joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Závadka (okres Gelnica)

Závadka je obec na Slovensku v okrese Gelnica. Leží v nadmorskej výške

Obyvateľstvo

Národnostné zloženie 
 2011: 606 obyvateľov = Slováci - 71.45%, Rusíni - 20.46%, nezistení - 5.78%, Ukrajinci - 1.49%, ostatní - 0,82%.
 2001: 600 obyvateľov = Slováci - 66.66%, Rómovia - 22.33%, Rusíni - 10.16%, ostatní - 0,85%.
 1991: 572 obyvateľov = Slováci - 82.69%, Rómovia - 10.31%, Rusíni - 6.81%, ostatní - 0.19%
 1930: 868 obyvateľov = Rusíni - 85.83%, ostatní - 9.33%, Čechoslováci - 4.84%
 1910: 810 obyvateľov = Rusíni - 91.98%, Rómovia - 5.13% ,  Slováci - 1.60%, Maďari - 1.11%, ostatní  - 0,18%
 1900: 997 obyvateľov = Rusíni - 71.41%, Slováci - 26.78%, Maďari - 1.00%, ostatní - 0,81%.
 1890: 1,079 obyvateľov = Rusíni - 96.57%, ostatní - 3.43%.
 1880: 1,229 obyvateľov = Rusíni - 92.51%, ostatní - 7.49%.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Gréckokatolícky kostol sv. Michala Archanjela, jednoloďová barokovo-klasicistická stavba s polkruhovým ukončením presbytéria a predstavanou vežou z rokov 1775-1778. V roku 1925 bol kostol zásadne prestavaný, z pôvodnej stavby sa zachovala veža a krypta. Presbytérium je zaklenuté konchou, loď pruskou klenbou a českou plackou. Zariadenie kostola je novodobé. Kostol má hladké fasády členené opornými pilermi. Veža je členená kordónovými rímsami a ukončená barokovou helmicou s laternou.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

Iné projekty 

 
Obce okresu Gelnica
Rusínske obce okresu Gelnica
Košice – mestská časť Kavečany

Košice – mestská časť Kavečany (iné názvy: Košice-Kavečany, Kavečany) () sú mestská časť Košíc, súčasť okresu Košice I.

Symboly obce 
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté v roku 2004. Erb je podľa baníckeho motívu podľa odtlačku pečatidla obce z 19. storočia.

Erb 
Na červenom štíte zlatovlasou anjelskou okrídlenou hlavou prevýšené zlaté, skrížené banícke kladivká - bicie a rozpájacie - na strieborných rukovätiach.
Autorom erbu mestskej časti Košice-Kavečany je Mgr. Marcel Bodnár.

Vlajka 
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov čierneho, bieleho, žltého a červeného v pomere 2:1:1:2. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Polohopis

Ulice 
Budanová, Gorovecká, Gazdovská, Kadlubská, Kopečná, K ihrisku, Lovecká, Lyžiarská, Na rožku, Nivky, Oblá, Podkamenná, Strážna, Široká, Šamborská, Rokytská, Vyšná.

Vodné toky 
 potok Hrubša

Chránené územia 
1. januára 2000 bola Všeobecne záväznou vyhláškou Krajského úradu v Košiciach vyhlásená prírodná pamiatka Kavečianska stráň.
Má rozlohu 31 933 m². Na jej území je zaznamenaný výskyt chráneného a ohrozeného ponikleca veľkokvetého (Pulsatilla grandis). Taktiež sa tu vyskytuje ľan žltý (Linum flavum), orlíček obyčajný (Aquilegia vulgaris) a iné druhy xerotermickej vegetácie. Patrí do geomorfologického celku Čierna hora.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky

Kostol sv. Petra a Pavla 

Postavený v roku 1783. Od roku 2003 prešiel kompletnou rekonštrukciou vrátane strechy, interiéru, exteriéru a oplotenia. Vnútro kostola oživujú impozantné oltáre. Hlavnému oltáru dominuje socha Najsvätejšieho Srdca Ježišovho, a patrocínium sv. Petra po ľavej strane a sv. Pavla po pravej. Pravý bočný oltár je zasvätený Panne Márii Ružencovej. Na ľavom bočnom oltári sa nachádzajú sochy sv. Jozefa, sv. Alžbety Uhorskej a sv. Anny.

Šport 
 Lyžiarske stredisko Kavečany
 Letná bobová dráha Kavečany
 Košická zoologická záhrada (najväčšia na Slovensku)

Turistický ruch 
V oblasti sa nachádza lesná cyklistická trasa, ktorá spája dve historické obce Sokoľ a Kavečany. Cyklotrasa má dĺžku 13,5 km a v dlhšom úseku je vhodná predovšetkým pre náročnejších cykloturistov. Zaujímavým miestom na trase je prameň Kráľovej studne, ktorý je spojený s históriou kráľa Mateja Korvína a jeho poĺovačiek medzi Košicami a obcou Sokoľ.

  modrá značka: Sokoľ, 280 m. n. m. – Kavečany, 470 m. n. m.

Menej náročné a stredne náročné pešie turistické trate s maximálnym prevýšením 550 m na viacerých trasách z Čermeľskej doliny do vrchov Čiernej hory.

  červená značka: Čermeľská dolina – Čierna hora

Hospodárstvo a infraštruktúra

Doprava 
 autobusová linka číslo

Školstvo 
 materská škola U veselých medvedíkov

Galéria

Pozri aj

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna webová stránka Kavečian
 Webová stránka lyžiarskeho strediska

Zdroje 

 Kavečany na stránke cassovia.sk
 O Kavečianskej stráni

 
Kavečany
Košice – mestská časť Ťahanovce

Košice – mestská časť Ťahanovce (iné názvy: Košice-Ťahanovce, Ťahanovce) (, ) sú mestská časť Košíc, súčasť okresu Košice I.

Až do roku 1969 boli Ťahanovce samostatnou obcou. Prvá písomná zmienka o obci Ťahanovce pochádza z roku 1263. V súčasnosti v nej býva približne 2 500 (prevažne starších) obyvateľov.

Je úzko previazaná so susednou Mestskou časťou Košice – Sídlisko Ťahanovce.

Polohopis 
Leží v nadmorskej výške 221 m n. m., na východnom Slovensku, na západnom okraji Košickej kotliny, na jej styku so Slovenským rudohorím, 4 km na sever od Košíc.

Ulice 
Brusnicová, Jazvečia, Madridská, Magnezitárska, Na hájiku, Na sihoti, Pri Hrušove, Repná, Ťahanovská, Želiarska.

Vodné toky 
 rieka Hornád

Symboly obce 
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté 30. apríla 2004. Erb je na základe odtlačku pečatidla z roku 1701 a zobrazuje vinohradnícky a poľnohospodársky motív.

Erb 
Zo spodného okraja modrého štítu vyrastajúci zlatý, opačne esovito prehnutý, prepletený trojlistý vinič s dvoma zlatými strapcami, sprevádzaný po bokoch privrátenými radlicami - strieborným čerieslom a striebornou bordúrou lemeša.

