Pstriná

Pstriná je obec na Slovensku v okrese Svidník.

Polohopis 
Pstriná sa rozprestiera v mierne členitom povrchu severnej časti Nízkych Beskýd a Laboreckej vrchoviny. V jej okolí sú lesy s bukovým porastom, ktorý je doplnený o brezu a jelšu. Pôvodné bukové lesy sa zachovali v menej dostupných polohách. Nadmorská výška v strede obce je 320 m n. m. a na území od 290 do 525 m n. m. Územie má rozlohu 623 ha.

Symboly obce

Erb 
V modrom štíte po zelenej, šiestimi striebornými skalami preloženej pažiti kráčajúci strieborný jeleň v zlatej zbroji, sprevádzaný vpravo hore strieborným skloneným mečom, vľavo hore zlatými váhami.

Tento erb bol prijatý uznesením obecného zastupiteľstva v roku 2006 a je zapísaný v heraldickom registri Slovenskej republiky pod signatúrou P – 210/2006.

Súčasná heraldická kompozícia erbu symbolizujúceho prírodný motív, podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1868, doplnený o atribúty miestneho patróna – sv. Michala Archanjela.

Autormi erbu sú Peter Kónya, Leon Sokolovský a Sergej Pančák.

Vlajka 
Vlajka obce pozostáva z ôsmich pozdĺžnych pruhov vo farbách bielej (1/8), zelenej (1/8), žltej (1/8), modrej (1/8), bielej (1/8), zelenej (1/8), žltej (1/8) a modrej (1/8). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zostrihmi siahajúcimi do tretiny jej listu.

Názov 
Vývin názvu obce
 1497 – Psthryna
 1548 - Pystrina
 1551 - Pstrina
 1588 - Pztrina
 1773 - Pisztrina, Pistrina 1808 - Bsztrina, Psztrina, Bstřina, Pstřina 1863 - Psztrina 1907-1913 - Psztrina, Peszternye 1920 - Pstrina, Postrina od 1927 - Pstriná''

Dejiny 
Obec historicky patrila do Makovického panstva a prvýkrát je spomínaná v urbári roku 1497 pod názvom Psthryna.

V roku 1787 mala obec 28 domov a 179 obyvateľov, v roku 1828 mala 21 domov a 185 obyvateľov, v roku 1942 spolu 40 domov 242 obyvateľov a 11 obyvateľov, hlásiacich sa k židovskému náboženstvu. 

Ľudia žijúci v obci sa zaoberali poľnohospodárstvom, chovom hovädzieho dobytka. Pracovali aj v lesoch a ženy z dopestované ľanu a konopí, priadli v zimných mesiacoch nite z ktorých potom na krosnách  tkali látku na výrobu odevov a taktiež tkali i pokrovce. 

Prírodné a klimatické podmienky neposkytovali obyvateľstvu dobré podmienky na existenciu. Preto už od 19. storočia jednotlivé generácie chodili za príležitostnými prácami na žatvu do Zemplínskej župu a ďalších južnejších regiónov Uhorska. Bol to tiež jeden zo spôsobov prežitia v týchto klimatických podmienkach. 

V 19. storočí boli vlastníkmi pozemkov Sirmaiovci.  

V roku 1932 sa obyvatelia obce zúčastnili hladových pochodov nezamestnaných a drobných roľníkov, kde žiadali zrušiť daňové a bankové dlhy, zastaviť exekúcie a prideliť panskú a cirkevnú pôdu malých roľníkom.

Tak ako ostatné obce i táto obec bola poznamenaná vysťahovalectvo. Bolo to i za prvej ČSR. Po roku 1945 mnoho obyvateľov odišlo do Sovietskeho zväzu a mnohí taktiež natrvalo sa usídlili v českom pohraničí.

Obyvateľstvo 
V 90. rokoch 20. storočia v obci boli rodiny s týmito priezviskami: Bučko, Cuper, Černega, Čižmár, Čobirka, Čurpek, Dunčák, Flga, Gajdoš, Gundzik, Hladoník, Hrušč, Ilčisko, Jadlovský, Kekeľ, Kimak, Liguš, Mihalík, Rusinko, Suvák, Špavelko, Vorobeľ a Žumar.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Gréckokatolícky chrám  sv. Michala archanjela, jednoloďová neobaroková stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, asi z roku 1930. Iný zdroj uvádza rok výstavby 1906. Stojí na mieste staršieho dreveného chrámu z roku 1777, ktorý bol zbúraný roku 1920. V interiéri sa nachádza zariadenie z doby vzniku chrámu, niektoré jeho časti pochádzajú ešte z dreveného kostola. Fasády sú členené opornými piliermi a polkruhovo ukončenými oknami so šambránami. Veža vyrastá zo štítového priečelia, lemovaného dekoratívnymi vázami, vo forme rizalitu. Je členená lizénami a ukončená segmentovou korunnou rímsou a zvonovitou helmicou s laternou. 

 Ľudový dom č. 5, jednopodlažná drevená stavba na pôdoryse obdĺžnika z roku 1933. Fasády domu sú bielené, valbová strecha je pokrytá falcovaným plechom.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Ján Liguš (* 1941), filozof, teológ, dekan na UK Praha v rokoch 2000-2006. Je autorom vyše 100 monografií, učebných textov a štúdií najmä o D. Bonhoefferovi a kominikácii.

Pôsobili tu 
 Janko Borodáč (* 1892 - † 1964), zakladateľ a budovateľ slovenského profesionálneho divadla. V obci pôsobil ako učiteľ po skončení učiteľského ústavu, od školského roka 1911/1912.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Svidník
Rusínske obce okresu Svidník