burger King, Kohl's, BlackBerry, Comcast a Pantene. Ako hosť sa objavila v niekoľkých TV seriáloch, napríklad V dobrom aj v zlom, Hawaii 5.0 a FlashForward. Mackenzie hrala hlavnú úlohu vo filme R.L. Stine's The Haunting Hour čo bola jej prvá televízna hlavná rola.

Mackenzie nedávno dokončila dva filmy, indický Plastic Jesus a V zajatí démonov (The Conjuring) kde hrala jednu z Perronových sestier. Od 10. októbra 2012 začala natáčať Wish You Well, filmovú adaptáciu podľa knihy od Davida Baldacciho, kde hrá hlavnú úlohu.

Filmografia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 
  
 Mackenzie Foy vo FDb.cz

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Detskí herci
Modelky USA
Osobnosti z Los Angeles
Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2012

Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov 2012 boli 1. majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale žien a juniorov. Organizovala ich Medzinárodná nohejbalová únia (UNIF). Konali sa od 3.4. novembra 2012 v Brne, v Česku, za účasti 9 ženských a 11 juniorských tímov. Všetky zápasy sa hrali v jedinej aréneSportovní hala Technické univerzity, ktorá patrí univerzite Vysoké učení technické v Brně, a v ktorej sa hrali zápasy na 3 ihriskách.

Aréna

Účastníci 

Ženy dvojice 

Ženy trojice

Juniori dvojice

Juniori trojice

Výsledky

Ženy

Dvojice

Skupina A

Skupina B

Play off

Trojice

Skupina A

Skupina B

Play off

Juniori

Dvojice

Skupina A

Skupina B

Play off

Trojice

Skupina A

Skupina B

Play off

Konečné poradie tímov

Ženy 

Jednotlivkyne

Dvojice

Trojice

Juniori 

Jednotlivci

Dvojice

Trojice

Referencie 
 oficiálny buletin k MS 2012 /

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta UNIF v nohejbale mužov 2012

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2012 /
 Oficiálna stránka UNIF 
 Nominácia Slovenska na MS 2012

Nohejbal v 2012
Nohejbal v Česku
UNIF
2012 v Česku
Športové podujatia v Brne
Zittauer Gebirge

Zittauer Gebirge () sú severnou časťou Lužických hôr ležiace na území Nemecka. Bývali súčasťou zemí Koruny českej, dnes patria k Slobodnému štátu Sasko. Na ich území je chránená krajinná oblasť. Centrom oblasti je mesto Zittau.

Stručný opis 
Územie je plošne neveľké, len 50 km² a býva tak niekedy označované ako najmenšie nemecké pohorie. Jeho južnú časť tvorí Lužický chrbát (spoločný s českou časťou Lužických hôr), severná časť prechádza do Žitavskej panvy (Zittauer Becken). Geologická stavba je rovnaká ako pri českej časti Lužických hôr. Sú to pieskovcové vrstvy kriedovej tabule, vzniknuté usadzovaním na morskom dne v období druhohôr. V treťohorách boli sopečnou činnosťou vodorovné dosky rozlámané a medzi nich prenikli vulkanické lávy, ktoré vytvarovali po stuhnutí aj tunajšie vrchy. Stuhnutá láva je zastúpená hlavne znelcom a čadičom. Postupná erózia pieskovcov potom vytvorila zaujímavé útvary, údolia a skalné mestá. Dnešný vzhľad ovplyvnili aj ľadovce, ktoré v ľadovej dobe dosiahli k svahom Zittauer Gebirge.

Osídlenie 
Pôvodne tu žili Lužickí Srbi, od 12. storočia bolo územie osídlené trvalejšie obyvateľstvom živiacim sa poľnohospodárstvom a ťažbou pieskovca. Rozšírilo sa tu pláteníctvo a súkenníctvo. Územie patrilo do Hornej Lužice, ktorá bola dlho súčasťou zemí Koruny českej. Najväčšiemu z miest, Zittau, udelil český panovník Přemysl Otakar II. mestské práva, český kráľ Karol IV. v roku 1365 priviedol na Oybin rád celestínov. Prechádzala tu blízko obce Lückendorf žitavská obchodná cesta. V 17. storočí pripadlo územie Sasku ako léno českých zemí, definitívne sa ho vzdal roku 1815 cisár František II. V rokoch 1945 – 1990 spadali Zittauer Gebirge pod kraj Drážďany vo vtedajšej NDR, po zjednotení Nemecka sú súčasťou nemeckého Slobodného štátu Sasko (Freistaat Sachsen).
Najväčším mestom a strediskom oblasti je Zittau s 38 000 obyvateľmi.

Príroda a jej ochrana 
Skladba porastov je obdobná českej strane pohoria. Je tu väčšie zastúpenie skalných miest, lesy prevážne smrekové, vo vyšších polohách sa zachovali aj bučiny. Pomerne dobre boli udržované kosením tunajšie lúky, vďaka tomu je tu zachovaných mnoho druhov chránených rastlín.

V roku 1958 bola na ploche 63 km² založená Chránená krajinná oblasť Zittauer Gebirge (Landschaftschutzgebiet Zittauer Gebirge), ktorej správa sídli v Zittau. Samotné Zittau na území CHKO nie je. Na území CHKO sú dve prírodné rezervácie – Luž a Jonsdorfské skalné mesto. Je tu evidovaných šesť pamätných stromov.

