joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Peroxizóm (v užšom zmysle)

Peroxizómy alebo veľmi zriedkavo katalozómy sú druh mikroteliesok. Sú to bunkové organely eukaryotických buniek s veľkosťou 0,15-1,5 µm, ktoré sú ohraničené membránou a majú homogénny alebo jemne zrnitý matrix. Delia sa na malé (mikroperoxizómy; 0,15-0,25 µm), ktoré sa vyskytujú vo všetkých bunkách cicavcov, a na veľké, ktoré sú v pečeni a obličkách, kde slúžia na detoxikáciu. 

Objavené boli v roku 1954 J. Rhodinom. Pomenované sú podľa objavu belgického cytológa Christiana de Duveho z roku 1965, ktorý zistil, že produkujú peroxid vodíka.

Zloženie 
Nemajú vlastnú DNA. Majú guľovitý alebo elipsovitý tvar, u niektorých druhoch a v niektorých tkanivách sa nachádza amorfné alebo kryštaloidné jadro nukleoid. Ten sa vyvíja až počas dozrievania organel. Absencia nukleoidu značí neprítomnosť urátovej oxidázy.

Biochemickými metódami boli zistené oxidázy (urikáza, peroxidáza, aminooxidáza, kataláza, NADH-cytochróm-C-reduktáza, karnitín-acetyl-transferáza, izocitrátdehydrogenáza).

Vznik peroxizómov 
Nie je presne známe, ako peroxizómy vznikajú, ale predpokladá sa že novovzniknuté enzýmy putujú cez cisterny endoplazmatického retikula do Golgiho aparátu, kde sa telieska obklopujú jednoduchou membránou. Druhá teória hovorí o voľných polyribozómoch v cytoplazme, ktoré sa dostávajú zatiaľ nezisteným spôsobom do vnútra cytoplazmy pričom membránu získavajú z endomembránového systému bunky. Polčas prežívania mikroteliesok je 5 dní, odbúravajú sa veľmi rýchlo-približne za 4 minúty. Odbúranie sa deje prostredníctvom  autofágiou (samonatravovaním) alebo autolýzou (rozpustením organely v okolitej cytoplazme).

Výskyt 
Najčastejšie sa vyskytujú v bunkách s vysokou glukoneogenézou (najmä pečeň a obličkové tubuly), v bunkách zapojených do metabolizmu lipidov a steroidných hormónov (bunky kôry nadobličky, corpus luteum, Leydigove bunky, tukové a epitelové bunky).

Funkcia 
Ich hlavnou funkciou je degradácia niektorých organických molekúl, najmä aminokyselín, mastných kyselín a rôznych cudzorodých toxínov. Pri tejto degradácii vzniká nebezpečný metabolit peroxid vodíka, ktorý peroxidázy v týchto organelách štiepia na vodu a kyslík. Pri zvýšenom počte môžu indukovať infekčné ochorenia pečene, objavujú sa pri používaní hormonálnej antikoncepcie a u alkoholikov. Okrem toho hrajú úlohu pri produkcii žlče.

Gény 
Gény kódujúce proteíny v  peroxizómoch:
PEX1
PEX2 - PXMP3
PEX3
PEX5
PEX6
PEX7
PEX10
PEX11A, PEX11B, PEX11G
PEX12
PEX13
PEX14
PEX16
PEX19
PEX26

Referencie

Iné projekty 

Bunka
Patchwork

Patchwork (čítaj [pečvork]) je zvláštna technika zošívania látok. Ide o zošívanie malých, rôznofarebných kúskov látok tak, že spolu vytvárajú väčšie geometrické vzory. Výsledný patchwork je spojený s ďalšími vrstvami látky a je ozdobne prešívaný drobnými stehmi. Výsledný výrobok sa nazýva quilt. Pôvodne išlo výlučne o ručnú prácu, dnes už existujú špeciálne šijacie stroje, ktorými je možné patchwork vytvárať.

Patchwork vznikol pôvodne medzi ženami amerických osadníkov, ktoré týmto spôsobom chceli využiť zvyšky látok, alebo látky z obnosených šiat. Týmto spôsobom sa dal znovu použiť aj veľmi malý kúsok vhodnej látky. Dnes sa patchwork vyrába zo špeciálnych materiálov, ktoré majú vhodnú farbu a obyčajne sú potlačené drobným vzorom. Základom býva stopercentná bavlnená látka. Patchwork sa najčastejšie používa na výrobu quiltov (deky, prikrývky, vankúše), môže sa však využiť aj pri výrobe batohov, textilných dekorácií, teplých búnd, kabátov a iných odevných doplnkov. 

Po druhej svetovej vojne sa zdalo, že techniky patchworku a quiltu už patria do minulosti. V poslednom čase však záujem o túto textilnú techniku prudko vzrastá. Dnes začína byť technika patchworku opäť veľmi populárnou medzi spotrebiteľmi, ale aj medzi ženami, ktoré majú patchwork ako svoje umelecké hobby. Obrovskú popularitu získava patchwork a quilt najmä v Spojených štátoch a Japonsku. Tak isto v Česku vznikajú patchworkové kluby, usporadúvajú sa prednášky a školenia, výstavy a objavujú sa knihy a obchody s bohatou ponukou tovaru vyrobeného touto tradičnou technikou.

Tiež na Slovensku sa patchworkové hnutie rýchlo rozvíja. Kluby patchworku existujú v Bratislave, Košiciach, Levoči, Žiari, Piešťanoch či Trnave, Martine a mnohých ďalších mestách. Objavujú sa nové obchody so všetkým pre patchwork a šitie pod jednou strechou - či už sú to látky, kurzy, šijacie stroje alebo výstavy.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Patchwork
 Patchwork Gallery

Zdroj 

Textil
Hobby
Ručné práce
Horná zem

Horná zem (iné názvy: Horniaky, Horný vidiek alebo zriedkavo Horné okolie) je slovenský preklad/ekvivalent maďarského Felvidék/felvidék (v slovenčine zriedkavo aj Felvidék), prípadne staršie preklad/ekvivalent maďarského felföld:

Felvidék v maďarčine znamená/znamenalo:
 a) 40. roky 19. storočia až dodnes: všeobecne oblasti nachádzajúce sa vo vyššej nadmorskej výške v rámci nejakého územia, hornatý kraj (napr. Balaton-felvidék – hornatá oblasť a národný park pri Blatenskom jazere)
 b) 40. roky 19. storočia – 1918:  neformálne označenie hornatej časti severného Uhorska (opak: alvidék – uhorské nížiny), spravidla vrátane pohorí dnešného severného Maďarska, niekedy spolu s nížinami dnešného západného Slovenska (prípadne bez Žitného ostrova) a niekedy vrátane Podkarpatskej Rusi a Sabolčskej župy 
 c) koniec 19. storočia – 1918 politicky neformálne aj: uhorské župy prevažne alebo výrazne obývané Slovákmi (teda  Slovensko v staršom zmysle): čiže v užšom zmysle Trenčianska župa, Orava, Turiec, Liptov, Zvolenská župa, Spiš, Šariš, v širšom zmysle aj Bratislavská župa, Nitrianska župa, Hontianska župa, Tekov, Novohradská župa, Gemer, Abovsko-turnianska župa, Zemplínska župa a Užhorodská župa
 d) po roku 1918 (zánik Uhorska):
v širšom zmysle: časti Uhorska pripojené k Česko-Slovensku, teda pred druhou svetovou vojnou Slovensko a Podkarpatská Rus, po druhej svetovej vojne už iba Slovensko
v užšom zmysle: južné oblasti Slovenska obývané prevažne Maďarmi

Felföld v maďačine znamená/znamenalo:
 15. stor. až dodnes: vrchovina, hornatý kraj
 16. stor. – 1918:
 neformálne označenie hornatej časti severného Uhorska (opak: Alföld – uhorské nížiny/Dolná zem)
 v 16.–19. stor. aj: = Horné Uhorsko (v ktoromkoľvek význame)
 v 19. storočí aj:  = Felvidék význam b) (pozri vyššie)
v etnológii od 18(?). storočia: územie Palócov (mad. Palócföld), teda dnešné južné stredné Slovensko a priľahlé severné Maďarsko, pozri Palóci

Ako vidno, v druhej polovici 19. storočia až do roku 1918 výrazy Horné Uhorsko a Horná zem (Felvidék aj Felföld) znamenali viac-menej to isté.

