joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Budín (rozlišovacia stránka)

Budín môže označovať:

 časť mesta Budapešť, pozri Budín
 osada obce Boharyně v Česku v okrese Hradec Králové, pozri Budín (Boharyně)
 osada obce Rybníky v Česku v okrese Příbram, pozri Budín (Rybníky)
 osada obce Samopše v Česku v okrese Kutná Hora, pozri Budín (Samopše)
 geomorfologický podcelok Oravskej Magury, pozri Budín (geomorfologický podcelok)
 vrch (1 222,0 m n. m.) v Oravskej Magure, pozri Budín (vrch v Oravskej Magure)
 priezvisko, pozri Budín (priezvisko), napr.:
 František Budín (* 1924), český komik
 Slávka Budínová (1924 – 2002), česká herečka
Dlžiansky Cickov

Dlžiansky Cickov je potok na dolnej Orave, v severovýchodnej časti okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Oravy, meria 5,2 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na južnom svahu Prípora (1 105,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 995 m n. m.

Opis toku 
V pramennej oblasti tečie severojužným smerom, zľava priberá prítok z juhovýchodného svahu Prípora a sprava prítok spod hrebeňa Babínskej hole. Z pravej strany potom priberá prítok z juhovýchodného svahu Čistého grúňa (1 082,2 m n. m.) a pokračuje juhovýchodným smerom, pričom postupne priberá viaceré prítoky z oboch strán. Z ľavej strany priberá najprv dva krátke prítoky v lokalite Pod Magurou, nasleduje prítok spod Horného ovadova, prítok zo západného svahu Búčia (894,0 m n. m.), pričom vteká do geomorfologického celku Oravská vrchovina a ďalej priberá prítok z južného svahu Búčia a z južného svahu Vysokého grúňa (848,7 m n. m.). Z pravej strany priberá prítok z východného svahu Bacharovej (971,6 m n. m.), zo severovýchodného svahu Poľán (881,8 m n. m.) a napokon prítok (na ňom vodopád) z východného svahu Stojkova (810,3 m n. m.). Do Oravy sa vlieva medzi obcami Dlhá nad Oravou a Krivá v nadmorskej výške cca 533 m n. m.

Iné názvy 
Cickov
Dlhanský Cickov, Dlhánsky Cickov
Ľúty, Ľúty potok
Urbársky potok
Dudkov potok

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej Magure
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Podbielsky Cickov

Podbielsky Cickov je potok na hornej Orave, v západnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Oravy, meria 6,5 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na juhovýchodnom svahu Budína II. (1 184,6 m n. m.) v nadmorskej výške cca 950 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa tečie na krátkom úseku sprvu na juh, priberá tri krátke prítoky v lokalite Za Pavlovou a stáča sa viac na juhojuhozápad. Vstupuje do Oravskej vrchoviny, z pravej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Šubovky (1 127,5 m n. m.), zľava prítok z juhozápadného svahu Petrovky (942 m n. m.) a následne sprava svoj najvýznamnejší prítok, Čiernu mláku. Potom sa potok stáča juhovýchodným smerom a z oboch strán priberá niekoľko prítokov. Z ľavej strany priberá prítok z juhozápadného svahu Čížikovej (925,2 m n. m.), prítok (621,3 m n. m.) z južného svahu Čížikovej; z pravej strany postupne prítok z východného svahu Prípora (1 105,8 m n. m.), z oblasti Horného ovadova, z východného svahu Búčia (894,0 m n. m.) a napokon dva prítoky zo severného svahu Vysokého grúňa (848,7 m n. m.). Po pribratí posledného prítoku sa oblúkom stáča na východ, podteká železničnú trať Kraľovany – Trstená a južne od obce Podbiel ústi v nadmorskej výške približne 545 m n. m. do Oravy.

Dolinou potoka vedie spevnená cesta z Podbiela až do lokality Pod Magurou a tiež lyžiarska turistická trasa Podbiel - údolie Podbielskeho Cickova - Petrovka.

Iné názvy 
Cickov
Cickovo
Podbieľanský Cickov
Podbielanský Cickov
nárečovo: Biel, Cickou

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej Magure
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Tvrdošín
Ráztoka (prítok Oravy)

Ráztoka je potok na hornej Orave, v západnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Oravy, meria 6,9 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na severozápadnom svahu Priehýb (978,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 915 m n. m.

Opis toku 
V pramennej oblasti tečie juhozápadným smerom, po pribratí pravostranného prítoka prameniaceho východne od kóty 1 058,6 m sa postupne stáča a pokračuje juhovýchodným smerom. Vteká do Oravskej vrchoviny, zľava priberá prítok z južného svahu Priehýb, sprava prítok z východného svahu Budína (1 221,4 m n. m.) a ďalej opäť zľava postupne tri prítoky: krátky prítok (686,8 m n. m.) z lokality Črchľa, prítok z južného svahu Javorového vrchu (1 076,1 m n. m.) a prítok prameniaci severozápadne od kóty Vrch (717,7 m n. m.). Následne preteká cez Zemiansku Dedinu, z pravej strany priberá svoj najvýznamnejší prítok, Hldočín a potok sa stáča na východ, pričom vytvára oblúk prehnutý na juh. Ďalej priberá Suchý potok zľava, mení smer toku na juhovýchod, preteká chatovou oblasťou a medzi Nižnou a Tvrdošínom ústi v nadmorskej výške cca 563 m n. m. do Oravy.

Iné názvy 
Priekopa
nárečovo: Rástoka

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej Magure
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Tvrdošín
Hldočín

Hldočín je potok na hornej Orave, v západnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Ráztoky, má dĺžku 4,6 km a je tokom V. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na juhovýchodnom svahu Budína (1 221,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 895 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie na krátkom úseku na juh, v lokalite Petrovka sprava priberá prítok z JJV úpätia Budína a stáča sa juhovýchodným smerom, pričom vstupuje do Oravskej vrchoviny. Z pravej strany priberá dva krátke prítoky zo severovýchodného svahu Petrovky (942 m n. m.), preteká lokalitou Na Skaliciach a opäť sprava priberá prítok zo západného svahu Lučivného vrchu (840,7 m n. m.), z lokality Za Lučivným a stáča sa na východ, pričom sa výraznejšie vlní. Zľava ešte priberá Blážik, vteká do intravilánu Zemianskej Dediny a na jej západnom okraji ústi v nadmorskej výške cca 615 m n. m. do Ráztoky.

Iné názvy 
Hldočanský potok
Hodočín
Dedinský potôčik

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej Magure
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Tvrdošín
Ráztoky (prítok Chlebnického potoka)

Ráztoky je potok na dolnej Orave, vo východnej časti okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Chlebnického potoka, meria 4,1 km a je tokom V. rádu.