Vlajka 
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo šiestich pozdĺžnych pruhov bieleho, červeného, bieleho, žltého, červeného a žltého. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

História

Historické názvy obce Ťahanovce 
 1263 - podľa vlastného mena
 1293 - possesio Thehan
 1355 - villa Techan
 1399 - Thehaan
 1773 - Téhany, Czahanowcze 
 1786 - Téhány, Czahanowecz 
 1808 - Tehány, Tahanowce 
 1863 - Tihany 
 1873 - Tihány 
 1888 - Abaújtihány 
 1892 - Tihany 
 1907 - Hernádtihany 
 1920 - Ťahanovce  
 1938 - 1945 Hernádtihany
 1945 - Ťahanovce

Politika

Obecné zastupiteľstvo 
 komisia finančno-sociálna
 komisia výstavby a životného prostredia
 komisia kultúry a športu
 komisia verejného poriadku a požiarnej ochrany
 komisia na ochranu verejného záujmu

Kultúra a zaujímavosti

Stavby

Pamiatky 
 Kostol sv. Anny, historický kríž na miestnom cintoríne.

Šport 
 MFK Ťahanovce

Hospodárstvo a infraštruktúra

Doprava 
 autobusové linky č. , , , , , , , ,  a .

 Železničná zastávka Košice-Ťahanovce

Školstvo

Základná škola 
ZŠ Želiarska je prímestská škola, ktorá začala svoju prevádzku v roku 1961. Pozostáva zo štyroch objektov – dvoch budov s učebňami, stravovacieho zariadenia a telocvične. Škola prešla mnohými zmenami, z ktorých najdôležitejšia sa uskutočnila v roku 2009 keď sa zlúčili základná a materská škola a vznikol nový subjekt Základná škola s materskou školou.

Pozri aj

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka mestskej časti
 Oficiálna stránka školy

Ťahanovce
Ťahanovce
Košice – mestská časť Juh

Košice – mestská časť Juh (iné názvy: Košice-Juh, Juh; pôvodne ) je mestská časť Košíc, súčasť okresu Košice IV.

Polohopis

Časti obce 
Za socializmu sa vyčleňovali sídliská:
 Schönherzovo (dnešná Vojvodská ul.)
 Juhovýchod (Požiarnická ul., Oštepová ul., ...)
 Osloboditeľov (Palárikova ul.)
 Juh (Panelová ul., Smetanova ul., Pasteurova ul., ...)

Vodné toky 
 Myslavský potok
 Hornád

Vodné plochy 
 Seligovo jazero

Symboly obce 
Mestské zastupiteľstvo v  Košiciach uznesením č. 33/2007  na  svojom  II. rokovaní dňa 22. februára 2007 v súlade so zákonom o obecnom zriadení schválilo Všeobecne záväzné nariadenie mesta Košice č. 89 o erbe a vlajke mestskej časti Košice-Juh.

Erb 
V modrom štíte tri zlaté ľalie (2,1) a tri strieborné rondely (1,2).

Vlajka 
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov červeného, modrého, žltého a červeného. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

História 
Značné časti boli prestavané v 50. - 70. rokoch minulého storočia (Sídlisko Juh, Juhovýchod)

Politika

Divadlo 
 Divadlo v kufri (Jantárová)

Knižnice 
 pobočka Verejnej knižnice J. Bocatia - Krakovská ulica - sídlisko Železníky

Stavby 
 v pláne je výstavba kostola na Železníkoch.

Obchodné centrá 
 Obchodné centrum Atrium Optima 
 Obchodné centrum Cassovia

Pamiatky 
Najstaršou známou stavbou na území Mestskej časti Košice-Juh je Kostol svätého Ducha (alebo tiež Špitálsky kostol sv. Ducha), postavený v roku 1733. Druhým výnamným kostolom je Kostol Kráľovnej pokoja z roku 1939.

Cintoríny 
 Verejný cintorín (najväčší na Slovensku)

Kúpaliská 
 Kúpalisko Triton (Rastislavova)

Hospodárstvo a infraštruktúra

Doprava 
 električkové koľaje vedú po Južnej triede (linky č. , , , )

Dôležité firmy 
 TEKO - Tepláreň Košice
 Pozemné stavby
 Slovenská autobusová doprava (SAD)
 Slovenský plynárenský priemysel

Verejné ustanovizne 
 Miestny úrad Miestnej časti Košice-Juh, Smetanova 4

Školstvo 
 Materská škola Smetanova 11
 Základná škola Gemerská 2
 Základná škola Požiarnická 3
 Základná škola Užhorodská 39
 Základná škola Staničná 13
 Základná umelecká škola Oštepová 1
 Základná umelecká škola Jantárová 6
 Základná škola svätého Cyrila a Metoda
 Združená stredná škola Gemerská 1
 Osemročné športové gymnázium Werferova 10
 Stredná zdravotnícka škola Kukučínova 40

Zdravotníctvo 
 Univerzitná nemocnica Louisa Pasteura Košice
 Poliklinika Juh

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Juhu
 Oficiálna stránka mesta Košice

 
Juh
Breza na Mišíkovej ulici

Breza na Mišíkovej ulici je breza papierovitá, ktorá sa nachádza na Mišíkovej ulici v Bratislave. Je chránená podľa Všeobecne záväznej vyhlášky KÚ v Bratislave, 1/1996 z hľadiska kultúrneho, historického, vedeckého, krajinotvorného a estetického a pre jej zriedkavý výskyt.

Základné údaje

Externé odkazy 
 Breza na Mišíkovej ulici na sazp.sk

Chránené stromy na Slovensku
Príroda v Bratislave
Radovan

Radovan je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku má 14. januára.

Meno slovanského pôvodu s významom radujúci sa, rozradovaný.

Známi nositelia mena 
 Radovan Karadžić, bosniansko-srbský politik
 Radovan Lukavský, český herec
 Radovan Pekár, slovenský hádzanár
 Radovan Somík, slovenský hokejový útočník
Radovan Oravkin, slovenský hudobník 

Krstné mená
Mužské mená
Alvinczyho agát

Alvinczyho agát je agát biely, ktorý rastie  na Alvinczyho ulici v Košiciach. Bol chránený podľa nariadenia NVmK, 78/1990 pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam. Strom sa ale momentálne nenachádza v evidencii chránených stromov.

Základné údaje

Externé odkazy 
 Alvinczyho agát na sazp.sk

Chránené stromy na Slovensku
Košice
Richard (prvé meno)

Richard je mužské krstné meno. Má nemecký pôvod zo staronemeckých slov richi + hart s významom „mocný“, „tvrdý vládca“. Meniny na Slovensku má 3. apríla.

Verzie mena 
Verzie mena:

 domácky (slovenčina): Riško, Rišo, Riko, Riki

 
 
 angl. (domácky) Rick, Dick

Slávni nositelia 
 Richard Müller, slovenský spevák
Richard Labuda , slovenský herec
 Richard Brautigan, americký spisovateľ
 Richard Burton, britský herec
 Richard Dawkins, britský zoológ a evolučný biológ, propagátor ateizmu
 Richard Feynman, americký fyzik
 Richard Halliburton, americký spisovateľ a reportér
 Ryszard Kukliński, poľský vojak a špión
 Richard Smalley, americký chemik, fyzik a astronóm
 Richard Stallman, americký programátor
 Richard Wagner, nemecký hudobný skladateľ
 Richard Dean Anderson, americký herec

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená
Filmová hudba

Filmová hudba je hudba, ktorá je špecificky skomponovaná alebo vytvorená pre použitie vo filme. Oproti nefilmovej hudbe sa vyznačuje výraznejšou dynamikou. Často býva pripravovaná nielen pre konkrétny film, ale dokonca napasovaná pre konkrétne scény vo filme.