Pozri aj
Horné Uhorsko

Poznámky a externé odkazy

Liszka, J.: Národopis Maďarov na Slovensku, 2003, str. 26 n. (19. stor.)
 Encyklopédia Slovenska

Marsina, R.: Historická terminológia–kľúč k pochopeniu slovenských dejín
Felvidék in: A (cseh)szlovákiai magyarok lexikona 1918-tól napjainkig
Magyar Néprajzi Lexikon, 

Dejiny Slovenska
Dejiny Uhorska
Ekonomická fakulta Technickej univerzity v Košiciach

Ekonomická fakulta Technickej univerzity v Košiciach (skr. EKF TUKE) vznikla rozhodnutím Akademického senátu Technickej univerzity v Košiciach dňa 8. júla 1992 s účinnosťou od 1. septembra 1992. Fakulta poskytuje vzdelávanie v dvoch študijných programoch Financie, bankovníctvo a investovanie a Ekonomika a manažment verejnej správy v rámci študijného obdobu Ekonómia a manažment.

Vedenie fakulty 
Vedenie fakulty pozostáva z:
Dekan: doc. Ing. Michal Šoltés, PhD.
Prodekan pre vedecko-výskumnú činnosť a doktorandské štúdium: doc. Ing. Rajmund Mirdala, PhD.
Prodekanka pre vzdelávaciu činnosť: RNDr. Libuša Révészová, PhD.
Prodekan pre vonkajšie vzťahy a rozvoj: doc. Ing. MVDr. Ján Buleca, PhD.
Tajomníčka: Ing. Lenka Vejačková
Predsedníčka Akademického senátu: doc. Ing. Anna Bánociová, PhD.

Katedry fakulty 
Fakulta má nasledujúcich päť oddelení:
Katedra financií - vedúca katedry doc. Ing. Anna Bánociová, PhD.
Katedra ekonómie - vedúca katedry doc. Ing. Marianna Siničáková, PhD.
Katedra regionálnych vied a manažmentu - vedúci katedry doc. Ing. Peter Džupka, PhD.
Katedra bankovníctva a investovania - vedúci katedry doc. Ing. Jozef Glova, PhD.
Katedra aplikovanej matematiky a hospodárskej informatiky - vedúci katedry doc. RNDr. Jozef Bucko, PhD.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka fakulty
 Moodle - systém pre podporu vzdelávania

Technická univerzita v Košiciach
Ekonomické fakulty na Slovensku
Európska cesta 47

Európska cesta 47 (E47) je európska cesta vedúca zo Švédska do Nemecka. Jej začiatok sa nachádza v meste Helsingborg na švédskom pobreží a končí v Lübecku v Nemecku. Jej celková dĺžka je 290 km.

Priebeh
E47 sa začína vo Švédsku v meste Helsingborg, kde sa odpája od E4, odkiaľ pokračuje do Dánska trajektom do mesta Helsingør. Tu pokračuje ako O1, neskôr už iba ako E47 do Kodane. Odtiaľ pokračuje ako E47 do Nemecka, kde sa napája na B207. Neskôr pokračuje ako A1, na ktorú sa napája pri meste Gremersdorf. E47 sa končí na križovatke s E22 na križovatke pri Lübecku.

Referencie

Galéria

Iné projekty

Zdroj

47
Max Walter

Max Walter  (* 1896 – † 1940) bol slovenský šachový majster židovského pôvodu, rodák z Bratislavy.

Šachista
Šachová kariéra Maxa Waltera sa prekrýva s obdobím Prvej republiky. Získal 3 medaily z československých šampionátov: zlatú v Pardubiciach 1923, striebornú v Českých Budějoviciach 1927 (pri rovnosti bodov s víťazným Opočenským) a bronzovú v Prahe 1931. Stal sa prvým majstrom Slovenska v roku 1924, viacnásobným majstrom Bratislavy. Skončil druhý v Piešťanoch 1922, pri štvorzápase majstrov v Kolíne 1925 delil druhé miesto s Opočenským za víťazom Richardom Rétim, prvý v Budapešti 1926, 4. v Znojme 1927, 4.-5. v Liptovskom Svätom Jáne 1930. Zúčastnil sa niekoľkých špičkovo obsadených turnajov, pravda so skromnejšími výsledkami. Bol 14. na turnaji v Ostrave 1923 (vyhral Emanuel Lasker), kde remizoval s Saviellym Tartakowerom a Akibou Rubinsteinom. V Trenčianskych Tepliciach 1928 bol 8. (vyhral Kostič), ale pekne porazil Rétiho. Skončil 10. na Sliači 1932 (vyhral Salomon Flohr), porazil tam Rudolfa Spielmanna. Vo vedľajšom turnaji Hastings 1933/34 delil prvé miesto s Koltanowskim. Šach hrával aj jeho mladší brat Jacques.

Max Walter zrejme zomrel v koncentračnom tábore v roku 1940, hoci existuje záznam o jeho údajnej účasti na turnaji v Madride 1945.

Externé odkazy 
 Podrobný životopis M. Waltera od Stana Vlčka
 MČSR mužov 
 Kolín 1925 - Šachy - Chess Lady
 stránky Slovana Bratislava, história klubu

Narodenia v 1896
Úmrtia v 1940
Osobnosti z Bratislavy
Česko-slovenskí šachisti
Slovenskí šachisti
Šachisti židovského pôvodu
Slovenské osobnosti židovského pôvodu
Obete holokaustu
Yves Klein

Yves Klein (* 28. apríl 1928, Nice, Francúzsko – † 6. jún 1962, Paríž) bol francúzsky umelec považovaný za významnú postavu povojnového európskeho umenia. Bol jeden z najdôležitejších predstaviteľov monochrómnej maľby a zakladateľ nového realizmu, ktorý poskytol významné impulzy súčasnému umeniu. 

Tvoril od roku 1947 monochrómne obrazy, od roku 1956 väčšinou v žiarivej ultramarínovej farbe (International klein Blue - IKB), ktorou vyjadroval mystický univerzalizmus. V roku 1957 začal farbiť predmety pripevnené na plátno (Špongiový reliéf, 1958). Ďalším krokom boli antropometrie; akcie, pri ktorých na biele plátno odtláčal farebne pomaľované ženské telá. Výrazom ustavičného hľadania spirituality boli experimenty s rozličnými materiálmi a technikami. Tak vznikli roku 1957 takzvané ohnivé obrazy a od roku 1960 kozmológie, obrazy s odtlačkami rastlín a stopami pôsobenia atmosférických javov, napr. vetra a dažďa. 

Jeho dielo sa obmedzuje len na osem rokov produktívnej práce, ktorú ukončila náhla smrť. Zomrel vo veku 34 rokov na infarkt. Napriek tomu zanechal výnimočne rôznorodé dielo, od maľby a skulptúr až po konceptuálne umenie a performance art.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Yves Klein na artmuseum.cz

Francúzski umelci
Michelle Obamová

Michelle LaVaughn Robinson Obamová (* 17. január 1964, Chicago, Illinois, USA) je americká právnička a bývalá prvá dáma Spojených štátov. Je manželkou 44. prezidenta USA, Baracka Obamu.

