joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
1566



Udalosti
 jún – pápež Pius V. vydal pokyn Inter Omnes k matričným ustanoveniam, podľa ktorého má byť pri krstných zápisoch uvedené meno a priezvisko krsteného dieťaťa a meno a priezvisko krstných rodičov
 vznikla historická pieseň s názvom Píseň o Sigoti opisujúca obranu uhorského hradu Szigetvár pred osmanským vojskom
 bol vydaný uhorský vojenský poriadok pre jazdu a pešiakov

Narodenia 
 2. február – Michał Sędziwój, poľský chemik a alchymista (†  1636)
 26. máj – Mehmed III., turecký sultán († 1603)
 19. jún – Jakub I., škótsky a anglický kráľ, syn Márie Stuartovej († 1625)
 20. jún – Žigmund III. Vasa, litovské veľkoknieža, poľský kráľ a švédsky kráľ (†  1632)
 12. august – Izabela Klára Habsburská, dcéra španielskeho kráľa Filipa II., miestodržiteľka Španielskeho Nizozemska († 1633)
 27. december – Ján Jesenský-Jessenius, český lekár, politik, filozof a autor vedeckých spisov slovenského pôvodu († 1621)

Úmrtia 
 26. apríl – Diana de Poitiers, francúzska šľachtičná, milenka a dôverníčka kráľa Henricha II. (* 1499)
 4. jún – Matouš Collinus z Chotěřiny, český učiteľ a spisovateľ (* 1516)
 30. jún – Guillaume Rondelet, francúzsky prírodovedec (* 1507)
 2. júl – Nostradamus, francúzsky astrológ (* 1503)
 17. júl – Bartolomé de las Casas, španielsky misionár (* 1484)
 7. september – Süleyman I., turecký sultán (* 1494)
 7. september – Martin Bošňák, slovenský básnik (* okolo 1500)
 Jacopo Aconcio, taliansky filozof a reformačný teológ (* 1492)

 
 1566
1572



Udalosti 
 11. november – Tycho Brahe spozoroval supernovu SN 1572 v súhvezdí Kasiopeja

Narodenia 
 22. január – John Donne, anglický básnik († 1631) 
 Johann Bayer, nemecký astronóm († 1625)

Úmrtia 
 19. september – Barbora Habsburská, vojvodkyňa ferrarská a modenská (* 1539)
 23. november – Agnolo Bronzino, taliansky maliar (* 1503)
 1. máj – Pius V., pápež (* 1504)

 
 1572
1589



Narodenia
 8. január – Ivan Gundulić, chorvátsky básnik a dramatik dubrovnického baroka († 1638)

Úmrtia 
 5. január – Katarína Medicejská, francúzska kráľovná ako manželka Henricha II. (* 1519)
 19. marec – Pavel Kyrmezer, slovenský dramatik (* ?)
 2. august – Henrich III., francúzsky kráľ (* 1551)
 15. október – Jakub Zabarella, taliansky filozof a logik (* 1533)

 
 1589
1590



Udalosti
 20. september – Bratislavu postihlo zemetrasenie, ktoré vyvolalo veľký požiar; zhorelo 320 domov

Narodenia 
 9. január – Simon Vouet, francúzsky barokový maliar a návrhár († 1649)
 18. apríl – Ahmed I., osmanský sultán († 1617)
 13. júl – Klement X., pápež († 1676)

Úmrtia 
 12. február – François Hotman, francúzsky protestantský právnik a spisovateľ (* 1524)
 10. júl – Karol II. Štajerský, rakúsky arcivojvoda, syn cisára Ferdinanda I. Habsburského a Anny Jagelovskej
 27. august – Sixtus V., pápež (* 1520)
 27. september – Urban VII., pápež (* 1521)
 17. október – Anna Habsburská, rakúska arcivojvodkyňa a bavorská vojvodkyňa (* 1528)
 20. december – Ambroise Paré, francúzsky oficiálny kráľovský chirurg (* 1510)

 
 1590
1591



Narodenia 
 21. február – Girard Desargues, francúzsky matematik, inžinier a architekt († 1661)
 25. február – Friedrich Spee, nemecký jezuita, teológ, barokový lyrika a duchovný spisovateľ, rozhodujúcim spôsobom prispel k ukončeniu honov na čarodejnice († 1635)
 12. august – Lujza de Marillac, francúzska zakladateľka mníšskeho rádu a svätá rímskokatolíckej cirkvi († 1660)

Úmrtia 
 22. máj – Antonio Abondio, taliansky medailér  (* 1538)
 16. október – Gregor XIV., pápež (* 1535)
 14. december – Ján z Kríža, španielsky mystik (* 1542)
 30. december – Inocent IX., pápež (* 1519)

 
 1591
1592



Udalosti 
 vznik presbyteriánstva (forma kalvinizmu) v Škótsku.

Narodenia 
 22. január – Pierre Gassendi, francúzsky filozof († 1655)
 27. marec – Juraj Tranovský, slovenský evanjelický farár, tvorca duchovných piesní a modlitieb († 1637)
 28. marec – Jan Amos Komenský, český teológ, filozof, pedagóg a spisovateľ († 1670)
 22. apríl – Wilhelm Schickard, nemecký polyhistor († 1635)

Úmrtia 
 22. január – Alžbeta Habsburská, rakúska arcivojvodkyňa a francúzska kráľovná ako manželka Karola IX. (* 1554)
 13. apríl – Bartolomeo Ammanati, taliansky architekt a sochár, predstaviteľ manierizmu (* 1511)
 31. august – Vilém z Rožmberka, významný český politik a predstaviteľ českých stavov (* 1535)
 23. september – Michel de Montaigne, francúzsky renesančný mysliteľ, humanista a skeptik (* 1533)

 
 1592
1404



Narodenia 
 18. február – Leon Battista Alberti, taliansky kňaz, spisovateľ a jazykovedec († 1472)
 14. október – Mária z Anjou, francúzska kráľovná ako manželka Karola VII. († 1463)
 Murad II., sultán Osmanskej ríše († 1451)

Úmrtia
 27. apríl – Filip II., burgundský vojvoda (* 1342)
 1. október – Bonifác IX., 202. pápež (* 1350)

 
 1404
1406



Úmrtia 
 4. máj – Coluccio Salutati, taliansky politik a učenec

 
 1406
1417

Rok 1417 (MCDXVII) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v stredu 1. januára a skončil v stredu 31. decembra.

Narodenia 

 23. február – Pavol II., pápež († 1471)

Úmrtia 

 18. október – Gregor XII., pápež (* ca 1326)

 
 1417
1431



Udalosti 
 križiacka výprava proti husitom vedená Žigmundom Luxemburským – neúspešná

Narodenia 
 1. január – Alexander VI., pápež
 8. november – Vlad III., knieža Valašského kniežatstva, známy aj ako Drăculea († 1476) 
 Andrea Mantegna, taliansky renesančný maliar († 1506) 
 François Villon, francúzsky renesančný básnik († 1463)

Úmrtia 
 30. máj – Johanka z Arku, francúzska hrdinka
 20. február – Martin V., pápež

 
 1431
1447



Úmrtia 
 pápež Eugen IV.