Prameň 
Potok pramení v Skorušinských vrchoch, v geomorfologickom podcelku Kopec, na južnom svahu Turínka (1 003,6 m n. m.) v nadmorskej výške cca 940 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa tečie na západ, sprava priberá dva krátke prítoky z juhozápadných svahov Turínka, vstupuje do Oravskej vrchoviny, pričom vytvára oblúk vypnutý na sever. Ďalej pokračuje opäť západným smerom, zľava priberá svoj najdlhší prítok (Klinkový potok) zo západného svahu Blata (1 138,1 m n. m.), viac rozširuje svoje koryto, z ľavej strany priberá prítok zo severozápadného svahu Hrba (771 m n. m.) zvaný Oblazník a sprava prítok z juhozápadného svahu Kálaného (852,7 m n. m.). Napokon preteká časťou obce Chlebnice, kde sa v nadmorskej výške približne 562 m n. m. vlieva do Chlebnického potoka.

Iné názvy 
Ráztoka
Roztoky
Rástoki

Zdroje 
Majtán, Milan - Rymut, Kazimierz: Hydronymia povodia Oravy. 1. vyd. Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 2006. 208 s. ISBN 80-224-0906-5 
Turistický atlas Slovensko 1:50 000, SHOCART, Zádveřice 2005
Chočské vrchy - Vodná nádrž Liptovská Mara, Edícia turistických máp 1:50 000, VKÚ, a.s., Harmanec 2002

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Skorušinských vrchoch
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Bodufuladú

Bodufuladú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 601 (jún 2006), dĺžka ostrova 300 m, šírka 300 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 81,81 km.

Bodufuladú je malý, ale krásny ostrov obklopený mnohými hotelmi určenými pre turizmus.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Bodufuladú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Alif
Andrej Viktorovič Markov

Andrej Markov, celým menom Andrej Viktorovič Markov (*20. december 1978, Voskresensk, ZSSR) je bývalý ruský hokejový obranca, ktorý hrával v NHL za Montreal Canadiens. Markov hokejovo vyrastal v tíme Chimik Voskresensk v Moskovskej oblasti. Markova si vybral v drafte v roku 1998 tím Montreal Canadiens v 6. kole. Do NHL sa dostal až v roku 2000, pričom jediný tím za ktorý hral bol práve Montreal. Markov bol považovaný za jedného z najlepších ruských obrancov. Často ho tréner Montrealu využíva aj na presilovky, kde tvoril efektívnu dvojicu s Sheldonom Sourayom.

Počas lockoutu hral za tím ruskej superligy Dinamo Moskva.

28. mája 2007 podpísal 4-ročnú zmluvu s Canadiens. V sezónach 2007-08 a 2008-09 sa predstavil v zápase hviezd NHL. Od roku 2017 pôsobil v ruskej KHL. 16. apríla 2020 oznámil, že ukončil svoju aktívnu kariéru.

Klubové štatistiky

Reprezentácia 
Reprezentoval Rusko v mládežníckych kategóriách - na Majstrovstvách Európy do 18 rokov 1996, MS do 20 rokov v rokoch  1997 a  1998. V seniorských kategóriach reprezentoval Rusko na  Majstrovstvách sveta v rokoch 1999, 2000, 2005, 2007 a 2008, na Svetovom pohári v rokoch 2005 a 2016 a na troch Zimných olympijských hrách: 2006 v Turíne, 2010 vo Vancouveri a 2014 v Soči.

MS 2007
Tréner Viačeslav Bykov ho nominoval na domáci šampionát v Rusku.

Referencie

Externé odkazy

Narodenia v 1978
Ruskí hokejisti
Hokejisti Dinama Moskva
Hráči Montreal Canadiens
Hráči Viťaz Čechov
Hráči Lokomotiv Jaroslavľ
Účastníci MS v hokeji 1999
Účastníci MS v hokeji 2000
Účastníci MS v hokeji 2005
Účastníci MS v hokeji 2007
Účastníci MS v hokeji 2008
Majstri sveta v ľadovom hokeji
Šarý grúň

Šarý grúň (v hovorovej slovenčine šarý = sivý) je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Oravy, meria 4,6 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej vrchovine na severnom svahu Rakytinky (808 m n. m.) v nadmorskej výške cca 730 m n. m., juhovýchodne od obce Pribiš.

Opis toku 
Od prameňa tečie na sever, niekoľkokrát sa esovito stáča, sprava priberá krátky prítok prameniaci severne od kóty 786,4 m a zľava z oblasti Paseky. Nasledujú dva krátke pravostranné prítoky zo západného úpätia Ďavčovky (815,5 m n. m.), potom tri krátke ľavostranné prítoky prameniace východne od kóty 720,0 m v lokalite Stotina, opäť pravostranný prítok z oblasti Humienca a z tej istej strany prítok (542,0 m n. m.) zo severozápadného úpätia Jastrabia (823,6 m n. m.). Napokon sa potok stáča severozápadným smerom a pri obci Horná Lehota ústi v nadmorskej výške približne 509 m n. m. do Oravy.

Iné názvy 
Šárigrunt
Sviniarka
Klinková

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Malatinský potok

Malatinský potok je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Chlebnického potoka, meria 3,6 km a je tokom V. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej vrchovine na severnom svahu Vrchov (927,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 810 m n. m., severovýchodne od obce Malatiná.

Opis toku 
Od prameňa tečie sprvu na severovýchod, následne vytvára oblúk prehnutý na východ, zľava priberá prítok najprv prítok z oblasti Pod bučkami, potom sprava prítok z juhozápadného svahu Ostrého vrchu (877,4 m n. m.) a opäť ľavostranný prítok z oblasti Pod bučkami. Ďalej pokračuje smerom na sever, z ľavej strany priberá prítok z východného svahu Rakytinky (808 m n. m.) a stáča sa severovýchodným smerom. Zľava priberá krátky prítok z oblasti Kapustísk, potom prítok z južného svahu Ďavčovky (815,5 m n. m.), následne svoj najvýznamnejší prítok, Sakalov sprava a napokon opäť zľava prítok z juhovýchodného úpätia Ďavčovky. Ďalej preteká obcou Chlebnice a v blízkosti centra obce ústi v nadmorskej výške cca 579 m n. m. do Chlebnického potoka.

Iné názvy 
Malatinka
Pod Mladou horou

Zdroje 
Majtán, Milan - Rymut, Kazimierz: Hydronymia povodia Oravy. 1. vyd. Bratislava: VEDA, vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, 2006. 208 s. ISBN 80-224-0906-5 
Turistický atlas Slovensko 1:50 000, SHOCART, Zádveřice 2005
Chočské vrchy - Vodná nádrž Liptovská Mara, Edícia turistických máp 1:50 000, VKÚ, a.s., Harmanec 2002

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Pucov (potok)

Pucov je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Oravy, meria 9,4 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej vrchovine na severovýchodnom úpätí Ostrého (1 104,9 m n. m.) v nadmorskej výške 762 m n. m., medzi obcami Osádka a Malatiná.

