joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Popigaj (kráter)

Popigaj je kráter na Sibíri, Rusko. Spolu s kráterom Manicouagan je 7. najväčší impaktný kráter na Zemi. Dopad veľkého bolidu vytvoril kráter s priemerom  pred asi 35,7 ± 0,2 (2σ) miliónom rokov počas eocénu. Kráter je vzdialený 1½ hodiny letu helikoptérou z dedinky Chatanga. UNESCO túto lokalitu určilo ako geopark, geologicky významné miesto.
Popigaj je dobrým príkladom formovania impaktného kráteru. Ostatné krátery sú väčšie čo sťažuje ich výskum; niektoré sú pod povrchom (Chicxulub), výrazne deformované (Sudbury) alebo deformované a značne erodované (Vredefort).

Podľa niektorých predpokladov existuje možnosť, že kráter Popigaj bol vytvorený spoločne s asi 35 miliónov rokov starým (eocénnym) kráterom Chesapeake Bay a Toms Canyon.

Kráter Popigaj zaujímal geológov už dlhšiu dobu, ale celá oblasť bola nedostupná z dôvodu ťažby diamantov v gulagoch počas vlády Stalina. Významná expedícia sa uskutočnila až v roku 1997 (IPEX 1997) a výrazne doplnila poznatky o tomto mieste. Teleso, ktoré kráter vytvorilo, bol chondritový asteroid s priemerom okolo .

Tlak z dopadu v okamihu premenil uhlíkaté látky v pôde a horninovom prostredí na diamanty; v okruhu  od dopadu. Diamanty majú priemer zvyčajne od 0,5 do ; niektoré mimoriadne kusy aj . Diamanty zdedili plochý tvar pôvodného grafitu a navyše sa zachovalo pôvodné delikátne kryštalické ryhovanie.

Diamantové bane 
V septembri 2012 sa Rusko oficiálne vyjadrilo, že pod kráterom sa nachádzajú zásoby v rozsahu „triliónov karátov“ (stovky tisíc ton diamantov). Podľa ich stanoviska sa tu nachádza dosť diamantov pre svetový dopyt na 3 000 rokov. To sa pravdepodobne týka požiadavky na priemyselné diamanty, ktorých by tak bol dostatok a za menšiu cenu. Diamanty majú hodnotu cca 1 000 000 000 000 000 $ (biliarda dolárov). Viaceré diamanty nie sú diamanty v pravom slova zmysle (uhlík kryštalizujúci v kubickej sústave), ale lonsdaleit (alotropický uhlík s hexagonálnou kryštalickou mriežkou). Táto modifikácia uhlíka je až o 58 % tvrdšia ako diamant. Diamanty taktiež „obsahujú nezvyčajné abrazívne vlastnosti a veľkosť“, pre ktoré by našli uplatnenie v priemysle a vo vede.

Tento druh diamantov, je známy aj ako „impaktné diamanty“, pretože sa predpokladá, že vznikli rýchlym dopadom meteoritu na ložisko grafitu.

Referencie

Externé odkazy 
 Earth Impact Database 
 About the Popigai impact structure 
 UNESCO Global Geopark Network 
 Diamonds from the Popigai impact structure, Russia

Zdroj 

Impaktné krátery na Zemi
Diamanty
Geografia Ruska
Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011 – Individuálne preteky mužov na strednom mostíku

Individuálne preteky mužov v skokoch na lyžiach na strednom mostíku na Majstrovstvách sveta v severskom lyžovaní 2011 v Osle boli jedny zo 4 mužských disciplín. Kvalifikácia sa uskutočnila 25. februára 2011 a hlavná súťaž sa konala o deň neskôr 26. februára 2011. Víťazstvo si zabezpečil Rakúšan Thomas Morgenstern.

Výsledky
Postupový kľúč
 Do hlavnej súťaže si zabezpečilo postup najlepších 40 pretekárov z kvalifikácie (Q) + 10 najlepších pretekárov v svetovom pohári, ktorí mali vopred zabezpečený postup.

Kvalifikácia

Hlavná súťaž

Externé odkazy 
Výsledky pretekov na oficiálnej stránke FIS 

Majstrovstvá sveta v severskom lyžovaní 2011
Veľká Knola

Veľká Knola () je vrch v severovýchodnej rázsoche Volovských vrchov. Podľa neho je pomenovaný geomorfologický podcelok. Na veľkej časti vrchu sa nachádza chránený areál Knola.

Nachádza sa nad údolím Hnilca, severne od obce Hnilec. Vrchol ponúka obmedzené výhľady na široké okolie.

Prístup 
 po  značke z lokalít Malá Knola a Pod Muráňom
 po  značke zo sedla Grajnár

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Poloha na turistickej/cykloturistickej mape

Vrchy vo Volovských vrchoch
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Spišská Nová Ves
Nota bene (časopis)

Nota bene je pouličný časopis, ktorý od septembra 2001 vydáva občianske združenie Proti prúdu.

Časopis je formou pomoci ľuďom bez domova. Predajca (osoba bez domova) sa najprv zaregistruje, pričom dostane preukaz, ktorý pri predaji musí mať viditeľne na sebe. Následne si predajca kupuje časopisy za polovicu predajnej ceny (v súčasnosti 0,70 €) a predáva ich na určenom predajnom mieste za plnú predajnú cenu (v súčasnosti 2,40 €), pričom si rozdiel necháva (prvých niekoľko časopisov dostane predajca zdarma, preto na začiatku nepotrebuje nijaké peniaze).

Časopis bol na začiatku predávaný len v Bratislave, neskôr sa jeho pôsobnosť rozšírila do ďalších slovenských miest, napríklad Banská Bystrica, Kežmarok, Košice, Malacky, Nitra, Nové Zámky, Piešťany, Poprad, Prešov, Senica a Trnava.

Nota bene je mesačník. V jeho histórii sa vyskytli pokusy o dvojtýždennú periodicitu, ktorá sa však neosvedčila, a časopis sa vrátil späť k mesačnej.

Názov Nota bene pochádza z latinčiny a znamená "dobre si všimnite".

Nota bene je členom International Network of Street Papers (Medzinárodná sieť pouličných časopisov).

Externé odkazy 
 Domáca stránka časopisu

Časopisy na Slovensku
Retro (Bratislava)

Retro je polyfunkčná budova v Bratislave v mestskej časti Ružinov na ulici Nevädzová.

Pozostáva z obchodného centra na troch podlažiach s celkovou rozlohou 14 000 m², kancelárskych priestorov a 365 bytových priestorov v 25-podlažnej výškovej budove, športové centrum, ktoré obsahuje 2 tenisové a 2 squashové kurty, fitnes a wellness a 630 parkovacích miest v podzemných garážach.

Výstavba trvala od roku 2008 do roku 2010. Pôvodný variant počítal s výškovou budovou so 17 nadzemnými podlažiami, neskôr bol projekt prepracovaný.

Retro stojí približne na mieste bývalého nákupného strediska (a pošty) Jadran. Jadran začali búrať v roku 2007.

Dopravné spojenie

Referencie

Externé odkazy 
 Domovská stránka projektu Retroonline - už neaktuálna

Výškové budovy v Bratislave
Nákupné centrá v Bratislave
Ázijská basketbalová federácia

Ázijská basketbalová federácia alebo FIBA Asia je ázijská športová konfederácia, ktorá združuje basketbalové zväzy ázijských štátov. Vznikla v roku 1960 a sídli v Kuala Lumpur, v Malajzii. Zakladali ju 4 členovia: Filipíny, Japonsko, Kórejská republika a Taiwan. Momentálne (2012) združuje 44 národných basketbalových zväzov a na jej čele stojí Katarčan Saud Bin Ali Al-Thani. FIBA Asia je členom Medzinárodnej basketbalovej federácie (FIBA).

