joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Muchárik malý

Muchárik malý alebo muchárik červenohrdlý (Ficedula parva) je vták z čeľade muchárovité. Obýva palearktídu od Uralu po strednú Európu, od 19. storočia sa šíri smerom na západ.  Zimuje v Indii, Indonézii a na Srí Lanke.  Slovensko má druhú najpočetnejšiu populáciu muchárikov malých v Európe. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov muchárik malý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej i Európskej populácie je stúpajúci.

Opis 
Muchárik malý je menší ako vrabec domový, meria 11 –  a váži 8,5 – 11 g. Samček má bradu, hrdlo, hrvoľ a časť pŕs červenej farby. Chrbát je sivohnedý, letky tmavé, hlava sivá, spodná časť tela je žltkavá. Chvost je tmavý, bočné kormidlové perá majú na okrajoch v hornej časti biele okraje. Biele okraje chvosta sú typické pre obe pohlavia a je to dôležitý rozlišovací znak. Samička je viac do hneda, nemá červenú škvrnu.. Mláďatá sú škvrnité.

Hlas 

Spev muchárika malého znie jasne, trochu melancholicky a má dve rozlíšiteľné časti. Začne vyššie a klesá. Znie ako "titt-ü, titt-tüj, tüj, tüj" alebo "ti-tla ti-tla ti-tla ti tla-tla-tla-tla". Často volá suchým hlasom "trrr" podobným orieškovi obyčajnému.. Poznáme i mäkké, melancholicky znejúce vábenie "tyli", pripomínajúce rýchlu škrípajúcu hojdačku. Často tento hlas kombinuje s tichým "cvrr".

Výskyt a stav na Slovensku 
Muchárik malý obýva pásmo bukových a zmiešaných bukových lesov. Najvyššie položené hniezdiská sú  v Západné Tatry až  vo Veľkej a Malej Fatre. Hniezdenia boli zistené i v parkoch a záhradách. Na slovenských nížinách nehniezdi, zastavuje sa tu v rôznych netypických biotopoch počas migrácie (napríklad pobrežné vrbiny, staré sady a podobne). Ťah prebieha začiatkom mája a v auguste.

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 5 000 – 10 000. Hniezdenie bolo dokázané alebo pravdepodobné v 56,20 % mapovacích kvadrátov. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 R – vzácny. V roku 1998 NE – nehodnotený druh podľa uvedených kritérií z viacerých dôvodov. V roku 2001 NE - nehodnotený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.

Biotop 
Hniezdnym biotopom muchárika malého sú staré, vysoké listnaté a zmiešané lesy, najmä bukové a bukovo-jedľové. Obľubujú blízkosť mladších porastov, dolinky a miesta susediace s lúkami a potokmi.

Hniezdenie 
Na hniezdenie si vyberajú dutiny a polodutiny v stromoch, hniezdo stavia samička z trávy a machu, v strede je srsť a perie. Na 4 – 7 vajíčkach sedí iba samica, hniezdia iba raz v júni. Obaja rodičia kŕmia a vychovávajú mláďatá 14 dní.

Potrava 
Muchárik malý sa živí lietajúcim hmyzom. Chytá ho v korunách stromov ale aj na lúkach.

Ochrana 
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 2000 €  (Vyhláška MŽP č. 170/2021).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
hlasová ukážka z projektu Českého rozhlasu Hlas na každý deň
 
 

Muchárovité
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Barnabás Ferkó

MUDr. Barnabás Ferkó (* 29. apríl 1956) je bývalý poslanec Národnej rady SR.

Barnabás Ferkó bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 1994 - 1998 za Maďarskú koalíciu (MKDH) a vo volebnom období 1998 - 2002 za Stranu maďarskej koalície.

Narodenia v 1956
Slovenskí politici
Politici SMK
Poslanci NR SR (1994 – 1998)
Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary

Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary, prezývaný Karlovarský filmový festival (KVIFF z ) je český nešpecializovaný súťažný filmový festival s medzinárodnou účasťou. Je uznaný asociáciou FIAPF.

Festival sa koná v Karlových Varoch už od roku 1946. Patrí medzi najvýznamnejšie medzinárodné festivaly filmu v strednej a východnej Európe.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna web stránka

Medzinárodné filmové festivaly
Filmové festivaly v Česku
Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary
Karlove Vary
Jimmy Wales

Jimmy Donal „Jimbo“ Wales (* 7. august 1966, Huntsville, Alabama) je jeden zo zakladateľov Wikipédie, wiki nadšenec a internetový podnikateľ.

Wales vyštudoval na Auburnskej univerzite a University of Alabama. Pracoval ako obchodník s opciami a futures v Chicagu. Je obdivovateľom filozofie objektivizmu Ayn Rand; na strednej škole prevádzkoval e-mailovú konferenciu nazvanú „Moderovaná diskusia objektivistickej filozofie“. V polovici 90. rokov založil Bomis, internetový portál zameraný na aspekty popkultúry, pomocou ktorého sa tiež predáva pôvodný tovar. Neskôr založil taktiež Wikia, wiki verziu internetového vyhľadávača, a Wikicities, voľný wiki webhosting.

Spolu s Larry Sangerom založil Wales Wikipediu, online encyklopédiu založenú na systéme wiki. Predtým spolu pracovali na dnes už nefungujúcom projekte encyklopédie Nupedia. Wales je dnes riaditeľom nadácie Wikimedia, neziskovej organizácie sídliacej v Tampe, ktorá obhospodaruje Wikipédiu a jej mladšie sesterské projekty. Podľa magazínu Time utratil Wales na založenie a prevádzku svojich wiki projektov asi 500 000 USD.

Wales sa dôrazne angažuje v záležitostiach zákonov o strelných zbraniach, zvlášť v súvislosti s ústavou USA.

Wales žije v St. Petersburgu na Floride so svojou ženou Christinou a dcérou Kirou.

Iné projekty

Externé odkazy 
  Osobná stránka a blog (po anglicky)
 Redaktorská stránka Jimbo Walesa na anglickej Wikipédii (po anglicky)
 „Listy od zakladateľa“ – úvodníky v časopise Quarto (vychádza v mnohých jazykoch):
 http://wikimediafoundation.org/wiki/Wikimedia_Quarto/1/En-2 (po anglicky)
 http://wikimediafoundation.org/wiki/Wikimedia_Quarto/2/Cs-2 (po česky)

Informatici USA
Podnikatelia USA
Osobnosti z Huntsvillu (Alabama)
Pavol Hajdúk

RSDr. Pavol Hajdúk (* 16. august 1947) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.

Pavol Hajdúk bol poslancom NR SR za Stranu demokratickej ľavice vo volebnom období 1998-2002. 

Narodenia v 1947
Slovenskí politici
Politici SDĽ (1990)
František Halmeš

PhDr. František Halmeš (* 12. október 1952) je slovenský podnikateľ. V minulosti bol predsedom Rady riaditeľov Sociálnej poisťovne a poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.

František Halmeš je ženatý, má tri dcéry a jedenásť vnúčat, žije v Považskej Bystrici.