 
Kinematografia
Univerzitná sofora

Univerzitná sofora je sofora japonská, ktorá sa nachádza v areáli Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Je chránená podľa nariadenia NVmK, 78/1990 pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam.

Základné údaje

Externé odkazy 
 Univerzitná sofora na sazp.sk

Chránené stromy na Slovensku
Košice
Švajčiarska rétorománčina

Švajčiarska rétorománčina (iné názvy: rétorománčina (v užšom zmysle), romanši, romanche [vyslov:romanš], (švajčiarska) rumančina, rétorománčina kantónu Graubünden; v šv. rétorománčine ruman(t)sch/roman(t)sch/romon(t)sch/romaun(t)sch/rumaun(t)sch; v grižunskej rumančine rumantsch; po tal. romancio, po nem. Romanisch/Bündnerromanisch/Rätoromanisch, po franc. romanche) je románsky jazyk z podskupiny rétorománske jazyky, ktorým sa hovorí vo švajčiarskom kantóne Graubünden (Grischun).

Vo Švajčiarsku sa jazyk v nemeckých verziách zákonov označuje ako "Rätoromanisch" , inak však bežne "Romanisch" alebo "Bündnerromanisch". Spoločný spisovný jazyk používaný na území švajčiarskej rétorománčiny od roku 1982 sa nazýva grižunská rumančina (rumantsch grischun).

Pozri aj rétorománčina.

Delí sa na tieto nárečia/idiómy (v zátvorke miestne názvy):
 rýnske nárečia (rýnska skupina)
 surselvánčina (sursilva(u)n/tschalover)
 subselvánčina (sutsilvan)
 surmirančina (surmeir/surmiran)
 engadinské nárečia (ladinské nárečia, engadinská skupina, engadinčina v širšom zmysle, ladinčina):
 horná engandinčina (il puter/ladin)
 dolná engandinčina/engadinčina v užšom zmysle (il vallader/ladin)
 müstairčina (jauer) - zaraďované aj pod dolnú engadinčinu

Obyvatelia kantónu Graubünden podľa jazykov (2000):
 nemčina 127 755 (68 %)
 rétorománčina 27 038 (14 %)
 taliančina 19 106 (10 %)
 ostatní 13 159 (8 %)

Zdroje 
 Rätoromanisch in:Historisches Lexikon der Schweiz
 
 
 Paraschkewow, Boris: Wörter und Namen gleicher Herkunft und Struktur, 2004
 

 
Románske jazyky
Ivan (prvé meno)

Ivan je mužské krstné meno. Je ruskou formou mena Ján, ktoré znamená „Boh (Jahwe) je milostivý“. Meniny na Slovensku má 8. júla.

Známi Ivanovia

Slovensko 
 Ivan Baranka (* 1985), slovenský hokejista
 Ivan Bella (* 1964), prvý slovenský kozmonaut
 Ivan Bukovčan (* 1921 – † 1975), slovenský dramatik a filmový scenárista
 Ivan Csudai (* 1959), slovenský výtvarník, hudobník a pedagóg
 Ivan Čiernik (* 1977), slovenský hokejista
 Ivan Droppa (* 1972), slovenský hokejista
 Ivan Fiala (* 1941), slovenský horolezec 
 Ivan Gálfy (* 1933 – † 2011), slovenský horolezec
 Ivan Gašparovič (* 1941), prezident Slovenskej republiky
 Ivan Horváth (* 1904 – 1960), slovenský spisovateľ
 Ivan Krajíček (* 1940 – † 1997), slovenský herec, spevák, humorista, režisér a moderátor
 Ivan Krasko (* 1876 – † 1958), slovenský básnik, prozaik a prekladateľ
 Ivan Krivosudský (* 1927 – † 2010), slovenský herec
 Ivan Kupec (* 1922 – † 1997), slovenský básnik, esejista a prekladateľ
 Ivan Letko (* 1934), slovenský herec a divadelný pedagóg
 Ivan Lexa (* 1961), bývalý riaditeľ Slovenskej informačnej služby
 Ivan Majeský (* 1976), slovenský hokejista
 Ivan Mikloš (* 1960), slovenský ekonóm a politik
 Ivan Mistrík (* 1935 – † 1982), slovenský herec
 Ivan Náter (* 1925 – † 1991), slovenský fyzik
 Ivan Palúch (* 1940 – † 2015), slovenský herec
 Ivan Rajniak (* 1931 – † 1999), slovenský herec
 Ivan Romančík (* 1950), slovenský herec
 Ivan Stodola (* 1888 – † 1977), slovenský dramatik a spisovateľ
 Ivan Šimko (* 1955), slovenský politik
 Ivan Štefanec ( * 1961), slovenský politik
 Ivan Štrpka (* 1944), slovenský básnik, esejista, prozaik a textár
 Ivan Švarný (* 1984), slovenský hokejista
 Ivan Tásler (* 1979), slovenský spevák, skladateľ a gitarista
 Ivan Uhliarik (* 1968), slovenský politik
 Ivan Vojtek (* 1962), slovenský herec
 Ivan Žiak (* 1952), slovenský futbalista

Svet 
 Ivan IV. Hrozný (* 1530 – † 1584), prvý ruský cár 
 Ivan Alexander († 1371), bulharský cár
 Ivan Basso (* 1977), taliansky cyklista
 Ivan Alexandrovič Gončarov (* 1812 – † 1891), ruský spisovateľ
 Ivan Hlinka (* 1950 – † 2004), český hokejista a tréner
 Ivan Ignatievič Jakubovskij (* 1912 – † 1976), sovietsky maršal 
 Ivan Stepanovič Konev (* 1897 – † 1973), sovietsky maršal 
 Ivan Andrejevič Krylov (* 1769 – † 1844), ruský bájkar
 Ivan Lendl (* 1960), česko-americký tenista
 Ivan Vladimirovič Mičurin (* 1855 – † 1935), ruský šľachtiteľ a ovocinár
 Ivan Olbracht (* 1882 – † 1952), český spisovateľ, prozaik, publicista, novinár a prekladateľ
 Ivan Petrovič Pavlov (* 1849 – † 1936), ruský lekár a psychológ
 Ivan Trojan (* 1964), český herec
 Ivan Sergejevič Turgenev (* 1818 – † 1883), ruský spisovateľ

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená
Topoľ biely v Mestskom parku

Topoľ biely v Mestskom parku je topoľ biely, ktorý sa nachádza v Mestskom parku v Košiciach. Je chránený podľa rozhodnutia ÚŽP Košice, 238/91-Bb pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam.

Stav dreviny 

V roku 2021 sa na kmeni zhruba 150 ročného stromu objavila drevokazná huba. Nachádza sa na severnej časti hlavného dvojkmeňa vo výške asi 10 metrov nad zemou. Mesto Košice sa preto rozhodlo pre expertízu zdravotného stavu tejto dreviny.

