joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Trabant (automobil)

Trabant je jedna zo značiek automobilov vyrábaných v minulosti automobilkou Sachsenring v saskom meste Zwickau. V 80. rokoch sa stal mimoriadne populárnym aj v niekdajšom Česko-Slovensku. Okrem NDR bol zvlášť rozšírený aj v Maďarsku. Odhaduje sa, že spolu sa ich vyrobilo 3,2 miliónov kusov. Auto malo neekologický, vzduchom chladený dvojtaktný dvojvalcový motor s objemom 600 cm3. Ako palivo slúžila zmes benzínu a oleja M2T. Keďže nemalo ukazovateľ stavu paliva, bola pridaná mierka (palička), ktorá po zasunutí do nádrže ukázala hladinu paliva. Priemerná spotreba bola asi 6 litrov/100 km. 

Prvým typom bol Trabant 600 s oblými tvarmi karosérie a jeho nástupcom bol hranatejší Trabant 601 s hrdým názvom Limousine alebo Combi. Prevodovka bola 4 stupňová s radiacou pákou pod palubnou doskou. Karoséria bola dvojdverová plus zadné dvere vo verzii Combi, mala oceľový skelet s prilepenými plátmi plastu, vďaka čomu si získal ironickú prezývku PVC jaguár alebo BMV (Bakelitové Motorové Vozidlo). Bol určený pre 4 osoby. Vyrábal sa aj vo verzii pre invalidov - tzv. Hycomat, ktorá mala ovládanie spojky na radiacej páke, ako aj vo verziách pre armádu a políciu, ako otvorené terénne vozidlo s plátennou strechou. Pred ukončením výroby sa vyrábal aj so štvortaktným motorom Volkswagen a s nádržou na benzín nie v motorovom priestore, ale v zadnej časti vozidla. Tiež elektroinštalácia bola v 80. rokoch zmenená zo 6 V na 12 V.
Jeho nevýhodou bolo teplovzdušné kúrenie s výmenníkom tepla na výfukovom potrubí, ktoré bolo účinné len so spusteným motorom, kedy vrtuľa na chladenie motora časť vzduchu hnala do kabíny.

Iné projekty 

Automobily podľa značky
Peter Dubovský (futbalista)

Peter Dubovský (*  7. máj 1972, Bratislava – † 23. jún 2000, Ko Samui, Thajsko) bol  slovenský futbalový útočník, jedna z najvýznamnejších postáv tohto športu na Slovensku. Zahynul tragicky na dovolenke v Thajsku.

Klubový futbal 
S futbalom začal v klube FK Vinohrady Bratislava, v roku 1989 prestúpil do Slovana Bratislava. V roku 1992 získal so Slovanom titul a stal sa kráľom strelcov s 27 gólmi, v nasledujúcej sezóne prvenstvo zopakoval. Zaznamenal 24 gólov. Následne ho vyhlásili za najlepšieho slovenského futbalistu. V belasom drese odohral 93 zápasov, strelil 59 gólov. V roku 1993 s ním podpísal kontrakt jeden z najlepších svetových klubov Real Madrid, kde hrával do roku 1995, potom prestúpil do Realu Oviedo.

 FK Vinohrady Bratislava
 Slovan Bratislava (1989-1993 / 59 gólov)
 Real Madrid (1993 - 1995 / 2 góly)
 Real Oviedo (1995 - 2000 / 18 gólov)

Reprezentácia 
V česko-slovenskej reprezentácii debutoval v roku 1991 ako deväťnásťročný, v 14 zápasoch strelil 9 gólov. Za Slovensko odohral 33 zápasov a vsietil 12 gólov a bol jeho prirodzeným lídrom.
Pamätný je jeho hetrik zo súboja proti Rumunsku v novembri 1993 v Košiciach (5:2). 

 Prvý zápas: 13.11.1991 Španielsko - Česko-Slovensko 2:1 (Sevilla)
 Posledný zápas: 31.5.2000 Rusko - Slovensko 1:1 (Moskva)
 ČSFR reprezentácia - 14 zápasov, 6 gólov
 SR reprezentácia - 33 zápasov, 12 gólov

Dosiahnuté úspechy 
 Majster Španielska: 1995 
 Španielsky superpohár: 1993
 Futbalista roka (Slovensko): 1993 
 1993, 1992 kráľ strelcov federálnej ligy
 1992 majster federálnej ligy (Slovan Bratislava)
 1991-1993 nominácia v Jedenástke ligy časopisu Gól
 2. v ankete Futbalista desaťročia na Slovensku

Referencie

Pozri aj 
 Cena Petra Dubovského

Narodenia v 1972
Úmrtia v 2000
Slovenskí futbalisti
Hráči ŠK Slovan Bratislava
Hráči Real Madrid CF
Osobnosti z Bratislavy
Hráči FK Vinohrady Bratislava
Silvia Hroncová

Mgr. Silvia Hroncová (* 22. júl 1964, Bratislava) je slovenská divadelná teoretička.

Absolvovala Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave, odbor Estetika - divadelná veda. 

Od 2. júna 2006 do 27. augusta 2009 bola generálnou riaditeľkou Slovenského národného divadla v Bratislave.

Od augusta 2013 je riaditeľkou Opery Národního divadla a Státní opery v Prahe.

Referencie 

Slovenskí divadelní vedci 
Riaditelia divadiel na Slovensku 
Riaditelia divadiel v Česku
Osobnosti z Bratislavy
Kormorán modrooký

Kormorán modrooký (, predtým Phalacrocorax atriceps) je výrazne sfarbený, čierno-biely kormorán s modrým očným krúžkom. Žije výlučne na južnej pologuli. Najčastejšie sa vyskytuje na skalnatom pobreží ostrovov. Je veľmi spoločenský a v zime vytvára početné kŕdle, ktoré lovia na otvorenom mori. V lete spravidla loví samotársky. Kormorán modrooký vytvára niekoľko poddruhov, ktoré sa od seba mierne líšia sfarbením.

Súhrnné informácie 
 dĺžka: 68-76 cm
 hmotnosť: 2,5-3,5 kg
 operenie: pohlavia sú si podobné
 výskyt: cirkumpolárne okolo pobrežia Antarktídy, juh Južnej Ameriky, Falklandy
 migrácia: 4iastočne sťahovavý
 status: bežný
 biotopy výskytu: pobrežia, otvorené more a oceán

Iné projekty 

Kormoránovité
Michaëlla Krajiceková

Michaëlla Krajiceková (* 9. január 1989, Delft, Holandsko) je holandská tenistka, po otcovi českého pôvodu. Je mladšou sestrou niekdajšieho wimbledonského víťaza Richarda Krajiceka (majú spoločného spomínaného otca). Jej prezývka je Kleine Kraai - Malá Kraai. V súčasnosti žije v meste Almere.

Tenisová kariéra 
V roku 2004 sa stala juniorskou svetovou jednotkou. V máji 2005 dosiahla finále vo štvorhre na turnaji WTA (Estoril) spolu so Slovenkou Henrietou Nagyovou. O mesiac neskôr obdržala ako mimoriadny talent až tri divoké karty na Wimbledon. Rozhodla sa hrať v ženskej dvojhre a zmiešanej štvorhre so svojím bratom. Žiaľ, týždeň pred začiatkom sa zranila a odhlásila sa.

2005
9. októbra 2005 vyhrala v uzbeckom Taškente svoj prvý titul na okruhu WTA, keď vo finále zdolala domácu  Akgul Amanduradovovú.