Profesionálna kariéra 
 1978 - vyštudoval sociológiu na Filozofickej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave
 do 1989 - profesionálny funkcionár mládežníckej organizácie a vedúci odboru okresného národného výboru 
 1990 - 1991 - podpredseda ONV
 1990 - 1992 - riaditeľ okresného úradu práce
 1990 až 1993 - absolvoval zahraničné stáže v Nemecku, Francúzsku a vo Spojenom kráľovstve
 vedúci lektorského tímu služieb zamestnanosti
 1992 - 1993 - študoval manažment na City University Bratislava
 1994 - námestník generálneho riaditeľa Správy služieb zamestnanosti, krátky čas bol aj jej generálnym riaditeľom
 1994 - absolvoval stáže v Medzinárodnej organizácii práce v Taliansku a Španielsku zamerané na systémy služieb zamestnanosti
 1995 - 1998 - riaditeľ súkromnej vzdelávacej spoločnosti
 2003 - generálny riaditeľ spoločnosti Kúpele Nimnica
 8. august 2003 - riaditeľ Sociálnej poisťovne
 17. december 2003 - predseda Rady riaditeľov Sociálnej poisťovne

Stranícka kariéra 
 člen Sociálno-demokratickej strany Slovenska
 1998 - člen Slovenskej demokratickej koalície (SDK)

Politická kariéra 
 1998 - 2002 - zvolený za poslanca Národnej rady SR za SDK, člen parlamentného výboru pre sociálne veci a bývanie

Narodenia v 1952
Slovenskí politici
Politici SDK
Politici SDSS
Poslanci NR SR (1998 – 2002)
Ginko dvojlaločné v Lučenci

Ginko dvojlaločné v Lučenci je ginko dvojlaločné, ktoré sa nachádza na dvore Ipeľských tehelní v Lučenci. Je chránené podľa VZV KÚ v B. Bystrici, 5/1996 ako zaujímavý biologický objekt cudzokrajnej, introdukovanej dreviny, na ktorej je možné sledovať históriu introdukcie, adaptabilitu v našom prostredí a rastové možnosti. Má vedecko-výskumný a náučný význam.

Základné údaje

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ginko dvojlaločné v Lučenci na enviroportal.sk

Chránené stromy na Slovensku
Lučenec
Karolína (prvé meno)

Karolína je ženské krstné meno , odvodené od chlapského mena Karol. Meniny na Slovensku Karolína má3. júna.

Slávne nositeľky 
 Karolína Bonapartová (17821839), siedme dieťa a tretia dcéra Carla Buonaparteho
 Karolína Brocková (19031982), slovenská pedagogička
 bl. Karolina Kózka (18981914), poľská panna a mučenica
 Karolína Kurková (* 1984), česká modelka a príležitostná herečka
 Karolína Plíšková (* 1992), česká profesionálna tenistka
 Anna Karolína Schmiedlová (* 1994), slovenská tenistka
 Karolína Světlá (18301899), česká spisovateľka

Referencie 

Krstné mená
Ženské mená
Laura

Laura je ženské krstné meno. Ženské meno Laurinka je v súčasnosti  populárne, má latinský pôvod a význam mena je „vavrínový strom“. Nositeľky tohto mena oslovujeme Laurinka, Lorka, Lara. Na Slovensku má meniny 5. júna.

História 
Meno kráľovien v 17. storočí. Meno Laurinka
je feminizovaná forma slova laurus, latinsky „vavrínový strom“, ktorý sa v grécko-rímskej ére používal ako symbol víťazstva, cti alebo slávy. Meno predstavuje stelesnenie víťazstva a sily. Meno Daphne, odvodený zo starogréčtiny, má rovnaký význam.

Referencie 

Krstné mená
Ženské mená
Róbert

Róbert alebo (v rozpore s PSP resp. v cudzích jazykoch) Robert je mužské krstné meno. Pochádza zo starého nemeckého mena Rodebert, ktoré má pôvod v slovách hrod, hroud+beraht s významom „ožiarený slávou“. Variantmi sú mená Ruprecht a Rupert. Meniny na Slovensku má 7. júna.

Známi Róbertovia 
 Roberto Baggio, bývalý taliansky futbalista
 Rob Blake, kanadský hokejista
 Robert Downey Jr., americký herec
 Robert Fico, slovenský politik
 Robert Gilmore, americký hudobný skladateľ
 Róbert Jež, slovenský futbalista
 Robert Geiss,nemecký milionár
 Robert Kaliňák, slovenský politik
 Robert Lang, český hokejista
 Robert Lewandowski, poľský futbalista
 Róbert Papp, slovenský spevák
 Róbert Švehla, slovenský hokejista
 Róbert Vittek, slovenský futbalista

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená
Margaréta (rod)

Margaréta (lat. Leucanthemum Mill., 1754) je rod približne 33 – 70 druhov rastlín z čeľade astrovité (lat. Asteraceae). 

V starších systémoch je obsah tohto rodu súčasťou rodu králik (lat. Chrysanthemum) v staršom ponímaní.

Opis 
Ide o dvojročné až viacročné byliny. Listy sú jednoduché, striedavé. Okraj listovej čepele je pílovitý alebo zubatý. Sú to rastliny jednodomé, kvety sú jednopohlavné alebo obojpohlavné. Sú združené do súkvetia nazývaného úbor (anthodium), ktorý je jednotlivý na vrchole byle či na konci vetvy. Na okraji úboru sú biele až ružovkasté jazykovité kvety, ktoré sú väčšinou samčie a samičie, vzácne obojpohlavné. Zvyšok úboru vypĺňajú rúrkovité kvety, ktoré sú žlté a obojpohlavné, zrastené z 5 korunných lístkov, dole tvoria korunnú rúrku, hore voľné konce vytvárajúce 5 cípov. Kalich chýba alebo je premenený na kališný lem. Tyčiniek je z pravidla 5. Semenník je spodný, zrastený z 2 plodolistov, obsahuje 1 vajíčko. Plodom je nažka s 10 pozdĺžnymi rebrami oddelenými takmer čiernymi riťami.

Druhy 
 Leucanthemum adustum
 Leucanthemum ageratifolium Pau
 Leucanthemum aligulatum R.Vogt
 Leucanthemum alpinum Lam.
 Leucanthemum arundanum
 Leucanthemum atratum
 Leucanthemum burnatii Briq. & Cavill.
 Leucanthemum catalaunicum
 Leucanthemum catananche (Ball) Maire
 Leucanthemum ceratophylloides
 Leucanthemum chloroticum Kerner & Murb.
 Leucanthemum coronarium 
 Leucanthemum crassifolium
 Leucanthemum decipiens Pomel
 Leucanthemum delarbrei Timb.-Lagr.
 Leucanthemum depressum (Ball) Maire
 Leucanthemum discoideum (All.) H.J.Coste
 Leucanthemum favargeri
 Leucanthemum gallaecicum Rodr.-Oubiña et S. Ortíz
 Leucanthemum gaudinii DT.
 Leucanthemum glabrum 
 Leucanthemum gracilicaule (Dufour) Pau
 Leucanthemum graminifolium (L.) Lam.
 Leucanthemum halleri Ducomm.
 Leucanthemum heterophyllum (Willd.) DC.
 Leucanthemum integrifolium (Richards.) DC. 
 Leucanthemum laciniatum Huter, P.& R.
 Leucanthemum lacustre (Brot.) Samp. 
 Leucanthemum ligusticum
 Leucanthemum maestracense
 Leucanthemum margaritae (Gáyer ex Jáv.) Zeleny
 Leucanthemum maximum (Ramond) DC.  
 Leucanthemum merinoi Vogt. & Castroviejo
 Leucanthemum montserratianum R.Vogt
 Leucanthemum pallens (Gay) DC.
 Leucanthemum palmatum
 Leucanthemum pluriflorum Pau
 Leucanthemum praecox (Harvatic) Harvatic
 Leucanthemum pujiulae Sennen
 Leucanthemum subalpinum (Schur) Tzvelev
Leucanthemum subglaucum
 Leucanthemum sylvaticum (Hoffmans & Link) Nyman
 Leucanthemum tridactylites (Fiori) Bazzich.
 Leucanthemum valentinum Pau
 Leucanthemum vulgare Lam. 
 Leucanthemum waldsteinii (Sch.Bip.) Pouzar