Opis toku 
Najprv tečie na sever, sprava priberá prítok zo severovýchodného úpätia Ostrého a krátky prítok prameniaci západne od kóty 792 m, následne sa stáča severozápadným smerom. Z ľavej strany potom priberá prítok z oblasti Vaľkovej, nasleduje prítok (2,6 km) pretekajúci obcou Pokryváč a Pucov preteká rovnomennou obcou, kde priberá ďalšie dva pravostranné prítoky prameniace západne od obce Pribiš a ľavostranný prítok zo severozápadného svahu Vlčinca (746,6 m n. m.). Za obcou sa zarezáva do flyšového pásma s odkryvom paleogénnych zlepencov na pravom brehu (PP Pucovské zlepence), z ľavej strany priberá prítok zo severovýchodného svahu Šoltýskeho vrchu (780,8 m n. m.) a stáča sa viac severoseverozápadným smerom. ďalej preteká cez osady Vyšný Mlyn a Nižný Mlyn, kde priberá krátky pravostranný prítok zo severozápadného svahu Muráňa (719,5 m n. m.) a tiež dlhší ľavostranný prítok (2,8 km) spod Zadného Krnáča (738,5 m n. m.). Nasledujú ďalšie prítoky: sprava prítok spod Vrchných lánov, zľava prítok (521,2 m n. m.) zo severného svahu Čela (717,8 m n. m.), znovu sprava prítoky z oblasti Roľkova a zo západného svahu Turíkovho Žiaru (851,5 m n. m.), pričom sa zároveň výrazným oblúkom prehnutým na sever postupne stáča na juh. Napokon preteká obcou Medzibrodie nad Oravou, tu sa v nadmorskej výške cca 487 m n. m. vlieva do Oravy.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Biela voda (prítok Jasenovského potoka)

Biela voda je potok na dolnej Orave, v južnej časti okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Jasenovského potoka, meria 3,4 km a je tokom V. rádu.

Prameň 

Pramení v Chočských vrchoch, v podcelku Choč, na severozápadnom svahu Veľkého Choča (1 611,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 950 m n. m.

Opis toku 

Od prameňa tečie na sever krasovou oblasťou, následne sa prudko stáča prechodne na západ, zľava priberá občasný prítok spod Drapáča a prerezáva sa krátkou tiesňavou na úpätí Vŕška (762,8 m n. m.). Ďalej sa stáča severozápadným smerom, vteká do Oravskej vrchoviny, do podcelku Podchočská brázda, zľava priberá krátky prítok z východného svahu Brala (817,4 m n. m.). Napokon sa stáča na západ, preteká obcou Jasenová, z ľavej strany priberá prítok spod sedla Brestová (720 m n. m.) a pokračuje k ústiu na severozápad. Do Jasenovského potoka sa vlieva v obci v nadmorskej výške približne 487 m n. m.

Iné názvy 

Biely potok
nárečovo: Bieli potok

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Chočských vrchoch
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Himandú

Himandú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 596 (jún 2006), dĺžka ostrova 750 m, šírka 425 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 89,49 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Himandú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Alif
Málos (Alif Alif)

Málos () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 625 (jún 2006), dĺžka ostrova 975 m, šírka 375 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 90,01 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Málos - anglicky

Ostrovy atolu Alif Alif
Anže Kopitar

Anže Kopitar (* 24. august 1987, Jesenice, Slovinsko) je slovinský hokejový útočník. V súčasnosti je hráčom NHL tímu Los Angeles Kings.

Klubový hokej 

Od sezóny 2004/2005 pôsobil vo Švédsku v tíme Södertälje SK, najskôr v juniorských kategóriach a následne aj v prvom tíme. V roku 2005 ho draftoval v 1. kole z celkového 11. miesta klub NHL – Los Angeles Kings. V septembri 2005 podpísal s Kings nováčikovský kontrakt , no aj nasledujúcu sezónu 2005/2006 strávil vo Švédsku. Svoj prvý zápas v NHL odohral v sezóne 2006/2007, keď 6. októbra 2006 v Anaheime strelil dva góly a stal sa tak vôbec prvým slovinským hokejistom v histórii, ktorý v tejto súťaži nastúpil. Pred sezónou 2008/2009, 11. októbra 2008, podpísal s tímom Los Angeles Kings novú sedemročnú zmluvu, platnú do konca sezóny 2015/2016. V sezóne 2011/2012 dopomohol Kings k zisku Stanleyho pohára, ktorý získal tím prvýkrát vo svojej histórii a zároveň sa stal prvým Slovincom, ktorý tento pohár vyhral. 

V čase lock-outu v NHL v sezóne 2012/2013 pôsobil v druhej najvyššej švédskej súťaži v tíme Mora IK.

V sezóne 2013/2014 sa s Kings opäť tešil zo zisku Stanleyho pohára. Počas sezóny 2015/2016 podpísal s Los Angeles Kings novú osemročnú zmluvu v hodnote 80 miliónov dolárov, ktorá sa skončí až po sezóne 2023/2024. V júni 2016  sa stal novým kapitánom Kings.

Klubové štatistiky

Reprezentácia 

Slovinsko reprezentoval na majstrovstvách sveta v juniorských kategóriach do 18 rokov (2003, 2004, 2005) a v kategórii do 20 rokov (2004, 2005, 2006). V seniorskej kategórii na majstrovstvách sveta 2005, 2006, 2007 (prvá divízia), 2008 a 2015. Zúčastnil sa aj ZOH 2014.

V roku 2016 bol na Svetovom pohári  kapitánom Tímu Európy.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Oficiálna webstránka

Zdroj 

Slovinskí hokejisti
Hráči Los Angeles Kings
Hráči Södertälje SK
Hráči Mora IK
Účastníci MS v hokeji 2006
Účastníci MS v hokeji 2008
Víťazi Stanleyho pohára
Alif Alif

Alif Alif (angl. Alif Alif alebo Alifu Alifu) je administratívny atol na Maldivách. Hlavné mesto atolu je Rasdú. Skladá sa z 33 ostrovov, z toho 8 je obývaných. Počet obyvateľov je 6 317. Atol riadi Mohamed Shafeeu.  Atol sa nachádza na severnej časti atolu Ari, menšom atole severovýchodne od Ari Rasdhoo, a na osamotenom ostrove severne od Ari Toddú

Obývané ostrovy 
Bodufuladú
Feridú
Himandú
Málos
Mativeri
Rasdú
Toddú
Ukulas

Neobývané ostrovy
Alikoirah, Batalá, Bejrumadivaru, Din-nolufinolu, Ellaidú, Eteramadivaru, Fesdú, Fusfinolu, Fusi, Gágandu, Gátufusi, Gangehi, Halaveli, Kandoludú, Kudafolhudú, Kuramati, Mágá, Májjafusi, Madivarufinolu, Madúgali, Mativerífinolu, Mírufenfusi, Musimasgali, Rasdú madivaru, Velidú, Veligandu, Vihamáfaru

Referencie

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o atole Alif Alif- anglicky
 

 
Atoly Maldív
Rasdú

Rasdú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 867 (jún 2006), dĺžka ostrova 575 m, šírka 400 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 58,74 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Rasdú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Alif
Toddú

Toddú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 461 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 675 m, šírka 1 200 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 58,74 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Toddú - anglicky
Obrázok ostrova

Ostrovy atolu Alif Alif
Ukulas

Ukulas () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Alif na Maldivách.  Počet obyvateľov je 756 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 025 m, šírka 225 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 71,91 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Ukulas - anglicky

Ostrovy atolu Alif Alif
Alif Dál

Alif Dál (angl. Alif Dhaal alebo Alifu Dhaalu) je administratívny atol na Maldivách. Hlavné mesto atolu je Mahibadú. Skladá sa zo 49 ostrovov, z toho 10 je obývaných. Počet obyvateľov je 8 835 . Atol riadi  Abdulla Jameel.  Tento administratívny atol sa rozkladá na južnej polovici prírodného atolu Ari.