 
 1447
1455



Udalosti 
 1455 – 1458 – prebiehala vojna ruží v Anglicku
 23. február – Johann Gutenberg začal tlačiť bibliu

Narodenia 
 29. január – Johann Reuchlin, nemecký humanista (†1522)

Úmrtia 
 18. február – Fra Angelico, florentský rehoľník a maliar (* asi 1395)
 24. marec – Mikuláš V., 208. pápež (* 1397)
 1. december – Lorenzo Ghiberti, taliansky sochár (* 1378)

 
 1455
1458



Udalosti 
 za uhorského kráľa bol zvolený Matej Korvín, syn Jána Huňadyho

Narodenia 
 Štefan Verbőci, uhorský palatín  († 1541)

Úmrtia 
 21. máj – Peter Aksamit, český zeman a známy vodca Bratríkov (* okolo 1400)
 6. august – Kalixtus III., pápež (* 1378)

 
 1458
1464



Narodenia 
 23. apríl – Jana Francúzska, francúzska kráľovná ako manželka Ľudovíta XII. († 1505)

Úmrtia 
 18. jún – Rogier van der Weyden, holandský maliar (* 139/1400)
 1. august – Cosimo Medici, taliansky bankár, neoficiálny vládca Florencie (* 1389)
 11. august – Mikuláš Kuzánsky, nemecký filozof (* 1401)
 14. august – Pius II., 209. pápež (* 1405)

 
 1464
1471



Narodenia 
 21. máj – Albrecht Dürer, nemecký maliar, rezbár, rytec a matematik († 1528)

Úmrtia 
 25. júl – Tomáš Kempenský, nemecký kňaz a mystik (* 1379/1380)
 26. júl – Pavol II., pápež (* 1417)
 17. december – Izabela Portugalská, burgundská vojvodkyňa (* 1397) 

 
 1471
1477



Udalosti
 11. február – Mária Burgundská podpísala dôležitý dokument o odstranení centrálnej moci, Grand Privilége
 18. august – svadba Márie Burgundskej a  Maxmiliána I. Habsburského v Gente
 Matej Korvín vpadol do dedičných habsburských krajín
 začiatok dobývania Kanárskych ostrovov

Narodenia 
 25. január – Anna Bretónska, bretónska vládnuca vojvodkyňa, francúzska kráľovná ako manželka Karola VIII. a Ľudovíta XII. († 1514)
 4. júl – Johannes Aventinus, nemecký humanistický historik († 1534)

Úmrtia
 5. január – Karol Smelý, burgundský, brabantský, luxemburský a geldernský vojvoda (* 1433)

 
 1477
1484



Udalosti 
 Pápež Inocent VIII. vydal pápežskú bulu Summis desiderantes affectibus proti čarodejniciam

Narodenia 
 1. január – Ulrich Zwingli, švajčiarsky predstaviteľ reformácie († 1531)
 12. apríl – Antonio da Sangallo mladší, taliansky renesančný architekt († 1546)

Úmrtia  
 12. august – Sixtus IV., pápež (* 1414)
 29. september – Ján z Dukly, poľský mních a svätec (* asi 1414)

 
 1484
1492



Udalosti 
 dobytie Granady, posledného moslimského kráľovstva na Pyrenejskom polostrove
 Krištof Kolumbus objavil Ameriku

Narodenia 
 6. marec – Juan Luís Vives, španielsky filozof a historik († 1540)
 11. apríl – Margita Navarrská, navarrská kráľovná, sestra francúzskeho kráľa Františka I., renesančná spisovateľka († 1549)
 7. september – Giacomo Aconcio, taliansky filozof a reformačný teológ († 1566)
 Edward Wotton, anglický lekár a zoológ († 1555)

Úmrtia 
 8. apríl – Lorenzo di Piero de' Medici,  vládca Florencie (* 1449)
 25. júl – Inocent VIII., pápež (* 1432)
 12. október – Piero della Francesca, taliansky renesančný maliar, matematik a geometer (* 1416/1417)

 
 1492
1494



Narodenia 
 24. marec – Georgius Agricola, nemecký učenec († 1555) 
 24. máj – Pontormo, taliansky manieristický maliar a portrétista († 1557)
 12. september – František I., francúzsky kráľ († 1547)
 6. november – Süleyman I., osmanský sultán († 1566)
 François Rabelais, francúzsky spisovateľ († 1553)

Úmrtia 
 11. január – Domenico Ghirlandaio, taliansky maliar (* 1449)
 11. august – Hans Memling, holandský gotický maliar (* 1430 – 1440))
 7. november – Pico della Mirandola, taliansky filozof a učenec (* 1463)

 
 1494
1334



Úmrtia 
 4. december – Ján XXII., pápež (* 1244)

 
 1334
1342



Narodenia 
 15. január – Filip II., burgundský vojvoda († 1404)

Úmrtia 
 25. apríl – Benedikt XII., pápež (* 1280)
 16. júl – Karol I. Róbert z Anjou, uhorský kráľ (* 1288)

 
 1342
1352



Úmrtia 
 6. december – Klement VI., pápež (* 1291)

 
 1352
1362



Úmrtia 
 11. júl – Anna Svídnická, česká kráľovná a rímska cisárovná, tretia manželka Karola IV. Luxemburského

 
 1362
1370



Udalosti 
 1370-1382 – uhorsko-poľská únia
 29. september – sobáš Václava IV. a jeho prvej manželky Johanny Bavorskej

Úmrtia 
 5. november – Kazimír III. Veľký, poľský kráľ

 
 1370
1378



Udalosti 
 pápežský rozkol – dvaja pápeži
 začiatok písania mestskej knihy Žiliny – najstaršia súvislá písomná jazyková a právna pamiatka na Slovensku
 prvá písomná zmienka o obci Belá

Narodenia 
 31. december – Kalixt III., pápež († 1458)
 Lorenzo Ghiberti, taliansky renesančný sochár († 1455)

Úmrtia 
 6. február – Jana Bourbonská, francúzska kráľovná ako manželka Karola V. (* 1338)
 27. marec – Gregor XI., posledný avignonský pápež (* 1329)
 29. november – Karol IV., rímskonemecký cisár a český kráľ (* 1316)

 
 1378
1389



Udalosti 
 2. máj – sobáš Václava IV. a jeho druhej manželky Žofie Bavorskej
 28. jún – bitka na Kosovom poli

Narodenia 
 10. apríl – Cosimo Medici, taliansky bankár, neoficiálny vládca Florencie († 1464)

Úmrtia  
 19. máj – Dmitrij Donský, moskovský knieža a veľký knieža vladimirský (* 1350)
 28. jún – Stefan Lazar I. Hrebeljanović, srbský knieža a svätec (* asi 1329)
 15. október – Urban VI., pápež (* asi 1318)
 Murad I., turecký sultán (* 1319/1326)

 
 1389
1221



Udalosti 
 Prvá písomná zmienka o obci Veľké Úľany pod názvom Fudemus

Narodenia 
 23. november – Alfonz X., kráľ kastílsko-leónskeho kráľovstva, španielsky prírodovedec, známy astronóm († 1284)

Úmrtia 
 6. august – Dominik Guzmán, svätý Dominik

 
 1221
1249



Udalosti 
Prvá písomná zmienka o obci Ličartovce

 
 1249
1273



Narodenia 
 Markéta z Anjou, neapolská princezná, prvá manželka Karola I. z Valois († 1299)

Úmrtia 
 17. december – Džalál ad-Dín Rúmí, perzský básnik, teológ a mystik, zakladateľ sufistického rádu tancujúcich dervišov (* 1207)

 
 1273
1295



Udalosti 
 začiatok spoluvládnutia Michala IX. Palaiologosa, do roku 1320, nevládol vo vlastnom mene

Narodenia 
 Jean Buridan, okolo 1295, v Béthune (Artois), francúzsky filozof a fyzik, františkán († 1358)
 Henrich Suso, okolo 1295, nemecký filozof, predstaviteľ mystiky († 1366)
 Ján VI. Kantakuzenos, regent Byzantskej ríše 1341 – 1347, spolucisár Byzantskej ríše 1347 – 1355

Úmrtia 

 
 1295
Zuzana Norisová

Zuzana Norisová (* 24. január 1979, Malacky) je slovenská herečka a speváčka. Sestra herečky a speváčky Sone Norisovej.