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Astrovité
Trvalé rastliny
Alojz

Alojz je mužské krstné meno. Jeho pôvod treba hľadať v starofrancúzskom mene Lowis, ktoré vzniklo zo staronemeckého mena Hludwig, čiže slávny bojovník. Prípadný pôvod môžeme nájsť aj v latinskej podobe mena Aloisius, ktorá v staronemeckej podobe mena Alwisi označuje pomenovanie celý biely. Existuje aj ženská podoba tohto mena, Alojzia. Na Slovensku má meniny 21. júna.

Slávni nositelia 
Alois Jirásek, český prozaik a dramatik
Alois Alzheimer, nemecký lekár
Alois Rašín, český politik
Alojz Tkáč, emeritný arcibiskup košický
Alojz Baránik, slovenský politik
Alojz Hlina, slovenský politik

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená
Amália

Amália je ženské krstné meno. Pôvod má v staronemeckom slove amal s významom pracovitý. Na Slovensku má meniny 10. júla.

Slávne nositeľky 
 Alžbeta Amália Hessensko-Darmstadtská (1635 – 1709), hessensko-darmstadtská princezná
 Amalia Assur (1803 – 1889), prvá švédska dentistka
 Amalia Freud (1835 – 1930), matka Sigmunda Freuda
 Amalia García (narodená 1951), mexická politička
 Amalia Grochal (narodená 1990), poľská modelka
 Amália Hesensko-Darmstadtská (1754 – 1832), dcéra Ľudovíta IX. Hessensko-Darmstadtského a Karolíny Zweibrückenskej
 Amalia Lindegren (1814 – 1891), švédska maliarka
 Amália Nasavsko-dietzská (1710-1777), bádensko-durlašská princezná ako manželka princa Fridricha, a matka Karola Fridricha, prvého bádenského veľkovojvodu
 Amália, princezná Saská (1794 – 1870), nemecká skladateľka
 Amália Rodrigues (1920 – 1999), portugalská speváčka
 Amalia Sartori (narodená 1947), talianska politička
 Amália Vilhelmína Brunšvicko-Lüneburská (1673 – 1742), rakúska arcivojvodkyňa a cisárovná ako manželka Jozefa I.
 Amalia von Helvig (1776 – 1831), nemecko-švédska umelkyňa a spisovateľka
 Amalie Auguste z Bavorska (1801 – 1877), bavorská princezná a saská kráľovná
 Amalie Benjamin (narodená 1982), americká športová redaktorka
 Amalie Dietrich (1821 – 1891), nemecká prírodovedkyňa
 Amalie Hofer (1820 – 1872), nemecká revolucionárka
 Amalie Kass (1928), americká historička
 Amalie Skram (1846 – 1905), nórska autorka a feministka
 Amalie Theresa (1807), dcéra cisára Františka II.
 Amalie von Wallmoden, grófka z Yarmouth (1704 – 1765), milenka Juraja II.
 Amalie Winter (narodená 1803), nemecká spisovateľka
 Amalie Zephyrine zo Salm-Kyrburg (1760 – 1841), nemecká princezná
 Charlotte Amalie z Hesse-Kassel (alebo Hesse-Cassel) (1650 – 1714), dánska kráľovská manželka
 Cristiane Luise Amalie Becker (1778 – 1797), nemecká herečka
 Frederikke Amalie z Dánska (1649 – 1704), vojvodkyňa z Holstein-Gottorp
 Klara Amalie Skoglund (1891 – 1978), nórska politička
 Lisbeth Cathrine Amalie Rose (1738 – 1793), dánska herečka
 Lujza Amália Brunšvicko-Wolfenbüttelská (1722 – 1780), dcéra Ferdinanda Alberta II., vojvodu z Brunswick-Lüneburg
 Mária Amália Habsbursko-Lotrinská (1746 – 1804), rakúska arcivojvodkyňa
 Sophie Amalie Moth (1654 – 1719), grófka zo Samsø
 Sophie Amalie Brunšvicko-Lüneburská (1628 – 1685), kráľovská manželka z Dánska a Nórska

Filmy 
Amália, film režiséra Carlosa Coelha da Silviu z r. 2008

Iné výskyty 
 284 Amalia, asteroid v páse asteroidov
 Amalia, North West Province, mesto v JAR

Referencie 

Krstné mená
Ženské mená
Anna (prvé meno)

Anna je ženské krstné meno. Ide o novozákonné meno hebrejského pôvodu, odvodené od slova Channá(h) čiže milosť, s významom milá, milostná. Na Slovensku má meniny 26. júla.

Meno Anna v iných jazykoch 
 anglicky: Anna, Anne
 česky: Anna
 rusky: Анна (čítaj Anna)
 ukrajinsky: Ганна (čítaj Hanna)

Dátum menín v iných krajinách 
 Rusko – 16. február
 Česko – 26. júl

Známe osobnosti s menom Anna 
 Svätá Anna
 Anna Belousovová, slovenská politička
 Anna Boleynová, manželka anglického kráľa Henricha VIII. Tudora
 Anna z Foix a Candale, uhorská a česká kráľovná
 Anna Franková, známa svojím denníkom
 Anna Frielová, britská herečka
 Anna Gavaldová, francúzska žurnalistka a spisovateľka
 Anna Geislerová, česká herečka
 Anna Hulejová, slovenská speváčka folklórnych piesní
 Hanna Jablonská, ukrajinská dramaturgička, prozaička, poetka a novinárka
 Anna K, česká speváčka
 Anna Kafendová, slovenská klavírna umelkyňa, hudobná pedagogička a muzikologička
 Anna Martvoňová, slovenská operná speváčka
 Anna Murínová, slovenská biatlonistka
 Anna Ondrejková, slovenská poetka
 Anna Politkovská, ruská novinárka
 Anna Polívková, česká herečka
 Anna Sophie Ondráková, česká herečka
 Anna Stuartová, kráľovná Anglicka, Írska a Škótska
 Anna Svídnická, česká kráľovná
 Anna Šišková, slovenská herečka
 Anna Šulajová, slovenská herečka
 Anna Šabatová, česká disidentka, zástupkyňa verejného ochrancu práv v Česku
 Anna Valentová, prekladateľka
 Anna Veselovská, slovenská speváčka
 Anna Záborská, slovenská europoslankyňa

Referencie

Externé odkazy 
 kalendar.zoznam.sk

Krstné mená
Ženské mená
Elena

Elena je ženské krstné meno. Je verziou mena Helena alebo Jelena. Je to meno gréckeho pôvodu a znamená „svetlo“ alebo „pochodeň“. Meniny na Slovensku má 18. augusta.

