joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ballybay

Ballybay (ír. Béal Átha Beithe) je malé mesto v severovýchodnej časti Írska, v grófstve Monaghan. Žije tu 401 obyvateľov (2006), spolu s predmestiami 1 217 obyvateľov.

Leží v centrálnej časti grófstva, na západnom brehu jazera Lough Major a na rieke Dromore, v nadmorskej výške  Nachádza sa na križovatke regionálnych ciest R162, R180 a R183. Najbližšími mestami sú Castleblayney ( na východ), Monaghan ( na SSZ), Cootehill ( na juhozápad), Shercock ( na juh) a Clones ( na ZSZ).

Mesto vzniklo v 18. storočí a bolo strediskom spracovania ľanu. Miestny Market House bol dokončený v roku 1848. Od roku 1870 tu pracuje mestská rada (Town Council). 1. januára 1921 tu pri strete s IRA zahynul policajt a civilista, traja ľudia boli zranení. 

V súčasnosti mesto dynamicky rastie, stáva sa strediskom cestovného ruchu, v r. 2006 bol znovuotvorený hotel Riverdale a jazero Lough Major slúži k rybolovu.

Mestá v grófstve Monaghan
Nitra aréna

Tipsport aréna je zimný štadión v Nitre. Nachádza sa na Sihoti, pod nitrianskym hradom, ako súčasť viacúčelového športového areálu. Sídli na Jesenského 2 a má kapacitu cca 3600 divákov. Zastrešenie štadióna bolo dokončené v roku 1966. Je domovským stánkom klubov HK Nitra a HK 96 Nitra. 
Pre korčuľujúcu verejnosť je k dispozícii vedľajšia ľadová plocha.
 
Súčasťou štadióna sú dva bufety. Jeden pod tribúnou pri hlavnom vchode a druhý pod tribúnou B za čestnou lóžou. Občerstviť sa je možné aj vo viacerých stánkoch. Presscentrum sa nachádza na tribúne B pod čestnou tribúnou. Miesta na sedenie pre média sa nachádzajú na čestnej tribúne v 8. rade.

Technické vybavenie 
 chladenie
 ozvučenie
 kamerový systém
 pripojenie na internet

Referencie

Externé odkazy 
 Zimný štadión na Hockeyarenas.net 
 Športoviská.sk

Hokejové štadióny na Slovensku
Šport v Nitre
Stavby v Nitre
Architektúra z 1966
Cetviny

Cetviny bolo mestečko na pravom brehu rieky Malše v terajšom okrese Český Krumlov. V roku 1921 v ňom žilo 520 obyvateľov v 102 domoch. Mestečko zaniklo v dôsledku zriadenia hraničného pásma (Malše v tých miestach tvorí štátnu hranicu medzi Českom a Rakúskom) po roku 1948. V roku 1951 boli obyvatelia vysťahovaní, v roku 1956 bola väčšina budov zbúraná. Zachoval sa kostol Narodenia Panny Márie gotického.pôvodu a asi tri budovy. Územie zaniknutého mestečka je v súčasnosti súčasťou obce Dolní Dvořiště.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Občanské sdružení Cetviny-Zettwing – stránky s informáciami o histórii a okolí obce
 Cetviny na mapy.cz
 Cetviny na serveru http://www.zanikleobce.cz

Zaniknuté obce v Česku
Rovina Tortilla

Rovina Tortilla (angl. Tortilla Flat) bol jeden z prvých románov Johna Steinbecka jej dej sa odhráva v Monterey v Kalifornii. Táto kniha priniesla Steinbeckovi prvý komerčný úspech. Vydal ju v roku 1935.

Charakteristika 

John Steinbeck opísal príbehy paisanov z Roviny Tortilla neďaleko mestečka Monterey, v Kalifornii. Paisanovia sú tuláci a bezdomovci, ktorí majú svoje vlastné, i keď trochu čudné morálne zásady. Príbehy sa odohrávajú v Monterey a každá kapitola predstavuje samostatný príbeh Dannyho a jeho priateľov. Steinbeck napísal túto knihu na základe slávneho príbehu kráľa Artuša a jeho rytierov okrúhleho stola. Danny v knihe predstavuje Artuša a jeho priatelia sú "rytieri".

Najdôležitejšie pre nich je mať víno a dobrých priateľov a občas nejakú ženu. Danny a jeho priatelia sú vagabundi, ktorí kradnú a pijú a keby mali pracovať, to radšej umrú. Aj keď jediný raz urobia výnimku a týždeň pracujú, aby si zarobili peniaze na oslavu, ktorú chystajú pre svojho kamaráta Dannyho. Ústrednou postavou je Danny, ktorý zdedil dva domy po starom otcovi a prenajal jeden z nich svojim priateľom, ktorí svoj dom po krátkom čase podpália a Danny ich pozve, aby sa nasťahovali k nemu. Krátky čas takto žijú spolu pod jednou strechou. Dannymu sa zrazu začne cnieť za "starým" životom na ulici, keď spával opitý v priekope a aby sa najedol okrádal ľudí v Monterey. Rozhodne sa utiecť z domu od priateľov a celý mesiac sa túla po nociach a okráda dokonca aj svojich vlastných kamarátov. Im je to čudné, nechápu ho a myslia si, že ochorel. Preto mu v dome zorganizujú oslavu, aby sa trochu rozptýlil. Kniha sa končí Dannyho smrťou na tejto oslave. Danny umiera a tak končí spolok priateľov, ktorému chýba vodca. Kamaráti sa naposledy zhromaždia v Dannyho dome a dohodnú sa, že sa rozídu každý svojou cestou. Dom podpália.

Kniha je rozdelená na sedemnásť kapitol. Všetko sú to milé a úsmevné príbehy, odohrávajúce sa po skončení prvej svetovej vojny, krátko pred obdobím prohibície. Paisanovia sú typickí svojím jazykom, ktorý je zmiešaninou angličtiny a španielčiny.

Knihy Johna Steinbecka
Sfilmované knihy
Warcraft III: Reign of Chaos

Warcraft III: Reign of Chaos (War3 , WC3 alebo RoC) je strategická počítačová hra spoločnosti Blizzard Entertainment vydaná 5. júla 2002 (v USA). Ide o druhé pokračovanie hry Warcraft: Orcs & Humans a tretiu hru vo fiktívnom svete Warcraft. 

Datadisk k hre Warcraft III: The Frozen Throne bol vydaný s ročným odstupom 1. júla 2003 (v USA).

Warcraft III obsahuje štyri hrateľné rasy, a to Ľudí a Orkov, ktorí už predtým účinkovali v predošlých hrách, Nočných elfov a Nemŕtvych, ktorí sú v príbehu Warcraftu noví. V singleplayer kampani sa rovnako ako v StarCrafte zahráte za všetky rasy v postupnom príbehu. Mód multiplayer dovoľuje hru proti iným hráčom, cez internet, ale aj hru proti počítaču – kontrolovaným postavám rovnako ako v singleplayer móde. 

Warcraft
Počítačové hry z 2002
Počítačové hry
Počítačové hry pre viacerých hráčov

de:Warcraft#Warcraft III
ja:ウォークラフト#Warcraft III 「Reign of Chaos」
Štefan Belohradský

Ing. arch. akad. soch.Štefan Belohradský (* 30. august 1930, Preseľany – † 19. apríl 2012, Bratislava) bol slovenský sochár a architekt.