Základné údaje

Referencie

Externé odkazy 
 Topoľ biely v Mestskom parku na sazp.sk
 Topoľ biely v Mestskom parku na enviroportal.sk

Chránené stromy na Slovensku
Košice
Platany na Veterine

Platany na Veterine sú platany javorolisté, ktoré sa nachádzajú v areáli Vysokej školy veterinárnej v Košiciach. Sú chránené podľa nariadenia NVmK, 78/1990 pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam.

Základné údaje

Iné projekty

Externé odkazy 
 Platany na Veterine na sazp.sk

Chránené stromy na Slovensku
Košice
Jaseň pri Angeline

Jaseň pri Angeline je jaseň štíhly, ktorá sa nachádza v Košiciach. Je chránený podľa nariadenia NVmK, 78/1990 pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam.

Základné údaje

Externé odkazy 
 Jaseň pri Angeline na sazp.sk

Chránené stromy na Slovensku
Košice
Ginko na Masarykovej ulici

Ginko na Masarykovej ulici je ginko dvojlaločné, ktoré sa nachádza v Košiciach. Je chránené podľa nariadenia NVmK, 78/1990 pre vedecko-výskumný, náučný a kultúrno-výchovný význam.

Základné údaje

Externé odkazy 
 Ginko na Masarykovej ulici na enviroportal.sk

Chránené stromy na Slovensku
Košice
Klimatické zmeny

Klimatické zmeny (iné názvy: zmeny klímy, zmeny podnebia; zmena klímy, klimatická zmena, zmena podnebia) sú prirodzené či antropogénne zmeny klímy Zeme väčšie než kolísanie klímy, a to buď Zeme ako celku alebo len nejakého regiónu. Niektorí autori (napr. sčasti IPCC) rozlišujú medzi pojmami:
 klimatické zmeny/zmeny klímy/zmeny podnebia (t.j. v množnom čísle) - len prirodzená zmena (resp. zmeny) priebehu klímy v dejinách Zeme; 
 klimatická zmena/zmena klímy/zmena podnebia (t.j. v jednotnom čísle) - súčasná antropogénna zmena klímy, ktorá sa začala zhruba v 18. storočí (priemyselná revolúcia), súvisí so skleníkovým efektom, a ktorej hlavným prvkom je globálne otepľovanie
Problémom takéhoto delenia je (popri čisto jazykovej problematickosti) skutočnosť, že nie je jasné, kam patria antropogénne zmeny klímy do 18. storočia.

Tento článok sa zaoberá primárne prirodzenými zmenami klímy. O antropogénnych zmenách pozri článok antropogénna klimatická zmena.

Charakteristika 
Pod zmenami klímy prirodzeného charakteru rozumieme najmä zmeny v minulých geologických dobách Zeme (milióny až stovky miliónov rokov), ľadové a medziľadové doby (desaťtisíce až milióny rokov), sekulárne zmeny (stovky rokov), niekedy aj nízkofrekvečné kolísanie klímy (desiatky rokov). 

Zmeny klímy boli v minulosti podmienené driftom kontinentov, osciláciami v orbite Zeme (tzv. Milankovičove cykly), kolísaním solárnej konštanty, zmenami koncentrácie oxidu uhličitého v atmosfére, pádom obrovských meteoritov, mohutnými vulkanickými erupciami a pod. 
Zmeny podnebia ovplyvňovali aj vývoj ľudskej civilizácie. Ľudia na ne reagovali prispôsobením sa alebo sťahovaním sa na iné miesta. Počas poslednej doby ľadovej poklesli hladiny morí a ľudia mohli putovať medzi jednotlivými kontinentmi. Zem bola vystavená mnohým prírodným zmenám a katastrofám. Patrí medzi ne napríklad malá doba ľadová, ktorú zažila Európa na začiatku stredoveku.

Mechanizmy prirodzených zmien klímy 
 Premeny biosféry v procese a dôsledku jej evolúcie, pretože atmosféra Zeme (jej stav ako ho pozorujeme dnes) je "dielom" biosféry (života).
 Pohyb kontinentov ktorý mení ich tvar aj vzájomné postavenie, čím ovplyvňuje termohalinný výmenník a následne aj globálnu 
 Milankovičove cykly ktoré v dôsledku premien výstredností, zmenou sklonu osi rotácie, a zmeny precesie vysvetľujú zmenu postavenia Zeme k Slnku, variáciu príkonu Slnečnej energie v dlhodobých cykloch, a vysvetľujú nástup a ústup ľadových dôb.
 Variácia klímy v dôsledku zmien slnečnej aktivity
 Pacifická dekadická oscilácia
 Cyklus južná oscilácia v rámci ktorého, sa periodicky striedajú javy La Niña a El Niño

Zdroje

Externé odkazy 
 Lapin, Milan: Stručne o teórii klimatického systému Zeme, najmä v súvislosti so zmenami klímy
 Klimatický systém Zeme, Slovenský hydrometeorologický ústav
 Metelka, Ladislav; Tolasz, Radim: Klimatické změny: fakta bez mýtů, Centrum pro otázky životního prostředí Univerzity Karlovy, Praha 2009, ISBN 978-80-87076-13-2 
 Motl, Luboš: Racionálně o počasí a podnebí
 Aktualizované interaktívne diagramy vývoja klímy - ENG
 Aktualizovaný vývoj zaľadnenia severného pólu, podľa Japonskej agentúry JAXA - ENG

 
Klimatológia
Branč (okres Nitra)

Branč je obec na Slovensku v okrese Nitra.

V obci sa nachádza rímskokatolícky Kostol Navštívenia Panny Márie zo 17. storočia.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 

 
Obce okresu Nitra
Vinodol

Vinodol je obec na Slovensku v okrese Nitra. Väčšina obyvateľstva je slovenskej národnosti, zvyšok tvorí národnostná skupina asi 400 Rómov a asi 80 príslušníkov maďarskej národnosti.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 web stránka obce Vinodol

 
Obce okresu Nitra
Tajná

Tajná je obec na Slovensku v okrese Nitra.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Nitra
Rumanová

Rumanová je obec na Slovensku v okrese Nitra.

Dejiny 
Pôvod názvu je neslovanský, pravdepodobne románsky. V roku 1994 bol pri obci nájdený kamenný meteorit.

Pamiatky 
Rímskokatolícky kostol Ružencovej Panny Márie z roku 1724, doplnený vežou v roku 1900. Posledná rekonštrukcia bola ukončená v roku 2009.

Kaštiel v Rumanovej 
Neskoroklasicistický kaštieľ postavený v polovici 19. storočia. Dvojpodlažná budova s podklenutým vysunutým balkónom na osi hlavnej fasády. Pod balkónom je arkádový vjazd. Na balkóne bolo romantické zábradlie zo 40. rokov 19. storočia.

Referencie

Pozri aj 

 Rumanovský park
 Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rumanová

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficialna stranka obce
 Stránka o meteorite nájdenom v katastri obce
Hruboňovo

Hruboňovo je obec na Slovensku v okrese Nitra.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Jarok (okres Nitra)

Jarok (miestnymi obyvateľmi nazývaný Íreg) je obec na Slovensku v okrese Nitra. Nachádza sa v nej národná kultúrna pamiatka z 18 storočia barokový kostol sv. Martina a v katastrálnom území obce aj dubovo-hrabovo-agátový les a chovný rybník.