Meno Elena v iných jazykoch 
 česky: Elena
 grécky: Elena
 španielsky: Elena
 rusky: Elena

Dátum menín v iných krajinách 
 2. marec – Litva
 16. marec – Česko,
 19. marec, 3. jún – Rusko,
 21. máj – Grécko,
 31. júl – Fínsko,
 18. august – Španielsko,

Známe osobnosti s menom Elena

Na Slovensku 
 Elena Čepčeková, prozaička, poetka a dramatička
 Elena Kaliská, vodná slalomárka
 Elena Lacková, spisovateľka a dramatička
 Elena Maróthy-Šoltésová, spisovateľka, redaktorka a publicistka
 Elena Vacvalová, moderátorka

Vo svete 
 Elena Angelo Comneno di Epiro, sicílska kráľovná v 13. storočí
 Elena Anaya, španielska herečka
 Elena Baltachová, britská tenistka
 Elena Paparazzo, talianska atlétka.
 Elena Čiernohorská, talianska kráľovná
 Elena Poniatowska (* 1932), mexická novinárka a spisovateľka

Piesne s menom Elena 
 Elena (alebo aj názov: Elena, ty si život môj) – Karol Duchoň – (Djordje Novkovič/Ľuboš Zeman)

Referencie

Externé odkazy 
 www.calendar.sk - vyhľadanie: Elena

Krstné mená
Ženské mená
Claude Simon

Claude Eugène Henri Simon (* 10. október 1913, Tananarive, Madagaskar – † 6. júl 2005, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky spisovateľ, predstaviteľ nového románu. V roku 1985 mu bola udelená Nobelova cena

Narodil sa na Madagaskare, ktorý bol v tej dobe francúzskou kolóniou.

Dielo 
Jeho dielo má veľmi komplikovanú vetnú skladbu, snaží sa o netradičné ponímanie času, v ktorom sa prelína prítomnosť a minulosť. Týmto spôsobom sa pokúšal opísať emócie, respektíve ich útržkovitosť. 

 Vietor - hlavný hrdina prichádza do juhofrancúzskeho mestečka prevziať dedičstvo po nepoznanom otcovi a snaží sa preniknúť do života v tomto meste. Text je plný zátvoriek, interpunkčných znamienok, mnohé vety nie sú dokončené, čo vedie k zmätenosti a nejasnosti celého textu.

 1945 - Le Tricheur
 1947 - La Corde raide
 1954 - Le Sacre du printemps
 1957 - Le Vent

Nasledujúce štyri diela tvoria akúsi voľnú tetralógiu:
 1958 - Tráva (L'Herbe)
 1960 - Flámska cesta (Route des Flandres), slov. preklad Bratislava: Slovenský spisovateľ 1990.
 1962 - La Palace (čes. Mezinárodní hotel) 
 1967 - Príbeh (Histoire)
 1969 - La Bataille de Pharsale (čes. Bitva u Farsalu)
 1970 - Slepý Orion (Orion aveugle)
 1971 - Les Corps conducteurs (čes. Vodivá tělesa)
 1973 - Triptych (Triptyque)
 1975 - Lekcia vecí (Leçon de choses)
 1981 - Les Géorgiques (čes. Georgika)
 1984 - Chevelure de Bérénice (čes. Vlasy Bereniky)
 1987 - L'Invitation
 1989 - L'Acacia
 1997 - Le jardin des plantes
 2001 - Električka (Le tramway'')

Pozri aj 
 Nový román

Francúzski spisovatelia
Francúzski spisovatelia románov
Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Francúzski nositelia Nobelovej ceny
Platany v Lučenci pri Szilassyho kaštieli

Platany v Lučenci pri Szilassyho kaštieli sú platany javorolisté, ktoré sa nachádzajú v areáli Szilassyho kaštieľa v Lučenci. Sú chránené podľa VZV KÚ v B. Bystrici, 5/1996 pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam..

Základné údaje

Iné projekty

Externé odkazy 
 Platany v Lučenci pri Szilassyho kaštieli na sazp.sk

Chránené stromy na Slovensku
Lučenec
Sociálnodemokratická strana Slovenska

Sociálnodemokratická strana Slovenska (skratka SDSS) bola politická strana pôsobiaca na Slovensku v rokoch 1990–2004. Strana sa hlásila k odkazu strany Slovenská sociálnodemokratická strana v Uhorsku, ktorá vznikla v roku 1905, ale už o rok zanikla (úplne zanikla 1918). SDSS bola zaregistrovaná na ministerstve vnútra 1. februára 1990 pod pôvodným názvom Sociálnodemokratická strana na Slovensku. Zmena názvu na Sociálnodemokratická strana Slovenska sa uskutočnila v roku 1993. Strana zanikla 31. decembra 2004 zlúčením so stranou SMER do strany s novým názvom SMER - sociálna demokracia.

Zjazdy Sociálnodemokratickej strany Slovenska 
 3. február 1990 - v Bratislave sa konal vytvárajúci zjazd strany, za predsedu bol zvolený Ivan Paulička (1. apríla 1990 ho vystriedal Boris Zala)
 27. - 28. október 1990 - v Bratislave sa konal 1. zjazd SDSS, za predsedu strany bol zvolený Boris Zala
 28. marec 1992 - v Bratislave sa konala 1. časť 2. zjazdu SDSS. Boris Zala sa vzdal funkcie predsedu a za predsedu strany bol zvolený Alexander Dubček
 17. október 1992 - v Košiciach sa konala 2.časť 2. zjazdu SDSS
 7. november 1992 - zomrel predseda strany Alexander Dubček 
 13. - 14. november 1993 - v Bratislave sa konal 3.zjazd SDSS, za predsedu bol zvolený Jaroslav Volf
 21. - 22. október 1995 - v Trenčianskych Tepliciach sa konal 4.zjazd SDSS, za predsedu bol znovu zvolený Jaroslav Volf
 5.- 6. apríl 1997 - v Stupave sa konal 5.zjazd SDSS za predsedu bol znovu zvolený Jaroslav Volf
 27. február 1999 - konal sa mimoriadny zjazd SDSS, ktorý prijal späť do strany členov SDK. Odstúpil dočasný predseda Pavol Drotár a zjazd potvrdil za predsedu strany opäť Jaroslava Volfa
 12. - 13. apríl 1999 - v Bardejovských Kúpeľoch sa konal 6.zjazd SDSS, za predsedu strany zvolil znovu Jaroslava Volfa
 25. november 2000 - v Bratislave sa konala 1.časť 7.zjazdu SDSS
 26. apríl 2001 - v Braislave sa konala 2.časť 7.zjazdu SDSS, za predsedu strany bol zvolený Ľudomír Šlahor
 23. marec 2002 - v Bratislave sa konal 8.zjazd SDSS, za predsedu strany bol zvolený Peter Baráth
 31. máj 2003 - konal sa 9.zjazd SDSS, za predsedu strany bol zvolený znovu Jaroslav Volf
 23. október 2004 - konal sa 10.mimoriadny zjazd SDSS, ktorý schválil zlúčenie strany so stranou SMER k 1. januáru 2005. Zánik SDSS odmietla platforma P-5, ktorá sa vytvorila v SDSS.