Životopis 
Štefan Belohradský absolvoval v roku 1952 Fakultu architektúry Slovenskej vysokej školy technickej v Bratislave (prof. V. Karfík, E. Hruška). V rokoch 1954 – 1959 študoval sochárstvo na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave (prof. F. Štefunko). Jeho manzelka je vyznacna slovenska teoreticka umenia Luba Belohradska.

Svojou tvorbou reprezentoval Česko-Slovensko na početných medzinárodných prehliadkach (napr. Výstava súčasného umenia v Turíne, 1967; Česko-slovenské sochárstvo od Myslbeka po súčasnosť, Rodinove múzeum, Paríž 1968; Súčasné česko-slovenské umenie, Teherán 1969). Abstrahovanie tvaru a hľadanie jeho súhrnnej, konštruktívnej osnovy priviedlo autora už v prvej polovici 60. rokov k čistému geometrickému tvarosloviu aj zásluhou pôvodného vzdelania architekta. Od A. Pohribného dostal pozvanie do pražského Klubu konkrétistov a zároveň poverenie založiť tento klub aj na Slovensku s výtvarníkmi, ktorých spájalo konštruktivisticko-geometrické východisko tvorby. Vytvára objekty, ktoré realizuje z plexiskla, hliníka, antikora s využitím ich technických a optických vlastností. Jednoduché segmenty v symetrickom radení vytvárajú vertikály potvrdzujúce racionálne konštruktivistické cítenie. Redukcia formy poskladanej zo základných geometrických segmentov, ako výsledok matematickej permutácie, vyvoláva “virtuálny” kinetický efekt.

Podľa Zory Rusinovej je tento umelec v našom sochárstve prvej polovice 60. rokov „... príkladom redukcie formy až do polohy minimalu... Autorova materiálová a technologická oscilácia medzi kameňom, kovom a plexisklom dokladá škálu experimentov na poli exaktne odvodzovanej sochárskej formy, od jedinečnosti solitéru k multiplikácii plošných elementárnych prvkov, od statického, čistého, z hmoty dobíjaného sochárskeho artefaktu až po konštruktívne vrstvenie množiny strojom rezaných segmentov....“.

Zúčastnil sa všetkých významných klubových výstav v Česko-Slovensku aj v zahraničí. V roku 1970 prezentoval na svetovej výstave Expo v Osake mobil „Slnko nádeje“, ktorý sa stal súčasťou kolekcie spoločnosti Mitsubishi. Jeho diela sú reprezentatívne zastúpené v zbierkach Národného technického múzea v Prahe, Slovenskej národnej galérie, vo viacerých galériách v Česku a Nemecku, ako aj v súkromných domácich a zahraničných zbierkach. Jeho dielo je zastupene vo vyznacnej zbierke Konstruktivickeho umenia Die Sammlung Peter C. Ruppert v Nemeckom meste Wurzburg.

Ing. arch. Štefan Belohradský je autorom náhrobného pamätníka Jozefa Gregora Tajovského na cintoríne v Tajove. Zomrel po krátkej ťažkej chorobe 19. apríla 2012 v Bratislave.

Ce

Referencie

Externé odkazy 

 Vydavateľstvo Pallas - Štefan Belohradský
 nekrológ

Slovenskí architekti
Slovenskí sochári
Osobnosti z Preselian
Albert II. (Belgicko)

Albert II. (celým menom Albert Félix Humbert Teodor Kristián Eugen Marián zo Saxe-Coburg-Gothy), (* 6. jún 1934, Laeken, Belgicko) bol v rokoch 1993 - 2013 kráľ Belgičanov zo sasko-cobursko-gothajskej dynastie. 

Je synom kráľa Leopolda III. a bratom kráľa Baudouina I. Na trón nastúpil 9. augusta 1993 po bratovej smrti.

3. júla 2013 oznámil svoju abdikáciu v prospech syna princa Filipa. 21. júla 2013, pri príležitosti belgického štátneho sviatku, odovzdal nástupníctvo dedičovi trónu Filipovi I.. Dôvodom abdikácie bol kráľov zdravotný stav.

Predkovia

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka belgickej kráľovskej rodiny
 

Panovníci v Európe
Vládcovia Belgicka
Dynastia Sasko-Cobursko-Gothajská
Osobnosti na bankovkách
Panovníci, ktorí abdikovali
Lesík na Krasovského

Lesík na Krasovského bola náletová zelená plocha pripomínajúca pôvodný lužný les v Bratislave v mestskej časti Petržalka medzi Sadom Janka Kráľa, diaľnicou D1 a cestou I. triedy 2 na Einsteinovej (spolu 8 jazdných pruhov) a príjazdovou cestou na Starý most, medzi ulicami Krasovského a Pri Starom háji. Obsahovala väčšinou náletovú zeleň, niektorí obyvatelia ho považovali za park a prirodzené pokračovanie Sadu Janka Kráľa. Táto plocha sa dostala do povedomia predovšetkým potom, ako sa objavili investičné zámery na jeho vyrúbanie a zastavanie prevažne výškovými polyfunkčnými budovami, ktoré by spôsobili, že Sad Janka Kráľa by sa ocitol v obkľúčení výškových budov. Niektorí obyvatelia sa domnievali, že lesík plnil ochrannú funkciu Sadu Janka Kráľa tým, že ho chránil pred vplyvom dopravy na cestnej komunikácii, ktorá prechádza južne od sadu aj od lesíka.

V septembri roku 2006 bola zorganizovaná akcia, ktorú organizovala občianska iniciatíva Nádej pre Sad Janka Kráľa, pri ktorej lesík obkľúčila živá reťaz dobrovoľníkov, ktorí chceli takto dať najavo, že si neželajú zánik zelene na tomto priestore, ale revitalizáciu a pripojenie k Sadu Janka Kráľa. Pozemok bol neskôr predaný a na východnom okraji sa začala výstavba polyfunkčnej výškovej budovy, pričom bola zabratá časť lesíka a vybudovaná naprieč ním dvojpruhová cestná komunikácia, ktorá prepája komunikácie Krasovského a Einsteinova. Väčšina plochy lesíka ostala zachovaná do 30. marca 2008, kedy ho investor vyrúbal. Plánuje sa tu ďalšia výstavba, vrátane luxusného hotela a ďalších stavieb.

Externé odkazy 
 Článok na etrend.sk
 Článok o vyrúbaní lesíka
 Informácie o projekte BAJO pri Sade Janka Kráľa

Petržalka
Parky a záhrady v Bratislave
Lavagance

Lavagance je slovenská indie popová kapela. V súčasnosti pôsobí najmä v Bratislave v zložení Marek Rakovický - vokály, gitara, Vincent Susol - basgitara, Viliam Bujnovský - klávesy, Robert Dando - bicie a Mario Smashing - gitara, klávesy.

História 

Lavagance je slovenská indie popová hudobná skupina z Bratislavy. V ich hudbe sa často miešajú prvky popu, indie rocku a elektroniky. V roku 2006 vydali prvé EP Back to Attraction, obsahujúce 6 skladieb. Videoklip k skladbe „Miles“ v réžii Brana Spaceka bol v rotácii na MTV Europe. V roku 2006 získala skupina ocenenie Aurel Award za najlepší alternatívny album, najlepší videoklip k skladbe „Miles“ a ocenenie za najlepšiu novú skupinu.