Životopis 
Michelle LaVaughn Robinsonová sa narodila Fraserovi Robinsovi III. a Mariane Shieldsovej Robinsonovej. Matka pracovala ako gazdiná na plný úväzok, až kým Michelle nenastúpila na vysokú školu. Korene Robinsovej a Shieldsovej rodiny siahajú do obdobia občianskej vojny v Amerike. Jej pra-pra dedko z otcovej strany, Jim Robinson, bol americký otrok v štáte Južná Karolína, kde niektorí členovia jeho rodiny žijú dodnes. Jej pra-pra-prababička z matkinej strany, Melvinia Shieldsová, bola tiež otrokyňou, ktorá otehotnela s belochom. Jeho meno je neznáme.

Vyrastala na južnom predmestí Chicaga. Vyštudovala sociológiu na Princeton University a Právnickú fakultu na Harvardovej univerzite. Po ukončení svojho formálneho vzdelania sa vrátila do Chicaga a prijala miesto v advokátskej kancelárii Sidley Austine, kde stretla svojho budúceho manžela. Potom pracovala ako zamestnankyňa starostu Chicaga Richarda M. Daleyho a na University of Chicago Medical Center.

Je matkou dvoch dcér, Malie (* 1998) a Sashy (* 2001), a sestrou Craiga Robinsona, basketbalového trénera mužov na Oregon State University.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Michelle Obamová na stránke Bieleho domu 

Právnici USA
Členovia Demokratickej strany USA
Prvé dámy USA
Absolventi Harvard University
Absolventi Princeton University
Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Osobnosti zo Chicaga
Alžbetin dvor (seriál)

Alžbetin dvor je slovenský televízny seriál, rodinná sága, natočený v roku 1986 na motívy rovnomennej trilógie Hany Zelinovej. Prvá časť knižnej trilógie Alžbetin dvor bola spracovaná do prvých 4 dielov 6-dielneho televízneho seriálu, ostatným dvom častiam pripadlo po jednom dieli.

Obsadenie 
 Radoslav Brzobohatý
 Jana Alnerová-Zvaríková
 Richard Stanke
 Maroš Kramár
 Emília Vášáryová
 Magda Vášáryová
 Hana Gregorová
 Vlado Müller
 Michal Dočolomanský
 Leopold Haverl
 Viera Strnisková
 Štefan Kvietik
 Štefan Skrúcaný
 Ľubomír Paulovič
 Zuzana Tlučková a ďalší

Série

Časti

1. séria

Referencie

Zdroj 
 http://www.stv.sk/relacieaz/dvojka/alzbetin-dvor/
 http://www.ceskatelevize.cz/porady/10249873194-alzbetin-dvor/dily/

Slovenské televízne seriály
Televízne seriály z roku 1986
Dramatické televízne seriály
Historické televízne seriály
Matematické značky



Niektoré matematické značky 

=	
rovná sa , nespisovne aj je rovné alebo rovnítko

≠ 	
nerovná sa, je rôzne od, nespisovne aj nie je rovné

≡ 	
je totožné, je kongruentné, nespisovne aj je identicky rovné

≈ 	
je približne rovné

<	
je menšie ako

>	
je väčšie ako

≤ 	
je menšie alebo rovné, rovné najviac

≥ 	
je väčšie alebo rovné, rovné najmenej

Є 	
je prvkom (množiny)

|a|
absolútna hodnota čísla

+	
plus, a, značka pre sčítanie, pre kladnú hodnotu

-	
mínus, menej, bez, značka pre odčítanie, zápornú hodnotu

.
×	
krát, násobené, znamienko pre násobenie

—
/	
delené, lomené, značka pre delenie, zlomková čiara

%	
percento (počet stotín celku), 

‰ 	
promile (počet tisícin celku)

n√ 	
n-tá odmocnina

√ 	

druhá odmocnina

( )	
okrúhle zátvorky

[ ]	
hranaté zátvorky

{ }	
zložené zátvorky

n!	
n-faktoriál

∑ 	
súčet (suma) viacerých sčítancov

π 	
súčin viacerých činiteľov

┴ 	
je kolmé

||
je rovnobežné

∆ 	
delta

∞ 	
nekonečno

(a;b)
(a,b)

otvorený interval

<a;b>
<a,b>

uzavretý interval

{an}	
postupnosť a1, a2, a3, …, an

lim	
limita

x → a 	
x sa blíži k a, x konverguje k a

Max
max	
maximum, najväčšia hodnota

Min
min	
minimum, najmenšia hodnota

ƒ ', dƒ /dx	
derivácia funkcie f

∂ ƒ / ∂ x	
parciálna derivácia funkcie f podľa x

∫ 	
integrál neurčitý

a ∫ b	
integrál určitý (s označením hornej a dolnej medze)

Re z	
reálna časť komplexného čísla z

Im z	
imaginárna časť komplexného čísla z

ex
exp x	
prirodzená exponenciálna funkcia

lg x
ln x	
prirodzená logaritmická funkcia, prirodzený (Napierov) logaritmus

loga x	
logaritmická funkcia, logaritmus o základe a 

log x	
dekadický logaritmus (základ 10)

sign
sgn	
signum čísla

~ 	
je podobné

Δ 	
trojuholník

°	
stupeň (jednotka uhla pri šesťdesiatkovom delení)

'	
minúta (jednotka uhla pri šesťdesiatkovom delení)

''
sekunda (jednotka uhla pri šesťdesiatkovom delení)

R, ∟ 	
pravý uhol (90°=100g)

g	
grád (jednotka uhla pri stotinovom delení)

c	
centigrád (jednotka uhla pri stotinovom delení)

cc	
centicentigrád (jednotka uhla pri stotinovom delení)

arc	
arkus (veľkosť uhlu v oblúkovej miere)

Matematické symboly
Kostol svätého Martina (Martin)

Kostol svätého Martina je rímskokatolícky farský kostol v historickom centre Martina. Zasvätený je svätému Martinovi. Kostol je postavený v ranogotickom štýle.

História 
Kostol pochádza asi z 13. storočia, niektorí autori stavbu dnešného kostola kladú do sedemdesiatych rokov 13. storočia. Bol postavený na už existujúcom pohrebisku a predpokladá sa, že na jeho mieste stál starší kostol, alebo kaplnka. V 16. storočí počas reformácie, kostol užívala evanjelická cirkev. Po tom, čo patróni kostola - rod Révaiovcov - rekatolizovali, kostol prešiel do rúk katolíckej cirkvi. V priebehu stavovských povstaní sa konfesionálna príslušnosť kostola viackrát zmenila. Začiatkom 18. storočia, po potlačení povstania Františka II. Rákoczyho, sa dostal definitívne do rúk katolíckej cirkvi.

Interiér kostola 
Svätyňa je štvorcová, zaklenutá krížovou klenbou. Víťazný oblúk je lomený s jednoduchým profilom. Portál do sakristie je jednoduchý, hlavný vchodový portál má lomený oblúk. Vo svätyni kostola sa zachovali stredoveké fresky z prvej polovice 14. storočia. Po prevzatí kostola evanjelikmi, boli zatreté. Maľby boli objavené po požiari v roku 1871. Boli reštaurované, vo veľkej miere aj premaľovaním, v roku 1908. Zásahy nie veľmi úspešnej opravy odstránil P. Mendel pri reštaurovaní v rokoch 1951-1952. V roku 1991 boli zaradené do súboru stredovekých nástenných malieb, ktoré boli vyhlásené za národnú kultúrnu pamiatku.

Na severnej stene presbytéria sa nachádza výjav Panny Márie vedúcej Krista ako dieťa, maľby apoštolov sv. Petra a sv. Pavla s atribútmi a ďalšie dve postavy svätcov. Na južnej stene sa nachádza maľba troch apoštolov, bez atribútov s dvomi manželskými pármi donátorov. Ďalej sú viditeľné dve postavy apoštolov, ktoré sú ale veľmi poškodené. Predpokladá sa, že maľby netvorili súvislé cykly, ale že sa jednalo o viacero samostatných obrazov.