Stavby 
Kostol svätého Martina

Referencie

Externé odkazy 
WWW stránka obce
Informácia o obci
Jarok na stránkach Wikimapia

 
Obce okresu Nitra
Hosťová

Hosťová je obec na Slovensku v okrese Nitra.

Hosťová - počet obyvateľov podľa sčítania v roku 2011 : 361 osôb. Z toho 231 osôb (64%) maďarskej, 108 osôb (30%) slovenskej a 18 (5%) nezistenej národnosti.

História obce 
Obec Hosťová (maď. Nyitrageszte; Geszte; nem. Gesste) leží na juhozápade Slovenskej republiky, v blízkosti mesta Nitra. Patrí medzi menšie obce. Podľa údajov sčítania ľudu z roku 1991 mala spolu 402 obyvateľov, z toho 371 maďarskej národnosti (92%). Rozloha katastra obce je 478 hektárov. Podľa heraldikov obecná pečať z 18. storočia zobrazuje neznámu postavu s korunou.

          Územie Hosťovej bolo obývané už v najstarších dobách, čoho dôkazom sú nálezy z novšej doby kamennej, z doby železnej, z čias rímskej nadvlády a sťahovania národov. Pozornosť si zaslúžia aj pozostatky usadlosti z 9-10 storočia, ktoré odhalili archeológovia v roku 1983.

         Najstaršia zmienka o obci je z roku 1232 (Guesta), keď bola osadou kráľovských rybárov. V roku 1274 daroval Ladislav IV. Hosťovú, usadlosť kráľovských rybárov Beesovi za jeho vojnové hrdinské činy. V 1282-om dostal Fridman majetkový podiel, ktorý neskôr predal Folkusovi Ludanickému alias Čeladickému. Nasledujúce písomné zmienky o obci sú z rokov 1287, 1300, 1311, 1343 a 1490. Z roku 1517 sú menovite známi prví nevoľníci (Pap a Kopyan).

         Podľa tureckých daňových súpisov z roku 1570 mala 3 obývané domy, v roku 1664 19 domácností. 23. marca 1644 Turci vypálili dedinu. Podľa opisu Mateja Bela z roku 1742 sú v Hosťovej dané všetky podmienky k úspešnému poľnohospodárstvu, ale ako vyplýva z neskorších daňových súpisov, neboli vždy celkom využité. Hlavným zdrojom obživy bolo roľníctvo, vinohradníctvo a chov zvierat. Zemepánmi obce v 18.-19. storočí boli nasledovné šľachtické rody: Babóty, Bačkády, Jesensky, Kelečéni, Rudnay, Dióšy, Veles, Fabricius, Borčicky, Tajnay, Broďanský, Zerdahelyi, Jánoky, Presľanský a Ordódy. V 19. storočí obec postihlo niekoľko požiarov, cholerových epidémií a hladomorov.

         V roku 1910 v obci žili piati obyvatelia nemeckej národnosti. V 20. storočí po útrapách dvoch svetových vojen vývoj dejín v obci poznačil pseudosocializmus. Po „nežnej revolúcii“ v roku 1989 a následných slobodných voľbách v roku 1990 sa starostkou obce stala Alžbeta Gálová. V súčasnosti riadi obec starosta Ing. Miroslav Brath. Miestna samospráva pracuje na zdokonalení infraštruktúry a zlepšení inžinierskych sietí.

         Obec disponuje bohatým folklórom. Slávny je aj jej folklórny súbor. Zaujímavou historickou pamiatkou je na gotických základoch postavený rímsko-katolícky kostol Svätej Trojice z roku 1734. Zvon tohto kostola pochádza z gýmešského hradu. Nachádzame tu aj pamiatky tradičnej ľudovej architektúry.

Referencie 

Hosťová - počet obyvateľov podľa sčítania v roku 2011 : 361 osôb.
Z toho 231 osôb (64%) maďarskej , 108 osôb (30%) slovenskej a 18 (5%) nezistenej národnosti.

 
Obce okresu Nitra
Ivanka pri Nitre

Ivanka pri Nitre  je obec na Slovensku v okrese Nitra. Vznikla v roku 1847 zlúčením dedín Luk, Gergeľová a Ivanka.

Spojenie s mestom Nitra a rovnomennou riekou zabezpečili obci základy na budovanie priemyselných objektov, ako sú mlyny, konopárske závody, tehelňa. Cez územie obce vedú vetvy tranzitného plynovodu, postavenie kompresorovej stanice, ropovodu Družba a produktovodu.

Občianska vybavenosť 
Nachádza sa tu supermarket, detské jasle, materská a základná škola, kostol sv. Martina a kostol sv. Benedikta Opáta. Neďaleko obce je jazero Gergelová, v lesíku Nádrov kríž Ježiša Krista a starý židovský cintorín.

Zaujímavosti 

V obci boli objavené termálne pramene. V roku 1860 bola na území obce nájdená tzv. Monomachova koruna. Dnes je uložená v Národnom Múzeu v Budapešti.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Nitra
Cabaj-Čápor

Cabaj-Čápor je obec na Slovensku v okrese Nitra.

Leži v  blízkosti krajského mesta Nitra. Pod obec patrí viacero častí: Hrúšťov, Fízeš, Riegler, Pereš, Nový Cabaj, ktorý je najbližšie k mestu Nitra.

Prvá písomná zmienka o obci je v listine ostrihomského arcibiskupa Martíria z r. 1156.

V obci je rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1780 a rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Trojice. V časti Cabaj sa nachádza Wágnerov kaštieľ.

Osobnosti obce 
 Ján Domasta (* 1909 – † 1989), prozaik a autor literatúry pre deti a mládež
Miroslav Stoch (* 1989), slovenský futbalista

Referencie

Iné projekty

 
Obce okresu Nitra
Malé Chyndice

Malé Chyndice sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Bádice

Bádice sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

V obci je rímskokatolícky kostol Panny Márie Kráľovnej z roku 1903.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Čifáre

Čifáre sú obec na Slovensku v okrese Nitra,ktorá sa nachádza v severnej časti Pohronskej pahorkatiny.

História 
Najstaršie osídlenie Čífár siaha do staršej doby paleolitu, ale prvá oficiálna písomná zmienka o obci pochádza z roku 1209 pod názvom villa Chefar. Nevedno, aké následky malo pre Čifáre a ich okolie tatárske vyčíňanie v rokoch 1241 – 1242, keď Tatári (Mongoli) poľahky porazili uhorské kráľovské vojsko a až do konca roku 1241 plienili nechránené územia juhozápadného Slovenska. S dejinami Čifár je úzko spojená osada Pata, ktorá sa po prvý raz v písomných prameňoch spomína roku v 1321.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Čechynce

Čechynce sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

Obec má prevažne poľnohospodárský charakter. Chotár obce leží na okraji Žitavskej sprašovej pahorkatiny, na ľavostrannej nive a terase rieky Nitry v nadmorskej výške 131 – . Má černozemné naivné pôdy. Chotár bol kedysi často zaplavovaný vodami rieky Nitra. 