V roku 2007 vydala skupina svoj druhý štúdiový album Orthodox Experience, ktorý bol vyhlásený poslucháčmi Rádia FM za najlepší slovenský album.

V roku 2008 skupina oznámila kooperáciu s britským skladateľom, hudobníkom a producentom Eddiem Stevensom, známym hlavne z projektov Freakpower - neskôr známy ako Fatboy Slim, Moloko, či Zero7. Prvým výsledkom ich spolupráce bola skladba „Blood“ v roku 2009, po čom nasledoval aj celý štúdiový album I Like This Temper.

Ďalším albumom vydaným v roku 2009 je štúdiová nahrávka Divine Darkness, tentokrát pod produkciou samotnej skupiny.

Posledným albumom Halfway to the grave z roku 2015, obsahujúci úspešné single „Gabriel“, „Princess of the Light“, či „Make me Smile“. Medzi najväčšie úspechy skupiny patrí hosťovanie na koncertných turné kapiel ako Duran Duran (Astronaut tour 2006), Depeche Mode (Tour of the Universe 2009), Mando Diao (Give me Fire tour 2009), Duran Duran (All you need is now tour 2012), Depeche Mode (Delta Machine tour 2013).

Lavagance ako predkapela 
 Duran Duran Astronaut tour, Bratislava - Incheba, 2006
 Depeche Mode Tour Of The Universe, Bratislava - stadion Inter, 2009
 Mando Diao Give Me Fire Tour, Viedeň - Stadthalle, 2009
 Duran Duran All You Need Is Now tour, Bratislava - Incheba, 2012
 Depeche Mode Tour 2013, Bratislava - Pasienky, 2013

Diskografia 
 2006 Back to Attraction (EP)
 2007 Orthodox Experience
 2009 Divine Darkness
 2009 I Like This Temper

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

 
Slovenské rockové hudobné skupiny
Indiepopové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 2005
Marián Kochanský

Marián Kochanský (* 4. jún 1955 Partizánske – † 28. apríl 2006  Bratislava) bol slovenský hudobník, skladateľ a spevák, známy ako líder skupiny Lojzo.

Od detstva hral na akordeóne. Vyštudoval Vysokú školu ekonomickú v Bratislave a stal sa inžinierom ekonómie. Pracoval v Zdroji, bol vedúcim domova dôchodcov a organizačným pracovníkom kultúrnych zariadení. Začiatkom osemdesiatych rokov (1982–3) založil skupinu Lojzo. Mal tri deti.

Známe hity 
 „Každý deň budú vraj Vianoce“ - Marián Marián Kochanský a Miroslav Žbirka - 1990
 „Že mi je ľúto” - Marián Kochanský a Jožo Ráž & Elán

Diskografia

So skupinou Lojzo 
 1984 Pre lásku, pre šťastie 
 1985 LOJZO - ,LP (reedícia na CD: 2000 -, 2007 - Opus a SME)
 1987 My nič, my muzikanti - ,LP  
 1987 Že mi je ľúto - ,LP
 1989 Ticho po plešine - , LP, CD
 1991 LOJZO IV - , LP, CD
 1996 Laz Vegaz - , LP, CD
 1998 LOJZO Komplet - ,2CD
 2000 LOJZO 1985 - ,CD (reedícia LP z 1985 + bonus)
 2005 GOLD - ,CD 
 2007 Lojzo - Opus a SME (reedícia LP z 1985, edícia Slovenské legendárne albumy II.)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Film Radosť zo života - k2studio.sk
 Pravda o Ježiškovi alebo kto nosí darčeky... harm.sk
 Country Folk Trampská hudba - cft.sk

Slovenskí popoví speváci
Slovenskí skladatelia modernej hudby
Osobnosti z Partizánskeho
Lojzo
Antonio Banderas

José Antonio Domínguez Bandera (* 10. august 1960, Malaga, Španielsko) je španielsky herec, režisér, filmový producent a spevák (naspieval napríklad pieseň Canción del Mariachi do filmu Desperado, piesne do muzikálového filmu Evita, do filmu Shrek 2 s Eddiem Murphym pieseň Livin la Vida loca, so speváčkou Sarah Brightman naspieval pieseň The Phantom Of The Opera a mnohé ďalšie). 

Je prvým španielskym hercom, ktorému sa podarilo presadiť sa v severoamerickom filmovom priemysle, v ktorom sa pohybuje od začiatku 90.tych rokov. Bol ženatý s ďalšou hollywoodskou hviezdou Melanie Griffith.

Je tiež prvým španielskym hercom nominovaným na Zlatý glóbus, na cenu Tony a Emmy.

Životopis 
Jeho otec bol policajný komisár a matka učiteľka. Študoval na Škole dramatického umenia v Malage.
Pôvodne chcel byť futbalistom, ale v štrnástich rokoch si zlomil nohu a k futbalu sa už nevrátil. Po niekoľkých malých divadelných rolách v devätnástich odišiel do Madridu. Živil sa ako čašník a model, až sa dostal do Národného divadla. Tu si ho všimol Pedro Almodóvar a obsadil ho v roku 1982 do Labyrintu vášní. 

O päť rokov neskôr si pod jeho taktovkou zahral gaya v snímke Zákon túžby, za ich ďalší film, Ženy na pokraji nervového zrútenia, bol nominovaný na Oscara. Ďalej nasledovali filmy ako Mambo kings, Philadelphia, Interview s upírom, Desperado, Jedna naviac, Evita, Zorro, Spy Kids či Vtedy v Mexiku.

Filmografia

Zdroje

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Imdb.com
 Diskografia - discogs.com

Španielski dabingoví herci
Španielski filmoví herci
Španielski herci divadelných muzikálov
Španielski filmoví producenti
Španielski filmoví režiséri
Rozprávači audiokníh
Španielski speváci
Držitelia Drama Desk
Hollywoodsky chodník slávy
Držitelia ceny Krištáľový glóbus
Osobnosti z Malagy
Účastníci Medzinárodného filmového festivalu Karlovy Vary
Fenomén

Fenomén môže byť:
(najmä mimoriadny, neobyčajný) jav, úkaz
vynikajúci, neobyčajný človek
v botanike: komplex výnimočných botanických a ekologických úkazov, ktoré vznikli v hraničnom (extrémnom) prostredí, pozri fenomén (botanika)
v medicíne: charakteristický jav, zmyslami pozorovateľný príznak choroby, pozri fenomén (lekárstvo)
v urbanistike: prírodný útvar výrazne spolupôsobiaci na štruktúru mesta, pozri fenomén (urbanistika)
vo filozofii: pozri fenomén (filozofia)
Photo-Secession

Photo-Secession bol spolok amerických fotografov založený v roku 1902, ktorý presadzoval umeleckú fotografiu vychádzajúcu z princípov piktorializmu, avšak bez ručných zásahov, teda „čistú“ fotografiu. Účinok fotografií Photo-Secession bol postavený na dramatickom osvetlení scény, perspektíve, geometrii a čiernobielom kontraste.

