Cyrilika

Cyrilika alebo cyrilské písmo môže byť:
písmo, ktoré vzniklo (asi) okolo roku 900 v slovanskom prostredí na základe gréckej majuskuly a hlaholiky, a ktoré po rôznych obmenách používajú dnes národy bývalého ZSSR (slovanské – ruština, bieloruština, ukrajinčina – aj mnohé neslovanské), Mongoli a národy východnej Európy (srbčina, bulharčina, macedónčina, čiernohorčina, rusínčina)
v užšom zmysle (ktorý sa v zahraničí nevyskytuje): len staršia verzia tohto písma (novšia sa potom označuje ako azbuka)
pôvodne: názov hlaholiky (v Rusku do 11. storočia)

Tento článok sa zaoberá prvým významom slova. Abeceda cyrilského písma sa nazýva cyrilská abeceda (alebo azbuka). O významoch slova azbuka pozri azbuka.

Dejiny cyriliky 

Cyrilské písmo vzniklo z hlaholiky a gréckej abecedy. Pôvodne bolo vytvorené pre zápis staroslovienskeho jazyka.

V starom Bulharsku (pokrývajúcom vtedy väčšie územie ako dnes), kam po vyhnaní z Veľkej Moravy (885/886) utiekli niektorí z vyhnaných Metodových žiakov, sa popri hlaholike rozšírila praktickejšia cyrilika. Cyrilika sa konštituovala vo východobulharskom prostredí (pravdepodobne v Preslavi) na konci 9. alebo začiatkom 10. storočia, vznikla z veľkých písmen gréckej abecedy, pričom ale minimálne 10 písmen charakteristických pre slovanské jazyky je odvodených z hlaholiky. Svoj názov cyrilika dostala na počesť svätého Cyrila. Cyrilika vznikla v Bulharsku ako súčasť snáh o jeho osamostatnenie od Byzantskej ríše; duchovní mali namiesto byzantského úradného jazyka gréčtiny prejsť na jazyk slovanský, k čomu potrebovali vhodné písmo. Cyrilika je jednoduchšia a praktickejšia ako hlaholika. Zavedenie cyriliky oficiálne potvrdil až cár Simeon (893 – 927). Z Bulharska sa cyrilika šírila do okolitých slovanských krajín a Rumunska, a to najmä do tých krajín, ktoré sa pridržiavali byzantského obradu.

Moderná typografická podoba cyrilskej abecedy, tzv. azbuka (resp. graždanka), pochádza zo začiatku 18. storočia a je výsledkom úprav v Rusku za cára Petra Veľkého. Používa sa dodnes na Ukrajine, v Rusku ako aj v mnohých ďalších krajinách na území bývalého Sovietskeho zväzu a jeho vazalských štátov (mongolčina), ako aj v Bulharsku, Srbsku, Čiernej Hore a Macedónsku. Azbuku / cyriliku používali do 18. stor. aj valašskí a sedmohradskí Rumuni.

Cyrilika na Slovensku 
V cirkevnom prostredí sa cyrilika používa podnes aj na Slovensku v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi v bohoslužobnej oblasti pri zápise cirkevnoslovanských textov. V minulosti sa používala aj pri zápise literárnych a úradných textov, a to aj mimo cirkevného prostredia. Na začiatku 20. storočia začala gréckokatolícka cirkev vydávať knihy s bohoslužobnými textami pre ľud (tzv. zborníky), ktoré už neboli písané cyrilikou, ale latinkou. Oficiálne bohoslužobné knihy pre duchovenstvo sú však dodnes tlačené výhradne cyrilikou.

Za najstarší cyrilský nápis na slovenskom území sa považuje náhrobný kameň kniežaťa Presiana z konca 10. storočia, ktorý bol nájdený pri rotunde v Michalovciach (v súčasnosti uložený v Zemplínskom múzeu v Michalovciach).

Modernú cyriliku okrem toho používajú aj Rusíni pri zápise textov v rusínskom jazyku, silnie však tendencia zapisovať rusínske texty latinkou.

Zoznam písmen cyriliky

Zápis čísiel v cyrilike 
V staroslovienčine a cirkevnej slovančine sa na zapisovanie čísel používali rôzne cyrilské písmená. Systém presne kopíroval zápis čísiel pomocou gréckej alfabety. (Tabuľka s rozpisom číselných hodnôt.)

Pozri aj 
Prepis z cyriliky do latinky
Cirkevná slovančina

Externé odkazy 
 Tabuľka cyrilskej abecedy pre cirkevnú slovančinu s výslovnosťou používanou na našom území

 
Gréckokatolícka cirkev