joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Obchodník s cennými papiermi

Obchodník s cennými papiermi je v širšom zmysle každý, kto obchoduje s cennými papiermi, v užšom zmysle podľa §54 zákona č. 566/2011 o cenných papieroch akciová spoločnosť so sídlom na území Slovenskej republiky, ktorej predmetom  činnosti je poskytovanie jednej alebo viacerých investičných služieb klientom alebo výkon jednej alebo viacerých investičných  činností na základe povolenia na poskytovanie investičných služieb udeleného Národnou bankou Slovenska, pričom:
Investičné služby a investičné činnosti sú: a)prijatie a postúpenie pokynu klienta týkajúceho sa jedného alebo viacerých finančných nástrojov,  b)vykonanie pokynu klienta na jeho účet,  c)obchodovanie na vlastný účet,  d)riadenie portfólia,  e)investičné poradenstvo,  f)upisovanie a umiestňovanie finančných nástrojov na základe pevného záväzku,  g)umiestňovanie finančných nástrojov bez pevného záväzku,  h)organizovanie mnohostranného obchodného systému.  
Klientom obchodníka s cennými papiermi sa ...rozumie fyzická osoba alebo právnická osoba, ktorej obchodník s cennými papiermi poskytuje investičnú službu alebo vedľajšiu službu.

Obchodníci s cennými papiermi sú na Slovensku regulovaní Národnou bankou Slovenska a Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES z 21. apríla 2004 o trhoch s finančnými nástrojmi. Napriek tomu sa na Slovensku objavuje stále viac a viac týchto entít, ktoré ponúkajú služby, ktoré na slovenskom trhu dlho neboli prístupné. Významné spoločnosti domáceho kapitáloveho trhu sú združené pod hlavičkou Asociácie obchodníkov s cennými papiermi.

Referencie 
zákon č. 566/2011 Z.z (v znení zákona č. 129/2010 Z.z.)
https://www.nbs.sk/sk/dohlad-nad-financnym-trhom/dohlad/trh-cennych-papierov/obchodnici-s-cennymi-papiermi-zakladne-informacie

Burzy  
Obchodné právo
Cenné papiere
Basketbal na Arabských hrách

Basketbal bol prvýkrát zaradený do programu Arabských hier v Alexandrii 1953, teda hneď na prvých Arabských hrách. Hralo sa len v mužskej kategórii, podobne ako počas nasledujúcich ôsmich hier. Ženy sa prvýkrát predstavili až v Alžíri 2004. Arabské hry organizuje Arabská olympijská únia (UANOC).

Turnaj mužov

Výsledky

Turnaj žien

Výsledky

Pozri aj 
 Basketbal na Ázijských hrách
 Basketbal na Afrických hrách
 Basketbal na Islamských solidárnych hrách

Externé odkazy 
 Basketbal na Arabských hrách

Zdroj
Ford Excursion

Ford Excursion je luxusné SUV, ktoré v rokoch 2000 až 2005 (2006 v Mexiku) vyrábala americká automobilka Ford Motor Company. Excursion mal platformu pick-upov Ford Super Duty a bol najväčším SUV Fordu a jeho hlavným konkurentom bol menší Chevrolet Suburban. Excursion bol dizajnovaný pre klasifikáciu ako ťažké vozidlo, ako pre komerčné, tak aj pre vidiecke použitie s celkovou hmotnosťou nad . Jeho pozícia v modelovej línii SUV automobilov Fordu bola nahradená v roku 2007 predĺženou verziou modelu Expedition. Posledný Excursion bol vyrobený dňa 30. septembra 2005 v závode v Louisville, hoci posledné Excursiony bol predávané ako modely 2006 pre mexický trh. Výroba bola ukončená pre zameranie na Super Duty pick-upy, ale, podobné SUV ako Excursion je vyrábané v Brazílii, použitím podvozku z pick-upu Super Duty a je predávaný ako Ford F-250 Tropivan v štandardnej a aj predĺženej verzii.

Pohonné ústrojenstvo
Motorové možnosti začínali na benzínovom motore Triton 5,4L V8, pokračovali benzínovým motorom Triton 6,8L V10 a končili s dieselovým motorom International 7,3L V8, ktorý bol populárny v sérii Ford Super Duty (Power Stroke). V modeloch 2003 bol nahradený motor International 7,3L V10 výkonnejším (ale problémovejším) motorom International 6,0L V8.

4-rýchlostná automatická prevodovka bola pôvodne štandardom, ale v roku 2003 bola nahradená za 5-rýchlostnú automatickú prevodovku. Motor Triton 5,4L V8 dosahoval výkon 188 kW/255 koní a krútiaci moment 475 Nm. Motor Triton 6,8L V10 poskytoval výkon 228 kW/310 koní a krútiaci moment 576 Nm. Dieselový Powerstroke motor dosahoval výkon 239 kW/325 koní a krútiaci moment 759 Nm. Zadná náprava sšetkých Excursionov bola Sterling 10.5 axle. modely s pohonom všetkých kolies mali rozvodovku NV273 a prednú nápravu Dana 50.

Ford Excursion používal nasledovné motory:
 5,4 L V8, 255 koní (2000 – 2005)
 6,8 L V10, 310 koní (2000 – 2005)
 7,3 L Diesel V8, 250 koní (2000 – 2003)
 6,0 L Diesel V8, 325 koní (2003 – 2005)

Ročné predaje v USA

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
Fórum majiteľov Fordu Excursion

Excursion
SUV
Automobily s pohonom 4 × 4
Automobily so zadným náhonom
Volejbal na Arabských hrách

Volejbal bol prvýkrát zaradený do programu Arabských hier v Bejrúte 1957, teda na druhých Arabských hrách. Hralo sa len v mužskej kategórii, podobne ako počas nasledujúcich deviatich hier. Ženy sa prvýkrát predstavili až v Bejrúte 1997. Arabské hry organizuje Arabská olympijská únia (UANOC).

Turnaj mužov

Výsledky

Turnaj žien

Výsledky

Pozri aj 
 Volejbal na Ázijských hrách
 Volejbal na Afrických hrách
 Volejbal na Islamských solidárnych hrách

Zdroj

Externé odkazy 
 Volejbal na Arabských hrách  

 
Arabské hry
Arabské hry
Steppenwolf (hudobná skupina)

Steppenwolf je kanadsko-americká rocková skupina, ktorá dosiahla veľký úspech predovšetkým v 60. rokoch. Skupinu založili v roku 1967 v Los Angeles spevák John Kay, gitarista Michael Monarch, basgitarista Rushton Moreve, klávesista Goldy McJohn a bubeník Jerry Edmonton, po zániku torontskej skupiny The Sparrows, ktorú začiatkom 60. rokov rokov založil John Kay.

Skupina predala celosvetovo viac ako 25 miliónov nahrávok, pričom jej najúspešnejšie single sú „Born to Be Wild“, „Magic Carpet Ride“ a „Rock Me“.