Kostol slúžil ako miesto posledného odpočinku príslušníkov viacerých miestnych šľachtických rodov (Dávid, Korbély, Kossuth, Záturecký). Najvýznamnejšie zachovalé sepulkárne pamiatky pripomínajú rod dedičných turčianskych županov - vetvu rodu Révay zo Sklabine a Blatnice. Na južnej stene sanktuária je zachovaný renesančný epitaf z červeného mramoru z druhej polovičky 16. storočia. Na náhrobnej doske je zobrazený František Révay (*1489 – †1. novembra 1553, Bratislava) v životnej veľkosti, s rukami zopätými k modlitbe. Postava je oblečená v civilnom oblečení, čo zaraďuje túto pamiatku medzi výnimočné v rámci celého územia bývalého Uhorska, lebo na podobných náhrobkoch bývajú zobrazené osoby buď v brnení, alebo v cirkevnom ornáte.Na chóre v bočnej lodi sa nachádza smrtný štít dedičného hlavného župana Turčianskej župy Pavla I. Révaya (*1598 – †1635). Na okrúhlej tabuli je v stredovom modrom poli rodový erb, na obvode sú vojnové trofeje a alegórie cností v podobe ženských postáv. 

Vo vnútri kostola sa nachádza 14. reliéfov krížovej cesty a socha Piety od Fraňa Štefunka. K novším umeleckým dielam patrí aj oltárny obraz Panny Márie ustavičnej pomoci od Martina Benku.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 História kostola na webe farnosti sv. Martina

Kostoly v Martine
Martin
Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jesennej časti

Corgoň liga 2008/2009 sa hrá na 33 kôl.

Súťažné kolá

1. kolo

2. kolo

3. kolo

4. kolo

5. kolo

6. kolo

7. kolo

8. kolo

9. kolo

10. kolo

11. kolo

12. kolo

13. kolo

14. kolo

15. kolo

16. kolo

17. kolo

18. kolo

Pozri aj 
 Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jarnej časti
 Corgoň liga 2008/2009

Externé odkazy 
 Corgoň liga 08/09 (futbalsfz.sk)
 Úradná správa (denniksport.sk)
 futbalportal.sk

Zápasy jesennej časti
Nemecká sedliacka vojna

Nemecká sedliacka vojna alebo Nemecká roľnícka vojna bolo masové povstanie nemeckých roľníkov v rokoch 1524 až 1525. Vzniklo v juhozápadnom Nemecku, na jar 1525 sa prenieslo do ďalších nmeckých krajov. 15. mája 1525 bolo porazené pri Frankenhausene. Pokračovalo ešte do júna 1526 v Tirolsku a Salzburgu.

Hlavnú úlohu v porážke sedliackych povstaní v horno-nemeckých krajinách až dolu po Fransko malo vojsko Švábskeho zväzu. Začiatkom februára sa stal jeho hlavným veliteľom Georg III. Truchsess z Waldburgu. Švábsky zväz pôvodne združoval malé územné jednotky a ríšske mestá v juhozápadnom Nemecku; založili ho v roku 1488 na potlačenie expanzívnych snáh Bavorska. Neskôr sa podarilo väčším kniežatám a napokon aj Habsburgovcom doňho preniknúť, určovať jeho politiku podľa vlastných záujmov a urobiť z neho rozhodujúci nástroj v boji proti sedliakom.

Podľa počtu vojakov v obidvoch táboroch bol pomer síl výhodnejší pre sedliakov. V polovici apríla 1525 mal sedliacky tábor len vo Švábsku 30000 až 40000 ľudí a ďalšie desaťtisíce boli vo Fransku. Georg III. Truchsess z Waldburgu mal v tom čase len asi 7000 vojakov. Preto spočiatku uplatňoval taktiku vyjednávania a zdržiavania. Už v marci 1525 sľubmi zdržal húfy baltrinských, algavských a jazerných sedliakov. Keďže hornonemeckí sedliaci sa na hlavných poradách v Memmingene (v marci 1525) dohodli len na určitej obmedzenej spolupráci pri vojenských akciách a každý húf tiahol do boja na vlastnú päsť, Truchsessovi sa takmer vždy podarilo vyhrať jednotlivé bitky a zvíťaziť v nich.

Referencie 

Dejiny Nemecka
Slovenské národné ženské hokejové družstvo

Slovenské národné ženské hokejové družstvo reprezentuje Slovensko na rôznych medzinárodných podujatiach, ako sú Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien či Zimné olympijské hry. Trénerom je Miroslav Karafiát.

Doteraz najväčšími úspechmi slovenskej ženskej hokejovej reprezentácie sú postup na olympijský turnaj ZOH 2010 vo Vancouveri a postup do elitnej kategórie MS 2011 vo Švajčiarsku.

Káder na MS 2012 

V konečnej nominácii na MS 2012 v USA je 23 hráčok a doma sú pripravené tri náhradníčky na telefonické zavolanie. 

 Brankárky
 Zuzana Tomčíková (Bemidji State University/USA) *
 Jana Budajová (HK Poprad) *
 Monika Kvaková (HC Slovan Bratislava ženy; Žhkm Zvolen)

 Obrankyne
 Petra Országhová (HC Slovan ) *
 Gabriela Žitňanská (ŠHK 37 Piešťany)
 Barbora Kežmarská (HC Slovan; HC OSY Spišská Nová Ves) *
 Barbora Brémová (HC Slovan; HK Poprad) *
 Iveta Karafiátová (obe HC Slovan) *
 Denisa Lalíková (HK Púchov; HC Topoľčany)
 Edita Raková (HC Slovan; ŽHK 2000 Šarišanka Prešov)

 Útočníčky
 Anna Džurňáková (HC Slovan; HK Poprad) *
 Petra Jurčová (HC Slovan; HK Poprad) *
 Janka Čulíková (HC Slovan; Spišská Nová Ves) *
 Nikola Gápová (SK Karviná; Česko) *
 Mária Herichová (HC Slovan; HK Poprad) *
 Nicol Čupková (Agideľ Ufa / Rusko) *
 Lenka Sroková (HC Slovan; Spišská Nová Ves) *
 Alica Miháliková (Rice Memorial Hight School / USA) *
 Martina Veličková (HC Panthers Minsk / Bielorusko) *
 Jana Kapustová (Tornado Moskovská oblasť Dmitrov / Rusko) *
 Viktória Ihnaťová (HC Slovan; Spišská Nová Ves) *
 Lívia Lúčová (HC Slovan; Prešov) 
 Miriam Mikesková (HC Slovan; HC Topoľčany) 

Hráčky označené hviezdičkou reprezentovali Slovensko na MS 2011 vo Švajčiarsku.

 Náhradníčky (na telefonické zavolanie)
 Daniela Zuziaková (MHK Martin), brankárka
 Zuzana Moravčíková (HC Slovan; Prešov), útočníčka
 Jana Štofaníková (Prešov), útočníčka

Realizačný tím 
Tréner: Miroslav Karafiát (* 30. december 1961)
Manažér a asistent trénera: Igor Andrejkovič (* 14. máj 1980)
Asistent trénera: Imrich Antal (* 8. jún 1964)
Masér: Vladimír Nemček (* 17. júl 1955)
Masér: Jozef Hrtús (* 12. september 1964)
Lekárka: MUDr. Karin Oppitzová (* 12. apríl 1971)

Umiestenie na vrcholných podujatiach

 * Slovensko sa zachránilo v elitnej Top divízii
 ** zostup do I. divízie

Referencie

Externé odkazy 
 Slovenky zdolali Kazašky 1:0, olympijský Vancouver na dosah ruky

Ľadový hokej na Slovensku
Národné ženské hokejové družstvá
 
Ľadový hokej
Ftalát

Ftaláty (estery kyseliny ftalovej) predstavujú skupinu látok, ktoré sa užívajú prevažne ako plastifikátory (zmäkčovadlá), ktoré dodávajú pružnosť a ohybnosť plastom.

Ftaláty tvoria 90% zmäkčovadiel v PVC. Najpoužívanejšie sú di-2-ethylhexylftalát (DEHP), diisodecyl ftalát (DIDP) a diisononyl ftalát (DINP). 