Politici Sociálnodemokratickej strany Slovenska 
Články o politikoch Sociálnodemokratickej strany Slovenska sú uvedené v kategórii Politici SDSS.

Externé odkazy 
 oficiálna stránka SDSS

 
Zaniknuté politické strany na Slovensku
Hostinec Jamajka

Hostinec Jamajka () je román britskej autorky Daphne du Maurier. Základnou črtou románu je dobrodružnosť a napätie, ktoré sa autorke podarilo udržať od prvého do posledného riadka. Dielo je ladené romanticky, príbeh však napriek tomu vyznieva dôveryhodne. Napínavý dej a umelecké kvality si našli veľa priaznivcov.

Dej 

Dej románu zasadila autorka do Cornwallu a situovala ho na začiatok 19. storočia. Hlavnou hrdinkou príbehu je dvadsaťtriročná Mary Yellanová. Príbeh sa začína smrťou Maryinej matky. Mary plní jej poslednú vôľu a odchádza k tete Patience do Bodminu. Tá sa medzičasom vydala za Jossa Merlyna a z niekdajšej krásavice sa stala zničená starena. Už po ceste sa Mary dozvedá o nepriaznivej povesti hostinca Jamajka. V prvých dňoch strávených v hostinci hlavná hrdinka zisťuje, že v hostinci sa dejú nekalé veci a že jej strýko je vodcom zločineckej bandy. V hostinci sa Mary zoznamuje s Jossovým mladším bratom Jemom, o ktorom teta tvrdí, že je ešte väčší zločinec ako Joss. Počiatočná nenávisť k Jemovi sa postupne mení na lásku, i keď Mary trápia pochybnosti, lebo nevie, či nie je aj Jem členom bandy. Mary sa chce za každú cenu dopátrať pravdy a po tragickej udalosti, ktorej sa stáva svedkom, sa dozvie pravdu o zločinoch Jossa Merlyna a jeho bandy. Zostane už len záhada, kto to všetko organizuje. Rozuzlenie je prekvapujúce a pôvodca všetkého zla nečakaný.

Film 

Román sfilmoval v roku 1939 Alfred Hitchcock. Zahrali si v ňom Charles Laughton a Maureen O'Hara.

Speváčka Tori Amos spieva o hostinci pieseň „Jamaica Inn“, ktorá sa nachádza na jej albume z roku 2005 "The Beekeeper".

Knihy z 1936
Literatúra v Anglicku
Romány Daphne du Maurier
Sfilmované knihy
Horná Lehota (okres Dolný Kubín)

Horná Lehota je obec na Slovensku v okrese Dolný Kubín.

Názov 
Vývin názvu obce
 1420 – Lehotha (prvá písomná zmienka) 
 1547 – Lehota Horny 
 1549 – Lehota Maior 
 1582 – Felseo Lehottka 
 1920 – Lehôtka (maďarsky Felsőlehota)
 1927 – Horná Lehota

Symboly obce

Erb 
Erb obce tvorí: V modrom poli štítu na zelenej pažiti strieborný vták so zlatými nohami a zobákom, držiaci v zobáku zlatú jaštericu so strieborným jazykom.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Trojice, jednoloďová renesančná stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1627. Kostol bol prestavaný v rokoch 1688 a na začiatku 18. storočia. Stavba má hladké fasády, strecha je po obnove šindľová, veža je ukončená stanovou strechou. V interiéri sa nachádza vzácny renesančný drevený maľovaný strop s výjavom Posledného súdu a maľovaná empora. Počas obnovy, ktorá trvala v rokoch 2009-2016, bola odhalená ornamentálna renesančná výmaľba stien. Kostolu bola pri obnove prinavrátená jednoduchá renesančná podoba, pričom bolo odstránené menej hodnotné zariadenie zo začiatku 20. storočia. 

 Abafiovský kaštieľ, dvojpodlažná trojtraktová renesančná stavba na pôdoryse obdĺžnika z obdobia po roku 1578. Prestavaný bol v polovici 17. storočia, 3. štvrtine 18. storočia a na konci 19. storočia. Fasády kaštieľa sú lemované nárožnými vežicami na kamenných krakorcoch. Okná majú kamenné ostenia a nadokenné rímsy. Do roku 1922 patril rodu, ktorý ho vybudoval. Na maďarských stránkach je písané, že to je (bol) "várkastély", t.j. opevnený kaštieľ - hradný kaštieľ - hrad(o)kaštieľ.

 Barokový kaštieľ Abafiovcov, pôvodne renesančná kúria, barokovo prestavaná Františkom Abafim v druhej polovici 18. storočia. Ide o dvojpodlažnú trojkrídlovú trojtraktovú stavbu. Po roku 1822 bol klasicisticky upravený Vendelínom Abafim. Centrálna stavba má oválny pôdorys, z ktorého vystupujú diagonálne dve krídla.

Osobnosti obce

Rodáci 
 František Abafi (* 1732 – † 1817), uhorský šľachtic, politik, publicista, cestovateľ, revolucionár a osvietenec
 Aristid Abafi (* 1799 - † 1861), šľachtic, národnohospodár, statkár
 Augustín Abafi (19. storočie), hospodársky a osvetový pracovník, statkár
 Libor Jozef Mattoška (* 1891 - † 1958), františkán, zakladateľ katolíckych spolkov, spisovateľ, redaktor

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Dolný Kubín
Brestovec (okres Komárno)

Brestovec () je obec na Slovensku v okrese Komárno.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Reformovaná zvonica, ľudová murovaná stavba na pôdoryse obdĺžnika s ihlancovou helmicou z druhej polovice 19. storočia. Obnovou prešla v roku 2001. Fasády zvonice sú členené segmentovo ukončenými rezonančnými otvormi.  

 Kaštieľ Zoltána Pázmáňa, jednopodlažná budova na pôdoryse obdĺžnika s polovalbovou strechou z roku 1905. Po druhej svetovej vojne bol prestavaný na materskú  školu a prefasádovaný, stratil tak pôvodný charakter. Jediným prvkom pripomínajúcim pôvodný kaštieľ je reliéfny erb majiteľa na fasáde. Po úravách má kaštieľ hladké fasády. V súčasnosti tu sídli materská škola. 

 Kúria Daniela Végha, dom číslo 176, jednopodlažná stavba na pôdoryse písmena L z roku 1849. Fasáda kúrie je členená lizénami a opornými piliermi.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Komárno
Čalovec

Čalovec () je obec na Slovensku v okrese Komárno.