Zóny FIBA Asia 
Členské federácie sú rozdelené geograficky do 6 basketbalových zón:

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Ázie
 Ázijské hry
 Ázijský pohár
 Majstrovstvá Ázie do 18 rokov
 Majstrovstvá Ázie do 16 rokov
Regionálne podujatia
 Majstrovstvá Východnej Ázie
 Východoázijské hry
 Majstrovstvá Juhovýchodnej Ázie
 Hry Juhovýchodnej Ázie
 Majstrovstvá Západnej Ázie
 Západoázijské hry
 Majstrovstvá Strednej Ázie
 Majstrovstvá GBA

Kluby 
 Pohár majstrov FIBA Asia
Regionálne súťaže
 Pohár majstrov WABA
 Basketbalová liga ASEAN

Pozri aj 
 Medzinárodná basketbalová federácia

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA Asia 
 FIBA Asia na stránke Medzinárodnej basketbalovej federácie 

Basketbal
Medzinárodné basketbalové organizácie
Organizácie založené v 1960
Africká basketbalová federácia

Africká basketbalová federácia alebo FIBA Africa je africká športová konfederácia, ktorá združuje basketbalové zväzy afrických štátov. Vznikla v roku 1961 a sídli v Káhire, v Egypt a v Abidžane, v Pobreží Slonoviny. Zakladalo ju 11 členov: Burkina, Egypt, Etiópia, Ghana, Guinea, Líbya, Mali, Maroko, Sierra Leone, Sudán a Togo. Momentálne (2012) združuje 53 národných basketbalových zväzov a na jej čele stojí Frederic Francois Alain Ekra z Pobrežia Slonoviny. FIBA Africa je členom Medzinárodnej basketbalovej federácie (FIBA) a tiež ANOCA. 

Rok po vzniku usporiadala federácia prvé medzinárodné podujatie, Majstrovstvá Afriky.

Zóny FIBA Africa 
Členské federácie sú rozdelené geograficky do 7 basketbalových zón:

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Afriky
 Africké hry
 Majstrovstvá Afriky do 18 rokov
 Majstrovstvá Afriky do 16 rokov

Kluby 
 Africký klubový pohár majstrov mužov
 Africký klubový pohár majstrov žien

Pozri aj 
 Medzinárodná basketbalová federácia

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA Africa /
 FIBA Africa na stránke Medzinárodnej basketbalovej federácie 

Basketbal
Medzinárodné basketbalové organizácie
Organizácie založené v 1961
Prápor výcviku

Prápor výcviku bol výcvikový prápor Pozemných síl SR, súčasťou Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Medzi hlavné úlohy Práporu výcviku patrí „základný vojenský výcvik čakateľov a vstupný odborný výcvik profesionálnych vojakov“, „ďalší odborný výcvik profesionálnych vojakov“, prípravu vojakov na zahraničné misie a správu vojenských výcvikových priestorov na Slovensku. Veliteľom práporu bol od 15. mája 2014 pplk. Ing. Róbert Kecsõ- Prápor sídlil v Martine.

Dejiny 
V roku 1967 bolo v Martine založené Vyššie delostrelecké učilište, v roku 2001 vznikla Výcviková základňa mechanizovaných a tankových vojsk, prieskumu a domobrany. V júli 2002 Veliteľstvo výcviku a v októbri 2004 Odborná výcviková škola pozemného vojska. Prápor výcviku bol vytvorený 1. júla 2009 na základe Nariadenia Náčelníka Generálneho štábu OS SR na vykonanie organizačných zmien v OS SR v roku 2009. K 1. júlu 2014 bol prápor v rámci reorganizačných zmien základe preradený do podriadenosti Pozemných síl, predtým bol zaradený do štruktúr Síl výcviku a podpory. K 1. novembru 2016 bol prápor reorganizovaný na Základňu výcviku a mobilizačného doplňovania.

Výcvik 
V januári 2015 192 čakateľov prípravnej štátnej služby, vrátane 22 žien, začalo svoj základný 9 týždňový výcvik. Vo výcvikovom roku 2015 prápor plánuje vycvičiť približne 4 500 príslušníkov OS SR v rôznych kurzoch a výcvikoch.

Podriadené jednotky 
V Martine je dislokovaná Výcviková jednotka vojenských misií a Poddôstojnícka akadémia. Do pôsobnosti Práporu výcviku patrí aj Vojenský výcvikový priestor Kamenica na Cirochou a Vojenský výcvikový priestor Turecký Vrch. Práporu je podriadené aj Stredisko výcviku leteckých odborností so sídlom v Prešove.

Velitelia Práporu výcviku 
 pplk. Ing. Róbert Kecsõ od 15. mája 2014
 bývalý veliteľ: pplk. Ing. Roman Petrík.

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka Práporu výcviku
 Prápor výcviku na www.valka.cz

Pozemné sily Slovenskej republiky
Sily výcviku a podpory Slovenskej republiky
Prápory
Slovenské vojenské jednotky
Výcvikové jednotky
Bývalé jednotky, útvary a organizácie Ozbrojených síl Slovenskej republiky
Pamiatkový úrad Slovenskej republiky

Pamiatkový úrad Slovenskej republiky (PÚSR) je úrad, ktorého hlavnou úlohou je ochrana pamiatkového fondu Slovenskej republiky. PÚSR sídli v Bratislave, ale má celoštátnu pôsobnosť, spadá pod neho 8 krajských pamiatkových úradov so sídlom v krajských mestách. Od januára 2021 je vedením dočasne poverený Radoslav Ragač. Pamiatkový úrad SR bol zapojený do digitalizácie kultúrneho dedičstva Slovenska, vzniknutý digitálny obsah je sprístupnený na portáli Slovakiana.

Vývoj názvov a štruktúry úradu 
Predchodca dnešného Pamiatkového úradu SR bol zriadený k 1. januáru 1951. Celkový vývoj bol nasledovný: 
 1.1. 1951 – zriadený Pamiatkový ústav (Poznámka: Ústav mal na starosti aj ochranu prírody)
 november 1951 – Pamiatkový ústav premenovaný na Slovenský pamiatkový ústav (SPÚ)
 1958 – SPÚ premenovaný na Slovenský ústav pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody (SÚPSOP) (Poznámka: De iure bol SÚPSOP jedným z predchodcov Ústredia štátnej ochrany prírody [pozri nižšie], de facto bol predchodom ÚŠPS [pozri nižšie], ktoré vzniklo v roku 1981 de iure odčlenením od SÚPSOP)
 1981 – vytvorený „stredný článok riadenia“ Ústredie štátnej pamiatkovej starostlivosti (ÚŠPS) s troma podriadenými organizáciami: Štátny pamiatkový ústav pamiatkovej starostlivosti (ŠÚPS), Štátne reštaurátorské ateliéry (ŠRA) a Projektový ústav kultúry; zodpovednosť za ochranu prírody prešla na novovytvorené Ústredie štátnej ochrany prírody
 1986 – zrušenie ÚŠPS (podriadené organizácie zostali)
 1991 – ŠÚPS premenovaný na Slovenský ústav pamiatkovej starostlivosti (SÚPS)
 1994 – SÚPS a ŠRA zlúčené pod názvom Pamiatkový ústav (19961998 prechodne nazývaný Národné pamiatkové a krajinné centrum); Projektový ústav kultúry premenený na štátny podnik (od roku 1998 v likvidácii)
 2002 – Pamiatkový ústav a okresné a krajské pamiatkové úrady zlúčené pod názvom Pamiatkový úrad Slovenskej republiky