Členovia

John Kay – sólový spev, rytmická gitara (1967 – 1972; 1974 – 1977; 1980 – súčasnosť)
Michael Wilk – klávesy (1982 – súčasnosť)
Gary Link – basová gitara (1982 – 1984; 2010 – súčasnosť)
Ron Hurst – bicie (1984 – súčasnosť)
Danny Johnson – sólová gitara, sprievodný spev (1996 – súčasnosť)

Diskografia

Štúdiové albumy
 Steppenwolf (1968) (USA #6, UK #59)
 Steppenwolf the Second (1968) (USA #3)
 At Your Birthday Party (1969)  (USA #7)
 Early Steppenwolf (1969)
 Monster (1969) (USA #17, UK #43)
 Steppenwolf 7 (1970) (USA #19)
 For Ladies Only (1971) (USA #54)
 Slow Flux (1974) (USA #47)
 Hour of the Wolf (1975) (USA #155)
 Skullduggery (1976)
 Paradox (1984)
 Rock & Roll Rebels (1987) (USA #171)
 Rise & Shine (1990)

Referencie

Externé odkazy
Oficiálna webstránka John Kay & Steppenwolf
Oficiálna webstránka Goldy McJohn
Oficiálna webstránka Michael Monarch

Hudobné skupiny z 1967
Hardrockové hudobné skupiny USA
Kanadské hardrockové hudobné skupiny
Štvorice v hudbe
Volejbal na Arabských hrách 2011

Volejbal na Arabských hrách 2011 bol turnaj v rámci multi-športového podujatia, ktorý sa konal v Dauha, v Katare, od 10. do 22. decembra 2011, za účasti 11 mužských a 5 ženských tímov. Bolo to jedenástykrát, čo sa volejbalový turnaj konal v rámci Arabských hier a prvý, v ktorom sa predstavili aj ženy. Všetky zápasy sa hrali v Al Rayyan Sports Club - Indoor Hall, v Dohe.

Nasadenie do skupín 
V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v rebríčku FIVB k Novembru 2011.
<center>
</center>

Muži

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

FINÁLE

Ženy

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Výsledky volejbalu na oficiálnej stránke hier 

Volejbal v 2011
Volejbal na Arabských hrách
Arabské hry 2011
Futbal na Arabských hrách

Futbal bol prvýkrát zaradený do programu Arabských hier v Alexandrii 1953, teda hneď na prvých Arabských hrách. Hralo sa len v mužskej kategórii, podobne ako počas nasledujúcich desiatich hier, pretože futbalový turnaj v Alžíri 2004 bol zrušený. Arabské hry organizuje Arabská olympijská únia (UANOC).

Výsledky

Medailová bilancia krajín

Pozri aj 
 Futbal na Ázijských hrách
 Futbal na Afrických hrách
 Futbal na Islamských solidárnych hrách

Externé odkazy 
 Výsledky futbalu na Arabských hrách  

 
Arabské hry
Arabské hry
Generálny štáb Ozbrojených síl Slovenskej republiky

Generálny štáb Ozbrojených síl Slovenskej  republiky je organizačnou časťou Ministerstva obrany Slovenskej republiky a zabezpečuje velenie Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Generálny štáb Ozbrojených síl Slovenskej  republiky sídli v Bratislave a na čele generálneho štábu je náčelník generálneho štábu, ktorý velí ozbrojeným silám. Náčelníka generálneho štábu vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky na návrh vlády. Je podriadený ministrovi obrany, ktorému zodpovedá za výkon svojej funkcie. Náčelníkom Generálneho štábu Ozbrojených síl Slovenskej republiky je od 7. mája 2018 generál Ing. Daniel Zmeko. Predošlým náčelníkom bol od 6. mája 2014 generál Ing. Milan Maxim.

Na zabezpečenie jednotného velenia ozbrojeným silám v čase vojny a vojnového stavu sa vytvára hlavné miesto velenia ozbrojených síl; vytvára ho generálny štáb po doplnení profesionálnymi vojakmi z veliteľstva pozemných síl, veliteľstva vzdušných síl a veliteľstva síl výcviku a podpory.

Bývalý náčelník GŠ, gen. Ľubomír Bulík zaviedol v roku 2005 tradíciu piatkov po anglicky. Brífingy GŠ sa tak uskutočňujú v jednom z oficiálnych jazykov NATO. „Sme súčasťou Severoatlantickej aliancie, kde partneri medzi sebou oficiálne používajú angličtinu a francúzštinu. Udržiavať si vysokú úroveň znalosti jazyka je preto nevyhnutné,“ vysvetlil jeho nástupca generálmajor Peter Vojtek, ktorý v tradícii bude pokračovať.

Priamo podriadené jednotky a útvary 
Generálnemu štábu je priamo podriadených niekoľko jednotiek a útvarov:
 5. pluk špeciálneho určenia (Žilina)
 Základňa stacionárnych komunikačných a informačných systémov (Trenčín)

Referencie

Pramene 
 Zákon č. 321/2002 Z.z., o ozbrojených silách Slovenskej  republiky
 http://jaspi.justice.gov.sk/jaspiw1/htm_zak/jaspiw_mini_zak_zobraz_clanok1.asp?kotva=k1&skupina=1

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky Generálneho štábu

 
Ozbrojené sily Slovenskej republiky
Ministerstvo obrany Slovenskej republiky
Achali Atonis mghvime

Achali Atonis mghvime alebo Afon Čycti achapy (iné názvy: Jaskyňa Achali Atoni/Afon Čyc/Novyj Afon, Novoafonská jaskyňa; - achali atonis mghvime; abch. Афон Ҿыцтәи аҳаҧы - Afon Čycti achapy;   - Novoafonskaja Peščera) je krasová jaskyňa v Abcházsku v Gruzínsku neďaleko mesta Achali Atoni. Je to jedna z najväčších jaskýň na svete s objemom vnútorného priestoru dosahujúcim približne 1 000 000 m3. Jaskyňa pozostáva z 9 hlavných dutín.

Priepasť na svahu Iverského vrchu bola dávno známa ako Bezodná diera, no preskúmaná bola až v roku 1961 výpravou pozostávajúcou zo 4 jaskyniarov – Zuraba Tintilozova, Arsena Okrojanašviliho, Borisa Gergedava, a Giviho Smyra. 

Sprístupnili ju verejnosti v roku 1975, keď v nej postavili unikátnu podzemnú železnicu. Ročne ju navštívi približne 700 000 ľudí.