Obývané ostrovy 
Dangeti
Diddú
Digurah
Fenfusi
Haggnámídú
Kunburudú
Mámingili
Mahibadú
Mandú 
Omadú

Neobývané ostrovy 
Alikoirah, Angaagaa, Ariadhoo, Athurugau, Bodufinolhu, Bodukaashihuraa, Bulhaaholhi, Dhehasanulunboihuraa, Dhiddhoofinolhu, Dhiffushi, Dhiggaru, Enboodhoo, Finolhu, Gasfinolhu, Heenfaru, Hiyafushi, Hukurudhoo, Hurasdhoo, Huruelhi, Huvahendhoo, Innafushi, Kalhuhandhihuraa, Kudadhoo, Kudarah, Maafushivaru, Machchafushi, Medhufinolhu, Mirihi, Moofushi, Nalaguraidhoo, Rahddhiggaa, Rangali, Rangalifinolhu, Rashukolhuhuraa, Theluveligaa, Tholhifushi, Thundufushi, Vakarufalhi, Vilamendhoo, Villingili, Villinglivaru

Referencie

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o atole Alif Dál- anglicky

 
Atoly Maldív
Lobotómia

Lobotómia alebo leukotómia bol neurochirurgický zákrok, pri ktorom sa operačne preruší nervové spojenie medzi kôrou čelových lalokov a zvyškom mozgu.

Dejiny 
Zákrok navrhol v roku 1935 portugalský neurológ António Egas Moniz na liečbu niektorých psychiatrických stavov. Postup sa najprv nestretol s pozitívnym prijatím lekárskej komunity, neskôr však lobotómii podrobili desiatky tisíc pacientov v mnohých krajinách. Od polovice 40. rokov 20. storočia sa objavila odborná kritika zákroku, pre často nepresné indikácie a kontraindikácie, ako aj metódy jeho vykonávania, ktoré boli považované v mnohých ohľadoch za pomerne hrubé a nebezpečné. V roku 1949 získal A.E.Moniz Nobelovú cenu za medicínu. V 50. až 70. rokoch 20. storočia sa zákrok prestal vykonávať.

Referencie

Iné projekty 

Psychiatria
Neurochirurgia
Borová voda

Bôrová voda (alebo tiež Borová voda) je potok na hornej Orave, v južnej časti okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Studeného potoka, meria 6,4 km a je tokom V. rádu.

Prameň 
Pramení v Západných Tatrách, v časti Sivý vrch, na severnom svahu Bielej skaly (1 316,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 220 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa tečie prevažne na sever, na hornom toku tečie po hranici medzi geomorfologickými celkami Tatry na východe a Chočské vrchy na západe, zľava priberá prítok od horárne Biela skala, sprava prítok spod Pálenice (1 046,6 m n. m.) a vstupuje do Podtatranskej brázdy (podcelok Zuberecká brázda), kde vytvára oblúk prehnutý na západ. Následne postupne priberá ľavostranný prítok z východného svahu Beskydu (947,0 m n. m.), pravostranný z východného svahu Pálenice, ľavostranný Vajdovský potok a dva krátke pravostranné prítoky z oblasti Palošovky. Ďalej preteká okrajom intravilánu obce Zuberec, kde z pravej strany priberá svoj najvýznamnejší prítok Sivý potok a z ľavej strany Milotínku. Medzi obcami Zuberec a Habovka ústi v nadmorskej výške cca 731 m n. m. do Studeného potoka.

Iné názvy 
 Borová voda
 horný tok: Spadový jarok, Spadový potok, Spadový potôčik

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Západných Tatrách
Vodné toky v Zubereckej brázde
Vodné toky v okrese Tvrdošín
Sivý potok (prítok Bôrovej vody)

Sivý potok je potok na hornej Orave, v južnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Bôrovej vody, meria 6,1 km a je tokom VI. rádu.

Pramení v Západných Tatrách, v časti Sivý vrch, na severozápadnom svahu Radových skál (1 556,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 410 m n. m. Na hornom toku tečie na sever, sprava priberá krátky prítok zo severného svahu Radových skál a preteká bralnatou Sivou dolinou. V doline priberá sprava najprv prítok z lokality Sivé, tečie územím prírodnej rezervácie Úplazíky, opäť sprava priberá Suchý potok a potom aj prítok z juhozápadného svahu Ostrého grúňa (1 216,4 m n. m.). Následne vstupuje do geomorfologického celku Podtatranská brázda, do podcelku Zuberecká brázda, kde priberá z pravej strany prítok zo severozápadného svahu Ostrého grúňa a tiež Števkovský potok. Napokon sa stáča na západ a preteká okrajom obce Zuberec, kde sa v nadmorskej výške približne 753 m n. m. vlieva do Bôrovej vody.

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Zuberec
Vodné toky v okrese Tvrdošín
Blatná (prítok Studeného potoka)

Blatná je potok na hornej Orave, na území okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Studeného potoka, meria 8,4 km a je tokom V. rádu.

Prameň 

Preteká geomorfologickým celkom Podtatranská brázda, podcelkom Zuberská brázda, kde aj pramení v oblasti sedla Bôrik (940 m n. m.), na južnom svahu Skorušiny (1 313,8 m n. m.) v nadmorskej výške približne 935 m n. m.

Opis toku 

Od prameňa tečie západojuhozápadným smerom, vytvára Blatnú dolinu a postupne priberá viaceré prítoky. Z pravej strany najprv priberá prítok z južného svahu Osobitej, zľava Kremenný potok, sprava ďalší prítok (840,5 m n. m.) z južných svahov Osobitej a z juhovýchodného svahu Mikulovky (1 192,5 m n. m.), znovu zľava prítok z oblasti Zamaňovej a severného svahu Mačacích dier (1 180,1 m n. m.). Následne sa vodný tok výraznejšie vlní, rozširuje svoje koryto, ďalej už tečie západným smerom a priberá niekoľko kratších prítokov z južných svahov Mikulovky a Javorkovej (1 140,5 m n. m.). Napokon preteká intravilánom obce Habovka, z pravej strany ešte priberá prítok z južného svahu Oslov (1 038,7 m n. m.) a na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 708 m n. m. do Studeného potoka.