Spolok združoval 120 fotografov (napr. Frank Eugene, Gertrude Käsebierová, Edward Steichen, Alfred Stieglitz, Clarence White, Alvin Langdon Coburn). Vedúcou osobnosťou spolku bol Alfred Stieglitz, ktorého výstavná sieň Little Galleries of the Photo-Secession, rovnako známa aj ako 291 na 291 Fifth Avenue v New Yorku a časopis Camera Work boli s Photo-Secession úzko späté. Spolok zanikol po 10 rokoch, keď vyvrcholili názorové rozdiely kľúčových členov na ďalšie smerovanie vývoja umeleckej fotografie.

Photo-Secession ovplyvnila vývoj umeleckej fotografie v USA a v zahraničí. Nepriamo mala vplyv aj na českú fotografiu 20. a 30. rokov prostredníctvom D. J. Růžičku, jedného zo zakladateľov spolku The Pictorial Photographers of America, ktorý sa hlásil k odkazu Photo-Secession.

Referencie 
Antonín Dufek: Alfred Stieglitz, Odeon, Praha, 1980

Externé odkazy 
The Art of Photogravure - Pictorialism & the Photo-Secession
History of the PPA

 
Fotografia
Fotografické skupiny
Sinéad O’Connor

Sinéad O'Connor [šinejd ou konr], (* 8. december 1966 Dublin), je írska speváčka, držiteľka ceny Grammy.

Diskografia 
 The Lion and The Cobra, 1987
 I Do Not Want What I Haven't Got, 1990
 Am I Not Your Girl?, 1992
 Universal Mother, 1994
 Gospel Oak, 1997
 So Far…The Best Of Sinéad O'Connor, 1997
 Faith and Courage, 2000
 Sean-Nós Nua, 2002
 She Who Dwells in the Secret Place of the Most High Shall Abide Under the Shadow of the Almighty, 2003
 Collaborations, 2005
 Throw Down Your Arms, 2005
 Theology, 2007
 How About I Be Me (And You Be You)?, 2011
 I'm Not Bossy, I'm the Boss, 2014

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky Sinéad O'Connor

Írske folkové speváčky
Írske popové speváčky
Írske rockové speváčky
Exkomunikovaní z rímskokatolíckej cirkvi
Osobnosti z Dublinu
Seikan tonneru

Seikan tonneru (jap. , dosl. Tunel Seikan) je 53,85 km dlhý železničný tunel v Japonsku, ktorý prechádza pod morským dnom v dĺžke 23,3 km. Nachádza sa pod Cugarským prielivom a spája prefektúru Aomori na japonskom ostrove Honšu s ostrovom Hokkaido ako časť linky Kaikjó železničnej spoločnosti Hokkaidó rjokaku tecudó. Hoci je to najdlhší cestovný tunel na svete, kvôli rýchlejšej a lacnejšej leteckej doprave ostal pomerne nevyužitý. 

V septembri 1971 sa začali počiatočné práce na tuneli. Pri zložitej práci v ťažkých geologických podmienkach zahynulo 34 ľudí. 27. januára 1983 japonský minister odpálil nálož, ktorá dokončila prieskumný tunel. Hlavný tunel dokončili 10. marca 1985. Tunel bol otvorený 13. marca 1988, celkové náklady dosiahli 538,4 miliárd jenov (3,6 miliardy dolárov).

Iné projekty 

Tunely v Japonsku
Železničné tunely
Podmorské tunely
Július Považan

Július Považan (* 9. august 1926, Žiar nad Hronom - † 21. február 2011, Krupina) bol slovenský lekár a insitný maliar.

Rodina 
 otec Martin Považan, nar. 20. október 1899
 matka Mária Považanová rod. Mialtrová, nar. 29. december 1905

Životopis 
Gymnaziálne štúdia absolvoval vo Zvolene a lekárske štúdia na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Jeho kariéra štartovala od detského lekára, cez post primára detského oddelenia až po riaditeľa nemocnice s poliklinikou. Insitnému maliarstvu sa začal venovať ako dvadsaťsedemročný. Motívom jeho raných prác boli reálie z jeho rodnej obce Svätý Kríž (dnes Žiar nad Hronom), z Banskej Štiavnice a Krupiny ako miest, v ktorých pôsobil.

Dielo 
Po úspešných výstavách na Slovensku a v Česku začal vystavovať aj v zahraničí (Švajčiarsko-Zürich a Morges, Francúzsko-Paríž, Poľsko-Novy Sacz, Maďarsko-Budapešť, Fínsko-Helsinky, Švédsko-Štokholm, Nórsko-Oslo, Nemecko-Mníchov, Brusel a iné). V roku 1988 vystavoval v Mirbachovom paláci v Bratislave až 156 obrazov. Stála expozícia jeho obrazov ako súčasť archeologickej expozície AÚ SAV sa nachádzala v Dome kultúry na námestí Matice slovenskej v Žiari nad Hronom asi od roku 2000. V máji 2021 bola výstava, teraz už ako Galéria Júliusa Považana, presťahovaná do zrekonštruovaných priestorov Biskupského kaštieľa.

Referencie

Externé odkazy 
Autor Július Považan na Webumenia (58 diel)
Julo Považan - obrazy

Zdroje 

 Jozef Minka, Významné osobnosti Žiaru nad Hronom a okolia (MÚ Žiar nad Hronom, 2005) 
 Miroslav Lukáč a kol.: Krupina - monografia mesta. 2. vyd. Banská Bystrica : Harmony, 2014 

Narodenia v 1926
Úmrtia v 2011
Slovenskí maliari
Osobnosti zo Žiaru nad Hronom
Unreal 2

Unreal 2: The Awakening je akčná počítačová hra žánru FPS vyvinutá spoločnosťou Legend Entertainment.

Referencie

Externé odkazy 
 Planet Unreal 

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Unreal
Počítačové hry z 2003
Hry pre Xbox
Počítačové hry
Dušan Grúň

Dušan Grúň (* 26. máj 1942, Žilina) je slovenský spevák.

Životopis 
Maturoval v roku 1959 v Košiciach. Po maturite študoval na hutníckej fakulte VŠB v Ostrave, kde hrával v dixielande na trúbku. Neskôr začal spievať s orchestrom Iva Pavlíka. V Ostrave sa mu v roku 1964 narodila dcera Renáta. S orchestrom Josefa Vobrubu nahrával piesne v Prahe. V roku 1965 po návrate do Bratislavy (po účinkovaní v zahraniči) vystupoval viac ako tridsať rokov s Orchestrom Juraja Velčovského. V roku 1966 sa oženil s manželkou Majkou. Zatiaľ na troch CD nosičoch mu vyšlo 53 pesničiek aj keď len v rozhlase nahral viac ako 260 skladieb. Jeho nahrávky boli zaznamenané na desiatkach gramoplatní, ktoré zatiaľ neboli vydané.
Účinkoval v zahraničí so spevákmi Karolom Duchoňom, Janou Kociánovou, Oľgou Szabovou, tiež aj s českými spevákmi Karlom Gottom, Waldemarom Matuškom, Helenou Vondráčkovou, s ktorými vystupoval v Nemecku. Účinkoval v hudobno-zábavnom programe Repete. V súčasnosti spoločne účinkuje so spevákom Martinom Jakubcom, v gala-spomienkovom programe Repete Návraty a je zároveň jeho producentom. Medzi jeho hity patria aj piesne, ktorých hudobné melódie pochádzajú z bývalej Juhoslávie ako napríklad „Kde si bola, keď tu hrmelo“ alebo „Kam pláva naša loď“.