CHKO Zittauer Gebirge úzko spolupracuje s českou CHKO Lužické hory. Napr. spoločne upravili Náučný chodník Brazilka na okraji prírodnej pamiatky Brazilka pri hraniciach, kde sú štyri dvojjazyčné tabule.

Cestovný ruch 

Na tunajšom území je veľmi veľa zaujímavých miest, skalné mestá, náučné chodníky, rozhľadne a skalné vyhliadky, obce a mestečká s radou múzeí a ľudovou architektúrou, kultúrnych, cirkevných pamiatok, hradov či ich zrúcanín. V Zittau je lákadlom turistov Zittauská úzkorozchodná železnica.

Referencie

Externé odkazy 
 Na webe Lužické hory
 Na webe Podralsko
 Web Umgebindeland v češtine

Pohoria v Nemecku
Geografia Saska
Klas

Klas (spica) je jednoduché súkvetie s priamym vretenom, na ktorom v pazuche listeňov prisadajú kvety. Typologicky je vlastne obdobné hroznovitým súkvetím, rozdiel je v skrátených či chýbajúcich kvetných stopkách, čím kvety prisadajú priamo na vreteno.

Toto súkvetie je bežné medzi druhmi z čeľade lipnicovité - trávy.

Zástupcovia:

 Skorocel (napr. skorocel kopijovitý)
 Vstavačovec májový
 Pšenica (nepravý klas - zložený)
 Raž
 Jačmeň
 Kukurica
 Timotejka (napr. timotejka lúčna)

Pozri aj 
 Klások

Externé odkazy 
 Terminologický slovník biológie rastlín

Zdroj 
 

Kvet
Ľubietovská keramika

Ľubietovská keramika  je názov pre tradičné ľubietovské keramické výrobky s charakteristickými farbami hnedou, bielou, čiernou a zelenou.

História remesla
V okolí dnešnej obce Ľubietová sa vyskytuje ložisko kvalitnej hrnčiarskej hliny. Po úpadku stredovekého baníctva a mestských práv Ľubietovej sa začali rozvíjať remeslá, medzi nimi aj hrnčiarstvo. Od prvej polovice 17. storočia je tu už známa aj výroba keramiky. Bola to sezónna činnosť.V zime vyrábali keramiku a na jar ju chodili predávať po okolí na jarmoky, tiež až za hranice na Ukrajinu a do Poľska. Vyrábali približne 50 druhov výrobkov, pričom používali kombinácie farieb hnedú s bielou a hnedú, zelenú a čiernu. Ľubietovský hrnčiarsky cech mával od 15 - 70 členov.  Preto aj skladba ich vzoriek na keramike je bohatá. Od roku 1853 je známy klasický ľubietovský vzor - biele geometrické motívy na tmavohnedom podklade. V prvej tretine 20. storočia sú známe krčahy s hnedým a zeleným dekorom na svetlom podklade. Vyrábala sa tu aj nezdobená glazovaná keramika mestského typu hnedej farby bez  vzorky.

Ľubietovská keramika v 20. storočí postupne upadala, až kým v polovici storočia jej výroba ustala. Vyrábali ju hrnčiari v obci Ľubietová z hliny, ktorú ťažili v okolí. V súčasnosti (21. storočie) je udržiavateľom hrnčiarskej tradície majster Igor Hudec, ktorý ručne vyrába majoliku. Významným majstrom bol aj Július Filo (keramikár), ktorý tvoril v obci Ľubietová hlavne v 20. storočí. V obci je aj ručná výroba keramických kachlí, ktorú vlastní Martina Štefanovská. Janette Skybová a Mária Benková tvoria keramické riady, šperky a ozdoby.

V Stredoslovenskom múzeu v Banskej Bystrici sa nachádza asi 50 kusov novodobej ľubietovskej majoliky, ktorá pochádza z dielne založenej v roku 1947 majstrami džbánkarmi Emilom Majnholdom a Júliusom Filom v Ľubietovej. Typické pre ňu sú figurálne motívy a ornamenty. Časť zbierky tvoria keramické plastiky.

Referencie

Externé odkazy
 Ukážka ľubietovskej keramiky
   - Stredoslovenské etnografické múzeum

Keramika
Ľubietová
Bhímbétka

Bhímbétka je archeologické nálezisko v Indii v centrálnom štáte Madhjapradéš. 

Nachádza sa tu množstvo skalných úkrytov vyzdobených množstvom nástenných malieb, ktorých pôvod siaha do doby kamennej. Vek malieb je odhadovaný až na 30 000 rokov, čo ich radí k najstarším na svete. 

Od roku 2003 je súčasťou svetového dedičstva UNESCO.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka UNESCO
 Prehistoric Art of Bhimbetka
 Bhimbetka Gallery by A. N. Maheshwari
 Bhimbetka article by Upinder Singh
 MP Tourism Destination Bhimbetka
 Pre-historic Paintings of Bhimbetka by L. L. Kamat

Zdroj 

Archeologické lokality v Indii
Lokality Svetového dedičstva v Indii
Geografia Madhjapradéšu