DEHP pôsobí negatívne okrem pečene a obličiek aj na testikulárne bunky, ktoré ovplyvňujú produkciu spermií. Zvýšené vystavenie ftalátom DEHP tak môže chlapcom v neskoršom veku spôsobiť vážne problémy s plodnosťou. Vedecký výbor Európskej únie pre vznikajúce a novo zistené zdravotné riziká potvrdil, že zdravotnícke pomôcky z PVC, ktoré obsahujú DEHP, sú nebezpečné. Najzraniteľnejší sú podľa výboru malí chlapci. ,

Externé odkazy 

 Ftaláty, neviditeľné nebezpečie, 5. februára 2008 
 Miroslav Šuta: Rizika ftalátov a ako sa im vyhnúť, časopis Veronica 5/2008,  
 Informácie o ftalátoch na ourstolenfuture.org  
 Ftaláty nesmú byť už v žiadnych hračkách, 6. júla 2005

Referencie 

Estery karboxylových kyselín
Endokrinné disruptory
Erazim Kohák

Prof. Erazim Kohák, PhD. (* 21. máj 1933, Praha† 8. február 2020) bol český filozof a publicista, zaoberajúci sa environmentálnymi témami. V rokoch 19481989 žil v exile, prevažne v USA.

Bibliografia (výber) 
Idea and Experience (1978, 1982)
Krize rozumu a přirozený svět
Pražské přednášky. Život v pravdě a moderní skepse
Jan Patočka. Filosofický životopis (1987)
Člověk, dobro a zlo (1994)
Zelená svatozář. Kapitoly z ekologické etiky (2000)
Hesla mladých svišťů (Kalich, 1998).
Průvodce po demokracii (1997)
PS.: Psové (1993)
Poutník po hvězdách (2001)
Orbis bene vivendi (2001)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Erazim Kohák na stránkach Filosofickej fakulty University Karlovy  
 Erazim Kohák na stránkach Masarykovej university 
 Vít Kouřil: Už si nemůžeme dovolit podporovat pravicové vlády, rozhovor s Erazimom Kohákom, Sedmá generace, 4/2007 

Osobnosti z Prahy
Českí filozofi
Českí publicisti
Českí vysokoškolskí pedagógovia
Filozofi 20. storočia
Filozofi 21. storočia
Českí emigranti a exulanti
Nositelia Medaily Za zásluhy (Česko)
Nositelia Radu T. G. Masaryka
Slovenská extraliga v ľadovom hokeji 1993/1994

Slovenská extraliga v ľadovom hokeji 1993/94 bola prvou sezónou slovenskej hokejovej extraligy. Majstrom sa stala Dukla Trenčín, ktorá porazila vo finále HC Košice 3:2 na zápasy v sérii hranej na tri víťazné zápasy.Vypadlo družstvo ZTK Zvolen.V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo Spartak Dubnica nad Váhom

Základná časť

Play-off

*výsledky sú uvádzané ako počet víťazných zápasov v sérii, ktorá sa hrala na 3. víťazné zápasy

Semifinále
Dukla Trenčín - Martimex ZŤS Martin 3:1 (7:2,4:2,2:3,3:1)
HC Košice - Slovan Bratislava 3:2 (7:4,1:2,5:2,1:2,4:1)

O 3. miesto
Slovan Bratislava-Martimex ZŤS Martin 1:2 (7:1,1:4,3:4)

Finále
Dukla Trenčín - HC Košice 3:2 (2:3sn,4:1,5:6,3:2pp,5:1)

Majster Slovenska 1993/1994 - Dukla Trenčín
 Brankári: Eduard Hartmann, Róbert Kompas, Igor Murín 
 Obrancovia: Radoslav Hecl, Dalibor Kusovský, Stanislav Medřík, Richard Pavlikovský, Ľubomír Sekeráš, Marián Smerčiak, Vladimír Vlk, Milan Žitný, Martin Kivoň, Jozef Kohút  
 Útočníci: Jozef Daňo, Branislav Gáborík, Miroslav Hlinka, Branislav Jánoš, Martin Madový, Miloš Melicherík, Ján Pardavý, Pavol Paukovček, Roman Stantien, Miroslav Šatan, Bystrík Ščepko, Andrej Andrejev, Peter Dávid, Peter Konc, Roman Kontšek, Matej Marcinek, Martin Opatovský, Rastislav Pavlikovský, Ronald Petrovický, Norbert Vígh  
 Tréneri: František Hossa, Rudolf Uličný  

Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Ľadový hokej v 1993
Ľadový hokej v 1994
Ritro Slovak Open 2008

Ritro Slovak Open 2008 je oficiálny názov 10. ročníka medzinárodných majstrovstiev SR tenistiek. Turnaj sa hral v Bratislave na dvorcoch v Sibamac aréne Národného tenisového centra od 27. októbra do 2. novembra 2008 a bol zaradený do série turnajov ITF. Celková dotácia turnaja bola 100 000 USD a víťazka turnaja Ruska Anastasija Pavľučenkovová si odviezla z Bratislavy šek na 14 880 USD a získala 75 bodov do rebríčka WTA Tour. Iba 17-ročná Ruska, nasadená osmička turnajového "pavúka", zdolala vo finále holandskú kvalifikantku Michaëllu Krajicekovú hladko za 59 minút 6:3, 6:1.

Dvojhra

Nasadenie
V zozname sú nasadené hráčky.

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Posledných osem

Horná polovica

Dolná polovica

Štvorhra

Nasadenie

Výsledky

Externé odkazy
Stránka turnaja 

Slovak Open
Tenis v 2008
Zoznam častí seriálu Dollhouse

Nasledujúci zoznam je zoznam častí seriálu Dollhouse, ktorý bude uvedený na americkej televízii FOX 13. februára 2009.

V seriáli Dollhouse je hlavná predstaviteľka Echo (Eliza Dushkuová) členkou skupiny ľudí zvaných ako "bábiky". Bábiky majú vymazanú osobnosť, takže môžu byť dotlačené do množstva nových osobností, vrátane pamäte, svalovej pamäte, zručností a jazyka pre rôzne úlohy. Sú potom najímaní na jednotlivé práce, zločiny, priania a na občasné dobré skutky. Bábiky sú na ich misiách monitorované vnútorne (a vzdialene) obsluhovačmi. Medzi úlohami sa im vyčistia mysle do detského stavu a žijú vo futuristickom laboratóriu, skrytom ústave zvanom "Dollhouse" (). Príbeh sa točí okolo Echo, ktorá začína v stave s vymazanou mysľou sa stávať samostatne vedomá.

Okrem postavy, ktorú stvárňuje Dushkuová sa seriál točí aj okolo ľudí, ktorí spravujú Dollhouse a ostatných dvoch "bábik": Victora (Enver Gjokaj) a Sierry (Dichen Lachmanová), ktorí sú s Echo priatelia. Hoci sú bábiky zdanlivo dobrovoľníci, operácia je vysoko nelegálna a pod neustálou hrozbou na jednej strane Paula Smitha, odhodlaného federálneho agenta, ktorý počul o povesti, ktorá sa šíri o bábikách a šialenej tuláckej bábiky na strane druhej.

Herečky Eliza Dushkuová a Amy Ackerová spolu aj s tvorcom Jossom Whedonom v minulosti pracovali na seriáloch Buffy, premožiteľka upírov a Anjel, kde Dushkuová hrala Faith a v Anjelovi hrala Ackerová Fred.

Prehľad sérií

Časti

1. séria: 2009

Ostatné

Referencie

Externé odkazy 
 Zoznam epizód seriálu Dollhouse na IMDb
 Zoznam epizód seriálu Dollhouse na Dollhouse Wiki

Dollhouse
Dollhouse
Ivan Dejmal

Ivan Dejmal (* 17. október 1946, Ústí nad Labem – † 6. február 2008, Praha) bol český politik a environmentálny odborník.