Piesne

Najznámejšie hity 
 „Starý rodný dom“
 „Dáma z rámu“
 „Butterfly“
 „Plavovláska“
 „Vonia kakao“
 „Päť dám“
 „Kde si bola, keď hrmelo“
 „Nalej mi vína, Malvína“
 „Svadobná pieseň“
 „Či vravieť môžem“
 „Ten koník slncový“
 „Synček, neplač“

Diskografia

Referencie

Externé odkazy 
 Slovenka čerpanie z článku autora: Peter Valo, Rubrika: Story
 Bratislava Nové Mesto osobnosti mestská časť Nové Mesto Bratislava
 vondrackova.net Dušan Grúň na stránke Heleny Vondráčkovej

Iné projekty 

 
Slovenskí popoví speváci
Slovenskí popoví huslisti
Slovenskí trubkári
Osobnosti zo Žiliny
Obrábanie laserom

Obrábanie laserom alebo laserové obrábanie je druh obrábania materiálov, pri ktorom sa na odber materiálu využíva pôsobenie vysoko koncentrovaného zväzku fotónov vyžarovaného z hlavice lasera. 
Je to obrábanie tepelnou energiou – pri laseroch sa vysoko koncentrovaná svetelná energia, sústredená na malú plochu obrobku, mení na tepelnú. 
Najčastejšie sa používa na rezanie a pri zhotovovaní presných otvorov.

Princíp obrábania

Zdroj 

Zdrojom žiarenia sú generátory svetla (lasery), ktoré využívajú vlastnosti niektorých materiálov zosilňovať a usmerňovať svetlo, ktorým boli ožiarené. Dosahuje sa toho ožiarením vhodného aktívneho prostredia žiarením vybranej vlnovej dĺžky, alebo bombardovaním elektrónmi atď.  Rozoznávajú sa lasery plynové (napr. zmes hélia a neónu), kryštálové (najčastejšie s rubínovým kryštálom) a polovodičové (napr. p-n prechod v arzenide gália). Vyžarovanie lasera prebieha prerušovane v impulzoch; na malé výkony sa už stavajú lasery pracujúce kontinuálne. Najčastejším typom lasera pre obrábanie je laser rubínový. Proces obrábania môže prebiehať na voľnom vzduchu.

Laserový lúč 

Svetelné lúče vyžiarené laserom sa pomocou optickej sústavy sústredia na veľmi malú plochu (niekoľko stotín až tisícin mm 2). Pri dopade tohto žiarenia na nepriehľadný materiál nastáva premena svetelnej energie na energiu tepelnú. Na tejto ploche je teda sústredená veľká energia (výkon až niekoľko megawattov), ktorá vyvinie vysokú miestnu teplotu, až niekoľko desaťtisíc stupňov Celzia. Vysoká teplota spôsobí miestne roztavenie, až vyparenie materiálu. Tak možno na napr. za zlomok sekundy prevŕtať na volfrámovom plechu hrúbky  dieru priemeru niekoľkých mikrometrov.

Využitie 
Obrábanie laserom patrí do oblasti veľmi jemného a veľmi presného obrábania, ako je napr. rytie čiar a kriviek do obťažne spracovateľných materiálov, rezania tenkostenných rúrok, vŕtanie miniatúrnych dier a pod. Moderné stroje pre obrábanie laserom sú vybavené spravidla krížovým stolom pre obrobky a stacionárnym laserovým kanónom. Stroje majú číslicové riadenie pre polohovacie pohyby obrobku.

Obrábanie
Lasery
Polikarpov I-15

Polikarpov I-15 bolo stíhacie lietadlo, ktoré vzniklo v konštrukčnej kancelárii Nikolaja Nikolajeviča Polikarpova ako následník vývojového radu po I-5.

Vznik a vývoj 
Stroj I-15 prvýkrát vzlietol roku 1933. 21. novembra 1935 vytvoril testovací pilot V. K. Kokkinaki s týmto lietadlom výškový rekord 14 575 metrov. V španielskej občianskej vojne, kde si tieto stroje viedli pomerne úspešne, dostali I-15 prezývku Chato. V priebehu sériovej výroby sa začali používať výkonnejšie motory M-25V z výkonom 570 kW (775 k) a dokonalejšie kovové vrtule. Motor bol lepšie kapotovaný a mal 4 vstupné otvory opatrené vejárovými uzávermi pre reguláciu chladenia. Výzbroj sa zdvojnásobila na štyri synchronizované guľomety PV-l alebo ŠKAS kalibru  s celkovou zásobou 2600 nábojov. Takto sa lietadlo, tvarovo už veľmi blízke jednoplošníkom I-16, označoval ako I-15bis alebo I-152. V roku 1939 boli nasadené v bojoch proti Japonsku, ale tam sa prejavila ich úplná zastaranosť. Po prepadnutí ZSSR nacistickým Nemeckom nemohli I-15 a vylepšené I-152 v žiadnom prípade konkurovať lietadlám Luftwaffe. Celkovo bolo vyrobených 3 313 lietadiel tohto typu.

Technické údaje 
(Platí pre typ I-15 z motorom M-22)

 Charakteristika: jednomiestny stíhací dvojplošník
 Rozpätie horného krídla: 
 Rozpätie dolného krídla: 
 Dĺžka: 
 Výška: 
 Nosná plocha: 
 Hmotnosť: 
 Vzletová hmotnosť: 
 Motor: M-22
 Maximálna rýchlosť: /h
 Dolet: 
 Praktický dostup: 
 Výzbroj: 2 guľomety PB-1 kalibru

Iné projekty

Externé odkazy 
 Polikarpov I-152TK, I-15

Sovietske stíhacie lietadlá
Lietadlá druhej svetovej vojny
Polikarpov
Ladislav Exnár

Ladislav Exnár (* 18. jún 1907, Chvalkovice, Rakúsko-Uhorsko - † 20. marec 1945, Mauthausen, Nemecko) bol slovenský funkcionár KSČ a KSS, partizánsky veliteľ, povolaním strojný zámočník, českého pôvodu.

Mal štyroch súrodencov, troch bratov a  jednu sestru. Otec mu zomrel keď mal 9 rokov. Absolvoval ľudovú školu v Chvalkoviciach a v Pardubiciach sa vyučil za strojného zámočníka. Exnár narukoval ako vojak do Banskej Štiavnice, na Slovensko. Pracoval ako strojný zámočník v Štátnom banskom a hutnom závode, od roku 1940 bol nádenníkom a príležitostným opravárom poľnohospodárskych strojov v Banskej Bystrici. Oženil sa s Annou, s ktorou vychovávali štyri deti.