Vedenie 
Od januára úrad dočasne vedie Radoslav Ragač, generálny riaditeľ sekcie kultúrneho dedičstva Ministerstva kultúry. Jeho predchodcom bola Katarína Kosová. Hovorca ministerstva na margo jej odvolania uviedol: „Pani Kosová vybudovala dôležitú inštitúciu na ochranu pamiatok, ktorá však v 21. storočí potrebuje nový impulz. Úrad taktiež vyžaduje výraznejší pohyb vpred, aby záchrana a ochrana pamiatok mohla byť efektívnejšia, transparentnejšia a dynamickejšia.“

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky Pamiatkového úradu SR
 Slovakiana - domovská stránka

Pamiatky na Slovensku
Úrady Slovenskej republiky
Vlčí jámy

Vlčí jámy sú prírodná pamiatka, boli vyhlásené v roku 1975 a nachádzajú sa neďaleko obce Potůčky. Dôvodom je ochrana stredovekých dobývok cínových rúd, v ktorých sa vplyvom špecifického vzdušného režimu vytvára jaskynný ľad.

Popis oblasti 
Prírodná pamiatka sa skladá z Vlčej jamy (Vlčí jáma) a Ľadovej jamy (Ledová jáma). Ľadová jama je 15 metrov hlboká, veľmi úzka prepadlina ktorá vznikla ako dôsledok banskej činnosti pri ťažbe cínových rúd. Ide o pozostatok bane Jiří. Vlčia jama bola pôvodne baňou Wolfgang. Táto prepadlina je viac ako 120 metrov dlhá, široká asi 14 a hlboká až 25 metrov.

V oblasti je druhovo chudobná vegetácia, pestrejšie zastúpenie majú iba papraďorasty, napr. rebrovka rôznolistá, sladičovec bučinový, slezinník severný, slezinník červený či pľuzgiernik krehký. V banských prepadlinách rastú vzácnejšie chladnomilné druhy, ako je iskerník platanolistý alebo podbelica alpínska. Na jedinom mieste v Česku tu rastie mach Mielichhoferia mielichhoferiana, viazaný na odkryté žily rúd medi.

Referencie

Externé odkazy 
 Informácie na AOPK ČR
 Popis na Příroda Karlovarska

Chránené územia v okrese Karlove Vary
Krušné hory
Chránená krajinná oblasť Slavkovský les

Chránená krajinná oblasť Slavkovský les je hornaté územie parovinného typu. Rozkladá sa medzi Tachovskou brázdou, Chebskou a Sokolovskou panvou; má približne tvar trojuholníka, v blízkosti jeho vrcholov ležia kúpeľné mestá Karlovy Vary, Mariánské Lázně a Františkovy Lázně. Chránená krajinná oblasť bola vyhlásená v roku 1974 na území s rozlohou asi 606 km² pre ochranu krajiny, geologických a botanických hodnôt. V znaku CHKO je vzácna arnika horská (Arnica montana), typická pre túto oblasť, na pozadí vrchov Lesný, Lysina a Kružný.

Príroda územia je veľmi pestrá: vyskytujú sa tu napr. mokraďové lúky, zachované bučiny a kaňony so skalnými útvarmi v údoliach riek Teplá a Ohře. K najcennejším partiám patria Mnichovské hadce a Kladské rašeliny.

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 CHKO Slavkovský les
 CHKO Slavkovský les
 Niečo z dejín lesa

Zdroj 

 
Slavkovský les
Chránené územia v okrese Tachov
Chránené územia v okrese Karlove Vary
Chránené územia v okrese Sokolov
Chránené územia v okrese Cheb
Americká basketbalová federácia

Americká basketbalová federácia alebo FIBA Americas je americká športová konfederácia, ktorá združuje basketbalové zväzy amerických štátov. Vznikla v roku 1975 a sídli v San Juan, v Portoriku. Momentálne (2012) združuje 44 národných basketbalových zväzov a na jej čele stojí Argentínčan Horacio Muratore. FIBA Americas je členom Medzinárodnej basketbalovej federácie (FIBA) a tiež PASO. 

Založilo ju 19 členov: Americké Panenské ostrovy, Argentína, Bahamy, Barbados, Brazília, Čile, Dominikánska republika, Guatemala, Kanada, Kolumbia, Kuba, Mexiko, Panama, Peru, Portoriko, Salvádor, Uruguaj, USA a Venezuela. O 5 rokov neskôr sa konalo prvé medzinárodné podujatie FIBA Americas, Majstrovstvá Ameriky mužov.

Zóny FIBA Americas 
Členské federácie sú rozdelené geograficky do 3 basketbalových zón:

CONCEABA sa ešte delí na 2 subzóny: Strednú Ameriku (COCABA) s 8 členmi a Karibik (CBC) s 24 členmi.

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Ameriky
 Panamerické hry
 Majstrovstvá Ameriky do 18 rokov
 Majstrovstvá Ameriky do 16 rokov
Regionálne podujatia
 Majstrovstvá Južnej Ameriky
 Juhoamerické hry
 Majstrovstvá Južnej Ameriky do 21 rokov
 Majstrovstvá Južnej Ameriky do 17 rokov
 Majstrovstvá Južnej Ameriky do 15 rokov
 Centrobasket
 Stredoamerické a karibské hry
 Centrobasket do 21 rokov
 Centrobasket do 17 rokov
 Centrobasket do 15 rokov
 Majstrovstvá COCABA
 Majstrovstvá COCABA do 21 rokov
 Majstrovstvá COCABA do 17 rokov
 Majstrovstvá CBC
 Majstrovstvá CBC do 20 rokov

Kluby 
 Americká liga FIBA
Regionálne súťaže
 Juhoamerická liga mužov
 Juhoamerické klubové majstrovstvá žien

Referencie

Pozri aj 
 Medzinárodná basketbalová federácia

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA Americas /
 FIBA Americas na stránke Medzinárodnej basketbalovej federácie 

Basketbal
Medzinárodné basketbalové organizácie
Organizácie založené v 1975
Oceánska basketbalová federácia

Oceánska basketbalová federácia alebo FIBA Oceania je oceánska športová konfederácia, ktorá združuje basketbalové zväzy oceánskych štátov. Vznikla v roku 1967 pod názvom Oceania Basketball Confederation a sídli v meste Boambee, v Austrálii. Momentálne (2012) združuje 21 národných basketbalových zväzov a na jej čele stojí Austrálčan Bob Elphinston. FIBA Oceania je členom Medzinárodnej basketbalovej federácie (FIBA) a tiež ONOC. 

O 4 rokov neskôr po vzniku federácie, v roku 1971, sa konalo prvé medzinárodné podujatieMajstrovstvá Oceánie mužov.