Roku 1976 sa zúčastnil prípravy Charty 77 a bol vedúcim jej ekologickej komisie. V novembri 1989 viedol ekologickú sekciu programovej komisie Občianskeho fóra. Od februára 1991 do júla 1992 bol ministrom životného prostredia Českej republiky. V rokoch 1994 až 1995 bol riaditeľom Českého ústavu ochrany přírody. Od roku 1995 pracoval ako privátny projektant pre územné plánovanie a krajinotvorbu.

Externé odkazy 
 Zemřel bývalý ministr životního prostředí Ivan Dejmal, idnes.cz, 7.2.2008 
 Laudatio na Ivana Dejmala, in memoriam, laureáta Ceny Josefa Vavrouška za rok 2007

Českí ministri
Signatári Charty 77
Politickí väzni komunistického režimu v Česko-Slovensku
Fermata

Fermata (do roku 1991 písané ako Fermáta) je slovenská jazz rocková skupina, ktorá vznikla v roku 1973 a funguje dodnes. Počas svojej existencie prešla početnými personálnymi zmenami a niekoľkými tvorivými prestávkami. Vydala dosiaľ 11 štúdiových a 1 koncertný album. 

Napriek tomu, že je to inštrumentálna skupina, niekoľko skladieb z jej repertoára je spievaných. Ako speváci sa v nich predstavili Miroslav Žbirka, Peter Vašek, František Griglák, Juraj Bartovič, Pavol Horváth, Pavol Hammel a John T. Dale.

Zostava 
Súčasní členovia:
 František Griglák – gitara, klávesové nástroje, spev, sprievodné vokály, programovanie
 Fedor Frešo – basová gitara, kontrabas, basové pedále, mandolína, sprievodné vokály
 Peter Preložník – klávesové nástroje
 Igor Skovay – bicie nástroje

Bývalí členovia:
 Tomáš Berka – klávesové nástroje, perkusie, sprievodné vokály
 Peter Szapu – bicie nástroje, perkusie
 Anton Jaro – basová gitara, perkusie
 Pavol Kozma – bicie nástroje
 Cyril Zeleňák – bicie nástroje, perkusie
 Ladislav Lučenič – basová gitara
 Karol Oláh – bicie nástroje, perkusie
 Dalibor Jenis – basová gitara
 Juraj Bartovič – klávesové nástroje, spev
 Martin Hanzel – klávesové nástroje
 Márius Bartoň – basová gitara
 Jindřich G. Plánka – bicie nástroje, perkusie
 Martin Valihora – bicie nástroje
 Henrich Tóth – gitara
 John T. Dale – spev
 Juraj Kuchárek – bicie nástroje

Diskografia

LP 
Pôvodné:
 Fermáta (1975)
 Pieseň z hôľ (1976)
 Huascaran (1977)
 Dunajská legenda (1980)
 Biela planéta (1980)
 Generation (1981)
 Ad libitum (1984)
 Simile… (1991)
 Real Time (1994)
 X (1999)
 Next (2005)
 Blumental Blues (2019)

Exportné:
 Ad libitum (1984) 

Koncertné:
 Live v Klube za zrkadlom (2007)

SP 
 Program začína / Tvár (1976)
 Fotoaparát / Môj vlak (1976)

Iné skladby 
 „Koleda z periférie“ – 3:22 (LP Bratislavská beatová omša '95, rozliční interpreti, 1995)
 „Toccata d mol / Psie boogie“ (Live) – 8:54 (LP Sešli se... I., Jiří Pavlica a hosté, 2000)

Hudobná spolupráca 
 „Socha“ – 4:12 (SP Socha, Peter Hečko a duo Alena a Júlia, 1979)

DVD 
 Live v Klube za zrkadlom (2007)

Externé odkazy 
 Fotografia skupiny Fermata

 
Hudobné skupiny z 1973
Rin’

Rin' je Japonská populárna hudobná skupina, ktorá kombinuje v svojej hudbe tradičný japonský štýl s popom a rockom. Ide o ženské trio absolventiek Tokijskej národnej univerzity estetického umenia a hudby (東京藝術大学, Tōkyō Geijutsu Daigaku, v skratke 芸大, GeiDai), kde graduovali roku 2003. V decembri toho istého roku mali svoj prvý debut v Tokijské štvrti Meguro a v máji nasledujúceho roku vyšiel ich prvý singel „Sakitama“, vydaný spoločnosťou Avex Trax.

Názov skupiny vychádza z anglického slova ring (kruh), japonského slova Wa (和 znamenajúci "kruh" tak aj "japonský štýl") a z nádeje tria vytvoriť kruh, kolobeh hudby.

Členovia

Diskografia

Single 
 „Sakitama～幸魂～“ (Sakitama - 7. apríl 2004)
 „八千代ノ風“ (Yachiyo no Kaze - 30. jún 2004)
 „サクラ サクラ“ (Sakura Sakura - 20. apríl 2005)
 „夢花火“ (Yume hanabi - 31. august 2005)

Albumy 
 時空 (Jikū - 12. máj 2004)
 飛鳥 (Asuka - 29. september 2004)
 ～Rin' Christmas Cover Songs～聖夜 (～Rin' Christmas Cover Songs～ Seiya - 17. november 2004)
 宴歌（うたげうた） / さくら さくら (Utage uta/Sakura Sakura - 30. marec 2005 - koncertný album)
 Inland Sea (30. august 2006)
 源氏ノスタルジー (Genji Nostalgia - 5. december 2007)

DVD
 歌宴～Rin' First Live Tour 2004 "時空"～ (Utage~Rin' First Live Tour 2004 Jikū - 17. november 2004)

Externé odkazy
Rin' oficiálna stránka na Avex

Playlist sedmi skladeb Rin' na YouTube

Zdroj 

Japonské hudobné skupiny
Bánovčanka (dychová hudba)

Bánovčanka je slovenský mládežnícky dychový orchester.

História vzniku orchestra 
Bánovčanka vznikla v roku 1995, keď členovia dychovky Kesanka sa v kapele rozhodli hudobne vychovávať mládež ako pokračovateľov tradície dychovej hudby. Vedenie ZUŠ v Nových Zámkoch počas pôsobenia riaditeľky Hildegardy Palackovej sa rozhodlo a schválilo o vytvorení pobočky ZUŠ v obci Bánov.
Učiteľom sa stal člen dychovej hudby Kesanka Štefan Petráš. Ďalšími učiteľmi sa stali Jozef Kozár a Dušan Palacka, títo však už vyučovali externe. V pobočke pedagogicky spolupracovali aj ďalší hudobníci z Kesanky – Miroslav Jenei a Igor Brezík.

V roku 2000 na poste vedúceho Jozef Kozár vystriedal Štefana Petráša.

Vystúpenia a úspechy 
V roku 1998 vystúpila Bánovčanka v televízii v relácii Kamera M. V roku 2000 získal orchester strieborné miesto v Celoštátnej súťaži detských a mládežníckych dychoviek v meste Svit. V roku 2001 orchester vystúpil v maďarskej obci Törökbálint na Medzinárodnom festivale dychových hudieb.