V roku 1927 sa stal členom Komunistickej strany Československa, v ktorej bol prívržencom boľševizácie a gottwaldovského krídla (pozri Klement Gottwald a karlínski chlapci). Po príchode na Slovensko bol od roku 1937 predsedom Miestnej organizácie KSČ v Banskej Štiavnici. Po zániku ČSR (1939) sa stal vedúcim predstaviteľom ilegálnej Komunistickej strany Slovenska v okrese Banská Štiavnica. Udržiaval spoluprácu s ilegálnymi vedeniami KSS a oblastným vedením v Banskej Bystrici. V septembri 1942 sa zúčastnil porady straníckych funkcionárov v Sklených Tepliciach, na ktorej sa prerokúvali smernice druhého ilegálneho ústredného vedenia KSS o zakladaní jánošíkovských družín. Preto ešte v septembri 1942 zorganizoval základ partizánskeho oddielu Sitno (jeden z prvých na Slovensku). Do jari 1943 tvorilo skupinu osem ľudí, ktorí najskôr robili sabotáže v továrňach. Od roku 1943 spolu so skupinou zakladal revolučné národné výbory (RNV). Mimo Banskej Štiavnice pôsobil prevažne v maloroľníckom prostredí.

Už v novembri 1940 bol zatknutý agentmi ÚŠB a do konca februára 1941 väznený v Ilave. 29. augusta 1941 bol znova zatknutý na schôdzi funkcionárov KSS v Žakýli (osada v obci Podhorie). V septembri 1941 počas transportu z ÚŠB do väznice v Banskej Bystrici pri Žiari nad Hronom ušiel z idúceho rýchlika, no ťažko sa zranil a musel sa liečiť v Hájiku pri Štiavnických Baniach a v Iliji. Následne žil v ilegalite, najčastejšie v Štefultove. 4. apríla 1944 bol opäť zatknutý (na základe udania), tentoraz v Dvorníkoch. Krajský súd v Bratislave ho 15. novembra 1944 odsúdil na osem rokov väzenia a vo februári 1945 bol transportovaný do koncentračného tábora v Mauthausene, kde bol umučený. Zomrel 20. marca 1945.

Po zatknutí Exnára prevzal velenie "podsitnianskeho" hnutia Karol Dolinský a oddiel viedol Jozef Jusko.

Pocty a vyznamenania 
23. augusta 1963 mu bol slávnostne odhalený pomník (autorom sochy je akademický sochár Karol Dúbravský) pred budovou I. ZŠ v Žiari nad Hronom. Bol in memoriam vyznamenaný Radom SNP I. triedy, Radom červenej hviezdy (1964) a Radom červenej zástavy (1969). Sú po ňom pomenované ulice vo viacerých slovenských mestách (Bratislava, Košice,...).

Referencie

Použitá literatúra 
 Exnár, Ladislav. In Biografický lexikón Slovenska. II. C – F. Martin : Slovenská národná knižnica, Národný biografický ústav, 2004. ISBN 8089023444, s. 461.

Osobnosti SNP
Slovenské osobnosti českého pôvodu
Slovenskí organizátori partizánskeho boja
Star Wars Episode I: The Phantom Menace (počítačová hra)

Star Wars Episode I: The Phantom Menace je akčná počítačová hra v prevedení arkádovej hry vyvinutá firmou Big Ape Productions a vydaná spoločnosťou LucasArts v roku 1999, krátko po uvedení filmu Skrytá Hrozba do kín.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka LucasArts 
 Star Wars Episode I: The Phantom Menace na MobyGames 

Hry s námetom Hviezdnych vojen
Akčné adventúry
Počítačové hry z 1999
Počítačové hry
Univerzitná knižnica

Univerzitná knižnica môže byť:
všeobecne:
vysokoškolská knižnica ako súčasť univerzity (najmä ústredná či základná vysokoškolská knižnica univerzity alebo knižničný systém univerzity), pozri pod akademická knižnica (vysokoškolská knižnica)
samostatná vedecká knižnica, prístupná širokej verejnosti, ktorá síce slúži učiteľom i študentom univerzity, avšak nie je už jej priamou súčasťou (napr. Univerzitná knižnica v Bratislave od roku 1954)
 špecificky skrátene napr.:
 Univerzitná knižnica v Bratislave
 Univerzitná knižnica Prešovskej univerzity v Prešove
 Univerzitná knižnica Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
 Univerzitná knižnica Technickej univerzity v Košiciach
 Univerzitná knižnica Trenčianskej univerzity Alexandra Dubčeka v Trenčíne
 Univerzitná knižnica Trnavskej univerzity v Trnave
 Univerzitná knižnica Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
 Univerzitná knižnica Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
 Univerzitná knižnica Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
 Univerzitná knižnica Žilinskej univerzity v Žiline

Referencie

Pozri aj 
 vedecká knižnica
Command & Conquer: Renegade

Command & Conquer: Renegade je akčná počítačová hra vyvinutá spoločnosťou Westwood Studios a vydaná spoločnosťou EA Games 26. februára 2002.

Zbrane 
 Pištoľ s tlmičom
 Automatická puška, Rotačný guľomet, Brokovnica
 Odstreľovacia puška, Náporová puška
 Chemický rozprašovač, Plameňomet
 Raketomet
 Granátomet
 Osobné iónové delo, Laserová puška, Urychlovač hmoty, Laserový "guľomet“, Elektrická automatická puška, Opravárenská puška
 Tiberiová automatická puška, Tiberiové Delo
 Diaľkove odpalovaná nálož C4, Distančná nálož C4, Časovaná nálož C4
 Radiomaják pro iónové delo, Radiomaják jadrového útoku

Vozidlá 
 GDI
 Vzdušné - Helikoptéra, Orca 
 Pozemné - Harvester, Hum-Vee, Stredný tank, Obrnený transportér, Mobilný odpalovač raketových striel, Mamutí tank, Nákladný automobil
 Vodné - Vznášadlo, Delový čln
 NOD
 Vzdušné - Vrtulník Apache, Prepravné lietadlo, Lear Jet
 Pozemné - Harvester, Buggyna, Ľahký tank, Plameňometný tank, Pojazdná artiléria, Neviditeľný tank, Obrnený transportér, Nákladný automobil

Vylepšenia 
 Krabica obväzov (pridá 25 jednotiek zdravia), Balenie obväzov (pridá 50 jednotiek zdravia), Sada prvej pomoci (doplní zdravie na maximum)
 Kevlarová vesta (pridá 25 jednotek brnenia), Hrudný plát(pridá 50 jednotiek brnenia), Celotelové brnenie (doplní stav brnenia na maximum)

Minimálne systémové požiadavky 
 Procesor: 400 MHz 
 RAM: 96 MB
 Volné miesto na pevnom disku: 700 MB
 CD-ROM: 4x
 Grafická karta: 3D grafická karta s 16MB VRAM
 Zvuková karta: kompatibilná s DirectSound
 Operačný systém: Windows 98/2000/Me/XP
 DirectX: 8.0a

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky hry 
 COMMAND & CONQUER - Česko-Slovenská Webová Aliancia

Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
Počítačové hry z 2002
Počítačové hry
Downtown (Vancouver)

Downtown je vancouverská mestská časť. Nachádza sa v spodnej časti severného výbežku polostrova Burrard. Je to centrum obchodu, kultúry, finančných inštitúcií, samosprávy a zábavy vo Vancouveri a v celom regionálnom okrese Metro Vancouver a oblasti Lower Mainland.