2006
V úvode roku 2006 sa úspešne predstavila na Hopmanovom pohári v austrálskom Perthe, keď sa spolu s Petrom Wesselsom z kvalifikácie prebojovali až do finále, v ktorom po veľmi tuhom boji podľahli favorizovanému  americkému páru, ktoré tvorili Taylor Dent a Lindsay Davenportová. Michaella si svojím tenisovým prejavom získala v Austrálii mnoho fanúšikov.
Na tomto turnaji vyhrala 3 z jej 5 zápasov v dvojhre, porazila Lisu Raymondovú, Giselu Dulkovú a Annu-Lenu Groenefeldovú, prehrala so Samathou Stosurovou a Šuaj Pengovou. V zmiešanej štvorhre zaznamenala bilanciu 3-2 (pomohla poraziť páry Reid/Stosurová, Peng/Sunová, Groenefeldová/Kiefer prehrala s Raymondová/Dent, Dulková/Gaudio). 

Skvelú formu potvrdila na turnaji v tasmánskom Hobarte, kde získala svoj druhý titul, vo finále zmietla Ivetu Benešovú 6:2 6:1

Na Australian Open 2006 dosiahla tretie kolo (jej najväčší úspech na grandslame) V prvom kole zdolala Portoričanku Kristinu Brandiovú, v druhom mladú Indku Saniu Mirzovú. Žiaľ, v treťom kole vzdala s Amélie Mauresmovou za stavu 2:6 kvôli úpalu.

Tretí titul získala 24. júna 2006 na domácej tráve (Hertogenbosch), keď vo finále zdolala mierne favorizovanú Rusku Dinaru Safinovú s prehľadom 6:3 6:4.

Vo Wimbledone 2006 vypadla s Austrálčankou Samanthou Stosurovou po prehre 5:7 3:6 už v prvom kole.

Finálové účasti na turnajoch WTA (12)

Dvojhra - výhry (3)

Štvorhra - výhry (3)

Štvorhra - prehry (6)

Výsledky na grandslamoch (dvojhra)

Iné projekty

Externé odkazy  

fanúšikovská stránka súrodencov Krajicekových

Holandskí tenisti
Súrodenci v tenise
Tenisti českého pôvodu
Holandské osobnosti českého pôvodu
Osobnosti z Delftu
Tiraspol

Tiraspol (, , ) je mesto v juhovýchodnom Moldavsku na rieke Dnester. Tiraspol je hlavným mestom Podnesterskej moldavskej republiky, ktorá však doteraz nebola žiadnym štátom uznaná. Sídlo tu má aj prezident tejto samozvanej republiky Igor Smirnov, rovnako ako aj vláda tohto poloprezidentského nikým neuznaného štátu. V roku 2005 žilo v Tiraspole 158 000 obyvateľov.

História 
Tiraspol bol založený roku 1792 Alexandrom Suvorovom. Názov pochádza z gréckych slov Tyras (staroveký názov pre rieku Dnester) a polismesto. V rokoch 19291940 bolo do Tiraspolu prenesené hlavné mesto Moldavskej ASSR, autonómneho celku v rámci Ukrajinskej SSR, sídliaceho od svojho vzniku roku 1924 v Balte. V roku 1940 obsadil Besarábiu Sovietsky zväz, ale od augusta 1941 do apríla 1944 bola opäť okupovaná fašistickým Rumunskom. Potom sa mesto stalo natrvalo súčasťou Moldavskej SSR až do roku 1990, kedy tu bola vyhlásená neuznaná nezávislosť Podnesterska. 

Tvár mesta, ktoré je tvorené predovšetkým blokmi panelových sídlisk a reprezentatívnymi budovami v sovietskom štýle, sa od dôb ZSSR takmer nezmenila. Mesto leží na dôležitej cestnej a železničnej spojnici Odesa-Kišiňov. Kvôli problémom s príslušníkmi tamojšej colnej správy a neústretovosťou podnesterských úradov bola však v marci 2007 osobná železničná doprava zastavená a niektoré autobusové spoje boli presmerované cez mesto Căușeni, aby sa vyhli podnesterskému územiu.

Po rusko-gruzínskom konflikte roku 2008 uzavrel Tiraspol, hlavné mesto neuznaného štátu, partnerstvo s mestami Suchumi a Cchinvali, sídlami ďalších medzinárodne neuznávaných štátov podporovaných Ruskom.

Židia a antisemitizmus 
Tiraspol mal význačnú židovskú komunitu (29 % v roku 1926), ktorá sa mnohokrát stala predmetom antisemitských útokov. Tie sa znovu objavili v roku 2001 a 2004, kedy bolo zničených 70 náhrobkov na židovskom cintoríne (miestne úrady sa odmietli podieľať na náprave škôd) a tiež pokus o podpálenie miestnej synagógy.

Partnerské mestá 
  Bălţi, Moldavsko

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 Tiraspol
 Tiraspol Times
 Pridnestrovie.net: Tiraspol

Mestá v Moldavsku
Mestá v Podnestersku
Moldavčina

Moldavčina (po moldavsky Limba moldovenească, Лимба молдовеняскэ) je označenie pre úradný jazyk Moldavska a Podnesterska. Ide však skôr o jedno z nárečí rumunčiny, ktoré bolo z politických dôvodov vyhlásené za samostatný jazyk. 

Lingvisti sa zhodujú v tom, že spisovná moldavčina je v podstate totožná so spisovnou rumunčinou. Hovorová reč z veľkej časti zodpovedá moldavskému dialektu, ktorý sa používa na východe Rumunska v oblasti, ktorá pôvodne patrila pod historické územie Moldávie.

Odštiepenie moldavčiny od rumunčiny býva považované za ukážkový príklad tzv. jazykového separatizmu. Pojem „moldavčina“ sa vzťahuje na niektoré štátne okruhy, zatiaľ čo na všetkých ostatných úrovniach sa používa označenie „rumunčina“. Pred druhou svetovou vojnou patrila vtedajšia Besarábia Rumunsku a reč, ktorá sa na danom území používala, bola považovaná za moldavský dialekt rumunčiny. V roku 1940 v súlade s Ribbentrop-Molotovovým paktom územie anektoval Sovietsky zväz. Úradný jazyk bol premenovaný na moldavčinu, aby sa tak pretrhli všetky zväzky s Rumunskom, bývalým „kapitalistickým utláčateľom“, a aby sa ospravedlnila anexia. Latinka bola podľa ruského vzoru nahradená cyrilikou. Obyvateľstvo bolo zároveň počas sovietskej nadvlády nútené učiť sa ruštinu, znalosť ktorej bola nevyhnutnou podmienkou kariérneho a spoločenského postupu.

V roku 1989 bola moldavčina vyhlásená za oficiálny jazyk Moldavska a bol opätovne zavedený rumunský variant latinky. Cyrilika sa však aj napriek tomu ďalej často používa, v Podnestersku sa moldavčina písaná cyrilikou naďalej úradným jazykom. Ústava z roku 1991 vyhlásila moldavčinu za úradný jazyk.

V roku 2003 bol vydaný rumunsko-moldavský slovník, čo malo vytvoriť dojem, že sa v týchto krajinách rozpráva rozličnými jazykmi. Krok bol kritizovaný v oboch štátoch. V roku 2006 sa užívatelia rumunskej Wikipédie rozhodli naďalej rozvíjať už len verziu v latinke.