Poznámky

Pozri aj 
Železnica v jaskyni Afon Čyc

Externé odkazy 
Internetová stránka jaskyne (po rusky)
Internetová stránka o jaskyni (po anglicky)

Jaskyne v Abcházsku
Stanford R. Ovshinsky

Stanford R. Ovshinsky (* 24. november 1922, Akron, Ohio – † 17. október 2012, Bloomfield Hills, Michigan) bol americký vynálezca, vedec, držiteľ viac ako  400 patentov v priebehu posledných 50 rokov, väčšinou z oblastí energie a informatiky.  Mnoho jeho vynálezov malo mnohoraké uplatnenie. Medzi najvýznamnejšie patria: environmentálne priateľské NiMH akumulátory, ktoré majú široké pužitie v  laptopoch, digitálnych fotoaparátoch, mobilných telefónoch, elektrických autách, hybridných autách. Iné oblasti použitia – tenké flexibilné fotovoltaické panely, ploché obrazovky (LCD), prepisovateľné CD  a DVD disky, vodíkové články,  nie volatilné elektronické pamäte s premenlivou fázou.  Ovshinsky odkryl vedecké pole amorfných materiálov v priebehu jeho výskuov v 40-tych a 50-tych rokoch v oblastiach – neurofyziológia, nervové choroby.   Amorfné kremíkové polovodiče sa stali základom pre mnoho technologických odvetví. Ovshinsky je samouk, bez formálneho vysokoškolského vzdelania. Počas jeho celého života, jeho láska k vede a jeho sociálne presvedčenie boli hlavné motory jeho inovatívnej práce.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 The City Club of Cleveland, September 23,2011.
 OnInnovation, Stan Ovshinsky Visionary of Solar-Hydrogen-Based Economy, The Henry Ford.
 Stanford R. Ovshinsky Alternative Energy and the Americas, April 8, 2008.

Vynálezcovia USA
Osobnosti USA židovského pôvodu
Osobnosti z Akronu (Ohio)
Dingo austrálsky

Dingo austrálsky (iné názvy: pes dingo, dingo; lat. Canis dingo, Canis lupus dingo) je austrálska psovitá šelma, väčšinou chápaná ako poddruh vlka dravého (Canis lupus dingo), niekedy ako samostatný druh Canis dingo.

Pravdepodobne vznikol zo psa domáceho počas posledných 10 000 rokov a je teraz schopný žiť v mnohých prírodných terénoch. Loví raz denne za súmraku. Loví králiky, hlodavce, malé kengury a vtáky. Príležitostne alebo v čase núdze sa živí aj ovocím, časťami rastlín a zdochlinami. Mladé samce bývajú samotárske a potulné. Dospelí dingovia obvykle tvoria ustálené svorky, ale tam, kde je populácia riedka a silno roztrúsená, žijú skôr v pároch. Pária sa v júni až auguste. Šteňatá sa narodia približne za 9 týždňov po spárení. Samici sa môže narodiť až deväť šteniat. Mláďatá sú schované v brlohu pod zemou, z ktorého prvýkrát vylezú po troch týždňoch od narodenia. Po ôsmich týždňoch opúšťajú brloh úplne. Mladých dingov na cestách najprv sprevádzajú dospelí, v troch až šiestich mesiacoch sa úplne osamostatnia.

Pôvod 
Pomocou genetickej analýzy bolo preukázané, že pes dingo sa izolovane vyvíjal v Austrálii počas asi 5 000 rokov a bol do nej pravdepodobne zavlečený pravekými ľuďmi prichádzajúcimi do Austrálie z juhovýchodnej Ázie.

Základné informácie 
 dĺžka: 0,72 – 
 chvost: 21 – 
 hmotnosť: 9 – 
 dĺžka života vo voľnej prírode: 8 – 10 rokov
 dĺžka života v zajatí: až 14 rokov

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Psovité
Zraniteľné druhy
Christian Burns

Christian Anthony Burns alebo Christian Burns (* 18. január, 1974, Liverpool, Spojené kráľovstvo) je britský spevák, syn Tonyho Burnsa.

Kariéra 
Burns bol členom populárnej britskej skupiny BBMak spolu s Markom Barrym a Stephenom McNallym. Skupina predala takmer tri milióny CD celosvetovo a ich pieseň „Back Here“, bola medzi Top 5 najlepších projektov vo Veľkej Británii. V Spojených štátoch sa „Back Here“ umiestnila na prvých miestach v rebríčkoch.

V roku 2003 sa kapela rozpadla a všetci členovia sa dali na sólovú kariéru. Burns neskôr začal spolupracovať s inými umelcami. V roku 2007 spolupracoval s DJ Tiëstom na piesni „In the Dark“, ktorá bola na albume „Elements of Life“. Tiež účinkoval v piesni The Power Of You s DJ Tiëstom, (pod pseudonymom Allure). Táto pieseň bola na kompilácii In Search Of Sunrise 7: Ibiza.

Christian Burns tiež nahral pieseň „Love and Motion“ s Bennym Benassim a „As We Collide“ s americkou speváčkou Jes brieden. Napísal piesne: „Suddenly“, „The Emergency“, „Forget Me“, na album These Hopeful Machines pre BT-ho.

S Richardom Durandom nahral pieseň „Night & Day“ a „This Light Between Us“ a  Neon Hero s Arminom van Buurenom. Tiež spolupracoval s umelcami ako David Guetta, Matt darey, Sebastian Ingrosso, Dirty South.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka
 Fanklub Christiana Burnsa

Anglickí speváci
Osobnosti z Liverpoolu
Majstrovstvá sveta v podhladinovom hokeji

Majstrovstvá sveta v podhladinovom hokeji je najvyššie podujatie národných družstiev v podhladinovom hokeji, ktoré riadi Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Jeho dejiny siahajú do roku 1980, kedy sa v Kanade konal prvý turnaj majstrovstiev sveta, vtedy len v mužskej kategórii. O 4 roky neskôr sa v USA konali už majstrovstvá sveta aj v ženskej kategórii. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Dominujú v nich krajiny Južnej pologule a Západnej Európy.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy v podhladinovom hokeji

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Svetovej konfederácie činností pod vodou 
 Stránka o podhladinovom hokeji vo svete

Zdroje 
 Majstrovstvá sveta na stránke Svetovej konfederácie činností pod vodou 
 Majstrovstvá sveta na stránke underwaterhockey-archive.com (archive.org) 

 Oficiálna stránka MS 2016
Majstrovstvá Európy v podhladinovom hokeji

Majstrovstvá Európy v podhladinovom hokeji je najvyššie európskym podujatie národných družstiev v podhladinovom hokeji, ktoré riadi Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Jeho dejiny siahajú do roku 1985, kedy sa v Spojenom kráľovstve konali prvé majstrovstvá Európy, v mužskej aj ženskej kategórii súčasne. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Dominujú v nich krajiny Západnej Európy.