Dejiny 
Čalovec je významné archeologické nálezisko s nálezmi urnfieldskej kultúry, keltským pohrebiskom, osadami z doby rímskej a avarskej a slovanskou osadou z obdobia Veľkomoravskej ríše.

Dedina bola prvýkrát písomne spomenutá v roku 1268 ako Megerch. Až do 17. storočia patril Megerch k panstvu hradu Komárno a bol pod správou zemepána. V roku 1549 tu bolo zaznamenaných osem pórt (slovom brána alebo porta sa rozumel iba celý poddanský grunt, na ktorom žila jedna (alebo viac) poddanská rodina (domácnosť), ktorá mala určitý hnuteľný majetok a ktorá dočasne (pre požiare, živelné pohromy) alebo trvale nebola taká chudobná, žeby štátnu daň nemohla platiť).

V roku 1699 dedina prešla do vlastníctva Zichyovcov, neskôr tiež rodov Demjén, Dancsy, Magyary a ďalších. Až do 19. storočia v dedine dominovali rozsiahle nivy, ktoré boli vhodné na rybolov, ale nie na poľnohospodárstvo. Až na základe úpravy riečnych tokov a vybudovaní prvých hrádzí v okolí, bolo v 19. storočí možné veľké časti pôdy vysušiť a premeniť na ornú pôdu.

Do roku 1918 patrila obec do Komárňanskej župy Maďarského kráľovstva, potom patrila obec Česko-Slovensku. Výsledkom prvej arbitráže vo Viedni bola v rokoch 1938 až 1945 opäť súčasťou Maďarska.

Po druhej svetovej vojne došlo k výmene obyvateľstva, pri ktorej emigrovalo do Maďarska 71 rodín, ktoré nahradili maďarskí Slováci. V roku 1950 bol Čalovec elektrifikovaný. V roku 1965 bola celá komunita ťažko zasiahnutá katastrofickými povodňami Dunaja, povodňová voda siahala až do výšky 1,5 m. Domy boli zničené od základov. Ako dočasné ubytovanie boli poskytnuté poštovné vagóny. Za pomoci vtedajšej ČSSR sa dal Čalovec prestavať.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Reformovaný kostol, jednoloďová pôvodne klasicistická stavba s pravouhlým záverom a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z rokov 1801-1802. Výrazne bol neorománsky upravený v rokoch 1870-1877, keď vzniklo súčasné priečelie s vežou. V roku 1970 bola loď kostola prakticky odznova postavená, rešpektujúc jej pôvodný vzhľad. Interiér kostola je plochostropý. Fasády kostola sú členené lizénovými rámami a segentovo ukončenými oknami so šambránami. Priečelie je členené polkruhovo ukončenými oknami s profilovanými šambránami a oblúčkovým vlysom. Veža z priečelia vyrastá vo forme rizalitu, v hornej časti je oktogonálna, ukončená ihlancovou helmicou. V roku 1923 bol posvätený zvon.

Prírodné zaujímavosti 

V obci evidujú 2 bocianie hniezda, na hlavnej ceste aj dhlšie hniezdia bociany. V roku 2015 mali 5 mláďat.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

Zdroj 

 
Obce okresu Komárno
Trávnik (obec)

Trávnik () je obec na Slovensku v okrese Komárno.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Kaštieľ, sídlo správy veľkostatku Opátstva na Panónskom vrchu, dvojpodlažná stavba na pôdoryse obdĺžnika s valbovou strechou z poslednej tretiny 18. storočia. Fasáda je členená dvoma dvojosovými rizalitmi, horizonálne je členená kordónovými rímsami. Na severnej fasáde kaštieľa je od roku 1995 pamätná tabuľa Fábiána Szedera so znakom rádu benediktínov a erbom obce. 

 Rímskokatolícky kostol sv. Benedikta, jednoloďová klasicistická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z prvej polovice 19. storočia. Neoklasicistická veža bola pristavaná na začiatku 20. storočia. Presbytérium je zaklenuté pruskou klenbou, loď je plochostropá. Fasády sú členené polkruhovo zakončenými oknami s profilovanými šambránami. Priečelie a veža sú členené pilastrami a kordónovými rímasami. Veža je ukončená korunnou rímsou s terčíkom a ihlancovou helmicou.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Komárno
Zlatná na Ostrove

Zlatná na Ostrove () je obec na Slovensku v okrese Komárno.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Reformovaný kostol, jednoloďová ranoklasicistická stavba s pravouhlým záverom a predstavanou vežou, z roku 1794. V interiéri sa nachádza stôl Pána z roku 1714. Fasády kostola sú hladké so segmentovo zakončenými oknami s klenákmi. Veža vyrastá zo štítového priečelia, je členená kordónovými rímsami a lizénovými rámami, ukončená korunnou rímsou s terčíkom s hodinami a ihlancovou helmicou s nárožnými vežicami.  

 Rímskokatolícky kostol sv. Štefana Kráľa, jednoloďová modernistická stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z roku 1944. Fasády kostola sú členené pilastrami a rovno ukončenými oknami. Veža je členená kordónovými rímsami a ukončená trojuholníkovými štítmi a ihlancovou helmicou. 

 Kúria rodiny Koša de Maďar, jednopodlažná pôvodne baroková stavba na pôdoryse písmena L z roku 1769. V súčasnosti sa tu nachádza klub dôchodcov. Priečeliu dominuje rizalit s prevýšeným trojuholníkovým štítom, v ktorom sa nachádza nápisová tabuľa s erbom rodu. Fasády sú po necitlivých úpravách v druhej polovici 20. storočia hladké. V dvornej časti sa nachádza presklená arkáda.

 Kúria rodiny Karčai-Schwarz v časti Veľký Lél, jednopodlažná klasicistická stavba na nepravidelnom pôdoryse z polovice 19. storočia. Kúria má prízemie dekorované pásovaním, oddelené je od poschodia kordónovou rímsou.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Komárno
Bajka

Bajka je obec na Slovensku v okrese Levice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Reformovaný kostol, jednoloďová neoklasicistická stavba s polygonálne ukončeným presbytériom a predstavanou vežou z rokov 1894-1895. Obnovou prešiel v roku 1927. Interiér kostola je plochostropý. Fasády sú členené pilastrami, hlavná fasáda je ukončená párom kuželiek. Veža členená kordónovými rímsami a pilastrami je ukončená ihlancovou helmicou.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

Iné projekty

 
Obce okresu Levice
Bátovce

Bátovce sú obec na Slovensku v okrese Levice. V rokoch 17801922 boli Bátovce sídlom Bátovského okresu v Hontianskej župe. Obci sa hovorí aj „mesto kráľovien“.