Filmografia

Filmy 
 2001: Rebelové (Tereza)
 2004: Milenci a vrazi (Jana Rybářová)
 2010: Panelák (Katka Poláková)
 2012: Tak fajn
 2013: Bella Mia
 2014: Tři bratři
 2014: Život a doba soudce A. K. (TV seriál)
 2014: Hodinový manžel (Petra Prušinová)
 2019: Šťastný nový rok
 2021: Šťastný nový rok 2: dobro došli

TV seriály 
 2001: Strážce duší
 20062007: Letišťě (Petra Antlová)
 20092010: Přešlapy (Radka Bendová)
 2010: Dokonalý svět
 2010: Nesmrtelní
 2015: Vinaři II (Monika)
 2017: – 2019: Prázdniny (seriál) (Marika Jančíchová) 
 2018: Milenky (Michaela)
 2022: – súčasnosť: Druhá šanca (vrchná sestra)

Diskografia, kompilácie 
 2000: Soľ nad zlato - Rozprávky s Markízou - Forza Music 
 2001: Various Artists - Rebelové (soundtrack) - Supraphon

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka o Zuzane Norisové - www.zuzananorisova.wz.cz
 ČSFD.cz - Zuzana Norisová (česky)
 ČFN.cz - Zuzana Norisová (česky)
 FDb.cz - Zuzana Norisová (česky)
 IMDb.com - Zuzana Norisová (anglicky)

Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Slovenské speváčky
Slovenskí vegetariáni
Žijúci ľudia
Osobnosti z Malaciek
Pláž (film)

Pláž je film z roku 2000, ktorý režíroval Danny Boyle.
Časti filmu boli nakrútené na thajskom ostrove Ko Phi Phi Lee.

Dej filmu

Američan Richard pricestuje na dovolenku do Thajska. Túži po dobrodružstve. V hoteli kde býva, nájde párik Francúzov, ktorým navrhne cestu na povesťami opradený ostrov, vraj raj na Zemi.

Externé odkazy 

Oficiálna stránka filmu

Britské filmy
Filmy USA
Filmy podľa názvu
Filmy z 2000
SWIFT

SWIFT (z angl. Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication = Spoločnosť pre celosvetovú medzibankovú finančnú telekomunikáciu) je spoločnosť (organizácia), ktorá prevádzkuje celosvetovú sieť, pomocou ktorej dochádza k elektronickej výmene správ o finančných transakciách medzi bankami a ďalšími finančnými inštitúciami.

V decembri roku 2001 združovala viac ako 9 000 finančných inštitúcii zo 209 krajín a podľa odhadov táto sieť denne prenesie platobné správy, ktorých priemerná celková výška je viac ako 6 000 000 000 000 (6 biliónov) amerických dolárov.

Centrála spoločnosti SWIFT sa nachádza v La Hulpe neďaleko Bruselu.

Spoločnosť bola založená v Bruseli v roku 1973 239 bankami z 15 krajín a začala s definovaním spoločného jazyka pre finančné transakcie a systémy spracúvajúce zdieľané finančné údaje.
Jeho základy boli položené v roku 1975 a prvá správa bola poslaná v roku 1977.

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky SWIFT
 kompletná databáza SWIFT kódy
 Poskytovateľ SWIFT služieb na Slovensku a v Česku

Platobné systémy
Lukáč Mácsai

Lukáč Mácsai (alebo Mácsay) (* 1816 – † 11. marec 1881) bol slovenský novinár, najmä novín Priateľ ľudu.

Študoval v Leviciach a v Bratislave. Právnickú fakultu skončil v Pešti. V revolúcii roku 1849 bol zvolený za poslanca do uhorského snemu za novobanský okres. Po porážke Maďarov pri Világoši sa skrýval pred cisárskymi vojskami. Od roku 1855 pokračoval vo svojej advokátskej praxi v Pešti. Roku 1861 bol znovu zvolený za novobanský okres do snemu. Nebol len redaktorom slovenských novín, ale aj dopisovateľom do maďarských peštianskych novín. Osobitný význam majú jeho príspevky v peštianskom Právnickom týždenníku. Dňa 11. marca 1881 našiel svoju smrť v Dunaji v Budapešti.

Narodenia v 1816
Úmrtia v 1881
Slovenskí novinári
Galileove mesiace

Galileove mesiace sú štyri najväčšie a najjasnejšie Jupiterove mesiace – Európa, Ganymede, Kalisto a Io. Sú to vôbec prvé nebeské telesá objavené ďalekohľadom.

Objavenie 
Prvé pozorovania možno uskutočnil v novembri 1609 Simon Marius. Objav publikoval v roku 1614 v práci Mundus Iovialis. Galileo Galilei mesiace prvýkrát spozoroval 7. januára 1610 a považoval ich najprv za hviezdy. Po čase zistil, že nejde o hviezdy, ale o telesá obiehajúce okolo Jupitera. Objav publikoval v knihe Sidereus Nuncius. Tento objav mal pre astronómiu veľký význam, pretože preukázal, že existujú nebeské telesá, ktoré neobiehajú okolo Zeme a zároveň znamenal veľkú podporu pre uznanie heliocentrického systému.

Galileo Galilei pôvodne nazýval mesiace podľa svojich mecenášov Medičejské planéty a označoval ich rímskymi číslicami I.IV. Toto označenie sa používalo do konca 19. storočia a viedlo k zmätkom. Preto bolo na odporúčanie Johannesa Keplera prijaté pomenovanie, ktoré navrhol Simon Marius.

Galileo Galilei (či Simon Marius) pravdepodobne nebol prvý človek, ktorý tieto mesiace videl. Polynézania majú tak vynikajúci zrak, že ešte dnes udivujú schopnosťou vidieť (za priaznivých podmienok) mesiace Jupitera.

Tabelárne zobrazenie 
Galileove mesiace sú (v poradí od najbližšieho k Jupiteru po najvzdialenejší):

Pozri aj 
 Jupiterove mesiace

Iné projekty 

Mesiace Jupitera
Jupiter
Ferdinand Pelikán

Ferdinand Pelikán (* 25. máj 1814, Skalica – † 29. máj 1864, Kamenica nad Hronom) bol redaktor novín Wudce z Trnawi. Pôsobil ako katechét a profesor maďarčiny a nemčiny na arcibiskupskom lýceu v Trnave. Roku 1836 ukončil štúdium v Trnave. 

Najprv bol vychovávateľom v šľachtickej rodine Mednyanských v Beckove, potom farárom v Bratislave. Roku 1844 sa stal profesorom trnavského arcibiskupského lýcea. Odtiaľto prešiel za katechétu a profesora ostrihomského seminára, kde obdržal vysokú hodnosť pápežského komorníka. V Ostrihome vydával latinské spisy náboženského obsahu. Roku 1859 sa stal farárom v Kamenici nad Hronom, kde o päť rokov neskôr zomrel.