Iné projekty 

 
Moldavsko
Románske jazyky
Jazyky v Moldavsku
Jazyky v Sovietskom zväze
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu

Medzinárodný trestný tribunál pre stíhanie osôb zodpovedných za závažné porušenia medzinárodného humanitárneho práva spáchané na území bývalej Juhoslávie od roku 1991, bežne označovaný len ako  Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (MTTJ) (po anglicky International Criminal Tribunal for Former Yugoslavia, ICTY; po francúzsky  Tribunal Pénal International pour l'ex-Yougoslavie, TPIY) bol zriadený na základe rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č.827 z roku 1993, ako reakcia na závažné porušenia medzinárodného humanitárneho práva na území bývalej Juhoslávie od roku 1991 a s tým súvisiace ohrozenie medzinárodného mieru a bezpečnosti. Sídlo MTTJ sa nachádza v holandskom Haagu.

Zloženie 
MTTJ sa skladá zo senátov pozostávajúcich zo 16 stálych sudcov a 13 ad litem sudcov, ktorí sú volení Valným zhromaždením OSN na obdobie 4 rokov (stáli sudcovia s možnosťou opätovného znovuzvolenia).

Pôsobnosť 
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu mal právomoc trestne stíhať osoby, ktoré sa dopustili vážneho porušenia medzinárodného humanitárneho práva na území bývalej Juhoslávie od roku 1991. Týmito trestnými činmi sú:

 závažné porušenia Ženevských dohovorov z roku 1949,
 vojnové zločiny
 spáchanie genocídy,
 zločiny proti ľudskosti.

MTTJ vykonáva jurisdikciu len nad fyzickými osobami (nie organizáciami, politickými stranami, právnickými osobami a pod.).

Jurisdikcia MTTJ vo vzťahu k národným súdom je konkurujúca. MTTJ je však národným súdom nadradený a v ktoromkoľvek štádiu konania ich môže požiadať, aby bola vec podrobená jeho právomoci.

Konanie 

Vyšetrovanie sa začína na podnet prokurátora ex officio alebo na jeho podnet na základe informácií od jednotlivcov, vlád, medzinárodných organizácií alebo mimovládnych organizácií. V konaní sa uplatňujú základné zásady súdneho konania ako ne bis in idem, prezumpcia neviny, zásada spravodlivého a rýchleho konania, plne sa rešpektujú práva obvineného, chránia svedkovia a obete, poskytuje sa možnosť využitia advokátov ex officio. Počas konania sa obvinený nachádza vo väzbe. Najprísnejší trest, ktorý môže byť uložený obvinenému je trest odňatia slobody na doživotie. Tresty sa vykonávajú v niektorom zo štátov, ktorý s OSN podpísal dohodu o prijatí osôb odsúdených MTTJ.

Svoju činnosť MTTJ ukončil v roku 2017.

Externý odkaz 
 Oficiálna stránka MTTJ

Medzinárodné súdne inštitúcie
Medzinárodné trestné právo
OSN
Skrutka

Skrutka (hovorovo šrauba alebo šraub, nespisovne šróbka alebo šrób) je strojová súčiastka, ktorá je súčasťou rozoberateľných spojov, na princípe spoluzaberajúceho vonkajšieho (skrutka) a vnútorného závitu (matica). Otáčaním závitu dochádza k posúvaniu skrutky, príp. k posúvaniu telesa v závite.

História 
Skrutku vynašli pred vyše 2000 rokmi, ale iba necelých 500 rokov sa využíva na upevňovanie.

Ako prvý opísal skrutku grécky učenec Archimedes zo Syrakúz (cca 287 – 212 pred Kr.). Archimedova skrutka bola obrovská špirála uzatvorená v drevenom valci. Používali ju pri zavlažovaní polí a na premiestňovanie vody z nižšej hladiny na vyššiu.

Archimedes pravdepodobne skrutku nevynašiel, ale iba opísal predmet, ktorý už existoval. Azda ju vynašli staroegyptskí technici na zavlažovanie polí pri brehoch Nílu. Archimedovu skrutku používali v staroveku na prečerpávanie vody do väčšej výšky. Nikomu však nenapadlo využiť skrutku na upevňovanie. Stredovekí stolári a tesári využívali na zmontovanie nábytku a drevených konštrukcií budov drevené kolíky alebo kovové kliny.

V 16. storočí sa začali vyrábať klince so závitom, ktoré lepšie držali. To už bol iba krôčik k vzniku skrutky. Skrutky sa začali všeobecne používať na upevňovanie až na konci 18. storočia, keď prišli na metódu, ako ich lacno vyrábať.

Princíp 

Sila otáčajúca skrutkou je menšia ako sila, ktorá posúva skrutku. Závit je vlastne zatočená naklonená rovina, sila posuvu po naklonenej rovine (pri skrutkách je posuv po závite pri otáčaní) je menšia ako sila potrebná na zdvihnutie telesa bez naklonenej roviny (pri skrutke posuv celej skrutky).
Sila F1 potrebná k otáčaniu skrutky:

kde F2 je sila, ktorá posúva skrutku, d je výška 1 závitu, r je polomer skrutky.

V technickej praxi patrí skrutka medzi základný spojovací materiál, či už samostatne, spolu s maticou alebo ako závrtná skrutka.

Delenie skrutiek

Podľa druhu závitu 
 metrický (vrcholový uhol 60°) označenie M
 metrický jemný
 Whitworthov (vrcholový uhol 55°) W
 rúrkový G
 oblý závit Rd
 Edisonov závit E
 lichobežníkový rovnoramenné Tr
 lichobežníkový nerovnoramenné S*rúrkové

Podľa smeru závitu 
 pravotočivé
 ľavotočivé (označené zárezmi na hlave)

Podľa hlavy skrutky 
 bez hlavy – nastavovacia skrutka, tzv. „červík“
 s hlavou

Podľa typu hlavy skrutky 

 nezapustené
 so šesťhrannou hlavou
 so štvorhrannou hlavou
 s valcovou hlavou
 so šošovkovitou hlavou
 s polguľatou hlavou
 zapustené
 s plochou hlavou
 so šošovkovitou hlavou
 s polguľatou hlavou
a iné.

Podľa typu pohonu (drážky) 

 s plochou drážkou
 s vnútorným šesťhranom – tzv. inbus
 Pozidriv
 Phillips - tzv. krížový
 Torx (vnútorná hexalobulárna drážka) a Torx Plus
a iné.

Externé odkazy 
 Skrutka – vynález

Skrutkové spoje
Spojovacie súčiastky a materiály
Bachelor

Bachelor je v súčasnosti neaktívna sopka, nachádzajúca sa v štáte Oregon v USA. Erupcie stratovulkánu, tvoreného bazaltovými a andezitovými lávami nemali dlhé trvanie - sopka začala svoju činnosť približne pred 15 000 rokmi a posledná erupcia sa odohrala pred približne 8 000 rokmi. V súčasnosti nejaví žiadne známky aktivity, vulkanológovia ju považujú za úplne vyhasnutú.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Bachelor na Global Volcanism Program 

Sopky Oregonu
Stratovulkány
Dvojtisícovky v USA
Zemepisný pól

Zemepisný pól alebo geografický pól je jeden z dvoch pevných bodov na povrchu otáčajúcej sa planéty, v uhlovej vzdialenosti 90 stupňov od rovníka prechádzajúci osou rotácie telesa. V kartografii sa používa na určenie počiatku súradnicovej sústavy. Nemal by sa zamieňať s magnetickým pólom.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 

Kartografia
Erich Arendt

Erich Arendt (* 15. apríl 1903, Neuruppin, Nemecko – † 25. september 1984, Wilhelmshorst) bol nemecký básnik a literárny prekladateľ.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Über Arendts Gedicht Nach den Prozessen 
 Erich-Arendt-Archiv
 Ausführliche Werkbiographie 

Nemeckí básnici
Ernst Moritz Arndt

Ernst Moritz Arndt (* 26. december 1769, Groß-Schoritz, Nemecko – † 29. január 1860, Bonn) bol nemecký publicista a básnik.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ernst-Moritz-Arndt-Gesellschaft
 Ernst Moritz Arndt-Museum 
 Digitalizované dielo 
 Ernst Moritz Arndts auf Životopis
 Ernst Moritz Arndt auf Dielo

Nemeckí básnici
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Richard Martin West

Richard Martin West (* 1941) je dánsky astronóm pracujúci v European Southern Observatory (ESO).