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Oceánie 
 Pacifické hry
 Majstrovstvá Oceánie do 19 rokov
 Majstrovstvá Oceánie do 17 rokov
 Pacifické majstrovstvá juniorov

Referencie

Pozri aj 
 Medzinárodná basketbalová federácia

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA Oceania 
 FIBA Oceania na stránke Medzinárodnej basketbalovej federácie 

Basketbal
Medzinárodné basketbalové organizácie
Organizácie založené v 1967
Panamerická bejzbalová konfederácia

Panamerická bejzbalová konfederácia, skr. COPABE () je americká športová konfederácia, ktorá združuje bejzbalové zväzy amerických štátov. Vznikla v roku 1985 a sídli v Panama City, v Paname. Momentálne (2012) združuje 29 národných bejzbalových zväzov a na jej čele stojí Portoričan Israel Roldan. COCABE je členom Medzinárodnej bejzbalovej federácie (IBAF) a tiež PASO. 

2 roky po vzniku federácie sa konalo prvé medzinárodné podujatie COCABE, Panamerické majstrovstvá mužov. Súčasťou COPABE je aj Karibská bejzbalová konfederácia.

Členské federácie 

Bývalí členovia
  (Netherlands Antillean Baseball Federation)

Podujatia 
 Panamerické majstrovstvá
 Majstrovstvá Ameriky juniorov (U16)
 Panamerické hry
Regionálne podujatia:
 Juhoamerické hry
 Stredoamerické a karibské hry

Referencie

Zdroje 
 Oficiálna stránka COPABE 
 Staršia stránka COPABE 
 COPABE na stránke Medzinárodnej bejzbalovej federácie archive.org /

Bejzbal
Medzinárodné bejzbalové organizácie
Organizácie založené v 1985
Čestná stráž Ozbrojených síl Slovenskej republiky

Čestná stráž Ozbrojených síl Slovenskej republiky (ČS OS SR) je útvar , ktorého hlavnou úlohou je (podľa vlastnej webstránky) zabezpečovanie štátno-protokolárnych akcií "vojenskými poctami pre štátnych a ústavných činiteľov SR, predstaviteľov vlád cudzích štátov, predstaviteľov Európskej únie a NATO." ČS OS SR vykonáva vojenské pocty, kladenie vencov, vojenské pohreby a rozlúčky. Pri výnimočných udalostiach ako sú oslavy SNP či Deň Ozbrojených síl SR predvádza svoj galaprogram." 

Čestná stráž je súčasťou Veliteľstva posádky Bratislava bývalých Síl výcviku a podpory Ozbrojených síl Slovenskej republiky. V tomto zaradení bola od reorganizácie OS SR 30. júna 2009. K 1. júlu 2014 bolo Veliteľstvo posádky Bratislava prevelené do priamej podradenosti Náčelníka Generálneho štábu Ozbrojených síl. Veliteľom ČS OS SR je od roku 2021 podplukovník Ing. Ján Polák.

Činnosť 
Čestná stráž sa v júni 2014 podieľala aj na inaugurácii prezidenta Andreja Kisku v bratislavskej Redute. Od 6. septembra 2016 Čestná stráž stráži tri zo štyroch štátnych symbolov, ktoré sa nachádzajú vo vestibule v budove Národnej rady SR: štátny znak, štátna vlajka a štátna pečať. Stráž bude vykonávaná každý pracovný deň počas zasadania parlamentu šiestimi vojakmi a jedným veliacim poddôstojníkom. Strážia v dvojiciach po jednej hodine, každých 20 minút si vymenia miesto.

Velitelia 
28. septembra 2018 podplukovník Miloslav Arnold symbolicky odovzdal velenie svojmu nástupcovi Branislavovi Fraňovi, ktorý bol spolu s nadobudnutím funkcie k 1. októbru 2018 povýšený na podplukovníka.

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka Čestnej stráže na portáli Ozbrojených síl

Ozbrojené sily Slovenskej republiky
Veliteľstvo posádky Bratislava
Jednotky čestnej stráže
Medzinárodný turistický odznak Besky(i)dy

Medzinárodný turistický odznak Besky(i)dy (pl. Międzynarodowa Odznaka Turystyczna Besky(i)dy, cz. Mezinárodní turistický odznak Besky(i)dy) – horský, medzinárodný odznak, ktorý bol založený 24. marca 2008 spoločne cez:
Regionálna Rada Klubu slovenských turistov Čadca 
Klub českých turistů Třinec 
Polskie Towarzystwo Turystyczno-Sportowe „Beskid Śląski” w Republice Czeskiej 
PTTK „Wisła”
PTTK, Żywiec

Na získanie odznaku je nutné zakúpiť záznamník a potvrdzovať návštevy prelepením nálepkou. Nálepku treba opečiatkovať.
Pre získanie odznaku v jednom štáte je potrebne navštíviť minimálne 6 ľubovoľne vybratých miest z 8 uvedených.
Pre získanie prémiového odznaku a certifikátu je potrebne navštíviť všetky miesta uvedené v záznamníku.
Doba plnenia bola časovo obmedzená do 15. septembra 2012, ale neskôr bola predĺžená do 15. septembra 2013.

Kontrolné body

Udeľované odznaky

Referencie

Literatúra
Všeobecné podmienky plnenia MTO Besky(i)dy

Pešia turistika
Oceánska bejzbalová konfederácia

Oceánska bejzbalová konfederácia, skr. BCO () je oceánska športová konfederácia, ktorá združuje bejzbalové zväzy oceánskych štátov. Vznikla v roku 1989 a sídli v Melbourne, v Austrálii. Momentálne (2012) združuje 15 národných bejzbalových zväzov a na jej čele stojí Austrálčan Ron Finley. BCO je členom Medzinárodnej bejzbalovej federácie (IBAF) a tiež ONOC a OSFO.

Členské federácie

Podujatia 
 Majstrovstvá Oceánie
 Majstrovstvá Oceánie juniorov
 Pacifické hry

Pozri aj 
 Medzinárodná bejzbalová federácia

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka BCO 
 Bejzbal v Oceánii na stránke sportingpulse.com 
 BCO na stránke Medzinárodnej bejzbalovej federácie /

Bejzbal
Medzinárodné bejzbalové organizácie
Organizácie založené v 1989
Kostol Dobrého pastiera (Solinky)

Kostol Dobrého Pastiera je rímskokatolícky farský kostol v Žiline na sídlisku Solinky.

Farnosť 
Farnosť bola zriadená 1. júla 1997 Nitrianskou diecézou oddelením od Farnosti Žilina-Mesto. Územie farnosti tvoria tieto časti Žiliny: sídlisko Solinky, Solinky-Juh, Bôrik a Hliny VI. Za prvého správcu novovzniknutej farnosti bol nitrianskym biskupom kardinálom Ján Chryzostomom Korcom menovaný  vdp. Mgr. Ján Hudec.

Na sviatok Nepoškvrneného počatia Panny Márie 8. decembra 1997 dostala farnosť pozemok pod kostol od mesta Žiliny za symbolickú sumu 1 Sk. Výstavba kostola začala na jar 1998 a v priebehu roka bol dokončený. V hlavnom oltári sú uložené relikvie svätých Andreja-Svorada a Beňadika. Slávnostnú posviacku kostola vykonal 8. mája 1999 nitriansky biskup kardinál Ján Chryzostom Korec. Základný kameň kostola posvätil 22. apríla 1990 pápež sv. Ján Pavol II. v Bratislave pri svojej prvej apoštolskej ceste v Československu. 

Od 14. februára 2008 Farnosť Dobrého pastiera patrí pod novovzniknutú Žilinskú diecézu.