Slovenské novinárstvo
Osobnosti zo Skalice
Slovenský kras

Slovenský kras (zastarano Juhoslovenský kras) je krajinný celok geomorfologickej oblasti Slovenské rudohorie. Bol tu vyhlásený Národný park Slovenský kras.

Polohopis 
Hierarchia
Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Slovenské rudohorie → Slovenský kras
***
 
Južný okraj vymedzuje štátna hranica s Maďarskom, východným smerom leží Košická kotlina, severne Volovské vrchy, Rožňavská kotlina a Revúcka vrchovina. Západným smerom nadväzuje Juhoslovenská kotlina a Bodvianska pahorkatina.

Charakteristika
Slovenský kras je tvorený vápencovými náhornými planinami oddelenými hlbokými údoliami s množstvom podzemných i povrchových krasových javov. Najvyššími vrcholmi tejto oblasti sú Pipitka () a Matesova skala ().

V minulosti bolo celé územie zalesnené listnatými lesmi. Pôvodné dubové, lipové, habové a bukové porasty však boli čiastočne vyťažené. Neporušené lesné porasty sa zachovali v hlbokých roklinách a na svahoch ťažko prístupných planín. V oblasti slovenského krasu rastie veľmi mnoho druhov chránených teplomilných rastlín. Vzácne rastlinné spoločenstvá sa vyskytujú na silno zamokrených lúkach v okolí Štítnického potoka. Pestré prírodné podmienky ovplyvňujú rozšírenie a vývoj živočíchov. Miešajú sa tu druhy horské, lesné i stepné. Špecifické druhy živočíchov žijú v jaskyniach a priepastiach. 

Slovenský kras odvodňujú rieky Slaná, Muráň a Turňa s väčším množstvom drobnejších prítokov. Slovenský kras patrí do teplej klimatickej oblasti so zimnými priemernými teplotami −2−5 °C a letnými teplotami 1618 °C. Počet dní so snehovou pokrývkou sa pohybuje okolo 6080, počet letných dní medzi 3050.

Na území Slovenského krasu sa nachádza okolo 1300 jaskýň, z ktorých je sprístupnená Domica, Gombasecká jaskyňa, Jasovská jaskyňa, Krásnohorská jaskyňa a Ochtinská aragonitová jaskyňa.

Podcelky 
Slovenský kras sa delí na 9 podcelkov, ktoré zahŕňajú aj 2 časti:
 Jelšavský kras
 Koniarska planina
 Plešivská planina
 Silická planina
 Silické úboče
 Turnianska kotlina
 Horný vrch
 Borčianska brázda
 Dolný vrch
 Zádielska planina
 Jasovská planina

Ochrana prírody 
Národný park Slovenský kras sa rozprestiera na juhovýchode Slovenska. S hraničiacim Aggteleckým národným parkom (Maďarsko) tvorí jednotný celok, ktorý ako súvislé územie svojou rozlohou predstavuje najrozsiahlejšie krasové územie planinového typu v strednej Európe. Na ploche  vytvára Slovenský kras svojou prírodnou a kultúrnohistorickou rozmanitosťou jednu z najkrajších oblastí Slovenska. Za chránenú krajinnú oblasť bol Slovenský kras vyhlásený v roku 1973 a v roku 1977 bol ako prvý na Slovensku zaradený do medzinárodnej siete biosférických rezervácií v rámci programu UNESCO Človek a biosféra a patrí tak medzi jednu zo štyroch slovenských biosférických rezervácií .

Referencie

Pozri aj 
 Národný park Slovenský kras
 Zoznam vrcholov v Slovenskom krase

Iné projekty

Externé odkazy 
 Svetové prírodné dedičstvo

 
Pohoria na Slovensku
Geomorfologické celky na Slovensku
Medzinárodné bankové číslo účtu

Medzinárodné bankové číslo účtu (, skr. IBAN) je medzinárodne štandardizovaná forma čísla bankového účtu, ktorá umožňuje strojové automatizované spracovanie bezhotovostných platieb, jednoznačnú identifikáciu účtu, krajiny a bankovej inštitúcie príjemcu platby a tým minimalizuje chybovosť, zjednodušuje a urýchľuje medzinárodné bezhotovostné platby.

Koncept IBAN bol vytvorený Európskym výborom pre bankové štandardy v spolupráci s Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu (ISO) a jeho podoba je definovaná v medzinárodnej norme ISO 13616. Aj keď pôvodne mal IBAN uľahčovať bezhotovostné prevody iba medzi krajinami Európskej únie, v súčasnosti tento štandard využíva väčšina európskych krajín, ale aj krajiny na Blízkom a Strednom východe, či v Karibiku. Podľa registra organizácie SWIFT, ktorá je od roku 2006 registračnou autoritou pre IBAN, ho v marci 2016 používalo 71 krajín sveta.

Štruktúra IBAN 
IBAN môže byť tvorený max. 34-znakovou kombináciou písmen a číslic. V písomnej forme je IBAN medzerami rozdelený na skupiny po 4 znaky, v elektronickej forme sa medzery medzi skupinami znakov vypúšťajú.

IBAN tvorí kombinácia veľkých písmen a číslic v nasledovnej štruktúre:
 2 veľké písmená – kód krajiny (napríklad IT – Taliansko, SK – Slovensko, AT – Rakúsko, ...)
 2 znaky – kontrolné číslice umožňujúce programovú kontrolu čísla účtu
 max. 30 znakov – kód banky, číslo účtu – predčíslie účtu a základné číslo účtu

Slovensko 
Na Slovensku je IBAN povinný od 1. februára 2016. IBAN pre slovenské banky má vždy 24 znakov:

 SK - kód krajiny
 2 kontrolné číslice umožňujúce programovú kontrolu čísla účtu
 4 číslice pre kód banky, v ktorej je účet vedený
 6 číslic predčíslia účtu
 10 číslic základného čísla účtu

Referencie

Externé odkazy 
 výpočet IBAN pre slovenské účty
 Skontrolujte platnosť IBAN
 Automatický prepočet účtov na IBAN, aj hromadne

Bankovníctvo
ISO štandardy
Anonymova kronika

Anonymova kronika (iné názvy: Činy Uhrov, Skutky Uhrov, Gesta Hungarorum, lat. Gesta Hungarorum) je kronika neznámeho kráľovského notára, známeho neskôr pod označením Anonymus alebo Magister P., ktorá vznikla okolo roku 1200 alebo o čosi skôr v 12. stor.  

Autor sa v kronike sám označuje ako P. (P. dictus magister et gloriosissimi condam regis notarius) – i keď P. môže značiť tiež skratku praedictus (prv menovaný) alebo ako Anonymný notár kráľa Bela (Anonymus regis Belae notarius), pričom slovo Anonymus možno chápať ako meno Anonym alebo ako prívlastok anonymný. Kráľom Belom sa pravdepodobne myslí uhorský kráľ Belo III.

Dielo 

Kronika opisuje dejiny Maďarov od pravlasti v Skýtii až po knieža Gejzu a založenie uhorského štátu, so silnou aktualizáciou významu oligarchie. Anonymova kronika zakladá stredovekú, latinsky písanú uhorskú historiografiu. Väčšina osôb a udalostí je autorovou fikciou, sčasti zrejme prevzatou zo staršej ústnej tradície.