Externé odkazy 

 Eso.org: stránka Richarda Westa (anglicky)

Narodenia v 1941
Dánski astronómovia
Objavitelia planétok
Objavitelia asteroidov
Objavitelia komét
Teplička (prítok Váhu)

Teplička je vodný tok na strednom Považí. Je to ľavostranný prítok Váhu s dĺžkou .

Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v priestore medzi vrchmi Vápeč () a Homôľka (), v nadmorskej výške cca  

Spočiatku tečie juhozápadným smerom cez obec Dolná Poruba, na území ktorej priberá viaceré krátke prítoky z oboch strán. Následne sa stáča na západ, preteká niekoľkými osadami a po pribratí ďalších krátkych prítokov vstupuje do intravilánu obce Omšenie. Za obcou napája vodnú nádrž Teplička a pokračuje viac severozápadným smerom. Tečie okrajom časti Baračka, kde priberá pravostranný prítok spod Kamenných vrát, viac rozširuje svoje koryto a ďalej preteká Trenčianskymi Teplicami. Priberá ľavostranný prítok, tečúci časťou Červené Kopanice a vstupuje do Trenčianskej kotliny. Preteká obcou Trenčianska Teplá, za ňou sa stáča na západ a vzápätí na juh, tečie súbežne s Vážskym kanálom okolo Opatovej. Spoločne s korytom kanála sa oblúkom stáča opäť na západ a preteká intravilánom mesta Trenčín. Z ľavej strany ústi do Tepličky potok Kubrica a v blízkosti sídliska Sihoť I, a pod vodnou nádržou, sa vlieva do Vážskeho kanála, ktorý sa po  spája s hlavným korytom Váhu.

Rieky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v okrese Trenčín
Jakubianka

Jakubianka je riečka na severe východného Slovenska, pravostranný prítok Popradu s dĺžkou .

Pramení v Levočských vrchoch, v podcelku Levočská vysočina, pod Ihlou .
Na hornom toku priberá z oboch strán viaceré krátke prítoky a tečie prevažne severovýchodným smerom. Neskôr priberá sprava Vyšný Toráč a ďalej tečie na sever. Zľava priberá Šípkovú, potom sprava Toráč a opúšťa územie Levočských vrchov. Vstupuje do Jakubianskej brázdy v Spišsko-šarišskom medzihorí. Preteká okrajom obce Jakubany, kde zľava priberá významnejší prítok spod Javorinky (). Na krátkom úseku tečie severozápadným smerom a následne opätovne na sever. Preteká cez obec Nová Ľubovňa, na území ktorej priberá svoj najvýznamnejší prítok, ľavostranný Kolačkovský potok. Vzápätí vstupuje do Ľubovnianskej kotliny, preteká územím mesta Stará Ľubovňa, kde sa pôvodne na zhruba  úseku vetvila na dve ramená, ale v súčasnosti tečie v zregulovanom koryte. Do Popradu ústi severne od centra mesta.

Iné projekty 

Rieky na Slovensku
Povodie Popradu
Vodné toky v okrese Stará Ľubovňa
Širočina

Širočina je vodný tok na západnom Slovensku, ľavostranný prítok Žitavy dlhý . Je to typicky nížinný typ vodného toku.

Pramení na rozhraní Pohronského Inovca a Podunajskej pahorkatiny, severne od osady Čierna Dolina, v nadmorskej výške okolo  

Tečie na juh cez obce Prílepy a Čierne Kľačany, zľava priberá významný prítok Bočovka a následne napája vodnú nádrž Veľké Vozokany. Potom preteká rovnomennou obcou a okrajom susedných Malých Vozokán. Za obcou mení smer toku na juhozápad, priberá ľavostranný Rohožnický potok (), preteká okrajom obce Červený Hrádok a cez Nevidzany, kde zľava priberá Podegerský potok. Pokračuje okolo obce Tajná, opäť zľava priberá Tajniansky potok a ďalej tečie západným smerom. Obteká Vráble zo severu a medzi mestom a mestskou časťou Horný Ohaj sa vlieva do Žitavy.

Rieky na Slovensku
Povodie Žitavy
Vodné toky v okrese Zlaté Moravce
Vodné toky v okrese Nitra
Sliačske travertíny

Sliačske travertíny je územie na dolnom Liptove, ktoré vyniká množstvom minerálnych prameňov. Na pomerne malej rozlohe je 117 minerálnych prameňov, čo je 12,6% z celkove zaregistrovaných prameňov Slovenska (1981).

Teplica - sírna voda v nadmorskej výške  je aj s okolím s výmerom 14,5 hektára chráneným prírodným výtvorom. Samotný prameň sa odborne nazýva mofetový pramen. Voda prameňa má stálu teplotu 16°C, a preto ani počas zimy potok opúšťajúci prameň nezamŕza. Prameň „Čertovica“ je najvýdatnejší z prameňov. Vyviera zo severnej strany travertínovej kopy vo výške . Pramenisko vytvára plochu s rozmermi 300 X 200 metrov so sedimentáciou travertínov v podobe kopy. Voda z prameňa má v lete teplotu asi 20°C a výdatnosť 81,1 l/min. Obsah CO2 je 1850 mg/liter.  

Na juh a juhozápad od prameňa je zostatok masívneho výtvoru mŕtvych travertínových terás, kde sa táto hornina ťažila. Dnes je to chránené územie. Je to lokalita Kotlisko a Skálie, miesta nálezov po dávnych obyvateľoch prehistorických sídlisk. K chránenej oblasti patrí hneď pod prameňom sa rozkladajúci rovinný močiar s typickým slatinným rastlinstvom a živočíšstvom. Je to hojná šašina hrdzavá, fialka močiarna, vachta trojlistá - po sliačansky horká trojka a iné. Na travertínovej kope nad prameňom sú zastúpené vápnomilné druhy rastlín.

Druhý, železitý minerálny prameň - Medokýš je v nadmorskej výške . Nachádza sa asi  na juhozápad od Stredného Sliača v Zúbrej. Vyviera z paleogénnych flyšových bridlíc na lúke. V lete je priemerná teplota vody asi 10°C, prameň má výdatnosť 4,3l/min s obsahom 1540 mg CO2 na liter vody. Prameň je pomerne dosť mineralizovaný, svojou povahou sa radí medzi zemité kyselky.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Sliačske travertíny, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Ružomberok
Liptovské Sliače
Chránené územia Národného parku Nízke Tatry
Bošáčka

Bošáčka je vodný tok na strednom Považí, v okrese Nové Mesto nad Váhom. Je to pravostranný prítok Váhu s dĺžkou 21,5 km, z toho 17 km na území Slovenska.