Iné názvy 

 Blatné
 Blatný potok
 Blatná dolina

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Zubereckej brázde
Vodné toky v okrese Tvrdošín
Brezovec

Brezovec môže označovať:

 obec v okrese Snina, pozri Brezovec (okres Snina)
 sídlisko v Dolnom Kubíne, pozri Brezovec (Dolný Kubín)
 vrch (995 m n. m.) v Levočských vrchoch, pozri Brezovec (vrch v Levočských vrchoch)
 vrch (700,0 m n. m.) v Oravskej vrchovine, pozri Brezovec (vrch v Oravskej vrchovine)
 prítok Cirochy, pozri Brezovec (prítok Cirochy)
 prítok Rimavy, pozri Brezovec (prítok Rimavy)
Jedľovník

Jedľovník môže označovať:

 osadu obce Vysoká nad Kysucou, pozri Jedľovník (Vysoká nad Kysucou)
 potok na Kysuciach, pozri Jedľovník (potok)
Tatiana Golovinová

Tatiana Golovinová (* 25. január 1988, Moskva, Rusko) je bývalá francúzska profesionálna tenistka . Počas svojej profesionálnej kariéry vyhrala 2 turnaje WTA v dvojhre.

Golovinová debutovala na turnaji ITF v Cagnes-sur-Mer v roku 2002. V tomto roku hrala na viacerých turnajoch ITF, no nepodarilo sa jej kvalifikovať na Roland Garros.

Finálové účasti na turnajoch WTA (7)

Dvojhra - výhry (2)

Dvojhra - prehry (5)

Iné projekty

Externé odkazy  

 Website about Tatiana Golovin: news, photos, vidéos...

Francúzski tenisti
Francúzske osobnosti ruského pôvodu
Osobnosti z Moskvy
Dangeti

Dangeti () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Počet obyvateľov je 837 (jún 2006), dĺžka ostrova  925 m, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 87,26 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Dangeti - anglicky

Ostrovy atolu Alif Dál
Diddú (Alif Dál)

Diddú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Počet obyvateľov je 169 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 500 m, šírka 150 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 102,43 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Diddú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Dál
Digurah

Digurah () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Počet obyvateľov je 544 (jún 2006), dĺžka ostrova 3 175 m, šírka 275 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 94,79 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Digurah - anglicky

Ostrovy atolu Alif Dál
Haggnámídú

Haggnámídú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Počet obyvateľov je 593 (jún 2006), dĺžka ostrova 950 m, šírka 225 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 71,34 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Haggnámídú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Dál
Mahibadú

Mahibadú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 1 860 (jún 2006), dĺžka ostrova 825 m, šírka 250 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 75,64 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Mahibadú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Dál
Omadú (Alif Dál)

Omadú (Alif Dál) () je jeden z obývaných ostrovov na atole Alif Dál na Maldivách. Počet obyvateľov je 849 (jún 2006), dĺžka ostrova   950 m, šírka 300 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 74,17 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Omadú - anglicky

Ostrovy atolu Alif Dál
Kelčov

Kelčov je potok na horných Kysuciach, v západnej časti okresu Čadca. Je to ľavostranný prítok Kysuce, meria 6,1 km a je tokom IV. rádu.

Preteká geomorfologickým celkom Turzovská vrchovina, kde pramení v podcelku Zadné vrchy južne od kóty 898,0 m v nadmorskej výške približne 845 m n. m., v blízkosti štátnej hranice s Českom. Potok tečie prevažne juhojuhovýchodným smerom. Najprv preteká osadou Vyšný Kelčov, kde sprava priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Polianok (881,0 m n. m.), z tej istej strany dlhší prítok (2,8 km) spod Korytova (881,6 m n. m.) a zľava prítok spod kóty 829,8 m. Následne preteká osadou Nižný Kelčov, tu priberá najprv z pravej strany prítok spod kóty 827,0 m, potom zľava prítok prameniaci západne od kóty 793,1 m a nápokon opäť sprava prítok prameniaci východne od osady Mláka. Ďalej už tečie v podcelku Hornokysucké podolie, preteká časťou obce Vysoká nad Kysucou a na jej území ústi v nadmorskej výške cca 554 m n. m. do Kysuce.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Kysuce
Vodné toky v okrese Čadca
Fulidú

Felidú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Vávu na Maldivách. Počet obyvateľov je 390 (jún 2006), dĺžka ostrova 675 m, šírka 200 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 57,05 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Felidú - anglicky

Ostrovy atolu Vávu
Kéodú

Kéodú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Vávu na Maldivách. Počet obyvateľov je 687 (jún 2006), dĺžka ostrova 500 m, šírka 250 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 80,09 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Kéodú - anglicky

Ostrovy atolu Vávu
Tinadú (Vávu)

Tinadú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Vávu na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 204 (jún 2006), dĺžka ostrova 630 m, šírka 200 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 77,04 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Tinadú - anglicky

Ostrovy atolu Vávu
Zoznam divadelných článkov/G

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 44 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ga 
Gabriel Honoré Marcel · Gabriela Csinová · Gabriela Dolná · Gabriela Dzuríková · Gabriela Marcinková · Gabriela Preissová · Gabriela Rothmayerová · Gabriela Vránová · Gale Sondergaardová · Gao Xingjian · Garrett John Hedlund · Gaspard Abeille · Gaston Leroux · Gašpar Fejérpataky-Belopotocký

ge 
Gejza Dezorz · Gejza Slameň · Gena Rowlandsová · Georg Büchner · Georg Friedrich Treitschke · George Grosz · Geraldine Pageová · Gerhart Hauptmann

gé 
Gérard Philipe

gi 
Gina Gershonová · Gina McKee · Giuseppe Adami · Gizela Oňová

gl 
Glenda Jacksonová · Glenn Closová · Gloria Swansonová

go 
Goldie Hawnová · Gotthold Ephraim Lessing

gö 
Götz George

gr 
Grace de Capitani · Greer Garsonová · Gregor Hološka · Grécke divadlo

gu 
Guillaume Apollinaire · GUnaGU · Gustav Nezval · Gustáv Kazimír Zechenter-Laskomerský · Gustáv Valach · Gustáv Zoch

gw 
Gwyneth Paltrowová

Zoznamy divadelných článkov
Zoznam divadelných článkov/W

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 10 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

wa 
Walter Matthau · Wayang · Wayne Rogers

we 
Wes Bentley

wh 
Whoopi Goldberg

wi 
Willem Dafoe · William Butler Yeats · William H. Macy · William Saroyan

wo 
Wolfgang Baumroth

Zoznamy divadelných článkov
Zoznam divadelných článkov/Z

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 35 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

za 
Zana (slovenská speváčka)

zd 
Zdena Gruberová · Zdena Studenková · Zdeněk Svěrák · Zdravý nemocný

zi 
Zita Furková · Zita Kabátová

zm 
Zmierenie alebo Dobrodružstvo pri obžinkoch

zo 
Zoë Wanamakerová · Zoe Kazanová · Zoo story · Zora Kolínska · Zora Paulendová · Zoro Záhon · Zoznam divadiel na Slovensku · Zoznam samosprávnych divadiel na Slovensku

zu 
Zuzana Bydžovská · Zuzana Cigánová · Zuzana Erbyová · Zuzana Fialová · Zuzana Frenglová · Zuzana Haasová · Zuzana Kanócz · Zuzana Kapráliková · Zuzana Kocúriková · Zuzana Kronerová · Zuzana Marošová · Zuzana Mauréry · Zuzana Mistríková · Zuzana Porubjaková · Zuzana Šebová (herečka) · Zuzana Tlučková · Zuzana Vačková · Zuzana Vejvodová · Zuzka Zguriška