Kňazi a diakoni vo farnosti

Externé odkazy 
 fotografie na zilina-gallery.sk

Zdroj 
farnost.solinky.sk oficiálna webstránka farnosti Dobrého pastiera

Solinky
Žilina
Žilina
Raflézia

Raflézia (lat. Rafflesia) je rod tropických parazitických rastlín z čeľade rafléziovité (Rafflesiaceae). Rod je pomenovaný podľa svojho objaviteľa Sira Thomasa Stamforda Rafflesa.

Charakteristika 
Ide o dvojdomé bezlisté byliny, ktoré parazitujú na koreňoch a kmeňoch. Sú úzko špecializované iba na niektoré liany rodu Tetrastigma z čeľade viničovité (Vitaceae). Do hostiteľa rastlina prerastá spleťou vlákien pripomínajúcich hubové mycélium. Kvety sú jednotlivé, pravidelné, jednopohlavné a vyrastajú priamo z kmeňa alebo koreňov hostiteľskej liany. Okvetia sú tvorené 5 masívnymi plátmi, zrastajúcimi na báze do rúrky a v strednej časti kvetu tvoriace manžetu. Na dne vnútornej časti kvetu je rozšírený stredný stĺpik, na ktorého vrchnej strane sú špecializované výrastky, slúžiace na rozptyľovanie silného zápachu pre prilákanie opeľovačov. Pod golierom tohto stredného stĺpika sú u samčích kvetov ukryté tyčinky (v počte 5 až viac). Semenník v samičích kvetoch je spodný, zrastený zo 4 až 8 plodolistov, s mnohými komôrkami vznikajúcimi tvorbou druhotných prepážok so sieťovitou štruktúrou. Plodom je bobuľa.

Rod zahŕňa 17 druhov a je rozšírený v juhovýchodnej Ázii.

Zaujímavosti 

Najznámejším predstaviteľom tohto rodu je raflézia Arnoldova (Rafflesia arnoldii), ktorej kvet dosahujúce cez 1 meter v priemere a je najväčším kvetom v rastlinnej ríši.

Proces opeľovania bol skúmaný na druhu Rafflesia pricea. Opelenie je sprostredkované bzučivkami z rodov Lucilio a Chrysomya.
Zistilo sa, že muchy sú vábené pachom, pripomínajúcom hnijúce mäso, ako aj vzhľadom kvetov. Keď mucha navštívi vnútro samčieho kvetu, kde idú pod golierom centrálneho stĺpika ukryté peľnice, je navedená okrajom so štetinami tak, že sa jej nalepí peľ na chrbtovú časť trupu. Priesvitné okienka na vnútornej časti manžety okvetia pomáhajú hmyzu v orientácii vo vnútri kvetu. Keď potom peľom preťažená mucha navštívi samičí kvet a prederie sa pod zväčšeným okrajom stredného stĺpika kvetu, peľ z jej chrbta sa zotrie na bliznu. Opelenie sú tak schopné zabezpečiť len veľké muchy. Kvet muchám nič na oplátku neposkytuje, len ich oklame vidinou potravy a možnosti naklásť vajíčka do zdochliny. Jedným z dôvodov vzácnosti týchto rastlín v prírode môže byť aj nízka šanca na úspešné opelenie, pretože k tomu musí rozkvitnúť blízko seba samčí aj samičí kvet.

Na rozdiel od ostatným parazitických rastlín, má rod raflézia aj ekonomický význam. Ten vyplýva z ekoturizmu, pretože na Borneo prichádzajú tisíce turistov len aby videli kvitnutie týchto rastlín.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 The Families of Flowering Plants: Rafflesiaceae
 The parasitica Plant Connection: Rafflesiaceae s.str.

Zdroj 
 Valíček P. et al. Užitkové rostliny tropů a subtropů. 2. vyd. Praha: Academia, 2002. ISBN 80-200-0939-6.
 Beaman S. R. et al. Pollination of Rafflesia (Rafflesiaceae). American Journal of Botany 75 (8). 1988.
 

Rafléziovité
Parazitické rastliny
Kutub mínár

Kutub mínár je najvyšší minaret v Indii (vysoký 72,8 m, priemer základne 14,3 m, vrcholu len 2,75 m). Nachádza sa v meste Dillí a je súčasťou komplexu Kutub.

Minaret bol budovaný medzi rokmi 1193 (postavené len základy) a 1368 počas vlády niekoľkých kráľov. Na jeho výstavbu sa použil materiál i zo zničených hinduistických svätýň. Ako stavebný materiál bol použitý červený pieskovec.

Minaret obklopuje veľa ďalších budov, ktoré sú zachovanou ukážkou indickej architektúry 12. storočia. Pôvodne bola plánovaná ešte druhá veža, vyššia než samotný Kutub minár, jej výstavba však skončila potom, čo bolo postavených prvých 12 metrov.

V roku 1993 bol  minaret zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 O minarete
 Minaret na stránke UNESCO

Zdroj 

Veže v Indii
Lokality Svetového dedičstva v Indii
Islamská architektúra
Architektúra z 1368
Dillí
Chránená krajinná oblasť Beskydy

Chránená krajinná oblasť Beskydy, v skratke CHKO Beskydy bola vyhlásená 5. marca 1973, vládnym výnosom MK ČSR č.j. 5373/1973. Ide o najväčšiu chránenú oblasť v Česku.

 Rozloha 
 Les pokrýva 71 % územia
 Nadmorská výška 350 (Zubří) – 1 323 (Lysá hora) m
 Zvláštna ochrana 50 maloplošných zvlášť chránených území (MCHÚ)

Dôvody ochrany 
Dôvodom vyhlásenia boli jej výnimočné prírodné hodnoty, najmä pôvodné pralesovité lesné porasty s výskytom vzácnych karpatských živočíšnych i rastlinných druhov, druhovo pestré lúčne spoločenstvá, unikátne povrchové i podzemné pseudokrasové javy a tiež mimoriadna estetická hodnota a pestrosť ojedinelého typu krajiny ktorý vznikol historickým súžitím človeka s týmto územím.

Význam prírodnej hodnoty chránenej krajinnej oblasti Beskydy je zdôraznený vyhlásením 50 maloplošných chránených území, územným prekrytím CHKO s medzinárodne významným vtáčím územím a s chránenou oblasťou prirodzenej akumulácie vôd a v neposlednom rade aj jej nadregionálnym rekreačným významom. Na niekoľkých miestach sú chránené pôvodné lúčne a lesné spoločenstvá. Celé územie sa skladá z troch orografických celkov: Moravsko–sliezskych Beskýd, Rožnovskej brázdy a Vsetínskych vrchov na území Moravsko-sliezskeho a Zlínskeho kraja.

Územím CHKO pretekajú rieky Vsetínská Bečva, Rožnovská Bečva, Ostravice a Morávka.

V oblasti sa nachádzajú dva náučné chodníky: Radegast a Šance.

Výskyt šeliem 

V CHKO je pravidelne mapovaný výskyt veľkých šeliem. Podľa výsledkov z roku 2009 v oblasti žije minimálne 16 rysov, 8 vlkov a tri medvede.

