Richard z Cornwallu

Richard Cornwallský (5. januára 1209, Winchester - 2. apríla 1272, Berkhamsted Castle) bol v rokoch 1225-1243 grófom z Poitou, od roku 1227 do svojej smrti grófom z Cornwallu a od roku 1257 kráľ Svätej ríše rímskej. Tento titul si však nárokoval aj Alfons X. Kastílsky.

Život 
Richard sa narodil roku 1209 na winchesterskom hrade ako druhý syn anglického kráľa Jána Bezzemka a Isabely z Angoulême. Jeho starším bratom bol neskorší kráľ Henrich III. Plantagenet. V ôsmich rokoch bol Richard menovaný najvyšším správnym úradníkom v grófstve Berkshire, v šestnástich grófom z Poitou a v osemnástich grófom z Cornwallu. Príjmy najmä z panstva v Cornwalle Richardovi zaistili veľké bohatstvo, čím sa stal jedným z najbohatších šľachticov vtedajšej Európy. Hoci Richard viedol v Bretónsku a Poitou v zastúpení kráľa niekoľkokrát vojenské ťaženia a trikrát pôsobil ako regent kráľovstva, jeho vzťahy s bratom Henrichom III. boli často v počiatočných rokoch Henrichovej vlády napäté. To malo za následok, že Richard trikrát proti svojmu bratovi povstal. V roku 1231 sa oženil s Isabelou Marshalovou, dcérou Guillauma le Maréchala a vdovou po grófovi z Gloucesteru, avšak k nevôli svojho brata. Richard tiež vyženil šesťročného Isabelinho syna z prvého manželstva. V tom istom roku získal Richard svoju novú hlavnú rezidenciu hrad Wallingford vo vtedajšom Berkshire (v súčasnosti Oxfordshire) a za jeho vybudovanie minul veľké množstvo peňazí. Medzi jeho ďalšie obľúbené rezidencie patrili Marlow a Cippenham v Buckinghamshire. Richard a Isabela mali štyri deti, z toho iba jediný syn, Henrich z Almainu, sa dožil dospelosti. V roku 1240 sa stal účastníkom križiackej výpravy a odišiel do Svätej zeme a nahradil tak v správe Jeruzalemského kráľovstva navarrského kráľa Theobalda I. Richard Cornwallský nebojoval v žiadnej bitke, ale riadil vyjednávanie križiackej diplomacie s moslimami o navrátení tiel padlých križiakov. Nechal tiež znovuopevniť Askalon, ktorého hradby nechal predtým zničiť Saladin, aby sa mesto nemohlo znova stať baštou palestínskych križiakov. Potom sa rozhodol pre návrat do Európy a cestou z Levanty navštívil svoju sestru cisárovnú Isabelu. Po návrate do Anglicka sa Richard Cornwallský postavil proti barónovi Simonovi z Montfortu aj proti sobášu svojej sestry Eleonóry so Simonom. Keď sa Richard s Montfortom pripojili ku krížovej výprave, ani necestovali spoločne. Po návrate z Palestíny sa Richard oženil so sestrou manželky svojho brata Henricha Sanchou z Provence. Toto manželstvo mu zabezpečilo užšie vzťahy s kráľovským dvorom.
Richardove nároky na francúzske územia Gaskonsko a Poitou neboly nikdy ničím viac, než iba teoretickými a v roku 1241 francúzsky kráľ Ľudovít IX. dosadil do Poitou svojho brata Alfonza. Tento krok urazil matku Richarda i kráľa Henricha Izabelu z Angoulême, v čom ju podporoval i jej druhý manžel Hugo z Lusignanu. Vojenská expedícia vyslaná do Francúzska sa však premenila v úplné fiasko potom, čo Hugo z Lusignanu Angličanov zradil. Richardovi Cornwallskému pápež potom ponúkol sicílsku korunu, aleúdajne mu na to Richard odpovedal: "Rovnako tak môžete povedať: Predám, alebo aj dám vám Mesiac. Choďte hore a vezmite si ho." 

Avšak Richardov brat Henrich návrhom nepohrdol a korunu za veľké peniaze kúpil pre svojho syna Edmunda. Roku 1255 dal kráľ za odplatu Richardovi do zástavy svojich Židov. „Tých, ktorých kráľ stiahol z kože, teraz gróf vypitvá...“ O dva roky neskôr bol Richard tromi nemeckými kurfirstami zvolený za rímskeho kráľa a v máji toho istého roku ho v Aachene pápež Alexander IV. korunoval. Rovnako ako titul pána z Poitou a Gaskonska titul rímskeho kráľa nemal väčší ako čestný význam a v rokoch 1257 až 1269 Richard navštívil rímsku ríšu iba štyrikrát. V druhej vojne barónov, ktorá v Anglicku vypukla v rokoch 1264-1267 sa Richard postavil na stranu svojho brata, kráľa Henricha proti Simonovi z Montfortu a jeho povstalcom. Po bitke pri Lewes sa Richardovi podarilo utiecť a ukryť  vo veternom mlyne. Víťazi ho však pomerne rýchlo objavili, zajali a až do septembra 1265 väznili. 16. júna 1269 sa v Kaiserslauterne oženil s mladučkou Beatrix Falkenburskou. Beatrix mala vtedy okolo pätnásť rokov, ženích mal šesťdesiat. Keď 2. apríla 1272 Richard Cornwallský zomrel, jeho telo bolo pochované po boku druhej manželky v Hailes a srdce nechala Beatrix uložiť u minoritov v Oxforde.

Manželstvo 
Trikrát sa oženil. Jeho prvou manželkou bola Isabel, vdova po Gilbertovi de Clare. 22. alebo 23. novembra 1243 sa oženil so svojou druhou manželkou Sanchiou Berengar vo Westminsterskom  opátstve. Jeho treťou manželkou bola Beatrix Falkenburská.

Smrť a miesto posledného odpočinku 
Richard zomrel v Berkhamsted 2. apríla 1272 a bol pochovaný v opátstve Hailes v Gloucestershire, ktoré založil. Srdce jeho syna Henricha z Almayne bolo privezené do opátstva a uchované vo svätyni zlatého srdca pri hrobke svätého Edwarda Vyznávača. Zavraždil ho jeho bratranec Guy de Montfort (syn Simona de Montfort) v kostole San Silvestro vo Viterbe v roku 1271. Srdcová svätyňa zmizla pri zrušení kláštora.