Zoznamy divadelných článkov
Zoznam chemických článkov/8

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

8. 
8. perióda · 8. skupina

8- 
8-hydroxychinolín

Zoznamy chemických článkov
Gaius Marius

Gaius Marius () (* 157 pred Kr. – † 13. január 86 pred Kr.) bol rímsky vojenský veliteľ a v rokoch 104 – 100 konzul. Má zásluhu na porážke kráľa Jugurthu z Mauritánie a preslávil sa svojou reformou armády.

Pôvod a vstup do politiky 
Gaius Marius pochádzal z plebejskej rodiny a bol výrazným predstaviteľom skupiny populárov v Ríme – opieral sa predovšetkým o ľudové zhromaždenie. Prvýkrát sa preslávil počas vojny s Jugurthom (105 – 101 pred Kr.), keď pod velením Caecilia Metella úspešne bojoval proti numidskému kráľovi. Vojnu ale úspešnejšie zakončil jeho budúci súper Cornelius Sulla, ktorému sa podarilo zradou zajať Jugurthu.

Úspešnejší bol Gaius Marius vo vojnách proti Germánom, ktorí zo severu prenikali na územie Itálie a susedných území. Porazil kmeň Kimbrov a Teutónov. Už počas týchto vojen sa ukázalo, že tradičná rímska armáda, budovaná na systéme domobrany, nestačí pre nové potreby rímskeho štátu a preto bola potrebná vojenská reforma.

Mariova reforma armády 
Gaius Marius pociťoval nedostatok vojakov pri ťažení proti Jugurthovi, a taktiež chápal súčasné postavenie obyčajných ľudí v Ríme. Ľudia bez majetku sa stávali vlastne len príživníci, pretože si nemohli nájsť prácu. Až Gaius Marius im dovolil slúžiť vo vojsku za dopredu určený plat – žold. Znamenalo to zlepšenie ich hospodárskej situácie, podstatné zvýšenie sily rímskej armády, a konečné víťazstvo v predtým veľmi zdĺhavej vojne.
Podstatou Mariovej reformy bolo to, že rímski občania, bez ohľadu na veľkosť majetku, mohli vstupovať do armády, za čo dostávali žold. Museli odslúžiť určený počet rokov (16 – 18) alebo sa museli zúčastniť na určenom počte vojenských výprav. Po skončení vojenskej služby sa stávali vyslúžilcami (veteranus), pričom pri odchode z vojska dostávali buď ďalšie peniaze (okrem žoldu) alebo pozemky. 
Počas vojenskej služby vojaci okrem účasti na vojnách stavali vojenské tábory a cesty.

Boje o moc 
Gaius Marius sa po ukončení vojen ešte viac zapájal do politického života. Rovnako ako jeho konkurent, Lucius Cornellius Sulla, túžil po samovláde a súčasne po mieri. Po vyhlásení vojny na východe sa stal hlavným veliteľom armády Sulla, ktorého do funkcie menoval senát. Marius sa však obrátil na ľudové zhromaždenie a to ho menovalo za veliteľa vojenskej výpravy proti Mitrhidatovi VI. za hlavného veliteľa. Marius tvrdo prenasledoval Sullových stúpencov, dal popraviť desiatky senátorov a stovky jazdcov. K Sullovi boli poslaní poslovia s odkazom, že novým veliteľom sa má stať Marius. Sulla sa okamžite obrátil s vojskom späť a obsadil Rím. Marius a časť jeho stúpencov ušla z Ríma. Na svojich politických odporcov vypísal Sulla proskripcie – zoznamy ľudí, ktorých mohol hocikto zabiť a ich majetok sa delil so štátnou pokladnicou. Sulla sa potom obrátil opäť na východ, odišiel do Grécka a bojoval proti Mithridatovi.
Marius sa spolu s Cinnom vrátil do Ríma, dal sa na rok 86 zvoliť za konzula, ale už 16. januára zomrel.

Pozri aj 
 Sulla

Iné projekty

Externé odkazy 
 Diktátori Marius a Sulla
 Gaius Marius
 Marius and Sulla

Narodenia v 2. storočí pred Kr.
Úmrtia v 1. storočí pred Kr.
Vojenské osobnosti starovekého Ríma
Rímski konzuli
Milánsky edikt

Milánsky edikt () bola deklarácia cisárov Constantina I. a Licinia, uzavretá počas ich stretnutia v Miláne vo februári 313, ktorá zaručovala slobodu vyznania pre všetky náboženstvá v Rímskej ríši. Zachoval sa však vo forme, ktorá nie je ediktom a ktorá nebola vydaná v Miláne.

Rímsky dejepisec Lactantius sa o ňom vo svojom diele De mortibus persecutorum zmieňuje ako o liste, ktorý Licinius adresoval správcom provincií na východe, ktoré získal po porážke Maximiana a ktorý zverejnil v júni 313 v Nikomédii.

Kresťanstvo bolo za povolené náboženstvo (religio licita) uznané už skôr, serdickým ediktom (311), ktorý tiež kresťanom umožnil opätovne si postaviť chrámy.

Referencie

Literatúra 
Primárne zdroje
 Lactantius. De mortibus persecutorum. Zdroj: 
Sekundárne a terciárne zdroje
 
 
 

Staroveký Rím
Náboženstvo
Kresťanstvo
313
Kyselina vínna

Kyselina vínna je biela kryštalická organická kyselina. Nachádza sa v mnohých rastlinách (napríklad v citrusoch) a je jednou z najdôležitejších kyselín nachádzajúcich sa vo víne. Pridáva sa do jedál na dodanie kyslej chuti a používa sa tiež ako antioxidant. Jej soli sa nazývajú vínany alebo tartaráty. Systémový názov kyseliny vínnej je kyselina 2,3-dihydroxybutándiová.

Kyselina vínna bola po prvýkrát izolovaná z vínanu draselného (kálium-tartarátu). Jej chiralita bola objavená v roku 1832 Jeanom Baptistom Biotom, ktorý spozoroval jej schopnosť otáčať rovinu polarizovaného svetla. Louis Pasteur pokračoval v týchto výskumoch a keď v roku 1847 skúmal tvary kryštálov kyseliny vínnej, zistil, že sú asymetrické. Pasteur bol prvý, kto vyrobil čistú vzorku ľavotočivej kyseliny vínnej (kyseliny D-(-)-vínnej).