Referencie

Pramene

Ďalšia literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Slovenský rozhlas: Maturitná knižnica

Kroniky
Dejiny Maďarska
Dejiny Slovenska
Sieť so vzájomným sprístupňovaním

Sieť so vzájomným sprístupňovaním (iné názvy: sieť medzi partnermi, sieť (typu) peer to peer, sieť P2P, P2P sieť, sieť (typu) rovný s rovným, sieť rovnocenných počítačov, sieť s rovnocennými uzlami, peer(-)to(-)peer, peer-to-peer network, P2P, p2p) je počítačová  sieť, ktorá sa viac spolieha na výpočtovú silu koncových zariadení (počítačov) ako na sieť samotnú.

Čistý P2P prenos súborov neobsahuje ani klientov, ani servery, ale iba rovnocenné sieťové uzly, ktoré súčasne plnia voči iným uzlom v sieti úlohu servera aj klienta. Týmto sa tento sieťový model odlišuje od modelu klient-server, kde komunikácia zvyčajne prebieha cez centrálny server. Typickým príkladom prenosu súborov typu klient-server je prenos z FTP serveru a na FTP server. Jeden používateľ nahrá súbor na FTP server a potom veľa používateľov daný súbor sťahuje, pričom nie je nutné, aby nahrávajúci a sťahujúci užívateľ boli pripojení v rovnakom čase.

Pri komunikácii typu P2P vystupujú aplikácie ako rovnocenné, teda nie je tu prítomný server. Komunikácia prebieha priamo medzi klientmi a každý peer si uchováva informácie o ostatných uzloch u seba. Tento typ komunikácie však vyžaduje väčšie množstvo prenesných dát ako je tomu v prípade klient – server, ale má výhodu, že server nie je potrebný.

Niektoré protokoly a siete
Akamai
Applejuice
BearShare
Bitcoin
BitTorrent (μTorrent, Azureus)
Napster
CAKE
Direct Connect (DC, DC++)
eDonkey (eMule)
ed2k (eDonkey 2000)
FastTrack (Grokster, Kazaa)
FileTopia
Freenet
GNUnet
Gnutella, Gnutella2 (Shareaza)
HyperCast
Joltid PeerEnabler
Kademlia (eMule)
MANOLITO (MP2P)
PeerCast, IceShare, Freecast
Skype
Soulseek
uTorrent
Warez P2P (Ares)
WinMX

Referencie

Externé odkazy
 http://fria.fri.uniza.sk/~vapo/vyuka/peer-tp.htm
 http://www.ict.ox.ac.uk/oxford/rules/p2p.xml?ID=introduction
 zacatecnik.com O zdieľaní internetu (po česky)

Počítačová terminológia
Spoločné používanie súborov
Peter Capek

RNDr. Peter Capek, CSc. (* 19. jún 1946, Bratislava – † 21. február 1991, Bratislava) bol slovenský matematik.

Život 

Po maturite na strednej všeobecnovzdelávacej škole r. 1964 v Bratislave študoval v rokoch 1964–1969 matematiku a fyziku, od 3. ročníka špecializáciu matematická analýza na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1968–1971 pracoval ako asistent na Katedre matematickej analýzy Prírodovedeckej fakulty UK v Bratislave, v rokoch 1971–1973 bol na tejto katedre interným ašpirantom. V rokoch 1974–1975 si doplnil pedagogickú kvalifikáciu postgraduálnym štúdiom pedagogiky vysokých škôl na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. R. 1976 absolvoval polročný študijný pobyt na Prírodovedeckej fakulte univerzity v Breste vo Francúzsku. Akademický titul RNDr. získal r. 1974, kandidátsku dizertačnú prácu pod vedením prof. Tibora Neubrunna obhájil a vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied v odbore matematická analýza nadobudol r. 1978. Od r. 1973 pôsobil na Katedre matematickej analýzy Prírodovedeckej (od r. 1980 Matematicko-fyzikálnej fakulty UK) ako odborný pracovník, neskôr ako vedecký pracovník až do svojej smrti.

Práca 
Popri odborných a vedeckých úlohách sa značnou mierou podieľal na pedagogickej činnosti najmä v predmetoch matematickej analýzy a matematiky pre prírodovedné odbory. Podieľal sa aj na príprave celoštátnej vysokoškolskej učebnice matematiky pre geológov. Vedecky pracoval v matematickej analýze a jej matematických aplikáciách. Prispel k obohateniu pôvodnej slovenskej publikačnej produkcie v teórii reálnych funkcií a v teórii miery s aplikáciami v teórii číselného kontinua. Časť jeho prác bola publikovaná vo Francúzsku.

Externé odkazy 
 

Narodenia v 1946
Úmrtia v 1991
Osobnosti z Bratislavy
Slovenskí matematici
Absolventi Univerzity Komenského
Alexius Cörver

Barón Alexius Cörver (staršie Alexius barón Cörverr; * 19. máj 1714, Turnianske Podhradie, dnes časť Turne nad Bodvou – † 4. jún 1747, Nitra) bol slovenský teológ, filozof a matematik.

Život 

Alexius Cörver sa narodil v Turnianskom Podhradí. Od r. 1731 bol príslušníkom piaristickej rehole, noviciát absolvoval v Prievidzi, neskôr pôsobil na rehoľných gymnáziách v Nitre a Pešti ako učiteľ. Vo vyšších štúdiách pokračoval v Taliansku v Carei a Ríme, potom vyučoval na kráľovskom kolégiu v Neapoli, napokon opäť na gymnáziách v Nitre a Pešti. Od r. 1746 bol riaditeľom konviktu a profesorom teológie v Nitre. Zomrel 4. júna 1747 v Nitre.

Práca 

Vo svojich filozofických prácach sa pokúša odpútať sa od scholastickej filozofie, interpretuje aj moderných autorov – Galileiho, Gassendiho, Descarta, Leibniza, Wolffa a vyzdvihuje význam empírie a prírodných vied. Tieto tézy sa pokúšal presadiť aj v rámci výukových reforiem na piaristických školách. Vo svojej učebnici geometrie (Compendium elementorum geometricae practicae fundatum, Budín 1746) sa venuje najmä zememeračským úlohám.

Externé odkazy 
 

Slovenskí filozofi
Slovenskí matematici
Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Osobnosti z Turne nad Bodvou
Uhorskí šľachtici
Slovenskí šľachtici
Zoznam pápežov

Toto je kompletný zoznam osôb s titulom rímsky pápež. Rímsky pápež je hlavou katolíckych cirkví. Jeho súčasný úradný titul pápeža znie „biskup rímsky, nástupca kniežaťa apoštolov, prímas taliansky, arcibiskup a metropolita rímskej cirkevnej provincie, suverén štátu mesta Vatikán“. Od 6. storočia sa využíva aj titul „servus servorum Dei“ (sluha sluhov Božích). Ďalšími titulmi pápežov sú Summus Pontifex a Pontifex Maximus. Do roku 2006 pápežom prislúchal aj titul „patriarcha západu“. Okrem rímskych pápežov používa titul pápež ešte niekoľko kresťanských náboženských vodcov. Súčasným, 266. pápežom Katolíckej cirkvi je pápež František.