Pramení v Česku, pod hlavným hrebeňom Lopeníckej hornatiny (v podcelku Bielych Karpát), v nadmorskej výške okolo 510 m n. m. Jej český názov je Březová.

Tečie cez rovnomennú obec Březová, na území ktorej priberá ľavostranný Hrubár, južným smerom, napája malú vodnú nádrž a oblúkom sa stáča na juhovýchod. Na naše územie vstupuje pri osade Šiance. Preteká kopaničiarskou oblasťou obce Nová Bošáca a na jej území priberá zľava Predpolomský potok. Prítoky z pravej strany sú iba kratšie. Ďalej preteká cez Bošácke bradlá, koryto Bošáčky sa viac rozširuje a vstupuje na územie obcí Zemianske Podhradie a následne Bošáca, ktoré ležia už v Považskom podolí, podcelku Trenčianska kotlina. Pod obcou vytvára koryto riečky tri výraznejšie ostré zákruty, napája malú vodnú nádrž a preteká okrajom obce Trenčianske Bohuslavice. Na pravom brehu obteká masív Tureckého vrchu (346,3 m n. m.), prudko sa stáča k juhozápadu a priberá svoj najvýznamnejší prítok, ľavostrannú Chocholnicu. Na krátkom úseku tečie súbežne s Biskupickým kanálom, ktorý vzápätí podteká a vlieva sa do Váhu, juhovýchodne od Trenčianskych Bohuslavíc. Tento potok je zlatonosný.

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v okrese Nové Mesto nad Váhom
Drevenica (potok)

Drevenica je vodný tok na západnom Slovensku, pravostranný prítok Žitavy s dĺžkou .

Pramení v pohorí Tribeč, na južnom úpätí Veľkého Tribča (), v nadmorskej výške okolo 

Preteká juhojuhozápadným smerom cez Zlatnianske predhorie, z pravej strany priberá svoj prvý prítok, stáča sa na juh a vstupuje do Kostolianskej kotliny. Tečie okolo rekreačnej osady Jedliny a stáča sa na juhovýchod, priberá prítoky, najprv pravostranný z Balážovej doliny a následne ľavostranný z Babovej doliny. Preteká cez obec Kostoľany pod Tribečom a za obcou už vstupuje do Podunajskej pahorkatiny, podcelku Žitavská pahorkatina. Tečie intravilánom obce Ladice a stáča sa viac na juh. V nadmorskej výške  priberá ľavostranný prítok, preteká cez Neverice a vzápätí priberá sprava Jelenský potok. Ďalej mení smer toku na juhovýchod, preteká obcou Beladice a opätovne tečie južným smerom. Priberá Čakýň zľava, potom Bocegaj sprava () a obteká Malé Chrašťany. Na dolnom toku preteká vyrovnaným korytom, podteká technickú pamiatku - kamenný most, ďalej napája rybník a juhozápadne od obce Nová Ves nad Žitavou sa vlieva do Žitavy.

Rieky na Slovensku
Povodie Žitavy
Vodné toky v okrese Zlaté Moravce
Vodné toky v okrese Nitra
Klanečnica

Klanečnica je vodný tok na strednom Považí, pravostranný prítok Váhu s dĺžkou  (z toho  na Slovensku).

Pramení v Bielych Karpatoch, na území Česka, pod názvom Klanečnice. Prameň leží v nadmorskej výške cca , na úpätí vrchu Lesná (), západne od moravskej obce Strání.

Na krátkom úseku tečie na sever, napája Stráňavskú vodnú nádrž a oblúkom sa postupne stáča na juhovýchod, preteká obcou Strání a pri jej osade Květná priberá sprava Svinársky potok. Na územie Slovenska vstupuje pri osade Šance a ďalej preteká kopaničiarskou oblasťou obce Moravské Lieskové. Z oboch strán priberá len krátke prítoky a tečie cez osady Plevovec, Bučkovec, Brestové a následne preteká bradlovou oblasťou tzv. Bošáckych bradiel. Vstupuje do Považského podolia, podcelku Trenčianska kotlina, kde preteká obcami Moravské Lieskové a Dolné Srnie, medzi obcami sa koryto riečky výraznejšie horizontálne vlní a za Dolným Srním tečie viac na juhojuhovýchod. Priberá pravostrannú Kamečnicu, svoj najvodnatejší prítok, a vstupuje na územie mesta Nové Mesto nad Váhom. Tu oddeľuje mesto na pravom brehu od miestnej časti Mnešice na ľavom brehu. V poslednom úseku sa mení smer toku na juhovýchod a v blízkosti mesta sa vlieva do Biskupického kanála na pravom brehu Váhu. Zvláštnosťou dolnej časti toku je, že koryto zvykne vysychať. Niekedy býva bez vody aj celé mesiace. Dobre si to možno všimnúť zo železničného mosta a cestného nadjazdu ponad Klanečnicu v Novom Meste nad Váhom. Pritom ešte na strednom úseku Klanečnice, rovnako ako aj na jej prítoku  Kamečnici možno pozorovať stály prietok. 

Klanečnica je jedným z prítokov Váhu na strednom Považí. Na tomto úseku sa Váh vyznačuje perovitou riečnou štruktúrou, pričom pravá strana je výraznejšie vyvinutá ako ľavá strana. Prítoky tu tečú rovnobežne (napr. Drietomica, Chocholnica, Bošáčka a spomenutá Klanečnica).

Iné projekty 

Rieky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v okrese Nové Mesto nad Váhom
Rieka (prítok Dunajca)

Rieka je vodný tok na severe východného Slovenska, v Zamagurí. Je to ľavostranný prítok Dunajca s dĺžkou .

Opis toku 
Pramení a preteká výhradne na území Spišskej Magury. Prameň leží v nadmorskej výške okolo , pod hlavným hrebeňom podcelku Repisko, pod kótou 

Na svojom hornom toku tečie viac-menej na severozápad, priberá niekoľko kratších prítokov z oboch strán, najdlhším je ľavostranný prítok spod Smrečín (). Potom preteká cez obec Reľov, kde sprava priberá Ščerbovú, pokračuje cez miestnu časť Hágy a pri osade Keheľ priberá ľavostranný Jezerský potok. Rieka rozširuje svoje koryto, tečie cez Spišské Hanušovce a mení smer toku na sever, popri osade Potok, v blízkosti ktorej priberá z pravej strany Zálesie (). Následne preteká cez Matiašovce a až k Spišskej Starej Vsi sa koryto výraznejšie horizontálne vlní. Na dolnom toku tečie cez mestečko Spišská Stará Ves a severne od neho ústi do Dunajca.

Iné projekty 

Rieky na Slovensku
Povodie Dunajca
Vodné toky v Spišskej Magure
Vodné toky v okrese Kežmarok
El Misti

El Misti je symetrický stratovulkán, jeden z najznámejších v Peru, zložený v prevažnej miere z andezitových láv a pyroklastík. Na úpätí sa nachádza mesto Arequipa, sopka je jeho symbolom. Väčšina budov v meste je postavená z bieleho kameňa sillar, čo je vlastne prekryštalizovaný tuf, pochádzajúci však paradoxne z vulkanických uloženín erupcií nedaľekej sopky Nevado Chachani. Posledná doložená erupcia je z roku 1784, ale neoficiálne zdroje uvádzajú aj roky 1826, 1831 a 1870.