Muži

Výsledky

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Svetová konfederácia činností pod vodou
 Majstrovstvá sveta v podhladinovom hokeji

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Svetovej konfederácie činností pod vodou

Zdroj 
 Majstrovstvá Európy na stránke Svetovej konfederácie činností pod vodou 
 Stránka o podhladinovom hokeji vo svete 
 Oficiálna stránka ME 2010 archive.org
Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby

Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby je vrcholné medzinárodné podujatie národných družstiev v podhladinovom ragby, ktoré riadi Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Jeho dejiny siahajú do roku 1981, kedy sa v Nemecku konal prvý turnaj majstrovstiev sveta, vtedy len v mužskej kategórii. O 10 rokov neskôr sa v Dánsku konali majstrovstvá sveta už aj so ženským turnajom. Majstrovstvá pebiehajú so 4-ročnou periodicitou. Dominujú v nich krajiny Severnej Európy a kolíska tohoto športuNemecko.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy v podhladinovom ragby

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Svetovej konfederácie činností pod vodou 
 Oficiálna stránka MS 2011 (archive.org) /
 Oficiálna stránka MS 2015

Zdroje 
 Majstrovstvá sveta na stránke Svetovej konfederácie činností pod vodou 
 Majstrovstvá sveta na stránke uv-sport.dk /
Dvojprúdový motor

Dvojprúdový motor (iné názvy: turboventilátorový motor, turbodúchadlový motor, dvojprúdová hnacia jednotka) je typ leteckého motora, ktorý pracuje na podobnom princípe ako prúdový motor, ale na rozdiel od obyčajného prúdového motora kombinuje dva typy motorov: jednak konvenčný turbínový motor a jednak dúchadlo s prstencom podobné vrtuli. Vzduch, vstupujúci do motora, je najprv stlačený dúchadlom. Časť vzduchu potom prúdi do vysokotlakovej časti motora, zvyšok túto časť obteká obtokovým kanálom. Ťah motora je vyvolaný účinkom oboch prúdov plynov.

Charakteristika 
Cez dvojprúdový motor prúdi výrazne viac vzduchu ako cez prúdový motor. Rýchlosť výstupných plynov je preto pri rovnakom výkone nižšia. Dvojprúdové motory sú preto obvykle menej hlučné a majú nižšiu spotrebu. To je aj dôvod, prečo sú dnes takmer všetky dopravné a vojenské lietadlá vybavené týmito motormi. Dvojprúdové motory vojenských lietadiel majú väčšinou malý obtokový pomer a bývajú vybavené prídavným spaľovaním. Dvojprúdové motory sú najúčinnejšie predovšetkým pri rýchlosti od 500 do 1000 km/h, teda pri rýchlosti, v ktorej je prevádzkovaná väčšina komerčných lietadiel. Dvojprúdové motory udržujú efektivitu nad  obyčajnými prúdovými motormi pri nízkych nadzvukových rýchlostiach do približne Mach 1,6, ale tiež môže byť efektívny pri plynulom použití prídavného spaľovania pri rýchlosti Mach 3 a viac.

Dejiny 
Prvé prúdové motory boli veľmi neefektívne čo sa týka spotreby paliva a ich celkový tlakový pomer a teplota vstupných plynov turbíny boli veľmi obmedzené technológiou dostupnou v tom čase. Celkom prvý dvojprúdový  motor v prevádzke bol nemecký Daimler-Benz DB 670 (označený vtedajším ministerstvom Tretej ríše ako 109-007), ktorý mal svoj skúšobný let dňa 1. apríla 1943. V Spojenom kráľovstve bol prúdový motor s axiálnym kompresorom Metropolitan-Vickers F.2 vybavený dúchadlom, čím sa stal prvým britským dvojprúdovým motorom.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Webstránka NASA o dvojprúdovom motore
 Animovaný výklad konštrukcie a činnosti jednoprúdového a dvojprúdového motora

Spaľovacie turbíny
Lietadlové prúdové motory
Majstrovstvá Európy v podhladinovom ragby

Majstrovstvá Európy v podhladinovom ragby je najvyššie európske podujatie národných družstiev v podhladinovom ragby, ktoré riadi Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Jeho dejiny siahajú do roku 1978, kedy sa vo Švédsku konali prvé majstrovstvá Európy, vtedy len v mužskej kategórii. O 11 rokov neskôr sa v Nórsku konali už spoločné majstrovstvá Európy pre mužov i ženy. Majstrovstvá prebiehajú so 4-ročnou periodicitou. Dominujú v nich družstvá krajín Severnej Európy a kolíska tohoto športu, Nemecko.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasť mužských družstiev na ME 
(do 2017)

Ženy

Výsledky

Medailová bilancia družstiev

Účasť ženských družstiev na ME 
(do 2017)

Pozri aj 
 Svetová konfederácia činností pod vodou
 Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Svetovej konfederácie činností pod vodou

Zdroje 
 Majstrovstvá Európy na stránke uv-sport.dk /
 Oficiálna stránka ME 2010 
 ME 2017 na stránke fínskeho portálu podhladinového ragby
Slovinsko na Letných olympijských hrách 2012

Slovinsko na Letných olympijských hrách 2012 bude reprezentovať minimálne 65 športovcov v 15 športoch.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Letných olympijských hier 2012 

Slovinsko na Letných olympijských hrách
Krajiny na Letných olympijských hrách 2012
Cesta I. triedy 43 (Česko)

Cesta I. triedy 43 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v brnianskej mestskej časti Královo Pole a vedie severným smerom v trase E461 cez Sebranice (križuje I/19), Letovice a Svitavy (križuje I/34). Za mestom v časti Lačnov križuje cestu I/35 a E442, kde končí peáž s E461. Cesta pokračuje okrajom obce Třebovice (križuje I/14) cez Lanškroun a Štíty, kde križuje I/11 a pokračuje v jej peáži do Červenej Vody. Odtiaľ vedie cez Králíky a jej miestnu časť Dolní Lipka na štátnu hranicu s Poľskom, kde končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

43
Cesta I. triedy 44 (Česko)

Cesta I. triedy 44 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Mohelnici na križovatke s cestou I/35 a E442. Vedie severným smerom cez Zábřeh a Bludov, kde križuje I/11 a pokračuje v jej peáži cez Šumperk do Petrova nad Desnou, kde sa cesta I/11 odpája. 

Cesta pokračuje horským terénom a Červenohorským sedlom () prekonáva Hrubý Jeseník. Prechádza mestom Jeseník (križuje I/60) a Mikulovice, kde končí na štátnej hranici s Poľskom.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

44
Cesta I. triedy 45 (Česko)

Cesta I. triedy 45 je česká cesta I. triedy, ktorá začína pri obci Horní Loděnice neďaleko Moravského Berouna na križovatke s cestou I/46. Vedie severným smerom cez Dětřichov nad Bystřicí, Bruntál (križuje I/11) a Krnov (križuje I/57), kde končí na štátnej hranici s Poľskom.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

45
Pôstne obdobie

Pôstne obdobie je obdobie keď je v cirkvi pôst. Každá cirkev má vlastné pôstne obdobia.

Rímskokatolícka cirkev 
V rímskokatolíckej cirkvi je obdobie roka liturgicky nazývané pojmom pôstne obdobie umiestnené pred Veľkou nocou a trvá 40 dní – začína sa v Popolcovú stredu a končí sa Piatkom utrpenia Pána. Do pôstnych dní sa v západnom obrade nerátajú nedele. Podľa pôstneho poriadku Rímskokatolíckej cirkvi sú dni prísneho pôstu predovšetkým Popolcová streda a Piatok utrpenia Pána, keď je prikázané zdržiavať sa mäsitých pokrmov a je dovolené iba raz za deň sa dosýta najesť. V rámci rozjímania nad utrpením Krista sa počas neho modlia napríklad krížové cesty počas piatkov.