Zoznam pápežov býva často upravovaný. Každý rok je zoznam publikovaný spolu so životopismi jednotlivých pápežov v cirkevnej ročenke Annuario Pontificio. Zmeny sú spôsobované najmä pre nejasnosť platných nástupníctiev v niektorých starších dátumoch. Z prvých päťdesiatych pápežov bolo 48 vyhlásených za svätých, pričom z prvých 31 pápežov 28 zomreli ako mučeníci.

Pozri aj 
 Pápež
 Zoznam protipápežov (rímskych)
 Zoznam koptských alexandrijských pápežov
 Zoznam alexandrijských patriarchov
Zoznam konštatinopolských patriarchov

Externé zdroje 
 www.santiebeati.it 
 www.tuttipapi.it 
 Zoznam na stránkach o Benediktovi XVI. 
 www.gcatholic.org 
 http://catholic-hierarchy.org 
 www.ojaiorange.com , podľa abecedy
 Catholic Encyclopedia
 www.popechart.com 
 www.corazones.org 
 http://www.gcatholic.org 
 http://w2.vatican.va  alebo , , , , 

 Zoznam pápežov
Pápež
Vatikán
Pápežstvo
Pápeži
Kelvin

Kelvin je jednotka teploty, ktorá je založená na absolútnej stupnici. Je jednou zo siedmich základných jednotiek SI. Má značku K. Kelvinova stupnica je absolútna stupnica termodynamickej teploty, ktorá ako svoj začiatok používa absolútnu nulu, teplotu, pri ktorej sa podľa popisu klasickej termodynamiky zastaví všetok pohyb. Kelvin je definovaný ako 1/273,16 termodynamickej teploty trojného bodu vody (presne 0,01 °C alebo 32,018 °F). Inými slovami, definícia hovorí, že trojný bod vody má presne 273,16 K.

Kelvinova stupnica je pomenovaná po inžinierovi a fyzikovi Glasgowskej univerzity Williamovi Lordovi Kelvinovi (1824 – 1907), ktorý písal o potrebe absolútnej tepelnej stupnice. Na rozdiel od Fahrenheitových alebo Celziových stupňov, pri Kelvinoch sa slovo stupeň nepoužíva.

0K = −273,15 °C (−459,67 °F)

História 
V roku 1848 písal Lord Kelvin vo svojej práci, On an Absolute Thermometric Scale, o potrebe stupnice, kde by nekonečný chlad (absolútna nula) bola najnižším bodom stupnice, a ktorá by ako jednotku používala stupeň Celzia. Kelvin vypočítal, že absolútna nula bola rovná −273 °C na teplomeroch v tej dobe. Táto absolútna stupnica je dnes známa ako Kelvinova stupnica termodynamickej teploty. Kelvinova hodnota -273 záporná prevrátená hodnota 0,00366 – táto hodnota je všeobecne prijímaná hodnota koeficientu expanzie plynu pri zmene teploty o 1 stupeň.

Roku 1954 rezolúcia 3 z 10. Generálnej konferencie pre váhy a miery (GKVM) moderne zadefinovala Kelvinovu stupnicu pridaním trojného bodu vody ako jej druhého definičného rámca a priradila mu hodnotu presne 273,16 Kelvinov.

3. rezolúcia 13. GKVM v roku 1967/1968 nahradila stupeň Kelvina, °K a premenovala jednotku prírastku termodynamickej teploty na kelvin, symbol K. Štvrtá rezolúcia rovnakej konferencie zadefinovala kelvin ako 1/273,16 termodynamickej teploty trojného bodu vody.

Navrhovaná redefinícia 
Medzinárodný úrad pre váhy a miery (MUVM) sa v roku 2005 pustil do redefinície jednotiek, vrátane Kelvinu, pomocou prísnejších pravidiel. Súčasná definícia z roku 2010 nie je dostatočná pre teploty pod 20K a nad 1300K. Komisia navrhla definíciu kelvinu ako teplotnej stupnice, pre ktorú je hodnota Boltzmannovej konštanty presne 1,3806505×10−23 J/K.

Z vedeckého hľadiska by toto riešenie prepojilo teplotu so zvyškom SI a znamenalo stabilnú definíciu, nezávislú od hocijakej látky. Z praktického pohľadu bude redifinícia nepovšimnutá, voda bude stále mrznúť pri 0 °C (273,15 K / 32 °F).

Praktické použitie

Farebná teplota 
Kelvin sa často používa na meranie farebnej teploty svetelných zdrojov. Farebná teplota je založená na princípe, že čierne teleso vyžaruje žiarenie, ktorého farba závisí na teplote žiariča. Čierne telesá s teplotou pod 4000K sú červené a tie s teplotou nad 7500K modré. Farebná teplota je dôležitá vo fotografii. V astronómii je na nej založená klasifikácia hviezd a ich pozícia v Hertzsprung-Reussellovom diagrame. Napríklad fotosféra Slnka má efektívnu teplotu 5778 K.

Kelvin ako jednotka šumu 
V elektronike sa kelvin používa ako indikátor šumu obvodu vzhľadom na pozadie.

Referencie 

Jednotky teploty
Sústava SI
Stupeň Fahrenheita

Stupeň Fahrenheita (značka °F) je jednotka teploty pomenovaná po nemeckom fyzikovi Gabrielovi Fahrenheitovi. Dnes sa používa hlavne v USA.

Vychádza z dvoch základných referenčných bodov: 
 0 °F je najnižšia teplota, ktorú sa podarilo Fahrenheitovi dosiahnuť (v roku 1724) zmiešaním soli, vody a ľadu,
 96 °F je teplota ľudského tela. 

Neskôr boli referenčné body upravené na 32 °F pre bod tuhnutia vody a 212 °F bod varu vody. Tieto referenčné body sú od seba vzdialené 180 stupňov, teda jeden stupeň Fahrenheita zodpovedá 5/9 kelvina, resp. stupňa Celzia.

Prepočet na iné stupnice

Kelvinova stupnica 
,
,
kde K je teplota v kelvinoch, F je teplota v stupňoch Farenheita.

Celziova stupnica 
,
,
kde C je teplota v stupňoch Celzia, F je teplota v stupňoch Farenheita.

Réaumúrova stupnica 
,
,
kde R je teplota v stupňoch Réaumúra, F je teplota v stupňoch Farenheita.

Jednotky teploty
Stupeň Celzia

Stupeň Celzia (značka °C) je jednotka teploty, pomenovaná po švédskom astronómovi Andersovi Celsiovi.

História 

Oproti dnešnej dobe bola pôvodne stupnica obrátená. Celsius ju zaviedol v roku 1742 s dvomi pevnými bodmi pri tlaku vzduchu 1 013,25 hPa, a to 100 °C pre teplotu tuhnutia vody a 0 °C pre teplotu varu vody. Carl Linné stupnicu neskôr otočil a preto je dnes definovaná ako
 0 °C pre teplotu tuhnutia vody
 100 °C pre teplotu varu vody .

Definícia 
Dnes sa Celziova stupnica (ako vedľajšia jednotka sústavy SI) definuje pomocou trojného bodu vody, ktorému je priradená teplota 0,01 °C a tým, že absolútna veľkosť jedného stupňa teplotnej stupnice (±1 °C) sa rovná 1 K.

Prepočet na iné stupnice

Kelvinova stupnica 
 C = K - 273,15
 K = C + 273,15
kde K je teplota v kelvinoch, °C je teplota v stupňoch Celzia.

Fahrenheitova stupnica 

kde F je teplota v stupňoch Fahrenheita, C je teplota v stupňoch Celzia.