V roku 1558 boli v chotári obce založené vinice a vinohradníctvo stalo jedným z charakteristických rysov dediny. Obyvateľstvo sa zaoberalo pestovaním ľanu, včelárstvom a pastierstvom. Okrem viníc tu boli aj rozsiahle ovocné sady na Laze a obec mala aj dva vodné a dva lodné mlyny. Dane tunajší platili aj za seno, drevo, ošípané a za celoročnú prevádzku tunajšieho mlyna. Od roku 1893 ostrihomská kapitula vlastnila z chotára rozsiahleho 1 025 katastrálnych jutár 293 jutár. Ostatok plochy chotára si rozdelilo 21 tunajších majetnejších gazdov a malé fliačiky pôdy vlastnili aj čechynskí želiari.

Po I. svetovej vojne po rozpade Rakúsko-Uhorska majetok ostrihomskej kapituly skonfiškoval novovzniknutý štát a rozdelill obyvateľom obce. Občania naďalej intenzívne a progresívne obrábali celé katastrálne územie a plnili si všetky záväzky voči štátu až do roku 1959, kedy došlo k socializácii obce.

Od roku 1960 katastrálne územie Čechynce okrem viníc, ktorých celková výmera činí cca , obrábalo JRD. Po nežnej revolúcii v roku 1989 si veľa obyvateľov zobralo poľnohospodársku pôdu naspäť pre vlastnú potrebu či na podnikateľské účely.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Čakajovce

Čakajovce sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

Čakajovce sú od Nitry vzdialené cca . Nachádza sa v nich kostol zasvätený sv. Kataríne, ktorý patrí do farnosti Zbehy, a slovenský panteón, ktorý vytvoril miestny ľudový umelec Štefan Lahučký. Najprv zhotovil sochy Andreja Hlinku a Jozefa Tisa, neskôr k ním v strede obce pribudli Bernolák, Štefánik a Rázus..

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Jelšovce

Jelšovce sú obec na Slovensku v okrese Nitra. V obci je rímskokatolícky Kostol svätej Márie Magdalény z roku 1322 s prístavbou z roku 1733.

Narodil sa tu operny spevak Štefan Janči a herec František Desset.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Kapince

Kapince je obec na Slovensku v okrese Nitra blízko obce Malé Zálužie.

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kapince

 
Obce okresu Nitra
Podhorany (okres Nitra)

Podhorany sú obec na Slovensku v okrese Nitra. Obec sa nachádza 12 km severne od mesta Nitra. Vznikli v roku 1960 spojením obcí Sokolníky, Mechenice a Bádice. Bádice sa už nezaraďujú k Podhoranom. Najvýznamnejšími pamiatkami sú dva pôvodne románske kostoly z 12. storočia. V Sokolníkoch ide o základy stavby odkryté v rokoch 1964 - 65, v Mecheniciach sa z pôvodnej stavby zachovala svätyňa Kostola sv. Heleny. V obci je aj rímskokatolícky kostol sv. Michala archanjela z roku 1858.

Osobnosti

Rodáci

Pôsobili tu 
Zoltán Schmidt (* 1928† 2008) rímskokatolícky kňaz, salezián, paleobiogeograf, autor prvej geologickej expozície Slovenského národného múzea.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Podhorany (okres Nitra)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Neoficiálna stránka obce
 www.apsida.sk - profil románskeho kostola v Mecheniciach
 www.apsida.sk - profil románskeho kostola v Sokolníkoch

 
Obce okresu Nitra
Žitavce

Žitavce sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Pohranice

Pohranice sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

V obci je rímskokatolícky kostol Všetkých svätých z roku 1075.

V obci žije podľa sčítania 2011 celkovo 1 074 obyvateľov. Z toho 514 osôb (48%) slovenskej, 511 osôb maďarskej (48%) a 38 osôb (4%) nezistenej, alebo inej národnosti.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Dolné Obdokovce

Dolné Obdokovce sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

V obci je rímskokatolícky kostol Narodenia sv. Jána Krstiteľa z roku 1160, rozšírený a prestavaný koncom 18. storočia

Podľa sčítania v roku 2011 žije v obci 1188 osôb, z toho 417 (35%) slovenskej, 667 (56%) maďarskej a 99 osôb (9%) ostatnej a nezistenej národnosti.

Referencie

Externé odkazy 
 www.apsida.sk - profil románskeho kostola

 
Obce okresu Nitra
Lúčnica nad Žitavou

Lúčnica nad Žitavou je obec na Slovensku v okrese Nitra.

Obec sa nachádza v severovýchodnej časti Podunajskej nížiny, 3,4 km od mesta Vráble a 18,9 km od krajského mesta Nitra. Východným okrajom preteká Žitava.

Obec vznikla v r. 1960 zlúčením Martinovej (1437) a Vajky nad Žitavou (1113). Nachádzajú sa tu dve neskorobarokové pamiatky z 18. storočia – kaštieľ a rímskokatolícky kostol.V chotári časti obce Lúčnica nad Žitavou sa nachádza Pútnické miesto (kalvária) Studnička. Prístup ku Studničke je po poľnej ceste z Vajky nad Žitavou – miestnej časti obce Lúčnica nad Žitavou.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stánka obce

 
Obce okresu Nitra
Rišňovce

Rišňovce sú obec na Slovensku v okrese Nitra.

Polohopis 
Obec sa nachádza v Nitrianskej pahorkatine v západnej časti okresu Nitra, asi 18 km severozápadne od okresného mesta. Prechádza ňou cesta II/513 z Hlohovca do Nitry a železničná trať Leopoldov – Nitra.

Dejiny 
Najstaršia zachovaná písomná zmienka o osade Rechen pochádza z roku 1272 a už o dva roky neskôr sa spomína v majetku rodu Rišňovských, ktorí územie vlastnili do 16. storočia. Dolné Rišňovce sa v listinách spomínajú v roku 1332, Horné Rišňovce v roku 1388. Situácia v okolí sa zhoršila po bitke pri Moháči, ktorá priniesla postupné nájazdy a plienenie Turkov. Horné Rišňovce boli spustošené a vypálené v roku 1576, Dolné Rišňovce stretol podobný osud v roku 1599. 

V miestnom kaštieli nocoval po pamätnej bitke pri Slavkove generál Michail Illarionovič Kutuzov. Rišňovce patrili Nitrianskemu hradu a obec obývali statkári, gazdovia, drobní roľníci, sluhovia a bezzemkovia. V roku 1884 tu vznikol poštový úrad, v roku 1929 bola zriadená telefónna ústredňa a telegrafný úrad. Dolné a Horné Rišňovce sa spojili v roku 1925. Tragické udalosti prvej (40 padlých) aj druhej svetovej vojny (9 domácich a 39 sovietskych padlých vojakov) pripomína pamätná tabuľa. 

Dňa 5. februára 1939 sa tu konala veľká manifestácia príslušníkov HSĽS, kde vystúpil vtedajší vedúci úradu propagandy Alexander Mach. Budúci minister vnútra Slovenského štátu tu prezentoval potrebu vzniku samostatného Slovenska a jeho slová „Mať svoj samostatný štát znamená život, slobodu, večný život. Nemať samostatný Slovenský štát znamená smrť, večnú smrť slovenského národa“ boli o rok neskôr vytesané na dosku dvojkríža. V rokoch 1965-67 bola v obci vybudovaná nová budova školy. 