Byzantský obrad 

V gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi existuje viacero pôstnych období: Veľký pôst, filipovka, petro-pavlovský pôst a uspenský pôst. Veľký pôst časovo približne zodpovedá rímskokatolíckemu pôstnemu obdobiu pred Paschou (začína sa však trocha skôr a nezarátavajú sa doňho soboty a nedele), ale výrazne sa od neho líši pôstnou disciplínou, obsahovo i liturgicky.

Referencie

Pozri aj 
Veľký pôst
Petro-pavlovský pôst
Uspenský pôst
Filipovka
Pôst

Kresťanstvo
Pôst
Cesta I. triedy 46 (Česko)

Cesta I. triedy 46 je česká cesta I. triedy, ktorá začína pri Vyškove na križovatke s diaľnicou D1 (následne križuje I/47). Vedie severným smerom v peáži s E462 cez Drysice, Prostějov a Olomouc (križuje I/35 a I/55), kde peáž s E462 končí. Pokračuje cez Dolany, Šternberk, Horní Loděnice (križuje I/45), Moravský Beroun, Litultovice a Opavu (križuje I/11, I/56 a I/57) na štátnu hranicu s Poľskom pri obci Sudice, kde I/46 končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

46
Cesta I. triedy 47 (Česko)

Cesta I. triedy 47 je česká cesta I. triedy, ktorá začína vo Vyškove (následne križuje I/46) a vedie cez Ivanovice na Hané, Kroměříž (križuje diaľnicu D1) do Hulína, kde začína peáž s cestou I/55 po Přerov. Pokračuje cez Lipník nad Bečvou, odtiaľ v peáži s E442 a I/35 do Hraníc na Moravě. Pokračuje Bělotínom (križuje E442 a I/48) a Fulnekom, kde na križovatke s I/57 končí. 

Niektoré zdroje trasujú cestu I/47 ďalej cez Bílovec a Klimkovice do Ostravy.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

47
Cesta I. triedy 48 (Česko)

Cesta I. triedy 48 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Bělotíne na križovatke s I/47. Prechádza ňou E462 a vedie cez Nový Jičín (križuje I/57), Příbor (križuje I/58), Frýdek-Místek (križuje I/56) a Horní Tošanovice (križuje I/68) do Českého Těšína. Tu križuje cestu I/11 a v peáži s E75 vedie na štátnu hranicu s Poľskom, pred ktorým ešte križuje I/67 a následne končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

48
Cesta I. triedy 49 (Česko)

Cesta I. triedy 49 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Otrokoviciach na križovatke s I/55. Prechádza cez Zlín, Vizovice (križuje I/69), Valašskú Polanku (odtiaľ po Horní Lideč peáž s I/57), Horní Lideč a Střelnú na hranicu so Slovenskom v Lyskom priesmyku, kde nadväzuje slovenská cesta I/49.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku
 Cesta I. triedy 49 (Slovensko)

Zdroj 
 www.rsd.cz

49
Cesta I. triedy 50 (Česko)

Cesta I. triedy 50 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Brne a končí na hraničnom prechode Starý Hrozenkov.

Priebeh 
Dôležitá spojnica Moravy a Slovenska začína na križovatke s cestou I/42 a za mestom prechádza na D1. Od zjazdu pri Holubiciach pokračuje ako E50 cez Slavkov u Brna (križuje I/54), Bučovice, Uherské Hradiště (križuje I/55), Uherský Brod a Starý Hrozenkov na hranicu so Slovenskom, kde nadväzuje cesta I/9 (bývalá I/50).

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku
 Cesta I. triedy 50 (Slovensko)

Zdroj 
 www.rsd.cz

50
Cesta I. triedy 51 (Česko)

Cesta I. triedy 51 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Hodoníne na križovatke s I/55 a končí za mestom na hraničnom moste ponad rieku Morava, kde na ňu nadväzuje cesta I/51.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku
 Cesta I. triedy 51 (Slovensko)

Zdroj 
 www.rsd.cz

51
Cesta I. triedy 70 (Česko)

Cesta I. triedy 70 je česká cesta I. triedy, ktorá začína na križovatke s I/55 pri obci Petrov a končí na hraničnom prechode Skalica–Sudoměřice, kde na ňu nadväzuje cesta II/426.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

70
Cesta I. triedy 52 (Česko)

Cesta I. triedy 52 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Brne a končí na hraničnom prechode s Rakúskom pri Mikulove.

Priebeh 
Dôležitá spojnica Brna a Viedne začína na križovatke s cestou I/42 a následne križuje diaľnicu D1 (E50, E65 a E462), kde získava štatút medzinárodnej cesty E461. Pokračuje cez Modřice, Pohořelice (križuje I/53) a Mikulov (križuje I/40), na hraničný prechod s Rakúskom, kde končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

52
Cesta I. triedy 53 (Česko)

Cesta I. triedy 53 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Znojme na križovatke s cestou I/38 (E59) a vedie cez Lechovice do Pohořelíc, kde končí na križovatke s cestou I/52.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

53
Cesta I. triedy 54 (Česko)

Cesta I. triedy 54 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Slavkove u Brna a končí na hraničnom prechode Moravské Lieskové–Strání.

Priebeh 
Začína na križovatke s I/50 a E50 pri Slavkove u Brna, odkiaľ pokračuje cez Žarošice, Kyjov, Veselí nad Moravou (križuje I/55), Blatnice pod Svatým Antonínkem (križuje I/71).Pred obcou Boršice u Blatnice sa križuje s III\1004 , v obci sa križuje s III\1003 . V Slavkove sa križuje s II\499 a za obcou sa križuje s III\1002 . V Blatničke sa križuje s III\1005 .Pred Stráňami sa križuje s III\1001 a v obci sa  križuje s III/1000. Potom cesta pokračuje  na štátnu hranicu so Slovenskom, kde končí a odkiaľ pokračuje slovenská cesta I/54.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku
 Cesta I. triedy 54 (Slovensko)

Zdroj 
 www.rsd.cz

54
Cesta I. triedy 55 (Česko)

Cesta I. triedy 55 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Olomouci a končí pri Břeclavi na hraničnom prechode do Rakúska.

Priebeh 
Cesta I/55 začína v Olomouci na križovatke s cestou I/35 a I/46 (E442 a E462) a vedie južným smerom cez Přerov (križuje I/47), Hulín (križuje D1), Otrokovice (križuje I/49), Uherské Hradiště (križuje I/50 a E50) a Uherský Ostroh (križuje I/71) do Veselí nad Moravou (križuje I/54). Pokračuje cez Strážnice, Petrov (križuje I/70), Hodonín (križuje I/51), pri Břeclavi križuje diaľnicu D2 (E65), prechádza mestom a smeruje na hraničný prechod do Rakúska, kde I/55 končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

55
Cesta I. triedy 56 (Česko)

Cesta I. triedy 56 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Opave na križovatke s cestou I/11 a vedie cez Hlučín, Ostravu (križuje D1 a I/11), Frýdek-Místek (križuje I/48 a E462) a Ostravice do Bílej, za ktorou končí na križovatke s cestou I/35 (E442).