Réaumurova stupnica 
,
,
kde R je teplota v stupňoch Réaumura, C je teplota v stupňoch Celzia.

Referencie 

Jednotky teploty
Odvodené jednotky sústavy SI
Brainfuck

Brainfuck vytvoril Urban Müller ako programovací jazyk s najmenším prekladačom všetkých čias. Na Amiga OS 2.0 zaberal len 240 bajtov (údajne sa mu to podarilo neskôr zlepšiť na menej ako 200 bajtov).

Jazyk obsahuje 8 príkazov, pomocou ktorých je možné pracovať s jediným smerníkom, ktorý ukazuje na bajt v poli o veľkosti 30000 bajtov (pole je inicializované na 0) a smerník je inicializovaný na počiatok tohto poľa.

Každý z príkazov jazyka je reprezentovaný jediným znakom:

Príkazy jazyka je možné vyjadriť v jazyku C takto (predpokladajme že p bol definovaný ako char *):

Externé odkazy 
 zdroj článku
 Brainfuck interpreter with integrated debugger (IDE) for Windows

Programovacie jazyky
Ivan Dobrakov

Ing. Ivan Dobrakov, DrSc. (* 30. november 1940, Senec – † 18. september 1997, Bratislava) bol slovenský matematik.

Životopis 
Narodil sa v Senci, jeho rodičia boli roľníci. Otec pochádzal z Bulharska a matka bola maďarskej národnosti. Základnú školu v rokoch 1947–1955 a posledné tri ročníky jedenásťročnej strednej školy v rokoch 1955–1958 absolvoval v Senci. Prísny otec mu zakazoval štúdium na vysokej škole. Napriek tomu po maturite študoval jadrovú fyziku a matematiku na Fakulte technickej a jadrovej fyziky Českého vysokého učenia technického v Prahe, kde r. 1964 získal titul inžiniera technickej fyziky. Už počas štúdia inklinoval k vedeckej práci a osobitne sa uňho vyhranil záujem o moderné matematické disciplíny.

Po absolvovaní vysokej školy nastúpil na Matematický ústav Slovenskej akadémie vied v Bratislave a tomuto pracovisku zostal verný až do konca svojho života. Tu absolvoval vedeckú prípravu pod vedením školiteľa prof. RNDr. Ladislava Mišíka, DrSc. Silný vplyv na jeho vedeckú orientáciu mal prof. Ing. Igor Kluvánek, CSc. Najmä jeho zásluhou I. Dobrakov zameral svoju pozornosť na teóriu miery a integrálu a v tejto tematike sa celoživotným dielom prepracoval do popredia dnešnej svetovej matematiky. Vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied získal r. 1969, vedeckú hodnosť doktora vied r. 1991. 

Vedecká reputácia priniesla I. Dobrakovovi pozvania na prednáškové pobyty do viacerých popredných matematicky rozvinutých krajín (Nemecko, Poľsko – Banachovo centrum, býv. Sovietsky zväz, Španielsko, Maďarsko a i.). Ako hosťujúci profesor pôsobil od septembra 1990 do apríla 1991 na Kalifornskej univerzite (University of California, Riverside) v USA a na jeseň 1992 na Andskej univerzite (Universidad de los Andos, Merida) vo Venezuele.

V domácich pomeroch bol „osamelým bežcom“ a početnejšia vedecká škola sa okolo neho neutvorila. V sedemdesiatych rokoch prednášal niekoľko semestrov funkcionálnu analýzu na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Bol členom česko-slovenskej komisie pre obhajoby doktorských dizertačných prác v odbore matematická analýza. Napriek zjavnému postupnému zhoršovaniu jeho zdravotného stavu v poslednom období života bola jeho náhla smrť nečakaná. Zomrel 18. septembra 1997 v Bratislave.

Práca 
Vedecky pracoval vo funkcionálnej analýze a v teórii miery a integrálu. Hlavným prínosom jeho vedeckej práce je vypracovanie teórie lineárnej integrácie Lebesgovho typu v Banachových priestoroch a jej zovšeobecnenia – teórie multilineárnej integrácie v Banachových priestoroch. Jeho originálne výsledky vzbudili značný ohlas v zahraničí a našli pokračovateľov v mnohých krajinách sveta (India, Španielsko, Poľsko, Nemecko, Kanada, USA, Venezuela a i.). Oni nazvali objekty tejto teórie jeho menom (Dobrakovov integrál, dobrakovovsky integrovateľná funkcia a pod.).

Externé odkazy 
 

{{DEFAULTSORT:Dobrakov, Ivan]}}
Slovenskí matematici
Absolventi Českého vysokého učení technického
Osobnosti zo Senca
Wochentlich zweimal neuankommender Mercurius

Wochentlich zweimal neuankommender Mercurius (Dva razy do týždňa znova prichádzajúci posol) alebo  skrátene nazývané Ofnerischer Mercurius (Budínsky posol) boli prvé nemecké noviny v Uhorsku. 

Noviny vznikli v Budíne v decembri roku 1730. Ich posledné číslo pochádza z roku 1738, ale zdá sa, že vychádzali aj neskoršie, približne do roku 1750. 

Vychádzali dva razy do týždňa v takej istej vonkajšej podobe, ba aj s takým istým zostavením rubrík, ako Nova Posoniensia. V niečom sa predsa len od týchto latinských novín odlišovali. Kým Nova Posoniensia boli takmer celé vyplnené zahraničným spravodajstvom a z domova mávali len veľmi skromné informácie na konci čísla, redakcia novín Ofnerischer Mercurius na prvé miesto kládla domáce spravodajstvo, ktoré bolo pomerne rozsiahle, napriek tomu, že sa pre malý počet dopisovateľov týkalo len niekoľkých významnejších miest Uhorska. Správy z Viedne a informácie zo zahraničia preberala výlučne z Wiener Zeitung. Okrem domáceho a zahraničného spravodajstva nachádzame tu na poslednej strane oznamy o nových knihách, lekárske rady a pod. Redaktora týchto novín nepoznáme, no je pravdepodobné, že jeho úlohy vydával sám vydavateľ, ktorým bol budínsky kníhtlačiar Ján Juraj Nottenstein.

Novinárstvo
Alfa

Alfa môže označovať:
 prvé písmeno gréckej abecedy, pozri alfa (grécke písmeno)
 ruská špeciálna protiteroristická jednotka, pozri Alfa (špeciálna jednotka)
 bývalé slovenské vydavateľstvo odbornej literatúry a slovníkov, pozri Alfa (vydavateľstvo)
 vedúci jedinec (živočích) v skupine, svorke, stáde, pozri alfa jedinec

Pozri aj 
 Alpha
Lekár

Lekár je zdravotnícky pracovník, ktorý samostatne vykonáva odborné pracovné činnosti preventívnej a liečebnej zdravotnej starostlivosti. Zvyčajne ide o absolventa lekárskej fakulty, ktorý získal vysokoškolské vzdelanie 2. stupňa v doktorskom študijnom programe. Má titul doktor medicíny – MUDr. Doktorský študijný program trvá na Slovensku v dennej forme štúdia šesť rokov, zahŕňa najmenej 5 500 hodín teoretickej výučby. Absolvovaním špecializačného štúdia má lekár právo používať profesionálne označenie lekára špecialistu spojené s názvom príslušného špecializačného odboru.
Súčasťou udelenia doktorského titulu lekára je spravidla zloženie prísahy dodržiavania lekárskej etiky vrátane výhradnej oddanosti životu pri výkone povolania – tzv. Hippokratovej prísahy.