V užšom zmysle (ľudovo) sa ako Downtown označuje len "stredná" časť administratívneho Downtownu - približne územie medzi Coal Harbour, West Endom a Chinatownom, okrem Yaletownu.

Geografia

Oblasť Downtownu je na severe ohraničená fjordom Burrard Inlet, Stanley Parkom a mestskou časťou West End na západe, zálivom False Creek na juhu a mestskou časťou Downtown Eastside na východe.

Okrem mrakodrapov v ktorých sídlia finančné a obchodné inštitúcie oblasť Downtownu zahŕňa aj Yaletown, bývalú priemyselnú oblasť, ktorá bola po skončení Expa v roku 1986 transformovaná do podoby dnešnej luxusnej obytnej štvrte a Coal Harbour. Madzi ďalšie oblasti, ktoré sa chápu ako súčasť Downtownu, patria Granville Mall a Granville Entertainment District, Downtown South, Gastown, Japantown a Chinatown.

Doprava
Keďže Downtown je z troch strán obklopený vodou je k nemu prístup značne obmedzený. S okolím ho spájajú štyri veľké mosty: Lions Gate Bridge, spájajúci mestá v oblasti North Shore a diaľnicu Trans Canada Highway a mosty Burrard Bridge, Cambie Bridge a Granville Bridge, ktoré zaisťujú prístup k obchodným oblastiam a obytným štvrtiam na juh od zálivu False Creek.

Historická železničná stanica Waterfront Station je hlavným dopravným uzlom kombinovanej verejnej dopravy v centre Downtownu. Cez downtown prechádza väčšina autobusových liniek v smere zo severu na juh a linky z predmestí v North Shore, Burnaby, Tri-Cities, Richmondu, Delty a Surrey. Nachádzajú sa tu štyri stanice nadzemného metra SkyTrain, ktoré využívajú zdieľané trasy Expo Line a Millennium Line od stanice Waterfront Station cez starý Dunsmuir Tunnel. Kompa SeaBus zaisťuje prepravu pasažierov na pobrežie North Shore a železnica West Coast Express na východné predmestia. V Downtowne sú aj heliporty a terminály pre hydroplány, zaisťujúce prepravu pozdĺž fjordu Burrard Inlet.

17. augusta 2009 bola uvedená do prevádzky nová trasa nadzemného metra SkyTrain s označením Canada Line. Spojila Downtown s Richmondom a medzinárodnym letiskom Vancouver International Airport. V Downtowne má tri stanice, tiahnuce sa smerom na juh od železničnej stanice Waterfront Station.

Športoviská

V centre Downtownu sú dva veľké štadióny. Hokejový klub NHL Vancouver Canucks hrá svoje domáce zápasy na štadióne GM Place, zatiaľ čo ragbyový klub BC Lions, pôsobiaci v CFL svoje zápasy na domácej pôde odohráva na susediacom štadióne nazvanom BC Place. Basketbalový klub Vancouver Grizzlies, hrajúci v NBA svoje zápasy hrával tiež na pôde štadióna BC Place, predtým než sa odsťahoval do Memphisu a zmenil svoj názov. V súčasnosti sa zvažuje návrh na výstavbu futbalového štadióna pre klub Vancouver Whitecaps, hrajúci v USL.

Externé odkazy
 Vancouver: Downtown 
 Návrhy mestských plánovačov k budúcnosti Downtownu 
 vancouveruserguide.com 

Mestské časti vo Vancouveri
Big Ape Productions

Big Ape Productions bola softvérová spoločnosť zaoberajúca sa vývojom počítačových hier a videohier.

Tituly 
 Herc's Adventures
 MTV's Celebrity Deathmatch
 The Simpsons Wrestling
 Star Wars Episode I: The Phantom Menace

Externé odkazy 
 Profil na IGN

Vývojárske a vydavateľské spoločnosti počítačových hier a videohier
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012 boli najvyššia hokejová súťaž Medzinárodnej hokejovej federácie, ktoré sa konali vo Fínsku a Švédsku od 4. do 20. mája 2012. Pôvodne sa mal turnaj hrať len vo Fínsku, ale napokon sa obe krajiny dohodli na spolupráci, ktorú v máji 2009 odsúhlasila aj IIHF. Spolupráca spočívala v tom, že oba štáty usporiadali turnaj spoločne v rokoch 2012 a 2013. Malo to priniesť zvýšený divácky záujem.

Formát majstrovstiev 
Na týchto majstrovstvách sa po prvýkrát hralo podľa nového formátu, ktorý bol schválený na polročnom kongrese IIHF v slovinskom Portoroži 17. septembra 2010. Šestnásť účastníkov bolo rozdelených do dvoch základných osemčlenných skupín na rozdiel od doterajších štyroch štvorčlenných. V nich sa stretli každý s každým, čo znamenalo pre každý tím sedem zápasov. Prví štyria z oboch skupín postúpili do štvrťfinále, pre ostatné tímy sa MS končili s tým, že poslední z oboch skupín zostúpili do I. A divízie.

Nový formát zároveň odstránil doterajšiu skupinu o udržanie, v ktorej hrali poslední zo základných štvorčlenných skupín, ako aj osemfinálové skupiny, ktorých hlavnou nevýhodou bol fakt, že do posledného dňa pred ich prvými zápasmi neboli jasné termíny a miesta zápasov jednotlivých tímov, čo sťažovalo predaj vstupeniek na tieto zápasy.

Štadióny

Rozhodcovia 
IIHF vybrala 16 hlavných a 16 čiarových rozhodcov, ktorí dohliadali na Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012. Medzi nimi boli aj dvaja Slováci.

Skupina H

Tabuľka

Zápasy

Skupina S

Tabuľka

Zápasy

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Zápas o 3. miesto

Finále

Vyhodnotenie majstrovstiev

Vysielacie práva IIHF 
Viac ako 100 krajín vysielalo zápasy, priame prenosy alebo záznamy majstrovstiev sveta 2012.

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012 – I. divízia
 Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012 – II. divízia
 Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012 – III. divízia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka IIHF 

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji
 
Ľadový hokej v 2012
Ľadový hokej vo Švédsku
Ľadový hokej vo Fínsku
Športové podujatia vo Švédsku
Športové podujatia vo Fínsku
Šport v Helsinkách
Šport v Štokholme
2012 vo Švédsku
2012 vo Fínsku
Factor 5

Factor 5 je nezávislá softvérová spoločnosť sídliaca v San Rafael, štáte Kalifornia, ktorá sa primárne venuje vývoju počítačových hier pre herné platformy spoločosti Nintendo a Sony.

Tituly

PlayStation 3 
 Lair (2007)

Nintendo GameCube 
 Star Wars: Rogue Squadron II: Rogue Leader (2001)
 Star Wars: Rogue Squadron III: Rebel Strike (2003)
 Thornado (nebol vydaný)

Nintendo 64 
 Star Wars: Rogue Squadron (1999)
 Star Wars: Battle for Naboo (2000)
 Indiana Jones and the Infernal Machine (2000)

PlayStation 
 Ballblazer Champions (1997)

Super Nintendo Entertainment System 
 Super Turrican (1993)
 Indiana Jones' Greatest Adventures (1994)
 Super Turrican 2 (1995)

Sega Genesis 
 Mega Turrican (1993)

Game Boy 
 Contra: The Alien Wars (1994)
 Animaniacs (1995)

Amiga 
 Katakis (1988)
 Turrican (1990)
 Turrican II: The Final Fight (1991)
 Masterblazer (intro only) (199x)
 Turrican 3 (1993)

Atari ST 
 Turrican (1990)
 Turrican II: The Final Fight (1991)

Externé odkazy 
 Factor 5 Oficiálna stránka 
 Factor 5 profil na IGN 
 Factor 5 profil na Gamespot 
 Factor 5 profil na MobyGames 

Podniky v USA
Softvérové podniky
Vývojárske a vydavateľské spoločnosti počítačových hier a videohier
Lackovce

Lackovce sú obec na Slovensku v okrese Humenné. Obec bola v minulosti súčasťou mesta Humenné.