Maloplošné chránené územia

Prírodné rezervácie 

PR Bučací potok
PR Čerňavina
PR Draplavý
PR Galovské lúky
PR Gutské peklo
PR Huštýn
PR Klíny
PR Kutaný
PR Malenovický kotel
PR Malý Smrk
PR Mazácký Grúnik

PR Noříčí
PR Poledňana
PR Smrk
PR Studenčany
PR Travný
PR Travný potok
PR Trojačka
PR V Podolánkách
PR Velký Polom
PR Zimný potok

Národné prírodné rezervácie 
NPR Kněhyně - Čertův mlýn
NPR Mazák
NPR Mionší
NPR Pulčín - Hradisko
NPR Radhošť
NPR Razula
NPR Salajka

Prírodné pamiatky 

PP Brodská
PP Byčinec
PP Kladnatá - Grapy
PP Kněhyňská jeskyně
PP Kudlačena
PP Kyčmol
PP Lišková
PP Motyčanka
PP Obidová
PP Ondrášovy díry
PP Pod Juráškou
PP Pod Lukšincem

PP Podgrúň
PP Poskla
PP Rákosina ve Stříteži nad Bečvou
PP Skálí
PP Smradlavá
PP Stříbrník
PP Uherská
PP Vachalka
PP Velký kámen
PP Vodopády Satiny
PP Zubří

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 CHKO Beskydy
 Správa CHKO Beskydy
 Turistické informácie

Zdroj 

 
Beskydy
Chránené územia v okrese Frýdek-Místek
Chránené územia v okrese Nový Jičín
Chránené územia v okrese Vsetín
Oceánska federácia pozemného hokeja

Oceánska federácia pozemného hokeja, skr. OHF (), je oceánska športová konfederácia, ktorá združuje hokejové zväzy oceánskych štátov. Vznikla v roku 1954 a sídli vo Wellingtone, na Novom Zélande. Momentálne (2012) združuje 9 národných zväzov pozemného hokeja a na jej čele stojí Novozélanďan Pam Elgar. OHF je členom Medzinárodnej federácie pozemného hokeja (FIH) a tiež ONOC a OSFO.

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Oceánie
 Pacifické hry 
 Pacifický pohár

Pozri aj 
 Medzinárodná federácia pozemného hokeja
 Európska federácia pozemného hokeja

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka OHF 
 OHF na stránke Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej
Medzinárodné organizácie pozemného hokeja
Organizácie založené v 1954
Alexandra Salmela

Alexandra Salmela, rodená Alexandra Balážová, (* 7. november 1980, Bratislava) je spisovateľka slovenského pôvodu, je vydatá a v súčasnosti žije vo fínskom meste Tampere. Píše po fínsky a po slovensky. Vo Fínsku dosiahla úspech so svojím románom prvotinou 27 čiže smrť robí umelca, ktorý napísala v originálnej verzii vo fínskom jazyku. Román bol ocenený cenou novín „Helsingin Sanomat“ a bol preložený do slovenčiny a viacerých ďalších jazykov.

Alexandra Salmela vyštudovala dramaturgiu na VŠMU v Bratislave a fínčinu na Karlovej univerzite v Prahe. Po vydaji žije päť rokov v Tampere a má dve deti. Zúčastnila sa viacerých literárnych súťaží na Slovensku aj vo Fínsku. Bola nominovaná do finále literárnej ceny „Finlandia“.

Dielo 
 27 čiže smrť robí umelca, rok 2010, vo fínskom jazyku
 Princezná opica, detská rozprávka, slovenský jazyk 
 To pravé imigrantské blues v antológii Čo je to za novofína?, 2009, novela
 Severnejšie ako na sever, rozprávka
 Žirafia mama a iné príšery
 Mimi a Líza

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Krištálové krídlo – Finálové nominácie v kategórii Publicistika a literatúra
 Mimi a Líza
 http://feeds2.feedburner.com/BooksFromFinland/childrens-books?format=html 

Slovenskí spisovatelia románov
Fínski spisovatelia románov
Spisovatelia postmoderny
Osobnosti z Bratislavy
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Absolventi Karlovej univerzity
Ženy v slovenskej literatúre
Fínske osobnosti slovenského pôvodu
Mazák (národná prírodná rezervácia)

Mazák je národná prírodná rezervácia v okrese Frýdek-Místek. Nachádza sa v Moravsko-sliezskych Beskydoch na západných svahoch Lysej hory, najvyššieho vrcholu tohoto pohoria.

Predmetom ochrany sú prirodzené lesné spoločenstvá. Dominantnou drevinou rezervácie je buk lesný, vo vyšších polohách smrek. Z fauny sa v rezervácii vyskytujú okrem iných salamandra škvrnitá, rys ostrovid, hlucháň hôrny či bocian čierny.

Externé odkazy 
Národná prírodná rezervácia Mazák na cittadella.cz

Zdroj 

Mazák
Mazák
Mazák
Mazák
Acyloínová kondenzácia

Acyloínová kondenzácia je chemická reakcia esterov karboxylových kyselín a sodíka, ktorá prebieha pri vysokej teplote v prostredí rozpúšťadiel s vysokou teplotou varu (napr. toluén). Jej produktom sú acyloíny (α-hydroxyketóny; RCH(OH)COR). 

Reakcia je výťažnejšia v prípade použitia esterov dikarboxylových kyselín - produktom sú cyklické acyloíny. Ďalšie zvýšenie výťažnosti prináša použitie chlórtrimetylsilánu na záchyt vznikajúcich sodných solí acyloínu.

Zdroj 
 

Chemické reakcie
Peter Áč

Peter Áč (* 26. marec 1943, Užhorod) je slovenský fotograf, ktorý sa špecializuje na fotografovanie pod vodou. Zúčastnil sa viacerých potápačských expedícií. Je autorom monografií Dunaj rieka života (1977), Tajný život rýb (2003).

Zdroje

Externé odkazy 
 Osobná stránka Petra Áča

Osobnosti z Užhorodu
Slovenskí fotografi
Dessau-Roßlau

Dessau-Roßlau je mesto v strednom Nemecku, v Sasku-Anhaltsku. Leží na riekach Labe a Mulda. Má asi 85 000 obyvateľov (2011).

Osobnosti mesta 
 Leopold I. (* 1676 – † 1747), vládca Anhaltska-Dessau, pruský vojvodca a reformátor armády 
 Moses Mendelssohn (* 1729 – † 1786), nemecko-židovský filozof
 Walter Gropius  (* 1883 – † 1969), architekt a zakladateľ Bauhausu
 Kurt Weill (* 1900 – † 1950), nemecký hudobný skladateľ

Parnerské mestá 
 Argenteuil, Francúzsko
 Gliwice, Poľsko
 Ibbenbüren, Nemecko
 Klagenfurt am Wörthersee, Rakúsko
 Ludwigshafen am Rhein, Nemecko
 Nemenčinė, Litva
 Roudnice nad Labem, Česko

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Mestá v Sasku-Anhaltsku
Ázijská kriketová rada

Ázijská kriketová rada, skr. ACC, je ázijská športová konfederácia, ktorá združuje kriketové zväzy ázijských štátov. Vznikla v roku 1983 a sídli v Kuala Lumpur, v Malajzii. Založilo ju 6 členov: Bangladéš, India, Malajzia, Pakistan, Singapur a Srí Lanka. Momentálne (2012) združuje 25 národných kriketových zväzov a na jej čele stojí Bangladéžan Mustafa Kamal. ACC je členom Medzinárodnej kriketovej rady (ICC) a tiež OCA.

Členstvo v ACC 
Členské štáty ACC sú rozdelené do 3 kategórií: plní (full), pridružení (associate) a partnerskí (affiliate) členovia. Niektoré ázijské štáty ako Filipíny, Indonézia, Japonsko a Kórejská republika nie sú v ACC, ale sú členmi EAP. Japonsko ale bolo členom ACC do roku 1996.

Členské federácie 

Dočasnými členmi ACC do roku 1996 boli aj Fidži, Japonsko a Papua-Nová Guinea.