V súčasnosti v obci prebieha výstavba rodinných domov a postupná obnova a skrášľovanie obecného majetku a priestorov. V miestnom podniku prebieha výroba antialergických prikrývok a vankúšov, šijú sa tu kabáty a kňazské rúcha. V roku 2009 bol v centre obce vybudovaný nový obchod COOP JEDNOTA.

Pamiatky 
 renesančný kaštieľ z polovice 16. storočia 
 farský kostol sv. Mikuláša z roku 1323
 farský kostol Najsvätejšej Trojice z roku 1775

Šport 
Pôsobí tu futbalový klub TJ Rišňovce.

Referencie 

 
Obce okresu Nitra
Tuchyňa

Tuchyňa je obec na Slovensku v okrese Ilava.

Dejiny 
Na území dnešnej obce Tuchyňa bolo sídlisko lužickej kultúry z doby hallštattskej, púchovské sídlisko zo zlomu letopočtu. Obec sa spomína od roku 1243 ako Tuhine, doložená je z roku 1259 ako Thuhene, z roku 1409 ako Tuchina, z roku 1439 ako Twchyna, maďarsky Tuchina, Tohány.

Patrila panstvu Vršatec, ktoré tu malo majer, časť zemanov Tuchyňských. V roku 1598 mala 12+32 domov, v roku 1720 mala 29 daňovníkov, v roku 1784 mala Panská Tuchyňa 59 domov a 373 obyvateľov, v roku 1828 mala 59 domov a 438 obyvateľov, Zemepanská Tuchyňa mala 11 domov, 10 rodín a 38 obyvateľov, v roku 1828 mala 8 domov a 92 obyvateľov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom a ovocinárstvom. V roku 1901 založili potravné družstvo. V roku 1919 založili ovocný pestovateľský liehovar. 

Zábreh majetok sa spomína v roku 1259, patril hradu Trenčín.

Referencie

Externé odkazy 
  Stránka obce

Zdroje 
 Vlastivedný slovník obcí na Slovensku 3. časť

 
Obce okresu Ilava
Slavnica

Slavnica je obec na Slovensku v okrese Ilava.

Polohopis 
Obec leží v Považskom podolí, v podcelku Ilavská kotlina, na pravej nive Váhu v nadmorskej výške  Cez Slavnicu preteká Košariský potok. Obec sa rozkladá vpravo od cesty II/507 z Nemšovej do Pruského, 8 km západne od Ilavy (vzdušnou čiarou len 3,5 km). Súčasťou obce sú miestne časti Podhorie a Tlstá Hora.

Dejiny 
Slavnica sa prvýkrát písomne spomína v roku 1379, bola majetkom viacerých zemianskych rodín. Miestna baroková kaplnka pochádza z 18. storočia. V obci stoja dve chránené lipy malolisté vysoké 23 m, resp. 28 m a s obvodom kmeňa 327 cm, resp. 510 cm.

Obyvateľstvo 
Etnické zloženie:
V obci tvoria väčšinu obyvateľstva Slováci (99,53 %). Malú menšinu tvoria príslušníci českej národnosti (0,35 %).

Náboženské zloženie:
V obci žijú prevažne príslušníci rímskokatolíckej cirkvi (96,95 %). Bez vyznania je iba 1,06 % obyvateľov a evanjelikov je len 0,82 %.

Pamiatky 
V obci je niekoľko kaplniek. Medzi najznámejšie pamiatky však patrí jednoloďový románsky kostol v Pomínovci (11. - 12. st.). Ide o unikátne dielo, pretože na Slovensku sú iba tri takéto kostolíky. Od roku 1965 je kultúrnou pamiatkou. Koncom leta sa k nej koná cyklistická púť.

Referencie

Externé odkazy 
  Stránka obce

 
Obce okresu Ilava
Sídla na Váhu
Ladce

Ladce sú obec na Slovensku v okrese Ilava.

Polohopis 
Obec leží v Považskom podolí, v podcelku Ilavská kotlina, na ľavej nive Váhu a priamo pri Nosickom kanáli, v nadmorskej výške  Cez obec tečie Lúčkovský potok. Jej súčasťou je miestna časť Tunežice, časti Horné Ladce, Podkalište a osada Podlavičky.

Dejiny 
Obec sa prvýkrát písomne spomína v roku 1469, kedy patrila zemianskym rodinám Hatňanskovcov a Štefekovcov, neskôr panstvu hradu Košeca. Jeho časť Tunežice sa prvýkrát písomne spomína v roku 1397. V roku 1828 tu stálo 63 domov a žilo 234 obyvateľov, ktorí sa zaoberali poľnohospodárstvom. V roku 1889 bola postavená cementáreň, ktorá zmenila dovtedy poľnohospodársky ráz obce. Na nádvorí cementárne zastrelil v apríli 1945 nemecký trestný oddiel 19 ľudí, ktorý bol odvetou za smrť dvoch nemeckých vojakov zajatých partizánmi. Pri vykopávkach bolo objavené žiarové pohrebisko ľudu lužickej kultúry, keramiky a bronzové ozdoby.

Ladce sú rodiskom básnika Pavla Koyša. Prvých osem rokov (1971 – 1979) svojho života tu žil aj novinár, fotoreportér a reprezentant Slovenska vo FootGolfe Rastislav Blaško, ktorý o.i. získal historicky prvú medailu vo FootGolfe - bronz ako člen výpravy národnej reprezentácie Slovenska na 2. majstrovstvách Európy tímov EURO FOOTGOLF 2019 v Anglicku a následne aj v roku 2021 v Maďarsku.

Obyvateľstvo 
Etnické zloženie obyvateľstvaSlováci – 95,78 % Rómovia – 1,23 % Česi – 0,54 %a iníNáboženské zloženie obyvateľstvarímski katolíci – 83,63 % bez vyznania – 9,77 % evanjelici a. v. – 1,03 % a iní

Pamiatky 
V obci stojí rímskokatolícky Kostol sv. Valentína z roku 1747 a kaplnka Ukrižovaného Spasiteľa z roku 1945. Barokový kaštieľ pochádza z roku 1747 bol upravený v roku 1792, začiatkom 20. storočia bol adaptovaný na kláštor. Pri ňom sa nachádza zachovaný park s rozlohou 4 ha a lipovou alejou. 

Od miestnej železničnej stanice vychádza žlto značkovaná turistická trasa, ktorá vedie Lúčkovskou dolinou do sedla Mraznica a odtiaľ do obce Mojtín. V Lúčkovskej doline, v mieste zvanom „Chata pri buku“, stojí buk s obvodom kmeňa 650 cm, dub s obvodom 320 cm a baza čierna s obvodom 96 cm.

Priemysel 
Cementáreň v obci je najstaršou cementárňou na Slovensku. Výstavbu začali 25. júna 1889 a výroba začala v roku 1890. Vyrobený cement bol po prvýkrát vyrobený vtedajšou najmodernejšou technikou v Hornom Uhorsku, teda na Slovensku. Cement sa používal napr. na výstavbu kanalizácie vo Viedni, železnice v Novohrade atď. Pri obci sa nachádza prvá vodná elektráreň na Váhu.