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

56
Medzinárodná federácia rugby league

Medzinárodná federácia rugby league (skr. RLIF – Rugby League International Federation) je medzinárodná športová organizácia združujúca 42 národných  zväzov rugby league na celom svete. Sídli v Sydney, v Austrálii. Vznikla v roku 1998. Na jej čele v súčasnosti stojí Novozélanďan Scott Carter. RLIF nie je členom MOV.

Dejiny 
Predchodca RLIF vznikol 25. januára 1948 s názvom International Rugby League Board (IRLB). jeho zakladajúci členovia boli Anglicko, Francúzsko a Nový Zéland. Austrália, ktorá sa nestala členom, bojkotovala túto organizáciu. Koniec sporom nastal v roku 1998, keď vznikla nová zastrešujúca organizáciaRLIF so sídlo v Sydney.

Konfederácie 
 Európska federácia rugby league
 Ázijsko-pacifická konfederácia rugby league

Členské zväzy 

Európa
 
 
  
 
  
  
 
  
  
  
  
  
  
 
 
 
 
 
 
 

Ázia
  
  

Oceánia
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  

Amerika
  
  
  
  

Afrika
  
  
  
  

Čakatelia na členstvo

  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
 

  Západná India

Rebríček RLIF 
RLIF zostavuje rebríček, ktorý zoraďuje jednotlivé národné reprezentácie podľa ich dosiahnutých výsledkov. Zostavujú sa rebríčky mužov podľa výsledkov na majstrovstvách sveta či kontinentálnych majstrovstiev, turnajoch, atď.

Podujatia 
Národné tímy
 Majstrovstvá sveta
 Univerzitné majstrovstvá sveta 
 Pohár 4 národov
 Atlantický pohár
Kluby
 World Club Challenge

Pozri aj 
 Európska federácia rugby league
 Majstrovstvá sveta v rugby league

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka RLIF 
 Medzinárodný rebríček RLIF

Rugby league
Ragby liga
Organizácie založené v 1998
Dorothy Chandler Pavilion

Dorothy Chandler Pavilion (slovensky Pavilón Dorothy Chandlerovej) je jedna z hál v Los Angeles Music Center – jedného z troch najväčších kultúrnych centier v USA.  Pavilón má 3 197 sedadiel v štyroch poschodiach so závesnými lustrami, točitými schodmi a bohatou dekoráciou. Stavba začala 9. marca 1962 a skončila slávnostným otvorením v 27. septembra 1964. Pavilón bol pomenovaný podľa Dorothy Buffum Chandlerovej, ktorá „sa snažila vybudovať vhodný domov pre losangeleskú filharmóniu a chcela omladiť kultúru v Los Angeles. Výsledkom bol úspech pani Chandlerovej, Music Center of Los Angeles County (Hudobné centrum losangeleského kraja). Jej úporná deväťročná kampaň za Music Center priniesla viac než 19 miliónov dolárov v súkromných daroch“, poznamenal Albert Greenstein v 1999.

V Pavilóne Dorothy Chandlerovej sa okrem koncertov a iných kultúrnych podujatí konalo odovzdávanie ocenení Academy Award s prestávkami v rokoch 1969 až 1999.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Dorothy Chandler Pavilion na stránke Los Angeles Music Center 

Stavby v Los Angeles
Oscar
Európska cesta 59

Európska cesta 59 (E59) je európska cesta vedúca z Jihlavy v Česku do metropoly Chorvátska Záhrebu. Pôvodne začínala už v Prahe a do Jihlavy viedla po diaľnici D1.

Priebeh 
 : začína na križovatke diaľnice D1 (E50 a E65) a cesty I/38 pri Jihlave a cez Znojmo pokračuje na štátnu hranicu

 : vedie cez Guntersdorf, Hollabrunn a Stockerau (peáž s E49) do Viedne (križuje E60). Smeruje po diaľnici A2 na juh po Graz (križuje E66 a E57), kde prechádza na diaľnicu A9, smerujúcu v peáži s E57 na slovinskú hranicu 

 : cesta pokračuje po diaľnici A1 cez Maribor (križuje E653 a končí peáž s E57) a A4 cez Ptuj na chorvátsku hranicu

 : od hranice pri obci Macelj vedie po diaľnici A2 do Záhrebu, kde končí na križovatke s E70

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

59
Honeywell

Honeywell International, Inc. () je hlavnou konglomerátnou spoločnosťou, ktorá vyrába množstvo spotrebných výrobkov, inžinierskych služieb a aerokozmických systémov pre širokú škálu spotrebiteľov, od súkromných spotrebiteľov až po hlavné korporácie a vlády.

Honeywell je spoločnosťou zahrnutou v zozname Fortune 100 s približne 130 000 zamestnancami, z ktorých približne 58 000 sú zamestnaní v USA. Spoločnosť má sídlo v meste Morristown v New Jersey. Jej súčasným CEO je Darius Adamczyk. Spoločnosť a jej spoloční predchodcovia boli členom burzového indexu Dow Jones Industrial Average od 7. decembra 1925 do 9. februára 2008.

Súčasná "Honeywell International, Inc." je výsledkom spojenia, v ktorom Honeywell Inc. bola v roku 1999 nadobudnutá oveľa väčšou spoločnosťou AlliedSignal.

Honeywell má mnoho značiek, ktoré spotrebitelia poznajú. Jedným z najznámejších produktov sú termostaty, turbodúchadlá Garrett a automobilové produkty predávané pod značkami Prestone, Fram a Autolite.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 Oficiálna webstránka
 Honeywell Specialty Materials
 Honeywell Turbo Technologies
 Honeywell Technology Solutions
 Honeywell Generators

 
Elektronické podniky
Výrobcovia lietadiel
Výrobcovia motorov
Podniky v USA
Podniky obchodované na Newyorskej burze
Európska cesta 48

Európska cesta 48 (E48) je európska cesta vedúca z nemeckého Schweinfurtu do Prahy v Česku.

Priebeh 
 : cesta začína na križovatke s E45 pri Schweinfurte (neďaleko Würzburgu) a vedie cez Bamberg a Marktredwitz na hraničný prechod Pomezí nad Ohří

 : od hranice vedie po ceste I/6 cez Cheb (odtiaľ po Jenišov peáž s E49) a Karlove Vary do Prahy

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

48
Európska federácia rugby league

Európska federácia rugby league (, skratka RLEF) je európska športová organizácia pre rugby league. Federácia bola založená v roku 2003 a v súčasnosti (2011) združuje 21 národných zväzov rugby league. Sídli v Leedsi, v Spojenom kráľovstve, a jej prezidentom je v súčasnosti (2011) Angličan Richard Lewis. RLEF je jednou z dvoch členských konfederácií Medzinárodnej federácie rugby league (RLIF).

Členské federácie 
Riadni členovia

Pridružení členovia

Oficiálni pozorovací členovia

Nezaradení členovia

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Európy
 Európsky shield  
 Európsky bowl 
 Euro Med Challenge

Pozri aj 
 Medzinárodná federácia rugby league
 Majstrovstvá Európy v rugby league

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka RLEF 

Rugby league
Rugby league
Organizácie založené v 2003
Európska cesta 49

Európska cesta 49 (E49) je európska cesta vedúca z nemeckého Magdeburgu do Viedne v Rakúsku.