Stereochémia 
Bežne sa vyskytujúca kyselina vínna je chirálna, t. j. jej molekuly sú navzájom nestotožniteľné s ich zrkadlovými obrazmi. Je dôležitou surovinou v organickej chémii, z ktorej sa syntetizujú ďalšie chirálne zlúčeniny. Prirodzene vyskytujúca sa forma kyseliny vínnej je kyselina L-(+)-vínna (pravotočivá kyselina vínna). Jej zrkadlový obraz (enantiomér) - kyselina D-(−)-vínna (ľavotočivá kyselina vínna) a achirálna forma - kyselina mezovínna sú pripravované umelo. Je potrebné si uvedomiť, že pomenovanie izomérov kyseliny vínnej ako pravotočivý a ľavotočivý nesúvisí s ich D alebo L konfiguráciou (tá je odvodená od referenčných zlúčenín D- resp. L-glyceraldehyd), ale so smerom otáčania roviny polarizovaného svetla, kde (+) = pravotočivý a (−) = ľavotočivý stereoizomér. Kyselina L-(+)-vínna a kyselina D-(−)-vínna sú si navzájom enantiomérmi a kyselina mezovínna je diastereomérom (diastereoizomérom) voči im obom. 

Vzácne sa vyskytujúca opticky neaktívna forma kyseliny vínnej, kyselina DL-vínna, je ekvimolárnou (1:1) zmesou ľavotočivého a pravotočivého izoméru. Odlišuje sa od kyseliny mezovínnej a triviálne sa nazýva kyselina hroznová (po latinsky acidum racemicum; racemus = hrozno). Slovo racemický neskôr zmenilo svoj význam a stalo sa všeobecným termínom pre zmes enantiomérov 1:1 - racemát.

Víno a kyselina vínna 
Tí, ktorí pijú víno, môžu kyselinu vínnu najčastejšie spozorovať ako „vínne kryštáliky“ - malé kryštály vínanu draselného, ktoré sa niekedy samovoľne tvoria na korkovom materiáli. Tieto tartaráty (vínany) sú neškodné, aj keď ich niektorí ľudia mylne pokladajú za kúsky skla.

Iné projekty

Externé odkazy 

"History of Tartaric Acid" from Linan Euro-China Co., Ltd.

Vínna
Vínany
Pohanská (hradisko)

Pohanská je mohutné hradisko na vrchu Pohanská () nad obcou Plavecké Podhradie vo výbežku Malých Karpát, v okrese Malacky.

Lokalita zahŕňa archeologické nálezisko, keltské opevnené sídlisko, sídlisko z neskorej bronzovej doby aj z rímskej doby, hradisko velatickej a podolskej kultúry. Dodnes viditeľné stopy sídelných jám a valov.

Prístup z obce Plavecké Podhradie po modro-značkovanej trase vedúcej na Plavecký hrad, z nej odbočuje neznačkovaný chodník na vrchol. Súbežne vedie aj náučný chodník Plavecký kras.

Pozri aj 
 Pohanská (vrch v Malých Karpatoch)
 Pohanská (národná prírodná rezervácia)
 Plavecký hrad

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránky o hradisku

Kelti
Hradiská na Slovensku
Hradiská Malých Karpát
Plavecké Podhradie
Cerro del León

Cerro del León je názov vulkanického komplexu, tvoreného stratovulkánmi Cerro del León, Toconse a lávovými dómami Cerro Chillahuita a Chao. Dóm Chao a s ním asociované lávové prúdy sú jedným z najväčších lávových dómov na svete (objem cca 26 km3). Dacitové lávové prúdy dosahujú dĺžku 14 km a hrúbku miestami až 400 m. Hlavnej, 22 km3 objemnej extrúzii predchádzala menšia explozívna aktivita pyroklastík, finálne štádium predstavovalo vyvrhnutie menšieho objemu ryolitových pyroklastík. Pôvodne bol vek hornín udávaný ako postglaciálny, no novšie Ar-Ar datovania určujú ich vek na 100 000 rokov.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - komplex Cerro del León na Global Volcanism Program 

Sopky Čile
Stratovulkány
Linzor

Linzor je názov neaktívneho stratovulkánu, ležiaceho na hraniciach južnej časti Bolívie a Čile. Vek poslednej erupcie prevažne andezitového vulkánu nie je presne zdatovaný, no odhaduje sa na koniec pleistocénu a začiatok holocénu. Bližšie údaje o stavbe a vývoji nie sú známe.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Linzor na Global Volcanism Program 

Sopky Bolívie
Sopky Čile
Stratovulkány
Ai Sugijamová

Ai Sugijamová, jap. 杉山愛 - Sugijama Ai, angl. Ai Sugiyama (* 5. júl 1975, Tokio, Japonsko) je bývalá japonská profesionálna tenistka . Počas svojej profesionálnej kariéry vyhrala 6 turnajov WTA v dvojhre a 38 turnajov vo štvorhre.

Finálové účasti na turnajoch WTA (83)

Dvojhra - výhry (6)

Dvojhra - prehry (7)

Štvorhra - výhry (38)

Štvorhra - prehry (32)

Výsledky na grandslamoch

Dvojhra

Štvorhra

Zmiešaná štvorhra

Iné projekty

Externé odkazy 

Narodenia v 1975
Japonskí tenisti
Japonskí olympionici
Víťazi French Open
Víťazi Wimbledonu
Víťazi US Open
Dlhá

Dlhá môže označovať:

 obec v okrese Trnava, pozri Dlhá (okres Trnava)
 mestskú časť Vranova nad Topľou, pozri Dlhá (Vranov nad Topľou)
 potok v Turci, pozri Dlhá (prítok Turca)
 vrch (1 006 m n. m.) v Čergove, pozri Dlhá (vrch v Čergove)
 vrch (527,0 m n. m.) vo Vihorlatských vrchoch, pozri Dlhá (vrch vo Vihorlatských vrchoch)
 skrátený názov obce Dlhá nad Kysucou
 skrátený názov obce Dlhá nad Oravou
 skrátený názov obce Dlhá nad Váhom
 prídavné meno ženského rodu, opak krátkej
 Dlhá ulica
Havránok

Havránok je archeologická lokalita nad priehradným múrom Liptovskej Mary a múzeum v prírode. Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovská Sielnica,  južne od obce Bobrovník v okrese Liptovský Mikuláš. Leží na východnom úpätí vrchu Úložisko ().

Bolo tu objavené keltské opevnenie osady Kotínov s druidskou svätyňou z 1. storočia pred Kr. Odkrytá bola obetná šachta s oltárom a milodarovými obeťami, kamenné cesty so stĺporadím, ako aj keltské napodobeniny antických mincí. V 12. až  15. storočí tu bola slovanská osada, stál tu stredoveký zemepanský drevený hrádok, opevnený palisádami s priekopou a s obytnou vežou. V neskoršom období bol vybudovaný murovaný kostolík. Havránok je sídliskom z doby laténskej (púchovskej kultúry) a z vrcholného stredoveku.