V jednom z troch kráterov Misti bola pozorovaná fumarolická aktivita, čo je dôkazom, že sopka nie je vyhasnutá. V blízkosti krátera sa pri archeologických vykopávkach v  roku 1998 našli mumfikované telá Inkov, spolu s artefaktami.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán El Misti na Global Volcanism Program 

Sopky Peru
Stratovulkány
Príslovie

Príslovie je krátky žáner ľudovej slovesnosti, ktorý v skrátenej podobe zachytáva všeobecné ľudské skúsenosti. Na rozdiel od porekadiel majú príslovia nielen obraznú platnosť, ale obsahujú aj istý poučný zámer, majú didaktizujúce poslanie. Špecializovanejšie definície príslovie zachytávajú ako základný a najvšeobecnejší paremiologický útvar, ktorý zhustenou formou vyjadruje istú ľudovú múdrosť alebo skúsenosť. Ich výskumom sa zaoberá paremiológia.  Príslovia majú zväčša ľudový pôvod (ktorý teda nie je jasne dohľadateľný). Neľudové príslovia sú najmä staršej a literárnej proveniencie, napríklad biblickej (Akou mierou meriaš, takou i tebe odmerajú.) alebo antickej (Pomaly ďalej zájdeš.). Zhromažďovaniu a identifikácii prísloví sa na konci 19. storočia rozsiahlo venoval slovenský jazykovedec a zberateľ ľudovej slovesnosti, Adolf Peter Záturecký.

Druhy prísloví 
Rozlišujeme niekoľko druhov prísloví:

1.  gnómické príslovia – obsahujú určité mravné poučenie vyjadrené neobraznou oznamovacou podobou.
Krása netrvá dlho. Dobré deti sú najväčšia radosť rodičov. Pýcha predchádza pád.
2.  metaforické príslovia – sú založené na metafore, nemožno ich chápať doslovne. 
Kto seje vietor, žne búrku. Jablko nepadá ďaleko od stromu. Bez práce nie sú koláče
3.  paralelické príslovia (založené na paralelizme) – sú charakteristické symetrickou dvojčlennosťou, teda v jednej časti sa používa obrazné vyjadrenie a v časti druhej je potom táto obraznosť konkretizovaná.
Vrana k vrane sadá, rovný rovného si hľadá. Dobrá studňa v suchu vodu dáva, dobrý priateľ v núdzi sa poznáva.
4.  apelatívne príslovia – sú štylizované ako rada, odporúčanie, prípadne až ako rozkaz.
Šuster, drž sa svojho kopyta. Nelej vodu do mora. Čí chlieb ješ, toho pieseň spievaj!
5.  parodizačné príslovia – humorným spôsobom upravujú príslovia, ktoré pôsobia už banálne.
Tak dlho sa chodí s džbánom po vodu, až sa s ním začne chodiť pre pivo. Kto druhému jamu kope, je hrobár.

Referencie

Ďalšia literatúra 
 MELICHERČÍK, Andrej. Adolf Peter Záturecký a slovenské príslovia. In:

Pozri aj 
 frazeologizmus
 porekadlo
 aforizmus

Iné projekty 

Literárne žánre
Arjen Robben

Arjen Robben (* 23. január 1984, Bedum, Holandsko) bol futbalista  a Bayernu Mníchov. 

Robben bol známy vďaka svojej výbornej loptovej technike, zrýchleniu a driblovacím schopnostiam. V sezóne 2000/2001 bol vyhlásený za hráča roka v klube FC Groningen a v sezóne 2002/2003 za talent roka v PSV Eindhoven, obidve v holandskej Eredivisie. V novembri 2004 bol vyhlásený za hráča mesiaca v klube Chelsea FC v anglickej Premier League.22. augusta 2007 podpísal päťročný kontrakt s klubom Real Madrid, prestupová suma bola 36,55 miliónov eur. Ale v Reale pobudol len dve sezóny a kvôli novým kvalitným posilám v Reale sa pre neho v základnej zostave nenašlo miesto a preto sa rozhodol prestúpiť do nemeckého tímu Bayern Mníchov za 22 miliónov eur.

Zúčastnil sa ME 2004 kde v zápase proti Česku prihral na dva góly. Holanďania postúpili do semifinále kde podľahli Portugalsku. Hral aj na MS 2006 kde Holanďania postúpili do osemfinále kde podľahli Portugalsku 1:0. Robben na šampionáte skóroval raz proti Srbsku. Na ME 2008 sa Holanďania prebojovali do štvrťfinále kďe podľahli Rusku. Na MS 2010 sa Holandsko prebojovalo až do finále kde podľahlo Španielsku 1:0 po predĺžení. Robben mal v zápase obrovskú šancu ktorú nepremenil. Na ME 2012 sa Holanďania prebojovali ako favoriti ale na ME prehrali všetky zápasy. Na MS 2014 Robben strelil štyri góly a Holandsko skončilo na treťom mieste. Na ME 2016 Holandsko nepostúpilo.

15 júla 2021, Robben oznámil koniec svojej profesionálnej futbalovej kariéry.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil hráča na National-Football-Teams.com 
 Profil hráča na soccerbase.com 
 Profil hráča

Holandskí futbalisti
Hráči Bayern München
Hráči Real Madrid CF
Hráči Chelsea FC
Hráči PSV Eindhoven
Hráči FA Premier League
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2004
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2008
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Jiřina Šedinová

Jiřina Šedinová (* 21. apríl 1946, Praha, Česko) je hebraistka a popredná česká prekladateľka modernej izraelskej literatúry. Je docentkou hebraistiky na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.

Preklady (výber)
 Amos Oz – Černá skříňka (Mladá fronta, 1993)
 Amos Oz – Mír, láska a kompromis (Mladá fronta, 1997, spolu s Milanom Macháčkom)
 Písek a hvězdy. Výbor moderní hebrejské poezie (Mladá fronta, 1997)
 Jehuda Amichai – Svícen v poušti (Baronet, 1998)
 Amos Oz – Fima (Mladá fronta, 1998)
 Amos Oz – Panter ve sklepě (Mladá fronta, 1999)
 Aharon Appelfeld – Sebeklam (Academia, 2000)

Odkazy 
 Všetky preklady Jiřiny Šedinovej

Českí prekladatelia
FC VSS Košice

FC VSS Košice bol slovenský futbalový klub z Košíc.

Športové úspechy 
 Slovenská liga (1939-1944, 1993-2015)
 Víťaz (2): 1997, 1998
 Druhé miesto (3): 1995, 1996, 2000

 Slovenský pohár  (1961-súčasnosť)
 Víťaz (5): 1973, 1980, 1993, 2009, 2014
 Finalista (2): 1998, 2000

 Slovenský superpohár  (1993-2015) 
 Víťaz (1): 1997
 Finalista (2): 1998, 2009, 2014

 Česko-slovenská liga (1945-1993)
 Druhé miesto (1): 1971

 Česko-slovenský pohár (1961-1993)
 Víťaz (1): 1993
 Finalista (3): 1964, 1973, 1980