Dejiny 
Prvé písomné zmienky o Bátovciach pochádzajú zo stredovekých falzifikátov z rokov 1037 a 1086, kde sa uvádzajú ako tribuna de Foro Regine, resp. de Mercatu Regine, teda ako miesto trhu kráľovnej. Prvá hodnoverná zmienka o obci je však až z roku 1267, keď sa spomína pod názvom Bat. V tomto období pravdepodobne slovanskú obec osídľujú nemeckí kolonisti. V rokoch 1543 až 1848 patrili Bátovce levickému hradnému panstvu. Od roku 1611 je v Bátovciach doložená existencia cechov. V roku 1715 mali Bátovce mlyn a 97 domácností. Pošta bola v prevádzke od roku 1828. V roku 1852 navštívila Bátovce česká spisovateľka Božena Němcová. Počas Bachovho absolutizmu sa stali sídlom berného úradu a okresného súdu s pozemkovou knihou až do roku 1878. V novembri 1938 po pričlenení Levíc k Maďarsku, bol do Bátoviec evakuovaný berný úrad, ktorý tu sídlil až do roku 1940. V roku 1943 bola k Bátovciam pričlenená obec Jalakšová, ktorá sa prvý raz spomína v roku 1381. Známa vodná nádrž Lipovina bola vybudovaná v roku 1968.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Martina, pôvodne románska stavba so segmentovo ukončeným presbytériom a predstavanou vežou z prvej polovice 13. storočia. Z románskej etapy sa dochovali po četných prestavbách len obvodové múry lode. V druhej polovici 15. či na začiatku 16. storočia bol neskorogoticky upravený, bola vybudovaná nová predstavaná veža. Z gotického obdobia sa dochovali dva portály, západný a južný. Neskorobarokovo bol kostol prestavaný okolo roku 1730, v romto období vznikla dnešná segmentová svätyňa. Kostol bol obnovovaný v rokoch 2008-2009. Fasády kostola sú členené lizénovými pásmi, okná majú nadokenné klenáky. Veža je ukončená ihlancovou helmicou. 

 Evanjelický kostol, trojloďová neogotická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1873. Kostol bol postavený podľa projektu A. Benku. Upravovaný bol v rokoch 1905 a 1933. V interiéri sa nachádza typická protestantská empora, zaklenutý je krížovou klenbou. Na neogotickom oltári sa nachádza centrálny obraz Nanebovstúpenie Krista od P. M. Bohúňa z roku 1873. Kazateľnica je tiež neogotická, z roku 1875. Krstiteľnica je ešte klasicistická z roku 1780. Fasády kostola v duchu neogotiky sú členené opornými piliermi, okná s kružbami sú ukončené lomeným oblúkom. Veža je ukončená ihlancovou helmicou. 

 Zemianska kúria, pôvodne gotická dvojpodlažná stavba na pôdoryse obdĺžnika z prvej tretiny 15. storočia.  Kúria je štvortraktová, okná majú profilované šambrány.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Ján Weiss, učiteľ a entomológ

Pôsobili tu 
 Albert Škarvan (* 1869 – † 1926), lekár , spisovateľ a prekladateľ

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Apsida.sk– profil románskeho kostola

 
Obce okresu Levice
Čata (okres Levice)

Čata je obec na Slovensku v okrese Levice.

Polohopis 
Obec leží vo východnej časti Podunajskej nížiny a v južnej časti Ipeľskej pahorkatiny na nízkej pravobrežnej nive a terasách rieky Hron.

Dejiny 
Staršie osídlenie v chotári obce potvrdzujú archeolgické nálezy sídlisk z neolitnej volútovej kultúry, eneolitnej s kanelovanou keramikou, maďarovskej kultúry zo staršej doby bronzovej, žiarových hrobov z halštatskej doby, sídlisk z laténskej, rímsko-barbarskej a slovanskej po dobu veľkomoravskú. Prvá písomná zmienka o obci (Chatka) je z roku 1386. Patrila kláštoru paulínov v Máriacsaláde, časť obce benediktískemu opátstvu v Čajakove. Po zrušení paulínskej rehole pripadla správe verejných základín. Obyvatelia sa zoberali hlavne poľnohospodárstvom a vinohradníctvom, za prvej ČSR pracovali ako robotníci na veľkostatkoch a zaoberali sa aj košikárstvom a tkáčstvom. V rokoch 1938-45 obec pripojili k Maďarsku. V roku 1947 presídlili časť maďarského obyvateľstva do Maďarska. Miestna časť Gen (Guen, Gen) sa písomne uvádza v roku 1247, osada patrila prepoštsvu v Šahách, rodine Hunt-Poznanovcov, neskôr kláštoru v Máriacsaláde.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Jána Krstiteľa, jednoloďová modernistická stavba s pravouhlym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1958. Fasády kostola sú členené lizénovými rámami, veža s ihhlancovou helmicou vystupuje zo stupňovito ukončeného priečelia.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Levice
Hontianska Vrbica

Hontianska Vrbica (v minulosti Hontianske Ďarmoty, ) je obec na Slovensku v okrese Levice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Martina, jednoloďová gotická stavba s polygonálne ukončeným presbytériom a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z obdobia okolo rokov 1423-1442. Nachádza sa na návrší nad obcou. Stojí na mieste staršej stavby z prelomu 12. a 13. storočia. barokovo bol upravený v polovici 18. storočia. Z goticého obdobia pochádzajú obvodové múry kostola a viacero architektonických detailov, ako gotické okno na východnej stene presbytéria. V interiéri sa dochovalo neskorogotické kamenné pastofórium z obdobia okolo roku 1480 a kamenná krstiteľnica z 15. storočia. Stavba má hladké fasády, veža je ukončená zvonovitou helmicou. V rokoch 2014-2015 sa tu konal archeologický výskum, ktorý lokalizoval staršiu románsku stavbu. 

 Reformovaný kostol, jednoloďová tolerančná stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou z rokov 1781-1784. Úpravami prešiel v rokoch 1889 a 1900. Interiér je zaklenutý drevenou korýtkovou klenbou. Fasády kostola sú hladké, veža je členenná lizénovými rámami a ukončená zvonovitou helmicou. V interiéri sa nachádzajú drevené protestantské empory, barokovo-klasicistická kazateľnica z doby vzniku kostola a stôl Pána z červeného mramoru z roku 1868. Vo veži sa nachádza zvon z roku 1808 od zvonolejára J. Pestera z Banskej Štiavnice.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Apsida.sk- profil stredovekého kostola

 
Obce okresu Levice
Hronské Kosihy

Hronské Kosihy () sú obec na Slovensku v okrese Levice, v Tekovskom regióne.

Dejiny 
Obec Hronské Kosihy je doložená z roku 1294 ako Kezw, neskôr Koszihy (1773), Hronské Kosihy (1920), maď. Garamkeszi. Patrila zemanom z Kalnej, v rokoch 1388-1848 panstvu Levice. V roku 1618 ju ovládli Turci. V roku 1601 mala 45 domov, v roku 1720 mala 15 daňovníkov (krčmu), v roku 1828 mala 74 domov a 499 obyvateľov. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom. V roku 1939 založili vodné družstvo. Po oslobodení nastal rozvoj obce.

Obyvateľstvo

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Jakuba, jednoloďová klasicistická stavba s mierne zaobleným ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z konca 18. storočia. Stavebnými úpravami prešiel v roku 1901. Loď je zaklenutá pruskou klenbou, svätyňa českou plackou. Nachádza sa tu luisézna kazateľnica z konca 18. storočia a neskorobarokové lavice. Ostatné zariadenie je mladšie, z 19. a 20. storočia. Fasády sú členené opornými pilermi, veža je členená kordónovými rímsami, ukončená trojuholníkovým štítom s terčíkom a ihlancovou helmicou.
  