Referencie

Externé odkazy 
  Stránky obce

 
Obce okresu Ilava
Sídla na Váhu
Borčice

Borčice sú obec na Slovensku v okrese Ilava.

Poloha 
Borčice ležia uprostred Ilavského podolia na terase Váhu.

Dejiny 
Dedina bola súčasťou Trenčianskeho hradného panstva, neskoršie vo vlastníctve viacerých zemianskych rodín. Jej prvá písomná zmienka je spojená s benediktínskym opátstvom na Skalke a v archívnych prameňoch sa uvádza roku 1224. V roku 1238 uvádzaná pod názvom Bork. Zemiansky rod Borčickovcov doložený zo 14. storočia. Zemania zastávali v stredoveku vysoké funkcie v stoličnej správe Trenčianskej stolice. Známy je Peter z Borčíc ako stoličný notár (1479), Bartolomeus Borčický (1536), trenčiansky slúžny Ján Borčický, ktorý sa stal aj stoličným slúžnym (1571). Ako služobníci cirkvi vynikli nitriansky kanonik Jeremiáš z Borčíc (1520 – 1529). Štefan Borčický bol administrátorom (správcom) levického tridsiatku aj provizorom Šášovského hradu. Na sklonku 15. storočia, ako sa píše v Lexikóne erbov Trenčianskej stolice (H+H 2000) mal Peter z Borčíc štyroch synov, z ktorých Juraj a Albert založili základné rodové línie Borčickovcov. Majetok Borčickovci rozšírili o Bolešov, neskoršie získali aj majetky v Drietome, Podskalí a v Preseľanoch. Erb rodu Borčickovcov vydal kráľ Ľudovít II. 25. januára 1520. Najstaršou zachovanou pečaťou je pečať Martina Borčického (1528).

Obyvateľstvo

Národnostné zloženie

Náboženské zloženie

Pamiatky 
V obci Borčice je zrenovovaný klasicistický kaštieľ, postavený na starších základoch s priľahlým parkom (1815), ktorý je dnes súkromným majetkom. Nachádzajú sa tu aj dve kaplnky: z nich v jednej je oltár, zapísaný ako kultúrna pamiatka, na cintoríne je baroková socha svätého Jána Nepomuckého, ktorá je tiež zapísaná ako kultúrna pamiatka.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
  Stránky obce

 
Obce okresu Ilava
Sídla na Váhu
Zoltán (prvé meno)

Zoltán je mužské krstné meno. Je to maďarské meno, pochádzajúce z tureckého slova „sultán“. Meniny na Slovensku má 7. apríla.

Známi nositelia mena 
Zoltán Balassa, maďarský historik 
Zoltán Balog
Zoltán Boros, slovenský politík
Zoltán Demján, slovenský horolezec
Zoltán Fábry, maďarský intelektuál a spisovateľ 
Zoltán Gera, maďarský futbalový reprezentant
Zoltán Horváth, slovenský poslanec
Zoltán Jakab
Zoltán Klimo, slovenský psychiater a univerzitný profesor
Zoltán Kodály, maďarský skladateľ
Zoltán Pálkovács, slovenský džudista
Zoltán Szabó, maďarský spisovateľ, sociológ a publicista
Zoltán Szalay
Zoltán Vančo, slovenský matematik

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená
Igor

Igor je mužské krstné meno. Toto ruské meno má pôvod v staroislandských slovách Ingwio+wara s významom „boh Ingwio ochraňuje“. Meniny na Slovensku má 10. apríla.

Známi nositelia 
 Igor Adamec, slovenský herec
 Igor Bukovský, slovenský lekár a autor kníh 
 Igor Kapišinský, slovenský astronóm a prekladateľ
 Igor Vasilievič Kurčatov, ruský fyzik
 Igor Matovič, slovenský politik a predseda vlády SR
 Igor Sikorsky, rusko-americký letecký konštruktér
 Igor Fiodorovič Stravinskij, ruský skladateľ 
 Igor Šemrinec, slovenský futbalista
 Igor Žofčák, slovenský futbalista

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená
Júlia

Pre článok o mesiaci pozri Júlia (mesiac).

Júlia je ženské krstné meno, pôvodne rímske rodové meno s významom vlasatá, mladá, alebo zo slova Jovilius, božská. Je ženskou alternatívou mužského mena Július. Na Slovensku má meniny 22. mája, spolu s Julianou.

Alternatívy mena 
Júlia (slovensky)Juliana (slovensky)Julie (česky)Julia (anglicky)Julie (anglicky, pôv. domácka podoba)Džūliaja (litovsky)Julija (rusky) Uľa (rusky, pôv. domácka podoba)

Známe nositeľky 
 Júlia Tymošenková – ukrajinská politička
 Júlia Hečková – slovenská speváčka a herečka
 Julia Fischerová – nemecká huslistka
 Julia Ormondová – anglická herečka
 Julia Robertsová – americká herečka
 Julia Stilesová – americká herečka
 Julia Lennonová – matka hudobníka Johna Lennona
 Juliet Capuletová – knižná postava z diela Williama Shakespeara, Rómeo a Júlia
 Yulia Volkova – ruská speváčka

Skladby 
 „Julia“, skladba britskej skupiny Beatles z albumu White Album
 „Oh Julie, Julia“, skladba britskej skupiny Beatles z albumu The Twickenham Sessions (Bootleg 8 CD Boxset)
 „Julia“, skladba britskej skupiny Pavlov´s Dog z albumu Pampered Menial
 „Julia“, skladba britskej skupiny Eurythmics z albumu 1984 (For the Love of Big Brother)
 „A Dream For Julie“, singel britskej skupiny Kaleidoscope z januára 1968
 „Julia Dream“, skladba britskej skupiny Pink Floyd, zo singla It Would Be So Nice z r. 1968, ktorý v roku 1971 vyšiel na kompilácii Relics
 „Julia“, skladba britského hudobníka Chrisa Reu z albumu Espresso Logic, 1993
 „Julia“, singel americkej skupiny Limbeck z r. 2003

Filmy 
 Julie & Julia, film režisérky Nory Ephron z r. 2009
 Julia, film režiséra Ericka Zoncu z r. 2008
 Julia, film režiséra Freda Zinnemanna z r. 1977
 Rómeo + Júlia, film režiséra Baza Luhrmanna z r. 1966
 Rómeo a Júlia, film režiséra Franca Zeffirelliho z r. 1968

Referencie 

Julia
Julia
Dušan

Dušan je mužské krstné meno. Vzniklo ako skrátená podoba pôvodne južnoslovanských mien Duchoslav a Dušislav. V preklade znamená duša, duch alebo dych. Ten kto má dušu, alebo ten kto má dobrý dych (je silný, má odvahu, silného ducha). Na Slovensku má meniny 26. mája.

Výskyt

Nositelia mena 
 Dušan Dušek, slovenský básnik
 Dušan Jamrich, slovenský herec
 Dušan Švento, Dušan Uškovič a Dušan Kuciak, slovenskí futbalisti
 Dušan „Cinki“ Cinkota, slovenský herec
 Dušan Grúň, slovenský spevák

Referencie 

Krstné mená
Mužské mená