Košice v Európe

Slávni hráči 
Slovensko

Srbsko
  Nemanja Matić
  Marko Milinković
Ukrajina
  Ruslan Ľubarskij

Tréneri 
Aktualizované 20. júl 2015
  Jozef Vengloš (1969–73)
  Jozef Jankech (1973–75, 1991)
  Štefan Jačiansky (1975–76)
  Alexander Felszeghy (1976–77)
  Jozef Karel (1980–1981)
  Vladimír Hrivnák (1982)
  František Skyva (1983)
  Michal Baránek (1984)
  Andrej Ištók (1985)
  Jozef Móder (1992)
  Ján Zachar (1993, 1994, 1999)
  Stanislav Seman (1994)
  Jozef Obert (1994)
  Dušan Radolský (1995-96)
  Ján Kozák st. (1996–97, 1998-99, 2005-09 )
  Karol Pecze (1997 – 1998)
  Ladislav Molnár (1999 - 2000)
  Jozef Valovič (2000 - 2001)
  Erik Bogdanovský(2001 - 2002)
  Jaroslav Gürtler (2002)
  Andrej Daňko (2002 - 2003)
  Bohumil Andrejko (2003)
  Goran Milojević (2009 - 2010)
  Žarko Đurović (2010)
  Štefan Tarkovič (2010 - 2011)
  Ladislav Šimčo (2011 - 2012)
  Ján Kozák st. (2012 - 2013)
  Jaroslav Galko (2013)
   Radek Látal (2013 - 29. novembra 2014)
 Marek Fabuľa

Zostava v roku 2015 

 

  
Legenda: B – Brankár, O – Obranca, Z – Záložník, Ú – Útočník
Tréneri
  Marek Fabuľa – hlavný tréner
  Peter Šinglár – asistent
  Michal Hurtuk – tréner brankárov
  Roman Šimko – technický vedúci

Najviac strelených gólov za Košice 
Aktualizované – 3. máj 2014

Rezervný tím 

MFK Košice B alebo Mestský futbalový klub Košice B bol slovenský futbalový klub z Košíc. Tento rezervný tím novozaloženého klubu čerpajúceho z tradície košického futbalu účinkoval v 1. futbalovej lige.

Športové úspechy 
3. slovenská futbalová liga 2011 – 12
2. slovenská futbalová liga 2014 – 15

Káder v roku 2013 
Stav k 28. júnu 2013
Brankári
 1  Matúš Ružinský    

Obrancovia
 3   Sergej Pilipčuk 
 14   František Pavuk
 34   Peter Veselovský  

Záložníci
 20   René Sučák 
 26   Filip Fejerčák 
 36   Filip Kis
 29   František Vancák

Útočníci
 30   Róbert Jano
 31   Mojmír Trebuňák 

Hráčske pohyby vsak môžu nastať medzi A-tímom a dorastom 

Tréneri
  Jozef Móder – hlavný tréner
  Jiří Neček – asistent trénera
  Marek Fabuľa – asistent trénera
  Milan Hufnágel – vedúci mužstva

Referencie 

 
Košice, MFK
Futbalové kluby založené v 1952
JHVH

JHVH alebo jhvh (staršie resp. cudzojazyčné prepisy JHWH alebo IHWH; hebr. יהוה) je vlastné meno Boha Abraháma, Izáka a Jákoba, tak, ako je zapísané v hebrejskej Biblii. Toto slovo sa niekedy všeobecne označuje aj ako tetragramatón alebo tetragram. Sporný je pôvodný význam slova JHVH a vzhľadom na to, že tento zápis neobsahuje samohlásky, je sporná aj správna výslovnosť slova a počet jeho slabík. V súčasnosti prevažujú čítania Jahve, Jehova alebo Jahvo, ale možností je viac. V slovenských prekladoch Starého zákona je použitý výraz Hospodin.

Význam slova 
Slovo JHVH je zložené z hlások י (jod) ה (he) ו (vav) a  ה (he). Je to vlastné meno Boha izraelského národa. Jeho presný význam nie je známy. Podľa niektorých interpretácií ide o tvar 3. osoby imperfekta slovesa ha vah (הוה, stať sa, byť) v kauzatívnom kmeni, znamená teda „pôsobí, že sa stane“. V prekladoch Biblie sa však používajú aj pomenovania ako napr. "Hospodin", "Zvrchovaný Pán", "Stvoriteľ", "Otec", "Všemohúci", "Najvyšší" "Pán zástupov" a iné. Ale osobnosť a vlastnosti Boha sú obsiahnuté práve v Jeho vlastnom mene, teda »pôsobí, aby sa stalo to, čo si predsavzal«. (pozri Žalm 83,18)

Správna výslovnosť  
JHVH je skupina štyroch spoluhlások, medzi ktoré sa mali pri čítaní vkladať samohlásky. Samohláskové značky boli zavedené až neskôr (asi v prvej polovici prvého tisícročia po Kr.) a tak hebrejská časť Biblie tieto značky neobsahuje. Kvôli tradícii nevyslovovať Božie meno, sa výslovnosť mena časom pozabudla a dnes nie je možné s istotou tvrdiť, aká je pôvodná výslovnosť. Väčšina znalcov Biblie sa prikláňa k výslovnosti "Jahve" alebo "Jahvo"; časté je aj čítanie "Jehova".

Podľa Jewish Encyclopedia sa tetragramatón objavuje v Tanachu 6823-krát. Vo vedeckých edíciách hebrejskej Biblie (Biblia Hebraica, Biblia Hebraica Stutgartensia) sa nachádza 6828-krát. V judaizme sa v určitom období vytvorila predstava (kedy a ako sa vytvorila nie je celkom známe), že je nesprávne vyslovovať Božie meno a tetragramatón bol považovaný za nevysloviteľné Božie meno, preto ho nemožno prečítať ani vysloviť nahlas. Pri čítaní Písma a pri modlitbe sa nahrádza slovom Adonaj (hebr. אדני), ktoré sa najčastejšie prekladá ako Pán. Mimo náboženského kontextu veriaci Židia nevyslovujú ani slovo Adonaj, pretože to považujú za porušenie jedného z prikázaní Desatora - nebrať meno Božie nadarmo. Tetragramatón preto čítajú a vyslovujú ako Ha-Šem (השם), čo v preklade znamená To Meno. Niektorí spájajú slovo Adonaj a Ha-Šem do zloženiny Adošem. Z rovnakého dôvodu veriaci Židia úmyselné vyslovujú a píšu slovo Elohim (hebr. אלהים), ktoré znamená Boh, ako Elokim (אלוקים).

Referencie

Ďalšia literatúra 
 JUHÁS, Peter. K etymológii Božieho mena JHWH. In:

Pozri aj 
 Tetragramatón

Iné projekty

Externé odkazy 
 Překlad Božího jména JHVH (podrobnejšie o problémoch s čítaním JHVH)

Boh
Judaizmus
Box Car Racer

Box Car Racer bola hudobná skupina, ktorá pôsobila v roku 2002 ako vedľajší projekt Toma DeLonga z Blink 182. To že sa rozhodol pre tento projekt ktorý viacerí označovali ako "dospelý Blink" ho ako keby donútilo zlé obdobie, ktoré v tom čase prežíval. I keď to bral ako jednorazovú záležitosť jeho kolega z Blink 182 Mark Hoppus to bral ako podraz a cítil sa podvedený. Tom ale priznal že nikdy nechcel tím podviesť Marka.

Zloženie kapely 
Tom si prizval k sebe aj kolegu z Blink 182 Travisa Barkera, lebo Tomovi sa nechcelo platiť štúdiového bubeníka. Sprievodnú gitaru mu obstaral kamarát David Kennedy v tom čase hrajúci v kapele Over My Dead Body. Basovú gitaru si Tom nahral na album sám ale v klipoch a na koncertoch sa na poste basáka objavil Anthony Celestino.