 Koháryho kaplnka, jednopriestorová pôvodne baroková stavba na pôdoryse obdĺžnika z roku 1713. V 19. storočí bola upravená v duchu neogotiky. Ide o jednoduchú stavbu s portálom v tvare lomeného oblúka.

Občianska vybavenosť 
 Štvorročná ZŠ
 Hotel Wilson

Osobnosti obce

Rodáci 
 Jozef Dodo Šošoka (* 1943 – † 2008), džezový hudobník
 Ján Bóna, architekt

Referencie

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Levice
Jesenské (okres Levice)

Jesenské (1945-1992 Jesenské Údolie, ) je obec na Slovensku v okrese Levice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Václava, jednoduchá jednoloďová stavba s polygonálne ukončeným presbytériom a predstavanou vežou z rokov 1935-1938. V interiéri sa nachádza oltár zo zlatého ónyxu, dielo Ici Tabyovej. Zariadenie kostola je novodobé. Fasáda kostola je členená kordónovými rímsami, veža je ukončená ihlancovou helmicou. Ide o jedniný kostol na Slovensku s týmto patrocíniom.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Levice
Kalná nad Hronom

Kalná nad Hronom je obec na Slovensku v okrese Levice.

Polohopis 
Obec Kalná nad Hronom leží 8 km západne od okresného mesta Levice, na pravom brehu rieky Hron a má rozlohu 3 413 ha.

Miestne časti 

 Kalná
 Kalnica
 Mochovce

Dejiny 
Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1209. V tomto čase obec patrila do opátstva v Hronskom Beňadiku. V roku 1613 sa dostala pod správu Turkov.

Obyvateľstvo bolo zamerané na poľnohospodárstvo a chov dobytka. Nachádzal sa tu mlyn a liehovar. V súčasnosti sa obec modernizuje.

V roku 1990 obec splynula s obcou Mochovce.

Obyvateľstvo 
Obec má 2 073 obyvateľov. Z toho tvoria 76 % Slováci, 16 % Maďari, 5 % Rómovia a 1 % Česi.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Petra a Pavla v časti Kalná, jednoloďová baroková stavba s polygonálne ukončeným presbytériom a predstavanou vežou z roku 1733. V roku 1866 bol prefasádovaný v duchu neoklasicizmu. Loď je zaklenutá troma poľami pruskej klenby, svätyňa valenou klenbou s lunetami. Nachádza sa tu murovaný chór spočívajúci na arkádach. Hlavný oltár s obrazom sv. Petra a Pavla je dielom A. Göbela z roku 1874. Kazateľnica je rokoková, zdobená festónmi z polovice 18. storočia. Kamenná krstiteľnica v podobe mušle pochádza z druhej polovice 18. storočia. Fasády kostola sú členené pilastrami, hlavná fasáda je lemovaná párom ník s konchami a sochami svätcov sv. Jána Nepomuckého a sv. Antona Paduánskeho. Veža je ukončená ihlancovou helmicou.   

 Reformovaný kostol v Kalnej, jednoloďová neoklasicistická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou z roku 1888. Kostol bol výrazne poškodený počas druhej svetovej vojny. Obnovený bol až v roku 2014. Fasáda je členená pilastrami, veža kordónovými rímsami, lemovaná kvádrovaním. Ukončená je barokovou helmicou s laternou. 

 Reformovaný kostol v časti Kalnica, jednoloďová klasicistická stavba so segmentovým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1806. Fasády kostola sú členené lizénami, veža nárožným kvádrovaním, ukončená ihlancovou helmicou.

Pomníky 
Pomník obetiam I. a II. svetovej vojny.

Školstvo 
 Základná škola Kalná nad Hronom
 SOŠ Kalná nad Hronom

Partnerské obce 
  Palotabozsok, Maďarsko

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

Zdroje 
 Stránky regiónu Tekov

 
Obce okresu Levice
Kubáňovo

Kubáňovo (do roku 1948 slovensky Setich; maďarsky Szete) je obec na Slovensku v okrese Levice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Ladislava, baroková stavba s polkruhovo ukončeným presbytériom a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z roku 1737. Kostol prešiel obnovou v rokoch 1910 a 1940. Interiér je zaklenutý českou plackou, svätyňa je zaklenutá krížovou klenbou s lunetami. Zariadenie kostola pochádza z 20. storočia, okrem barokového oltárneho obrazu sv. Ladislava z doby stavby kostola. Fasáda kostola je členená pilastrami, veža s barokovou helmicou mierne vystupuje z predstavaného rizalitu hlavnej fasády. Rizalit lemujú dve niky so sochami svätcov.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Levice
Kukučínov

Kukučínov je obec na Slovensku v okrese Levice. V katastrálnom území obce je prírodná rezervácia Hlohyňa.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol Nanebovzatia Panny Márie, jednoloďová barokovo-klasicistická stavba so segmentovo ukončeným presbytériom a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z roku 1775. Stavebnými úpravami prešiel v roku 1801. Interiér je zaklenutý pruskou klenbou. Hlavný oltár je klasicistický z roku 1779 s obrazom Nanebovzatia Panny Márie. Kazateľnica je rokoková z roku 1770. Kamenná krstiteľnica s dreveným vrchnákom pochádza z konca 18. storočia. Fasády kostola sú hladké, veža s terčíkovou rímsou je ukončená zvonovitou helmicou.  

 Reformovaný kostol, jednoloďová klasicistická stavba s pravouhlým záverom, bez veže, z roku 1786. Vnútorné zariadenie kostola pochádza z 19. a 20. storočia. Interiér je plochostropý. Obnovovaný bol v roku 1860. Fasády kostola sú členené štylizovanými pilastrami. Portál je riešený ako atypicky dekorovaná edikula s trojuholníkovou supraportou.  

 Rímskokatolícky kostol Panny Márie Patrónky Maďarov v časti Malý Pesek, jednoloďová klasicistická stavba s polygonálne ukončeným presbytériom a mierne predstavanou vežou pravdepodobne z 18. storočia. Fasády kostola sú lemované nárožným kvádrovaním, veža je ukončená ihlancovou helmicou.

 Zemianska kúria, jednopodlažná stavba na pôdoryse písmena L s valbovou strechou z konca 18. storočia. V druhej polovici 20. storočia bola kúria prestavaná a stratila časť svojich pamiatkových hodnôt.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Levice
Lontov

Lontov je obec na Slovensku v okrese Levice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Anny, jednoloďová baroková stavba s polygonálnym ukončením presbytéria, bez veže, z prvej polovice 18. storočia. Interiér je plochostropý, presbytérium má krížovú klenbu. Nachádza sa tu neskorobaroková kazateľnica z polovice 18. storočia. Hlavný oltár je z 19. storočia. Fasáda kostola je členená lizénovými rámami. Pri kostole sa nachádza ľudová drevená zvonica so stanovou strechou. Vo zvonici je umiestnený barokový zvon z roku 1752 od zvonolejára J. Hallila z Ostrihomu.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Levice