Referencie

Iné projekty 

Povolania
Medicína
 
Zdravotnícke povolania
Viktimológia

Viktimológia je relatívne nová vedecká disciplína zaoberajúca sa obeťami trestných činov a ich životným štýlom, ktorý má dopad na šancu stať sa obeťou trestného činu.

Externé odkazy 
 http://www.vodopad.cz/c36.htm

Sociálna psychológia
Sociológia
Kriminológia
Portugalská India

Portugalská India (po portugalsky Estado da Índia, teda „Štát India“) bola portugalskou kolóniou na západnom pobreží indického subkontinentu. Kolónia sa skladala z troch spolu nesúvisiacich malých dŕžav Goa, Damão (po portugalsky, inak Daman) a Diu; z ďalších ku kolónii patriacich území na indickom subkontinente možno spomenúť najmä Dádra a Nagar Havelí. 

Hlavným mestom kolónie bola Velha Goa (spočiatku len Goa), neskôr Nova Goa, odkiaľ boli čiastočne spravované aj ďalšie portugalské kolónie na východnom pobreží Afriky (Sofala, Mozambik), v Perzskom zálive (o. i. Maskat, Hormuz) a v Zadnej Indii (o. i. Malaka). Význam kolónie zdôrazňovala skutočnosťou, že guvernér Goi niesol čiastočne aj titul miestokráľa, ktorým bol menovaný portugalským panovníkom a tomuto priamo podriadený; hlavné mesto sa potom tešilo obdobným výsadám ako Lisabon. Kolónia zanikla roku 1961 obsadením územia indickou armádou.

Pozri aj 
 Dejiny Portugalska
 Goa
 India

Externé odkazy 
 Goacom

India
Portugalsko
Portugalské kolónie
Insomnia (film z roku 2002)

Insomnia je kriminálna dráma americkej produkcie z roku 2002. Na prípad vraždy sedemnásťročného dievčaťa v malom aljašskom mestečku je povolaný detektív losangelskej polície Will Dormer (Al Pacino). Ten pri prenasledovaní vraha nešťastnou náhodou zastrelí svojho partnera. Pri ďalšom pátraní je sužovaný výčitkami svedomia za jeho smrť, vrahovým vydieraním  a zároveň nespavosťou, ktorá je spôsobená geografickou lokalitou - celých 24 hodín je vonku denné svetlo. 

Tento film je novým spracovaním filmu ( remake) nórskeho režiséra Erika Skjoldbjærg z roku 1997 s rovnakým názvom Insomnia.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka filmu

Filmy z 2002
Filmy podľa názvu
Filmy USA
J2000.0

Pojem epocha J2000.0 sa používa v astronómii a označuje aktuálne datovanie.

Presne sa rovná Juliánskemu dňu 2451545.0 TT alebo 1. januáru 2000 12h TT. Je to ekvivalent 1. januára 2000 11:59:27.816 TAI alebo 1. januára 2000 11:58:55.816 UTC.

Kvôli neustálym zmenám v rektascenzii a deklinácii hviezd spôsobeným precesiou (a pre relatívne blízke hviezdy aj vlastným pohybom), zvyknú astronómovia špecifikovať tieto vlastnosti vo vzťahu ku konkrétnej epoche. Predchádzajúca epocha, ktorá sa štandardne používala, bola epocha B1950.0.

Keď sa používa rovník a rovnodennosť na definovanie astronomického referenčného rámca, tento rámec (snímka) môže byť tiež označený, že je v J2000 súradniciach, alebo jednoducho J2000, ale správnejšie označenie je ICRS International Celestial Reference Frame (doslovne: „medzinárodný nebeský referenčný rámec“).

„J“ v prefixe označuje, že ide o juliánsku epochu, aby sa zdôraznil rozdiel oproti besseliánskej epoche.

Externé odkazy 

Čo je TT? (v angličtine)
International Celestial Reference Frame, or ICRS (v angličtine)

Astronómia
Astronomické sústavy súradníc
Nebeská mechanika

vi:Kỷ nguyên (thiên văn học)#Năm Julius và J2000
Kaštieľ v Betliari

Kaštieľ v Betliari je najnavštevovanejším kaštieľom juhovýchodného Slovenska. Nachádza sa v obci Betliar, 3 km severne od okresného mesta Rožňava.

Dejiny  
Kaštieľ pochádza zo začiatku 18. storočia a postavili ho na základoch staršieho renesančného hradu Bebekovcov. Dal ho postaviť Štefan Andráši ako poschodový, ešte opevnený hrad so štyrmi nárožnými vežami. I ďalšie prestavby v rokoch 17921795, keď prichádza k rozšíreniu, a v rokoch 18801886, keď stavba získala dnešnú podobu, sa viažu znovu k rodine Andrášiovcov, ktorá bola už vtedy jeho trvalým vlastníkom, a ktorá mala v majetku nielen hrad Krásnu Hôrku, ale aj majetky a bane v okolí Rožňavy. Po staršej klasicistickej prestavbe a rozšírení južnej časti a priečelia nasledovala rozsiahlejšia pseudoslohová úprava s nadstavbou druhého poschodia, ktorá dala kaštieľu ráz francúzskej poľovníckej stavby. 

Kaštieľ zaplnili Andrášiovci množstvom vzácneho nábytku, umeleckých diel a zbierok. Pôvodnú knižnicu založil Leopold Andráši v druhej polovici 18. storočia. Jej interiér pochádza z rokov 17921795. Fond pozostáva prevažne z vedeckej literatúry 18. a 19. storočia. Prevahu zbierok tvoria maliarske diela, najmä obrazy realistov 19. storočia. Druhú časť zbierok (na prízemí) tvoria dovezené exotické predmety a poľovnícke trofeje, ktoré nemajú rovnocennú hodnotu s umeleckými zbierkami. Park spestrujú nielen jazierka, ale aj menšie záhradné stavby (pavilóny, groty, vodomety). Má vzácne exotické stromy a zvyšky prastarého tisového lesa.

Exteriér 
Koncom 18. storočia začali Andrášiovci budovať prírodný park. Neskôr ho rozširovali a doplňovali ďalšími dendrologickými vzácnosťami. V súčasnosti má park rozlohu . Komplex areálu kaštieľa v Betliari bol v roku 1985 vyhlásený vládou Slovenskej socialistickej republiky za národnú kultúrnu pamiatku ako vzácne kultúrno-historické dedičstvo niekoľkých storočí. V areáli sa nachádza aj Hermesova studňa z polovice 19. storočia.

V najväčšom historickom parku na Slovensku je aj rímsky vodopád, navrhnutý v roku 1823 Josefom Bergmannom. Výškou 9 metrov je najvyšším umelým vodopádom a zároveň prvou romantickou stavbou na Slovensku. V októbri 2016 bol obnovený občianskym združením Andoras.

Galéria

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam kaštieľov na Slovensku

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Kaštieľ v Betliari na stránkach SNM
 http://muzeumbetliar.sk/
 www.betliar.eu
 www.retep.sk

Národné kultúrne pamiatky na Slovensku pred rokom 2002
Betliar (obec)
Kultúrne pamiatky v okrese Rožňava
Betliar
Klasicistické stavby na Slovensku