Stavby (pôvodné opevnenie s kamennými hradbami, drevenými palisádami a vstupnou bránou, ako aj zrubový dvorec), obetiská, nástroje a predmety tvoria po zrekonštruovaní archeologické múzeum v prírode, ktoré je od roku 1967 národnou kultúrnou pamiatkou.

Prístup k areálu je možný po červeno-značkovanej trase z obce Bobrovník (autobus, cca 35 minút) alebo z obce Vlachy (autobus, vlak, cca 45 minút).

Galéria

Pozri aj 
 Skanzen

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Liptovské múzeum v Ružomberku

Národné kultúrne pamiatky na Slovensku pred rokom 2002
Kultúrne pamiatky v okrese Liptovský Mikuláš
Liptovská Sielnica
Bobrovník
Archeologické lokality na Slovensku
Múzeá na Slovensku
Clement Attlee

Clement Richard Attlee (* 3. január 1883, Putney pri Londýne, Spojené kráľovstvo – † 8. október 1967, Londýn) bol bývalý britský predseda vlády (premiér, Prime Minister) v rokoch 1945 až 1951. Attlee bol členom strany labouristov. Po druhej svetovej vojne vyhral voľby nad protikandidátom Winstonom Churchillom. Počas jeho vlády riadil ekonomiku krajiny podľa Keynesovskej politiky. V tomto období došlo aj dekolonizácií britského impéria. Zomrel vo veku 84 rokov na zápal pľúc.

Historicky stál Attlee najdlhšie na čele strany Labouristov.

Iné projekty 

Britskí politici
Predsedovia vlády Spojeného kráľovstva
Členovia Kráľovskej spoločnosti
Absolventi Oxfordskej univerzity
Anglickí ateisti
Úmrtia na pneumóniu
Nositelia Podväzkového radu
Členovia Dolnej snemovne Spojeného kráľovstva
Predsedovia Labouristickej strany
Ernst Ruska

Ernst August Friedrich Ruska (* 25. december 1906, Heidelberg, Nemecko – † 27. máj 1988, Berlín) bol nemecký elektrotechnik a vynálezca elektrónového mikroskopu. 

V roku 1986 získal spolu s Gerdom Binnigom a Heinrichom Rohrerom (vynálezca STM) Nobelovu cenu za fyziku.

Dielo (výber) 
 E. Ruska: Über eine Berechnungsmethode des Kathodenstrahloszillographen auf Grund der experimentell gefundenen Abhängigkeit des Schreibfleckdurchmessers von der Stellung der Konzentrierspule. Studienarbeit Technische Hochschule Berlin, Lehrstuhl für Hochspannungstechnik, eingereicht am 10.5.1929
 E. Ruska: Untersuchung elektrostatischer Sammelvorrichtungen als Ersatz der magnetischen Konzentrierspulen beim Kathodenstrahloszillographen. Diplomarbeit, Technische Hochschule Berlin, Lehrstuhl für Hochspannungstechnik, eingereicht am 23.12.1930
 E. Ruska und M. Knoll: Die magnetische Sammelspule für schnelle Elektronenstrahlen. In: Z. techn. Physik. Band 12, 1931, S. 389–400 und 448. eingegangen am 28.4.1931
 M. Knoll und E. Ruska: Das Elektronenmikroskop. In: Zeitschrift für Physik. Band 78, 1932 S. 318–339 eingegangen am 16.6.1932
 E. Ruska: The Electron Microscope as Ultra-Microscope. In: Research and Progress. Band 1, Januar 1935, S. 18–19
 E. Ruska: Über den Aufbau einer elektronenoptischen Bank für Versuche und Demonstrationen. In: Z. wiss. Mikroskopie. Band 60, 1952, S. 317–328
 E. Ruska: Erinnerungen an die Anfänge der Elektronenmikroskopie. Festschrift Verleihung des Paul-Ehrlich- und Ludwig-Darmstaedter-Preises 1970, Heft 66, S. 19–34. Gustav-Fischer-Verlag, Stuttgart
 E. Ruska: Das Entstehen des Elektronenmikroskops und der Elektronenmikroskopie. Nobel-Vortrag. In: Physikalische Blätter. Band 43, 1987, S. 271–281 bzw. Rev. Mod. Physics. Band 59, 1987, S. 627–638

Literatúra 
 Elmar Zeitler: Ernst Ruska : 25.12.1906 - 27.5.1988 in: Max-Planck-Gesellschaft (Hg.): Jahrbuch der Max-Planck-Gesellschaft 1989 (Nachruf auf Ruska)

Externé odkazy 
 Ernst Ruska na stránke Nobelových cien
 Biografie in der Festschrift 125 Jahre Technische Universität Berlin
 Spomienková stránka
 Bibliografia

Nemeckí vynálezcovia
Nemeckí fyzici
Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Nemeckí nositelia Nobelovej ceny
Osobnosti z Heidelbergu
Doktor zubného lekárstva

Doktor zubného lekárstva (skratka "MDDr., lat. medicinæ dentalis doctor) je akademický titul pre študentov zubného lekárstva udeľovaný na Slovensku od roku 2009. Dá sa získať na Lekárskej fakulte UK, Lekárskej fakulte SZU a na Lekárskej Fakulte UPJŠ.

Vysokoškolské tituly
Jacques de Molay

Jacques de Molay (* medzi 1240-1250 – † 18. marec 1314 Paríž, Francúzsko) bol nižší francúzsky šľachtic, ktorý sa stal 23. a oficiálne posledným veľmajstrom rytierskeho rádu Templárov. Pred ním túto funkciu zastával veľmajster Thibaud Gaudin. 13. októbra 1307 bol zatknutý a neskôr postavený pred inkvizičný súd. 

Po oficiálnom zrušení rádu pápežskou bulou Vox in Excelso v roku 1312 ho 18. marca 1314 vo vykonštruovanom procese odsúdili za kacírstvo, čarodejníctvo a ďalšie zločiny na doživotie. Nato svoje priznanie, vynútené mučením, odvolal a ešte v ten deň bol na príkaz francúzskeho kráľa Filipa IV. upálený. 

Podľa legendy veľmajster Jacques de Molay tesne pred svojou smrťou preklial francúzskeho kráľa Filipa IV., ministra i pápeža Klementa V. a všetkých povolal, aby sa do roka a do dňa zodpovedali zo svojich činov pred Božím súdom. Všetci traja prekliati zomreli ešte v ten istý rok.

Literatúra 
 BARBER, Malcolm: Proces s templáři. Praha : Argo , 2008. 396 s. ISBN 978-80-257-0018-1

Pozri aj 
 Zoznam veľmajstrov Rádu templárov

Iné projekty 

Narodenia v 13. storočí
Úmrtia 18. marca
Úmrtia v 1314
Francúzski šľachtici
Rád templárov