Mesiace Jupitera

Mesiace Jupitera sú prirodzené satelity planéty Jupiter. Na základe charakteru obežných dráh sa zvyčajne mesiace Jupitera rozdeľujú do niekoľkých skupín, nazývaných rodinami.

Malé vnútorné mesiace 

Obiehajú vo vnútri obežných dráh veľkých mesiacov Jupitera v rovnakom zmysle, ako sa otáča planéta okolo svojej osi (tzv. priame alebo prográdne dráhy). Ich dráhy sú veľmi stabilné, prakticky kruhové a roviny majú veľmi malý sklon k rovníku planéty. Ich rotácia okolo osi je viazaná. Patrí k nim: Metis (mesiac), Adrastea (mesiac), Amalthea (mesiac), Thebe (mesiac).

Galileove mesiace 

Štyri veľké mesiace Jupitera, ktoré objavil roku 1610 Galileo Galilei, ktorého menom sú teraz súhrne nazývané. Sám ich pomenoval Medicejské hviezdy podľa svojich mecenášov. Dnešné mená navrhol v roku 1614 astronóm Simon Marius na podnet J. Keplera. Pohybujú sa po stabilných prográdnych kruhových dráhach s malým sklonom k Jupiterovmu rovníku. Ich rotácia je viazaná. Sú to: Io (mesiac), Europa (mesiac), Ganymedes (mesiac) a Callisto (mesiac).

Rodina Themisto 
Táto skupina mesiacov obieha v strednej vzdialenosti približne 7,5 mil. km od stredu planéty po prográdnej dráhe so sklonom 43° k Jupiterovmu rovníku a je zatiaľ reprezentovaná jediným členom, Themisto (mesiac).

Rodina Himalia 

Táto skupina, nazývaná tiež prechodná skupina, obieha vo vzdialenosti 11 až 12 mil. km od Jupitera po prográdnych dráhach so sklonom 25 až 30° k Jupiterovmu rovníku. Tvoria ju 4 členovia: Leda (mesiac), Himalia (mesiac), Lysithea (mesiac) a Elara (mesiac).

Rodina Carpo 
Vo vzdialenosti 17 mil. km po prográdnej mierne výstrednej dráhe so sklonom 51° k Jupiterovmu rovníku obieha zatiaľ jediný člen tejto skupiny, Carpo (mesiac).

Rodina Ananke 

Členovia tejto skupiny obiehajú po značne nestabilných, Slnkom rušených veľmi výstredných dráhach vo vzdialenosti 18 až 22 mil. km proti zmyslu otáčania planéty (tzv. retrográdna dráha) so sklonom 143° až 147° k Jupiterovmu rovníku. Ide asi o asteroidy, zachytené gravitačným poľom Jupitera, ktoré môžu časom opäť opustiť. Do tejto skupiny patria mesiace: Euporie (mesiac), Orthosie (mesiac), Euanthe (mesiac), Mneme (mesiac), Harpalyke (mesiac), Hermippe (mesiac), Praxidike (mesiac), Thelxinoe (mesiac), Iocaste (mesiac) a Ananke (mesiac) a dosiaľ definitívne nepotvrdené a nepomenované objekty S/2003 J 3, S/2003 J 12, S/2003 J 18 a S/2003 J 16.

Rodina Pasiphae 

Tiež členovia tejto skupiny obiehajú po značne nestabilných, Slnkom rušených veľmi výstredných retrográdnych dráhach vo vzdialenosti 21 až 24 mil. km so sklonom 147° až 159° k Jupiterovmu rovníku. Ide o tiež zrejme o asteroidy, zachytené gravitačným poľom Jupitera, ktoré môžu časom opäť opustiť. Do tejto skupiny patria mesiace: Helike (mesiac), Eurydome (mesiac), Autonoe (mesiac), Sponde (mesiac), Pasiphae (mesiac), Megaclite (mesiac), Sinope (mesiac), Hegemone (mesiac), Aoede (mesiac) a Callirrhoe (mesiac) a dosiaľ definitívne nepotvrdený a nepomenovaný objekt S/2003 J 23.

Rodina Carme 

Tiež členovia tejto skupiny obiehajú po značne nestabilných, Slnkom rušených značne výstredných retrográdnych dráhach vo vzdialenosti 22 až 24 mil. km so sklonom 164° až 166° k Jupiterovmu rovníku. Ide tiež zrejme o asteroidy, zachytené gravitačným poľom Jupitera, ktoré môžu časom opäť opustiť. Do tejto skupiny patria mesiace: Arche (mesiac), Pasithee (mesiac), Chaldene (mesiac), Kale (mesiac), Isonoe (mesiac), Aitne (mesiac), Erinome (mesiac), Taygete (mesiac), Carme (mesiac), Kalyke (mesiac), Herse (mesiac), Eukelade (mesiac) a Kallichore (mesiac) a dosiaľ definitívne nepotvrdené a nepomenované objekty S/2003 J 19 a S/2003 J 10.

 Ostatné 
Štyri zo zatiaľ nepotvrdených a nepomenovaných objektov S/2003 J 4, S/2003 J 15, S/2003 J 14 a S/2003 J 2 nezapadajú do dosiaľ klasifikovaných rodín a môžu byť prvými členmi dvoch nových skupín.

 Zoznam mesiacov 

Poznámky: Magnitúda – je uvedená stredná hodnota magnitúdy (zdanlivej hviezdnej veľkosti) v opozícii Jupitera so Zemou. – Rozmer'' – je uvedený stredný priemer telesa (v prípade telies nepravidelného tvaru sú v zátvorke uvedené veľkosti hlavných osí trojosého elipsoidu aproximujúceho tvar mesiaca); pri malých telesách sú rozmery odhadnuté na základe pozorovanej magnitúdy a predpokladaného albeda týchto telies (0,04).

Pozri aj 
 Jupiter
 Prirodzený satelit
 Jupiter tiež gravitačne viaže viac ako tisíc asteroidov vo svojich Lagrangeových bodoch.

Iné projekty

Externé odkazy 

 Dáta o Jupiterových mesiacoch 
 Jupiterove nové mesiace (objavené v roku 2000) 
 Jupiterove nové mesiace (objavené v roku 2002) 
 Jupiterove nové mesiace (objavené v roku 2003) 
 Mesiace slnečnej sústavy (The Planetary Society) 
 Stránka Scotta Shepparda 
 Stránka JPL – dynamika slnečného systému 
 Vlastnosti planetárnych mesiacov slnečnej sústavy / W. R. Johnston 

 
Jupiter
Jupiter