Podujatia

Národné tímy 
 Ázijský pohár
 ACC Trophy Elite
 ACC Trophy Challenge
 Ázijské hry
 Ázijský pohár do 19 rokov
 Ázijský pohár do 16 rokov
 ACC Challenge do 19 rokov
 ACC Challenge do 16 rokov
 Afro-ázijský pohár
Twenty20 kriket
 Ázijský pohár v T20 krikete

Referencie

Pozri aj 
 Medzinárodná kriketová rada

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ACC 
 ACC na stránke Medzinárodnej kriketovej rady 

Kriket
Medzinárodné kriketové organizácie
Organizácie založené v 1983
Africká kriketová asociácia

Africká kriketová asociácia, skr. ACA, je africká športová konfederácia, ktorá združuje kriketové zväzy afrických štátov. Vznikla v roku 1997. Momentálne (2012) združuje 23 národných kriketových zväzov a na jej  čele stojí Juhoafričan Cassim Suliman. ACA je členom Medzinárodnej kriketovej rady (ICC) a tiež ANOCA.

Členstvo v ACA 
Členské štáty ACA sú rozdelené do 3 kategórií: plní (full), pridružení (associate) a partnerskí (affiliate) členovia. Najmladšími členmi ACA sa v roku 2010 stali Maurícius a Seychelly.

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Svetová kriketová liga – Afrika
 Africký pohár žien
 Majstrovstvá Afriky do 19 rokov
Twenty20 kriket
 Svetová kriketová liga – Afrika v T20 krikete
 Africký pohár v T20 krikete žien

Referencie

Pozri aj 
 Medzinárodná kriketová rada

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ACA 
 ACA na stránke Medzinárodnej kriketovej rady 

Kriket
Medzinárodné kriketové organizácie
Organizácie založené v 1997
Americká kriketová asociácia

Americká kriketová asociácia, skr. ACA alebo ICC Americas, je americká športová konfederácia, ktorá združuje kriketové zväzy amerických štátov. Svoje sídlo má v Colorado Springs, v Spojených štátoch. Momentálne (2012) združuje 21 národných kriketových zväzov. ACA je členom Medzinárodnej kriketovej rady (ICC) a tiež PASO.

Členstvo v ACA 
Členské štáty ACA sú rozdelené do 3 kategórií: plní (full), pridružení (associate) a partnerskí (affiliate) členovia. Najmladšími členmi ACA sa stali Ekvádor, Kolumbia a Venezuela.

Členské federácie 

Pozn: Západnú Indiu tvorí zoskupenie štátov: Barbados, Guyana, Jamajka, Trinidad a Tobago, Leewarské ostrovy a Windwardské ostrovy.

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Ameriky
 Majstrovstvá Ameriky do 19 rokov
 Majstrovstvá Ameriky v T20 krikete
Regionálne
 Majstrovstvá Strednej Ameriky
 Majstrovstvá Južnej Ameriky

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 ACA na stránke Medzinárodnej kriketovej rady 

Kriket
Medzinárodné kriketové organizácie
ICC East Asia-Pacific

ICC East Asia-Pacific, skr. EAP, je oceánska športová konfederácia, ktorá združuje kriketové zväzy oceánskych a niektorých ázijských štátov. Vznikla v roku 1996 a sídli v Melbourne, v Austrálii. Momentálne (2012) združuje 12 národných kriketových zväzov a na jej  čele stojí Austrálčan Andrew Faichney. EAP je členom Medzinárodnej kriketovej rady (ICC), ako aj ONOC a OSFO.

Členstvo v EAP 
Členské štáty EAP sú rozdelené do 3 kategórií: plní (full), pridružení (associate) a partnerskí (affiliate) členovia. Japonsko, Fidži a Papua-Nová Guinea boli do roku 1996 členmi Ázijskej kriketovej rady.

Členské federácie

Podujatia

Národné tímy 
 Východoázijsko-pacifický pohár
 Pacifické hry
 Východoázijsko-pacifické majstrovstvá do 19 rokov
Twenty20 kriket
 Východoázijsko-pacifický pohár v T20 krikete

Referencie

Pozri aj 
 Medzinárodná kriketová rada

Externé odkazy 
 EAP na stránke Medzinárodnej kriketovej rady 

Kriket
Medzinárodné kriketové organizácie
Organizácie založené v 1996
Chalmová

Chalmová je miestna časť Bystričian, obce vzdialenej 19 km južne od okresného mesta Prievidza.

Nachádza sa centrálnej časti Hornonitrianskej kotliny na úpätí Drieňového vrchu v najjužnejšej časti Nitrických vrchov. Okrajom miestnej časti preteká rieka Nitra a severne od centra sa nachádza termálne kúpalisko. 

Prvá písomná zmienka pochádza až z roku 1321, no osídlenie lokality dokazuje románsky kostol svätej Anny, postavený v 12. storočí, ktorý bol upravený v 16. storočí a rozšírený v roku 1730. Patrí medzi kostoly, ktoré boli ako prvé zasvätené tejto patrónke. V roku 1924 obec pričlenená k obci Bystričany.

V Chalmovej sa nachádza aj pôvodne renesančný kaštieľ s dvoma nárožnými vežami z 1. pol. 17. storočia. V 19. storočí bol rozšírený a upravený. V súčasnosti slúži ako Reedukačný domov pre mládež (výchovný ústav pre mladistvých), vo vlastníctve ministerstva školstva.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 www.bystricany.sk

Bystričany
Miestne časti na Slovensku
Putikov vŕšok

Putikov vŕšok je vyhasnutá bazaltová sopka ležiaca asi 0,5 km východne od obce Tekovská Breznica v okrese Žarnovica na Strednom Slovensku. Troskový kužeľ dosahuje nadmorskú výšku 477 m n. m. predstavuje úplne poslednú aktívnu sopečná činnosť na území Slovenska. Spolu s vulkanitmi pohoria Harghita v Rumunsku najmladších prejavov sopečnej aktivity v Karpatsko-Panónskej oblasti.

Oblasť Putikovho vŕška je prírodnou pamiatkou a je chránená 5. stupňom ochrany. Prvé podrobnejšie výskumy geológie Putikovho vŕška uskutočnil v 50. rokoch F. Fiala.

Geologicky je sopka viazaná na najmladší alkalicko-bazaltový vulkanizmus, ktorý sa v Západných Karpatoch začal v období po skončení hlavnej neogénnej sopečnej aktivity a trval od vrchného miocénu až do štvrtohôr. Z hľadiska regionálneho členenia patrí medzi alkalické-bazaltové sopky stredoslovenského vulkanického poľa. Z hľadiska horninového zloženia ju tvoria hlavne alkalické olivinické bazalty až nefelinické bazanity.

Zvyšky vyhasnutej sopky buduje hlavne troskový kužeľ tvorený pyroklastickými sedimentami a lávové prúdy rôznej dĺžky. Troskový kužeľ je tvorený troskovo-lapilovým tufom, aglutinátmi a vulkanickými bombami. Lávové prúdy sú najtenšie v centrálnej časti vulkánu a hrubnú smerom do doliny Hrona, kde dosahujú až 15 m. Najdlhší zaznamenaný lávový prúd tiekol smerom na sever a dosahoval dĺžku okolo 3,2 km. V oblasti medzi Novou Baňou a Brehmi tento prúd prenikol do koryta rieky Hron a na čas ho prehradil. Práve datovanie sedimentov Hrona pomocou rôznych metód a najmä použitie opticky stimulovanej luminiscencie umožnilo určiť vek sopky ako vrchný pleistocén asi 102 000 ± 11 000 rokov.