Priebeh 
 : cesta začína na križovatke s E30 pri Magdeburgu a vedie cez Halle, Lipsko (odtiaľ po Plauen peáž s E51), Geru a Plauen na hraničný prechod Vojtanov

 : od hranice vedie po ceste I/21 ku Chebu (odtiaľ po Jenišov peáž s E48), pokračuje po I/6 a následne I/20 cez Plzeň (križuje E50) do Českých Budějovíc (križuje E55 a E551). Odtiaľ (v peáži s E551) po I/34 do Třebone a po I/24 na hraničný prechod Halámky

 : od hranice vedie po spolkovej ceste 2 cez Schrems, Vitis, Horn, odtiaľ po ceste 4 cez Ziersdorf a Stockerau (v peáži s E59) do Viedne

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

49
Cesta I. triedy 58 (Česko)

Cesta I. triedy 58 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Rožnove pod Radhoštěm na križovatke s cestou I/35 a vedie cez Frenštát pod Radhoštěm, Příbor (križuje I/48 a E462) do Ostravy, kde končí na križovatke s cestou I/11).

Niektoré zdroje trasujú I/58 ďalej cez Bohumín na hraničný prechod do Poľska.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

58
Cesta I. triedy 59 (Česko)

Cesta I. triedy 59 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Ostrave na križovatke s cestou I/11 a pokračuje cez Orlovú do Karvinej, kde končí na križovatke s cestou I/67.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

59
Cesta I. triedy 60 (Česko)

Cesta I. triedy 60 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Jeseníku na križovatke s cestou I/44 a vedie cez Lipovú-lázně, Žulovú a Javorník na hraničný prechod do Poľska.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

60
Cesta I. triedy 62 (Česko)

Cesta I. triedy 62 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Ústí nad Labem na križovatke s cestou I/30 a vedie údolím Labe cez Děčín (križuje I/13) na hraničný priechod Hřensko.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

62
Grécka kolonizácia

Grécka kolonizácia bola kolonizačná činnosť gréckych obcí (najmä tých, ktoré vytvárali polis) v Stredomorí a Čiernomorí v priebehu 8.6. storočia pred Kr., ktorá bolo podnietená hlavne snahou získať novú poľnohospodársku pôdu, nakoľko v mnohých obciach dochádzalo k preľudneniu. V niektorých prípadoch bola motívom aj nespokojnosť s pomermi v rodnej obci.

Gréci zakladali kolónie (), ktoré boli – s výnimkou aténskych klérúchií () – nezávislé od svojich materských obcí, s ktorou ich spájali najmä náboženské kulty a spoločný dialekt. Ak neskôr občania kolónie sami zakladali novú kolóniu, spravidla požiadali materskú obec o vyslanie niekoho zo svojich významných občanov do čela nových osadníkov.

Príčiny kolonizácie 
Príčiny tzv. veľkej gréckej kolonizácie boli rôzne: v prvom rade to bol relatívny nedostatok pôdy. Od polovice 8. storočia pred Kr. narastal počet obyvateľov v Grécku, okrem toho veľkú časť pôdy sústreďovala vo svojich rukách aristokracia. V tomto období sa v Grécku rozvíjala remeselná výroba, ale v Grécku bol nedostatok surovín (predovšetkým chýbali kovy), preto osídľovali Gréci územia, kde sa nachádzali kovové rudy. S rozvojom remesiel súviselo aj hľadanie odbytísk. Takisto sa zvyšovalo politické napätie v najvyspelejších mestských štátoch (rodová aristokracia na jednej strane proti remeselníkom a obchodníkom na druhej strane), pričom porazená strana sa obyčajne vysťahovala a založila nové mesto.

Prvá vlna kolonizácie 
Prvá vlna kolonizácie prebiehala súčasne s usadzovaním sa Grékov na Balkánskom polostrove smerom na Východ na západnom pobreží Malej Ázie. Jednotlivým kmeňom v Grécku zodpovedalo aj osídlenie od severu na juh: najsevernejšie sa usadili Aitóli, v strednej časti Ióni (tzv. Iónia) a najjužnejšie sa usadili Dóri. Tieto oblasti však osídľovali Gréci aj neskoršie.

Druhá vlna kolonizácie 
Takzvaná „Veľká kolonizácia“ už prebiehala v celom Stredomorí aj v oblasti Čierneho mora. Datuje sa zhruba medzi rokmi 755 – 535. Grécke mestá vtedy kolonizovali oblasti ako južná Galia (založenie Marseille), južné Taliansko a Sicília (Veľké Grécko), Kyrenaiku a Čierne more (Tauris, Kolchis). Existovali dva typy kolónií: apoikiai a emporia. Prvé boli mestské štáty samy o sebe, druhé len grécke obchodné kolónie.

Dôsledky 
Na jednej strane podporila kolonizácia šírenie helenizmu a rozmach gréckeho obchodu. Na druhej strane došlo k prílivu lacného tovaru a potravín na grécku pevninu a masovému upadaniu obyvateľstva gréckych poleis do dlhového otroctva, čo viedlo k zväčšovaniu sociálneho napätia.

Pozri aj 
 fenická kolonizácia
 rímska kolonizácia

Referencie

Externé odkazy 
  Interaktívna mapa gréckej kolonizácie
 Veľká grécka kolonizácia na PF UK

Zdroj 

Staroveké Grécko
Európska futsalová únia

Európska futsalová únia (, skr. UEFS) je európska športová organizácia pre sálový futbalfutsal. Únia bola založená v roku 1988 a v roku 2013 združuje 34 národných futsalových zväzov. Sídli v Moskve, v Rusku, a jej prezidentom je Rus Valerij Achumjan. UEFS je jednou z štyroch členských konfederácií Svetovej futsalovej asociácie (AMF).

Členské federácie 
Riadni členovia

Pridružení členovia

Čakatelia na členstvo

Podujatia

Národné tímy 
 Majstrovstvá Európy UEFS alebo Eurofutsal
 Majstrovstvá Európy UEFS do 21 rokov

Kluby 
 Európsky pohár majstrov UEFS (muži, ženy)
 Pohár UEFS (muži, ženy)
 Európsky pohár majstrov veteránov UEFS

Pozri aj 
 Svetová futsalová asociácia
 UEFA

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka UEFS /
 Futsalový blog 

Sálový futbal
Futsal
Organizácie založené v 1988
Medzinárodné futsalové zväzy
Cesta I. triedy 63 (Česko)

Cesta I. triedy 63, pôvodne Rýchlostná cesta R63 () je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Bystřanoch na križovatke s cestou I/8 a vedie do Řehlovíc. Plní funkciu privádzača na diaľnicu D8 smerom z Teplic. Mala byť prečíslovaná aj na rýchlostnú cestu R13. Prechádza po nej medzinárodná cesta E442.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Externé odkazy 
 Rýchlostná cesta R63