Súčasní členovia 
 Jozef Kozár – umelecký vedúci a dirigent
 Monika Vaneková  – flauta
 Michal Dibus – flauta
 Martin Melišek – B klarinet 
 Lenka Cviková – B klarinet
 Magdaléna Čeriová  – B klarinet
 Adriana Malíková –  Es Alt saxofón 
 Zuzana Kozárová – B Tenor saxofón 
 Žofia Vaneková – B Tenor saxofón 
 Andrej Kozár –  krídlovka 
 Lenka Palacková –  krídlovka 
 František Moravčík –  krídlovka 
 Martina Čelková –  krídlovka  
 Ján Vittek – tenor
 Marek Jurík – barytón
 Tomáš Poročák –  1. trúbka 
 Ľubomír Gregor –  2. trúbka
 Lucia Remiášová – sprievodná trúbka
 Marek Kavulek – sprievodná trúbka
 Martin Kavulek –  basová trúbka
 Ondrej Melišek – tuba
 Michal Kozár – bicie
 Marián Palacka – bicie

Diskografia 
 2003 Mladí odkazujú mladým – vydala Kesanka, MC, CD

Pozri aj 
 Dychová hudba
 Orchester
 Zoznam slovenských dychových kapiel a orchestrov

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky - www.banovcanka.sk

Bánovčanka
Čas

Čas môže byť:

 všeobecne:
 trvanie všetkého bytia a diania merané jednotkami
 vymedzený/stanovený časový úsek
 termín
 obdobie roka alebo dňa
 počasie
 vo fyzike: čas (fyzika)
 odborne: spôsob určovania časových jednotiek, napríklad letný čas
 vo filozofii: dimenzia vystihujúca trvanie, plynutie bytia, pozri čas (filozofia)
 v gramatike: gramatická kategória resp. tvary na jej vyjadrenie, pozri gramatická kategória času
 v práve: pozri čas (právo)
 noviny Demokratickej strany v rokoch 1944, 1945 – 1948 a 1990 – 1991, pozri Čas (slovenské noviny)
 české periodikum v rokoch 1887 – 1915, pozri Čas (české periodikum)
 v liturgike: modlitba z denného okruhu bohoslužieb v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi, pozri hodinky (modlitba)
Miriam Makebová

Miriam Makeba (* 4. marec 1932, Prospect Township, Juhoafrická republika – † 10. november 2008, Castel Volturno, Taliansko) bola juhoafrická speváčka známa tiež ako Mama Afrika.

Medzinárodnú popularitu si získala roku 1959 počas turné juhoafrickej skupiny Manhattan Brothers v USA. Roku 1965 bola prvá speváčka čiernej pleti, ktorá získala Grammy (spolu s Harrym Belafontom).

Diskografia 
 Miriam Makeba, 1960 - RCA LSP2267
 The Many Voices Of Miriam Makeba, 1960 - Kapp KL1274
 The World Of Miriam Makeba, 1963 - RCA LSP2750
 The Voice of Africa, 1964 - RCA LSP2845
 Makeba Sings, 1965 - RCA LSP3321
 An Evening With Belafonte/Makeba (s Harry Belafontem), 1965 - RCA LSP3420
 The Magic of Makeba, 1965 - RCA LSP3512
 The Magnificient Miriam Makeba, 1966 - Mercury 134016
 All About Miriam: 1966 - Mercury 134029
 Miriam Makeba In Concert!, 1967 - Reprise RS6253
 Pata Pata, 1967 - Reprise RS6274
 Makeba!, 1968 - Reprise RS6310
 Live in Tokyo, 1968 - Reprise SJET8082
 Keep Me In Mind, 1970 - Reprise RS6381
 A Promise, 1974 - RCA YSPL1-544
 Live In Conakry - Appel A L'Afrique, 1974 - Sonodisc SLP22
 Miriam Makeba & Bongi, 1975 - Sonodisc SLP48
 Live in Paris, 1977 - CD6508
 Country Girl, 1978 - Sonodisc ESP165518
 Comme Une Symphonie d'Amour, 1979
 Sangoma, 1988 - WB 925673-1
 Welela, 1989 - Gallo CDGSP3084
 Eyes On Tomorrow, 1991 - Gallo CDGSP3086
 Sing Me A Song, 1993 - CDS12702
 Homeland, 2000 - Putumayo PUTU1642
 Live at Berns Salonger, Stockholm, Sweden, 1966, 2003 - Gallo Music GWVCD-49
 Reflecting, 2004 - Gallo Music GWVCD-51
 Makeba Forever, 2006 - gallo Music CDGURB-082

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Miriam Makeba diskografia 
 Mama Africa meets the kwaito generation 

Juhoafrické speváčky
Držitelia ceny Grammy
Suchý (1 468 m n. m.)

Suchý () je vrch v južnej časti Krivánskej Malej Fatry. Leží približne  severne od Vrútok.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v juhozápadnej časti geomorfologického podcelku Krivánska Fatra a jej časti Krivánske Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin, v katastrálnom území obcí Krasňany, Nezbudská Lúčka a Sučany. Najbližšími vrcholmi sú na východe Biele skaly (), na juhu Kľačianska Magura () a západným smerom ležiaca Kopa ().

Opis 
Vrch v južnej časti hlavného hrebeňa Krivánskej Fatry je posledným zo skalnato-hôľnatých končiarov tejto časti Malej Fatry. Hlavný hrebeň zo severného smeru vedie z Malého Kriváňa () cez Stratenec () a od Suchého pokračuje západným smerom okolo Chaty pod Suchým a Starhradu do údolia Váhu pri Nezbudskej Lúčke. Západné svahy odvodňuje Hoskora, severné prítoky potoka Kúr a južné Biely potok.

Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška vrcholu

Výhľady 
Čiastočný porast nízkej kosodreviny vo vrcholovej časti umožňuje kruhový výhľad na široké okolie. Severovýchodný horizont zatieňujú vrcholy hlavného hrebeňa Krivánskej Fatry, juhozápadnému dominujú vrcholy Martinských holí a dobre viditeľné sú aj Žilinská a Turčianska kotlina. Pri vhodných podmienkach je pozorovateľný Veľký Choč, časť Nízkych Tatier, Veľkej Fatry i Vtáčnika, Súľovské vrchy, Javorníky, časť Kysuckých a Moravsko-sliezskych Beskýd (Kněhyně, Smrk a Lysá hora).

Prístup 
 po  červenej značke hlavným hrebeňom:
 z Nezbudskej Lúčky okolo Chaty pod Suchým
 zo Snilovského sedla cez Malý Kriváň
 po  zelenej značke:
 z obce Turčianske Kľačany okolo Chaty pod Kľačianskou Magurou
 z Varína cez rázc. Javorina, odtiaľ po  červenej značke
 po  značke z Lipovca okolo Chaty pod Kľačianskou Magurou, odtiaľ po  zelenej značke

Referencie

Pozri aj 
 Krivánska Fatra
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre
 Chata pod Suchým
 Národná prírodná rezervácia Suchý

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Malej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Martin
Vrchy v okrese Žilina
Európska cesta 55

Európska cesta 55 (E55) je európska cesta vedúca z mesta Helsingborg vo Švédsku do mesta Kalamata v Grécku. Jej celková dĺžka je .

V Helsingborgu sa na E55 napája E4. E4 je vlastne predĺženie E55, ale keďže po rekategorizácii v 80. rokoch by boli náklady na výmenu tabuliek veľmi vysoké, bola v Škandinávii udelená výnimka. V Nórsku a Švédsku sú cesty označované iba ako európske, nie ako diaľnice.

Priebeh
 : vo Švédsku sa E55 začína križovatkou s E4 a trajektom pokračuje do Dánska. 

 : v Dánsku prechádza mestami Helsingør, Kopenhagen a Gedser a trajektom prechádza do Nemecka. 

 : tu sa prístavnom meste Rostock napája na A19, po ktorej pokračuje do obce Wittstock/Dosse, kde sa napája na A24. Neskôr sa napája na A10, ktorá tvorí obchvat Berlína a ďalej vedie po A13 do Drážďan, kde sa napája na A17 a pokračuje do Česka. 

 : po prechode štátnou hranicou pokračuje E55 po D8 do Ústí nad Labem a Prahy, kde sa napája na D1, neskôr sa napojí na I/3, prechádza cez Tábor, krátky úsek prechádza cez D3, po ktorej v budúcnosti pôjde celý úsek dnes vedúci cez I/3 a pokračuje do Českých Budějovic. Cesta ďalej pokračuje do Rakúska.

 : najprv prechádza po B310, vo Freistadte sa napája na A7 a pokračuje do Lincu, napojí sa na A1 a pokračuje do Salzburgu. Tu sa napojí na A10 a ide do Villachu, odkiaľ pokračuje ako A2 do Talianska. 