Referencie

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Humenné
Newcastle United FC

Newcastle United FC je anglický futbalový klub hrajúci FA Premier League. Jeho domácim štadiónom je St. James' Park v severoanglickom Newcastli. K jeho najväčším úspechom patria štyri víťazstvá v prvej lige a šesť víťazstiev Pohára FA. Tieto úspechy dosiahol klub ešte pred druhou svetovou vojnou, v modernej histórii klubu vyhral Newcastle Inter-Cities Fairs Cup v  roku 1969 a zisk Pohára Intertoto v roku 2006. V sezónach 1995-96 a 1996-97 skončili v Premier League na druhom mieste. Najväčším rivalom klubu je AFC Sunderland.

Tituly 
 Majster anglicka:
 1905,1907.1909,1927.
 Anglický pohár:
 1910,1924,1932,1951,1952,1955.
 Pohár UEFA:
 1969.

Súpiska

Iné projekty

Externé odkazy 
 NUFC.co.uk Oficiálna webstránka klubu

 
Anglické futbalové kluby
Kluby FA Premier League
Víťazi Pohára FA
Futbalové kluby založené v 1892
Katedrála Notre-Dame-Immaculée

Katedrála Notre-Dame-Immaculée alebo Katedrála nepoškvrnenej Matky Božej (fran.: Cathédrale Notre-Dame-Immaculée) alebo ľudovo Monacká katedrála (fran.: Cathédrale de Monaco) je katedrála v  Monaku, v ktorej je pochovaných veľa vládcov a ľudí z rodu Grimaldiovcov, vrátane Grace Kellyovej a Rainiera III., ktorý zomrel v roku 2005.

Katedrála bola vysvätená v roku 1875 a stojí na mieste prvého farského kostola v Monaku postaveného v 1252, ktorý bol zasvätený svätému Mikulášovi.

Pontifikálne obrady sa tu konajú počas veľkých náboženských festivalov ako Sviatok svätej Devoty (27. január) a Národný sviatok (19. november). Počas sviatočných dní a náboženských hudobných obradoch možno počuť v katedrále veľkolepý štvorklávesový organ, ktorý bol uvedený do prevádzky v roku 1976.

Od septembra do júna spievajú počas omše o 10:00 “Les Petits Chanteurs de Monaco” (doslova Malí monackí speváci) a speváci Školy katedrálneho speváckeho zboru. Každý rok 6. decembra sa tiež koná omša, kedy sa malé deti stretajú, aby si radostne pripomenuli život svätého Mikuáša.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka 

Katedrály v Monaku
Stavby v Monaku
Landererov palác

Landererov palác bol palác, ktorý stál na Šafárikovom námestí v Bratislave približne od roku 1760. Vlastnil ho prvý bratislavský kníhtlačiar. Palác bol v roku 1857 prestavaný na ženijné kasárne a počas leteckého útoku v roku 1944 na rafinériu Apollo bol ťažko poškodený a neskôr zbúraný.

V 60. rokoch 20. storočia bola na tomto mieste, kde sa dnes nachádza park, postavená reštaurácia a kaviareň Kazačok a vznikla tam aj fontána s Marínou. Bola postavená konečná zastávka autobusov a trolejbusov. Po revolúcii sa tu začala plánovať výstavba kancelárskeho komplexu, ktorá nebola zrealizovaná kvôli petícii, ktorú zorganizovali obyvatelia.

Paláce v Bratislave
Zaniknuté stavby v Bratislave
Peter Schutz

Peter Schutz (* 29. september 1955) je slovenský novinár a politický komentátor. Je ženatý a má dve deti.

Je autorom značného počtu kritických komentárov súčasnej slovenskej politickej reality. Publikuje v denníkoch SME a Korzár a týždenníku Týždeň.

Profesionálny životopis 
 júl 1990 – redaktor týždenníka Košická akcia
 pôsobil a publikoval v – týždenníku Občianskeho fóra, Lidových novinách, Občanskom deníku, Telegrafe, Prostore a Respekte
 júl 1992 – týždenník Domino efekt – editor a šéfredaktor do septembra 1997
 od decembra 1998 je komentátorom regionálneho denníka Korzár
 externe spolupracuje s týždenníkom .týždeň
 od augusta 2002 – píše komentáre pre denník SME

Dielo

Knižné publikácie

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na SME
 Profilový rozhovor

Slovenskí novinári
Slovenskí politickí komentátori
Denník SME
Šéfredaktori periodík na Slovensku
Laureáti Novinárskej ceny
Gobi

Gobi (, , pchinjin: Gēbì) je púšť v Mongolsku a severnej Číne. S celkovou rozlohou  je to najväčšia púšť v Ázii a štvrtá najväčšia na svete. Zo severozápadu je ohraničená pohorím Altaj a pastvinami Mongolska a z juhu tibetskou náhornou plošinou.

Geografia 
Gobi zaberá asi 30 % plochy Mongolska a tiahne sa v oblúku dlhom približne  od juhovýchodných výbežkov pohoria Altaj až k hraniciam Mandžuska na východe. Severnú hranicu tvorí pohorie Jablonový chrbát a južnú Tibetská náhorná plošina a čínske nížiny. Priemerná nadmorská výška je približne  a prevažná väčšina povrchu púšte je pokrytá skalami, nie pieskom (piesočné duny zaberajú len 3 % celkového povrchu púšte).

Podnebie 
Gobi je studená púšť. Teplotné výkyvy sú od −40 °C v zime do 45 °C v letných mesiacoch. Ide tak o najväčšie teplotné výkyvy spomedzi všetkých púšti na Zemi. Ročný úhrn zrážok predstavuje len , tienenie má na svedomí Tibetská náhorná plošina.

V druhohorách bola oblasť Gobi bohatá na život, čo dokladajú početné nálezy fosílií dinosaurov v mongolskej časti. Koncom kriedy došlo ku kolízii Indického subkontinentu s Áziou, následkom čoho vyvrásnili Himaláje a klíma v oblasti sa radikálne zmenila.

Fauna a flóra 
Napriek púštnym podmienkam je v oblasti Gobi značná diverzita života. Niektoré časti boli vyhlásené za národné parky. V púšti Gobi žije vzácny leopard snežný, kozorožec horský, kôň przewalského. Častým porastom sú rôzne druhy stepných tráv. Ku Gobi sa viaže legenda o červovi Olgoj chorchoj, ktorý má dĺžku asi  a dokáže zabiť aj človeka.

Referencie

Iné projekty 
.

Púšte Mongolska
Púšte Číny