Členovia skupiny 
Tom DeLonge – spev, gitara, basová gitara
Travis Barker – bicie, klavír
David Kennedy – gitara
Anthony Celestino – basová gitara (iba na videách a koncertoch)
Mark Hoppus – basová gitara, (iba na poslednom koncerte)

Diskografia 
 2002 – Box Car Racer
 blink-182.cz – Česká a Slovenská stránka o Blink-182, Angels And Airwaves, Plus44 a Box Car Racer

Hudobné skupiny USA
Artrológia

Artrológia alebo syndezmológia (gr. arthron - kĺb, desmos - puzdro, väzovo) je pododbor anatómie, ktorý sa zaoberá kĺbmi, väzmi a ďalšími typmi spojení kostí.

Anatómia
Leontios II.

Leontios (* † 705), pôvodom z Isaurie, bol byzantský cisár, ktorý vládol v rokoch 695 – 698. Jeho vláda je významná predovšetkým preto, že počas nej ovládli Arabi Kartágo, čo prakticky spečatilo osud byzantských severoafrických držav.
  
Leontios, ktorý sa osvedčil ako vojvodca počas vlády Konštantína IV. Pogonata a jeho syna Justiniána II., zastával pred svojim vyhlásením za cisára celý rad vysokých úradnych funkcií a roku 695 ho vymenovali za stratéga themy Hellas. V tejto funkcii sa postavil na čelo revolty proti nepopulárnemu Justiniánovmu režimu, oslabenému porážkou vo vojne s kalifom Abdulmalikom (bitka pri Sebastopole roku 693).

Revolta, organizovaná s podporou strany modrých a konštantínopolského patriarchu Kallinika, skončila úspešne a jej výsledkom bolo Justiniánovo zohavenie a poslanie do exilu. To, že cisára nepopravili, súviselo s dlhou vládou herakleiovskej dynastie v Byzancii a s ňou spojeným rešpektom, ktorý si u obyvateľstva získala. Leontiovi sa však neskôr jeho „zhovievavosť“ pomstila.

Najväčším problémom, ktorému ríša v tom čase čelila, bol nový nápor arabskej expanzie, predovšetkým v severnej Afrike. Abdulmalikove oddiely tu postupne obsadili väčšinu byzantských držav vrátane Kartága, a aj keď Leontios získal pomocou loďstva kartáginsky prístav prechodne naspäť, jeho jednotky neboli natoľko silné, aby dokázali svoje pozície udržať. Kartágo sa tak dostalo roku 697 definitívne do rúk Arabov.

Porážka v Afrike viedla k pádu Leontiovho režimu. Pri návrate z ťaženia vojaci revoltovali, vyhlásili za cisára vojvodcu Tiberia Apsimara a po krátkej občianskej vojne Leontia zvrhli. Leontios potom strávil sedem rokov v kláštore, než bol na rozkaz Justinána II., ktorý sa znova zmocnil trónu, roku 705 popravený.

Iné projekty

Externé odkazy 
Leontiova biografia (po anglicky)

Byzantskí cisári
Byzantskí generáli
Úmrtia v 8. storočí
Kawasaki (Kanagawa)

Kawasaki () je mesto v Japonsku v prefektúre Kanagawa v oblasti Kantó v blízkosti hlavného mesta Tokia. Spolu s Tokiom, Jokohamou a ďalšími mestami tvorí jednu z najväčších aglomerácií na svete. V samotnom meste žije na ploche 144,36km² vyše 1 385 003 obyvateľov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky mesta (anglicky)
 Oficiálne stránky mesta (japonsky)

 
Mestá v Japonsku
Richard Krajicek

Richard Peter Stanislav Krajicek (* 6. december 1971, Rotterdam, Holandsko) je bývalý holandský profesionálny tenista českého pôvodu. Jeho najväčším úspechom bolo víťazstvo vo Wimbledone 1996. Je starším bratom Michaëlly Krajicekovej (majú spoločného otca).

Tenisová kariéra 
Richard, syn českých emigrantov Krajíčkových, začal hrať tenis už ako štvorročný. Vyhral holandské Majstrovstvá do 12 i 14 rokov (obe dvakrát). Medzi profesionálov vstúpil v roku 1989, o dva roky neskôr vyhral prvý titul (Hongkong) a zaznamenal i prvenstvo vo štvorhre (Hilversum).

V roku 1992 dosiahol prvé grandslamové semifinále - na Australian Open, avšak musel zápas vzdať kvôli zraneniu ramena. Ďalší rok sa prebojoval do semifinále French Open, kde prehral s obhajcom titulu Jim Courierom. 

Pred Wimbledonom 1996 sa Krajicek nikdy nedostal ďalej ako do 4. kola, v predošlých dvoch rokoch dokonca vypadol hneď v úvodnom. Bol hráčom s neodškriepiteľným potenciálom, avšak nepatril medzi favoritov na titul. Jasným kandidátom na víťazstvo bol Američan Pete Sampras, ktorý vyhral predošlé tri ročníky.  

Krajicek vo štvrtom kole porazil šampióna z roku 1991 Michaela Sticha a stretol sa v štvrťfinále so spomínaným Samprasom. Šokoval tenisový svet, keď ho zdolal v troch setoch 7:6, 7:6, 6:4, čím sa stal jediným hráčom, ktorý ho porazil vo Wimbledone v rokoch 1993-2000. V semifinále zvíťazil nad Austrálčanom Jasonom Stoltenbergom a vo finále narazil na Američana čiernej pleti MaliVaia Washingtona, s ktorým vyhral s prehľadom 6:3, 6:4 a 6.3, čím sa stal prvým Holanďanom, ktorý získal wimbledonský pohár. Stretnutie vošlo do histórie i prienikom nahej ženy na kurt.

Neskôr sa ukázalo, že Krajicekove víťazstvo nad Samprasom vôbec nebolo náhodné, počas svojej kariéry s ním dosiahol bilanciu 6:4 a je jedným z minima hráčov na svete, ktorí ju majú s touto americkou legendou priaznivú (ďalším je napr. Lleyton Hewitt).

V roku 1998 bol na wimbledonskej tráve znovu v semifinále, kde prehral v maratónskom zápase s bombardérom Goranom Ivaniševičom 3:6, 4:6, 7:5, 7:6, 13:15. Jeho posledným pokusom vyhrať znovu Wimbledon bol rok 2002, keď prehral vo štvrfinále s Belgičanom Xavier Malissem. Kariéru ukončil v roku 2003. Počas nej vyhral 17 turnajov v dvojhre a 3 vo štvorhre. Jeho najvyššou pozíciou v rebríčku ATP bolo 4. miesto, ktoré dosiahol 29. marca 1999.

V roku 1999 sa oženil s modelkou, spisovateľkou a herečkou Daphne Deckersovou, ktorá sa objavila v bondovke Zajtrajšok nikdy nezomiera.

Kontroverzné vyjadrenia 
Na otázku, čo si myslí o ženskom tenise, odvetil, že väčšina tenistiek sú podľa neho tlsté prasce.

Tituly vo dvojhre (17) 

 1991- Hongkong
 1992- Antverpy, Los Angeles
 1993- Los Angeles
 1994- Barcelona, Rosmalen, Sydney Indoor
 1995- Rotterdam, Stuttgart Indoor
 1996- Wimbledon
 1997- Rosmalen, Rotterdam, Tokio
 1998- Petrohrad, Stuttgart Indoor
 1999- Key Biscayne, Londýn

Výsledky na grandslame (dvojhra)

Iné projekty

Externé odkazy
 stránka súrodencov Krajicekových
 oficiály profil ATP

Osobnosti z Rotterdamu
Holandskí tenisti
Víťazi Wimbledonu
Súrodenci v tenise
Holandské osobnosti českého pôvodu
Tenisti českého pôvodu