 : tu pokračuje E55 po diaľnici A23, za Udine sa napája na A4, po ktorej pokračuje do Benátok, odkiaľ pokračuje po SS309 do Raveny, za ktorou sa napojí na A14. Po A14 pokračuje do Bari, kde sa napojí na SS16, vo Fasane sa napojí na SS379 a meste Brindisi končí trajektom do Grécka. 

 : tu sa začína v meste Igoumenitsa a smeruje do mesta Kalamata, kde sa napája na E65.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 Súkromná stránka o E55

Zdroj
 
 Google maps

55
Juraj Kucka

Juraj Kucka (* 26. február 1987, Bojnice) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub Slovan Bratislava.

Klubová kariéra 
Kucka začal svoju kariéru v Podbrezovej. Po skvelej sezóne si ho vyhliadol Ružomberok, odkiaľ sa hneď po roku sťahoval do pražskej Sparty. Najdlhšie v kariére pôsobil v klube FC Janov, odkiaľ následne prestúpil do slávneho AC Milána. Po dvojročnom pôsobení odišiel do tureckého Trabzonsporu. Po dvoch rokoch sa sťahoval opäť, vrátil sa do Talianska a hráva za Parmu.

Reprezentačná kariéra 
V slovenskej reprezentácii dostal prvú pozvánku na zápas Slovensko – Lichtenštajnsko, ktorý sa odohral 19. novembra 2008. V tomto zápase aj nastúpil, keď v 53. minúte striedal Branislava Obžeru. Tréner Vladimír Weiss ho za výkon pochválil.

So Slovenskou reprezentáciou sa predstavil na Majstrovstvách sveta 2010, Majstrovstvách Európy 2016 a v Lige národov 2018/2019.

Zaujímavosti 
 O svojej prvej pozvánke do slovenskej reprezentácie sa dozvedel z internetu.
 Keď bol v meste v Ružomberku, tréner jeho klubu MFK Ružomberok Michal Bílek mu poslal SMS správu s oznamom, že sa dostal do reprezentácie.

 Na Majstrovstvách sveta v Južnej Afrike v roku 2010 bol najlepším slovenským hráčom.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Juraj Kucka oficiálna internetová stránka
 Juraj Kucka na stránkach futbalruza.sk

Slovenskí futbalisti
Hráči FK Baník Prievidza
Hráči FO ŽP Šport Podbrezová
Hráči MFK Ružomberok
Hráči AC Sparta Praha
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Osobnosti z Bojníc
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2016
Hráči Genoa CFC
Hráči AC Miláno
Hráči Trabzonspor
Hráči Parma FC
Futbaloví stredopoliari
Zoznam kresťanských televízií

Toto je zoznam kresťanských televízií.

Slovensko 
 TV LUX
 LIFE TV

Česko 
 TV7
 HopeTV
 TV-MIS
 TV Noe

Svet 
 Aghapy TV - Egypt
 Al Mahed - Betlehem
 Bibel TV
 Catholic Life
 CatholicTV
 CITV - The Christian Internet Radio & Television Network
 Emmanuel TV
 ES TV
 Eternal Word Television Network - EWTN
 Familyland Television Network
 Hillsong TV
 Hope TV - (Hope Channel - Nemecko
 KICC TV
 Kids & Teens TV
 KWHE TV-14
 KWHD TV-53
 KWHB
 Lumen 2000
 Niños Cantores Televisión - NCTV
 Opoka TV - Poľsko 
 Salt + Light Television
 Santa María (TV stanica)
 SAT – 7
 Sat 2000
 Shalom TV India
 Source One Television
 Telepace
 Telecare
 TCT Network - Tri-State Christian Television - USA
 Vision Heaven TV
 WHMB-TV
 WFME-TV
 WLAE-TV
 Yathra TV

Referencie

Pozri aj 
 Kresťanstvo
 Kresťanská televízia
 Kresťanské médiá
 Zoznam kresťanských rozhlasových staníc a internetových rádií

Externé odkazy 
 http://www.populivox.sk/index.php?page=clanok&id=451 Kresťanské médiá a svet
 http://www.citv.com/
 http://www.tvlink.cz/nabozenske/

 
Televízia
 
Televízne zoznamy
Kia Motors Slovakia

Kia Slovakia s. r. o. je výrobný závod kórejskej automobilovej spoločnosti Kia Corporation, ktorý sa nachádza pri Žiline v obci Teplička nad Váhom. Je to prvý a zatiaľ jediný závod tejto spoločnosti v Európe.

Spoločnosť bola založená 13. februára 2004. Základný kameň závodu bol položený v apríli 2004, samotná výstavba sa začala v októbri 2004, ukončená bola v decembri 2005. Skúšobná výroba bola spustená v lete 2006, sériová výroba v decembri 2006. Výrobná kapacita je teraz 350-tisíc automobilov ročne. Výška investície presiahla 2,3 miliárd eur. Rozloha závodu je  a v susedstve sídli dvorný dodávateľ modulov a systémov firma Mobis Slovakia.

Rekordné množstvo automobilov sa v závode podarilo vyrobiť v roku 2019, bolo to 344 tisíc vozidiel.

V máji 2021 sa obchodné meno spoločnosti Kia Motors Slovakia s. r. o. zmenilo na Kia Slovakia s. r. o. Cieľom je pomôcť značke Kia expandovať do nových oblastí obchodnej činnosti a urýchliť vývoj ekologických vozidiel novej generácie.

V roku 2021  bolo vyrobených 307 600 áut a viac ako 444 tisíc motorov. V roku 2021 bolo vyrobené aj 4. miliónte vozidlo.

Kia Slovakia si dlhodobo a stabilne udržuje stabilnú zamestnanosť, ktorá k 31. decembru 2021 celkovo predstavovala 3 466 zamestnancov, pričom ich priemerný vek bol 39 rokov. Priemerná dĺžka odpracovaných rokov v Kia Slovakia dosiahla 12 rokov.

V súčasnosti (2022) sa tu vyrába model Sportage piatej generácie a model Ceed v štyroch variáciách: Ceed, Ceed SW, ProCeed a XCeed. Od roku  2019 sa tu vyrábal aj plug-in hybridná (PHEV) verzia modelov Ceed SW a  XCeed. Piata generácia modelu Sportage vo verzii PHEV sa vyrába od februára 2022. 

V roku 2021 dosiahla spoločnosť Kia Slovakia tržby na úrovni 5,58 miliárd eur. Za rok 2021 odviedla Kia Slovakia na dani z príjmov do štátneho rozpočtu sumu presahujúcu 61 miliónov eur. 

Materská kórejská spoločnosť Kia Corporation je súčasťou Hyundai Motor Group.

Referencie

Pozri aj 
 Hyundai Motor Group
 Kia cee’d
 Kia Sportage
 Kia Venga

Externé odkazy 
 Kia Motors Slovakia
 http://www.mobis.sk/

Kia Motors
Slovenské automobilky
Podniky založené v 2004
Rogers Arena

Rogers Arena (až do júla 2010 General Motors Place, GM Place) je športová aréna vo Vancouveri v kanadskej provincii Britská Kolumbia. Dokončená bola v roku 1995. Svoje domáce zápasy v nej hráva klub NHL Vancouver Canucks. GM Place bola dejiskom hokejového turnaja počas zimných olympijských hier v roku 2010.

Práva na názov arény počas 15 rokov od jej dokončenia vlastnil automobilový gigant General Motors. Počas konania olympijských hier však platí zákaz komerčných názvov športovísk a tak počas olympiády aréna niesla názov Canada Hockey Place.

6. júla 2010 General Motors oznámil, že sa vzdáva svojich práv na názov arény. Novú 10 ročnú sponzorskú zmluvu podpísala telekomunikačná spoločnosť Rogers Communications sídliaca v Toronte, pričom názov arény bol zmenený na Rogers Arena.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Rogers Arena - domovská stránka arény 

Štadióny v Kanade
Športoviská na Zimných olympijských hrách 2010
Šport vo Vancouveri