Zdroj 
 www.rsd.cz

63
Cesta I. triedy 61 (Česko)

Cesta I. triedy 61 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v Makotřasoch na križovatke s cestou I/7 a vedie cez Kladno a Malé Přítočno na križovatku s cestou I/6 a E48, kde končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

61
Cesta I. triedy 64 (Česko)

Cesta I. triedy 64 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v meste Františkovy Lázně na križovatke s cestou I/21 a E49 a cez Hazlov a Aš vedie na štátnu hranicu, kde končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

64
Cesta I. triedy 65 (Česko)

Cesta I. triedy 65 je česká cesta I. triedy, ktorá vytvára dopravné napojenie mesta Jablonec nad Nisou na cestu I/35 a E442, vedúcu z Prahy do Liberca. Začína na križovatke s cestou I/14 a cez Rychnov u Jablonce nad Nisou vedie k obci Jeřmanice, kde na križovatke s I/35 končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

65
Cesta I. triedy 66 (Česko)

Cesta I. triedy 66 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v meste Příbram na križovatke s cestou I/18 a vedie k obci Milín, kde na križovatke s cestou I/4 končí.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

66
Cesta I. triedy 68 (Česko)

Cesta I. triedy 68 je česká cesta I. triedy, ktorá začína pri obci Horní Tošanovice na križovatke s diaľnicou D48 a E462 a cez Hnojník vedie k Třincu, kde končí v mestskej časti Nebory na križovatke s cestou I/11.

Nová trasa 
Vo výstavbe sa nachádza štvorprúdová preložka cesty mimo obytnej zástavby a nové napojenie na D48 pri obci Třanovice. Slávnostný začiatok výstavby prebehol 6. novembra 2019, uvedenie do prevádzky je plánované na rok 2022. Táto preložka bola pôvodne súčasťou plánovanej rýchlostnej cesty R67 (Bohumín (D1) – Havířov – Třanovice (D48) – Třinec – Slovensko), po zrušení kategórie rýchlostných ciest je v tomto úseku plánovaná výstavba cesty I/68 v parametroch cesty pre motorové vozidlá.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Referencie

Zdroj 
 www.rsd.cz

68
Cesta I. triedy 69 (Česko)

Cesta I. triedy 69 je česká cesta I. triedy, ktorá začína vo Vsetíne na križovatke s cestou I/57 a cez Liptál vedie do Vizovíc, kde končí na križovatke s cestou I/49.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

69
Cesta I. triedy 71 (Česko)

Cesta I. triedy 71 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v meste Uherský Ostroh na križovatke s cestou I/55 a cez Blatnice pod Svatým Antonínkem (križuje I/54) vedie na hraničný prechod Velká nad Veličkou–Vrbovce, kde končí a kde na ňu nadväzuje slovenská cesta II/499.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

71
Cesta I. triedy 67 (Česko)

Cesta I. triedy 67 je česká cesta I. triedy, ktorá začína na hraničnom prechode pri meste Bohumín, následne križuje diaľnicu D1 a vedie cez Karvinú (križuje I/59) do  Českého Těšína, kde križuje cestu I/48 a medzinárodné cesty E75 a E462 a končí na križovatke s I/11.

Pozri aj 
 Zoznam ciest I. triedy v Česku

Zdroj 
 www.rsd.cz

67
Miroslav Ballay

Doc. Mgr. Miroslav Ballay, PhD. (* 1978) je slovenský divadelný kritik, teatrológ, estetik a vysokoškolský pedagóg.

Biografia 
V rokoch 2001 – 2004 bol interným doktorandom v Ústave literárnej a umeleckej komunikácie Filozofickej fakulty UKF (odbor estetika a dejiny estetiky).  Publikoval v divadelnom magazíne Javisko. V súčasnosti vydáva recenzie v divadelnom časopise KOD – konkrétne o divadle. Od roku 2004 prednáša na Katedre kulturológie Filozofickej fakulty UKF. Centrom jeho záujmu je interpretácia divadelného diela. Vydal monografiu Ticho v divadelnom diele (2006). Je autorom sémanticky a semioticky zameraných štúdií. Vedie vysokoškolské divadlo VYDI pri Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre, ktoré sa autorsky zameriava predovšetkým na kolektívnu tvorbu. Dramaturgicky sa spolupodieľal na divadelných inscenáciách Vraždenie neviniatok (2001), Plot (2004), Bezhlavo a napäto (2005). Venuje sa tiež tvorivým dielňam a seminárom z divadelného i filmového umenia.

Publikácie 
 Štvoro interpretačných exkurzov do inscenácie Hra snov (Interpretačné sondy do súčasného slovenského divadla, 2003)
 Farba v divadelnej inscenácii (Interpretácia divadelného diela /Prolegomena/, 2005)
 Tváre súčasnej slovenskej drámy (Tváre súčasného slovenského divadla, 2006)
 Ticho v divadelnom diele (2006)

Referencie

Externé odkazy 
 Miroslav Ballay - Katedra kulturológie FF UKF v Nitre

Narodenia v 1978
Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Peter Liba

Prof. PhDr. Peter Liba, DrSc. (* 27. jún 1931, Klenov† 25. september 2020) bol slovenský literárny vedec, kritik, kulturológ a vysokoškolský pedagóg.

Biografia 
Po ukončení vysokoškolského štúdia pracoval v Bibliografickom ústave Matice slovenskej v Martine. Venoval sa literárnej histórii, bibliografii a edičnej práci.

V rokoch 1991 – 1993 bol dekanom Pedagogickej fakulty UKF v Nitre, v rokoch 1993 – 1995 rektorom Vysokej školy pedagogickej a v rokoch 1995 – 1999 rektorom UKF. Založil a niekoľko rokov viedol Katedru kulturológie Filozofickej fakulty UKF, kde stále pôsobí. Je editorom, spoluautorom viacerých odborných bibliografií kníh 20. storočia, zborníkov a príručných slovníkov. Od r. 1994 predseda SOK (teória a dejiny slovenskej literatúry) a od r. 1994 predseda obhajob komisie pre DrSc. (literárna veda, teória a dejiny slovenskej literatúry, literárna komparatistika).

Publikácie 
 Vydavateľské dielo Matice slovenskej 1863 – 1953 (1963)
 Čítanie starých otcov (1970)
 Príjemca bibliografie (1978)
 Tendenčný prepis (1978)
 Kontexty populárnej literatúry (1981)
 Čitateľ a literárny proces (1987)
 Literatúra a folklór (1991)
 Dostredivé priestory literatúry (1995)
 Kultúrnosť vzdelávania (1999)
 Otvorené návraty (2001)
 Osobné a verejné v literárnom diele Rudolfa Schustera (2004)
 Kultúra/Literatúra (2005)

Referencie

Externé odkazy 
 Bol nositeľom pápežského rádu. Zomrel prvý rektor UKF Liba

Slovenskí literárni vedci
Slovenskí univerzitní profesori
Dekani Pedagogickej fakulty Univerzity Konštatnína Filozofa v Nitre
Rektori Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Osobnosti z Klenova