Inými metódami boli získané aj ďalšie stratigrafické a geochronologické informácie o veku sopky. Výskum stratigrafie hornín v podloží lávového prúdu, ktorý prekryl sedimenty štrkových akumulácií Hrona bol zistený vek mladší ris, teda 0,2 až 0,13 milióna rokov. Metódou Ar/K rádiometrického datovania bol zistený vek 0,53±0,16 milióna rokov.

Referencie

Externé odkazy 
 Bazaltové vulkanity v oblasti štiavn. stratovulkánu, tabuľa Banskoštiavnického geoparku Paradajs

Sopky Slovenska
Vyhasnuté sopky
Prírodné pamiatky v Banskobystrickom kraji
Chránené územia v okrese Žarnovica
Štiavnické vrchy
Geologické lokality na Slovensku
Kirgizi

Do 20. rokov 20. storočia sa termín Kirgizi (a varianty) používal buď ako súhrnné označenie pre Kirgizov v dnešnom ponímaní plus Kazachov, alebo ako označenie len pre Kazachov.

Kirgizi (zastarano Kirgizovia, zriedkavo (bohemizmus) Kyrgyzi, Kyrgyzovia; do 20. rokov 20. storočia Karakirgizi/Karakirgizovia; slovenský kodifikovaný je len [v jednotnom čísle] tvar "Kirgiz") je turkický národ žijúci najmä v Kirgizsku a sekundárne v Rusku, Číne, Uzbekistane, Tadžikistane a Afganistane. 

Ich jazykom je kirgizština, v 20. storočí sa často používala aj ruština. Do začiatku 20. storočia Kirgizi používali ako literárny jazyk tatárčinu alebo kazaštinu (v severnom Kirgizsku) resp. tatárčinu a uzbečtinu (v južnom Kirgizsku).

Ich náboženstvom je sunnitský islam s mnohými predislamskými šamanisticko-animistickými tradíciami. 

Kultúrne a jazykovo sú veľmi blízki Kazachom a v menšej miere Karakalpakom. Podľa niektorých názorov sú dokonca Kirgizi podskupinou Kazachov. 

Kirgizi do začiatku 20. storočia žili v rodovej organizácii spoločnosti, boli pastiermi a miestami poľnohospodármi.

Etnogenéza Kirgizov pravdepodobne spočívala v miešaní mongolských, východoturkických a kypčackoturkických predkov; vplyv Jenisejských Kirgizov na ich etnogenézu bol pravdepodobne buď slabý alebo žiaden.

Zdroje 
 Wixman, R.: The Peoples of the USSR: An Ethnographic Handbook, str. 107, 108

Externé odkazy 
 Kirgizové (článok je o Kirgizoch a Kazachoch

Turkické národy
Kirgizsko
Okolo mesiaca

Okolo Mesiaca  (1870, Autour de la Lune) je dobrodružný román francúzskeho spisovateľa Julesa Verna z jeho cyklu Podivuhodné cesty (Les Voyages extraordinaires). Kniha bezprostredne naväzuje na román Cesta na Mesiac (1865, De la terre à la Lune). Ďalšie pokračovanie napísal autor v roku 1889 pod názvom Všetko naopak (Sans dessus dessous). V slovenčine bola kniha vydaná v rokoch 1971 a 1981 spolu s knihou Cesta na Mesiac v dvojzväzku Cesta na Mesiac.

Obsah románu 
 
Román rozpráva o ceste troch cestujúcich menom Barbicane, Nicol a Michel Ardan na Mesiac. Traja cestovatelia sú uzavretí v strele, ktorá ich v románe Cesta na Mesiac vystrelila smerom k Mesiacu. Autor opisuje ich cestu k Mesiacu, ktorá sa neskončí ako by mala. Pri lete sa totiž len tesne minú s malým meteorom, ktorý pozmení dráhu ich letu. Dôsledkom toho strela minie Mesiac a stáva sa jeho obežnicou. Autor z cestovateľmi prežíva stav beztiaže, opisuje pozorovanie povrchu Mesiaca a sleduje dojmy cestujúcich. Strela celkom obletí Mesiac a nakoniec šťastne spadne späť na zem, do Tichého oceánu.

Iné projekty

Zdroje 

Knihy z 1870
Knihy Julesa Verna
Sfilmované knihy
Glen Johnson

Glen Johnson (* 23. august 1984, Londýn, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista hrajúci na pozícii pravého obrancu. Prešiel mnohými klubmi, hral za West Ham United, Millwall, Chelsea a Portsmouth. V súčasnosti (2012) hrá za Liverpool FC.

Iné projekty

Zdroj 

Anglickí futbalisti
Hráči West Ham United FC
Hráči Millwall F.C.
Hráči Chelsea FC
Hráči Portsmouth FC
Hráči Liverpool FC
Osobnosti z Londýna
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2012/2013

Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2012/2013 sa aj v tejto sezóne hral bez účasti slovenského tímu. Turnaja sa zúčastnilo 19 klubov z 19 krajín.

1. kolo

Skupina A (Miercurea Ciuc,Rumunsko) 
 hralo sa od 28. - 30. septembra 2012.

Zúčastnené tímy

Výsledky

Tabuľka 

 Baskent Yildizlari Ankara bol diskvalifikovaný z dôvodu neregulérnych prestupov.

 Najlepší brankár: Dave Marlin (Vitez Belgrade)
 Najlepší obranca: Szabolcs Papp (HSC Csikszereda)
 Najlepší útočník: Ervin Moldovan (HSC Csikszereda)
 Najužitočnejší hráč: Daniel Tranca (HSC Csikszereda)

2.kolo 
 od 19. - 21. októbra 2012.

Skupina B (Landshut,Nemecko)

Zúčastnené tímy

Výsledky

Tabuľka

Skupina C (Vaasa,Fínsko)

Zúčastnené tímy

Výsledky

Tabuľka

3.kolo 
 od 23. - 25. novembra 2012.

Skupina D (Bolzano,Taliansko)

Zúčastnené tímy

Výsledky

Tabuľka

Skupina E (Stavanger,Nórsko)

Zúčastnené tímy

Výsledky

Tabuľka

Superfinále 
 od 11. - 13. januára 2013.

Skupina F (Doneck,Ukrajina)

Zúčastnené tímy

Výsledky

Tabuľka

Najlepší hráči podľa direktoriátu 
 najlepší brankár : Ján Laco (Donbass Donetsk)
 najlepší obranca : Clay Wilson (Donbass Donetsk)
 najlepší útočník : Julien Desrosiers (Rouen Dragons)

NAJ hráči Superfinále

Zdroj 
 
 

Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji
Ľadový hokej v 2012
Ľadový hokej v 2013
Pandión

Pandión alebo Pandíón (Pandión, ) môže byť v gréckej mytológii:
 syn tráckeho kráľa Finea, pozri Pandión (syn Finea)
 syn egyptského kráľa Aigypta, pozri Pandión (syn Aigypta)
 syn aténskeho kráľa Erichthonia, pozri Pandión I.
 syn aténskeho kráľa Kekrópa II., pozri Pandión II.
 olympijský víťaz v roku 296 pred Kr., pozri Pandión z Tesálie

Pandion môže byť aj:
 internetový komunikátor, pozri Pandion (internetový komunikátor)
 latinský názov rodu vtákov kršiak