joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Aľa Rachmanova

Aľa Rachmanova (), občianskym menom Galina Nikolajevna Ďuriaginová () alebo Galina Alexandra von Hoyer, * 27. jún 1898, Kasli, Rusko† 11. február 1991, Ettenhausen, Švajčiarsko) bola švajčiarska spisovateľka ruského pôvodu. Písala po rusky, avšak všetky jej diela boli publikované v nemeckom preklade.

Životopis 
Narodila sa v rodine lekára v meste Kasli v Čeľabinskej oblasti. Od roku 1916 študovala na Filologickej fakulte Permskej štátnej univerzity, štúdium ukončila v Irkutsku počas občianskej vojny. V roku 1921 sa vydala za bývalého vojnového zajatca, Rakúšana Arnulfa von Hoyera. Od roku 1922 žili v meste Perm, odkiaľ boli v roku 1925 vyhostení zo ZSSR. Ušli do Rakúska, kde bývali vo Viedni a od roku 1927 v Salzburgu.

V roku 1931 vydala autobiografický román vychádzajúci z jej osobných denníkov. Knihu vydala pod pseudonymom a v nemeckom preklade (preložil jej manžel) pod názvom Studenten, Liebe, Tscheka und Tod (Študenti, láska, Čeka a smrť). V knihe opisuje svoj život v rokoch 1916 až 1920. Následným pokračovaním diela vznikla trilógia, ktorá priniesla Ali Rachmanovovej medzinárodné uznanie. Jej knihy boli vydané v náklade vyše 2 miliónov kusov v 22 jazykoch. V ruštine však dodnes (r. 2012) oficiálne nevyšlo žiadne jej dielo.

V roku 1945 zomrel jej jediný syn vo Viedni počas bojov so sovietskou armádou. V roku 1946 emigrovala s manželom do Švajčiarska, kde od roku 1949 žili v meste Ettenhausen. Jej manžel bol až do svojej smrti výhradným prekladateľom jej diel do nemčiny, po jeho smrti v roku 1970 prestala písať. 

Zomrela 11. februára 1991 vo veku 92 rokov.

Tvorba 
 trilógia Symphonie des Lebens, Meine russischen Tagebücher
 Studenten, Liebe, Tscheka und Tod, Salz­burg, 1931 (v slovenčine Študenti, láska, Čeka a smrť, Premedia 2011)
 Ehen im roten Sturm, Salzburg, 1932 (v slovenčine Manželstvá v červenej búrke, Premedia 2012)
 Milchfrau in Ottakring, Salzburg, 1933 (v slovenčine Mliekarka z Ottakringu, Premedia 2013)
 Geheimnisse um Tataren und Götzen, Salzburg, 1933 (zbierka poviedok o detstve)
 Die Fabrik des neuen Menschen, Salzburg, 1935 (román získal v Paríži v roku 1936 prvú cenu ako „najlepší antiboľševický román súčasnosti“)
 Tragödie einer Liebe, Berlin, 1938
 Wera Fedorowna, Graz, 1939
 Einer von vielen. В 2-х тт., Zürich, 1947
 Das Leben eines grossen Sünders (Dostojewski), Zürich, 1947
 Ssonja Kowalewski, Zürich, 1950
 Jurka erlebt Wien, Zürich, 1951
 Die Liebe eines Lebens (Turgenew), Frauenfeld, 1952
 Die falsche Zarin, Frauenfeld, 1954
 Im Schatten des Zarenhofes (Puschkin), Frauenfeld, 1957
 Ein kurzer Tag (Tschechow), Frauenfeld, 1961
 Tiere begleiten mein Leben, Frauenfeld, 1963
 Die Verbannten, Frauenfeld, 1964
 Tschai­kowski, 1972

Zdroj 
 Мисте Хотопп-Рике. Аля Рахманова, молочница с Урала
 Doslov k slovenskému vydaniu Šudenti, láska, Čeka a smrť, 2011. 

Ruskí spisovatelia
Švajčiarski spisovatelia
Švajčiarske osobnosti ruského pôvodu
Ženy v svetovej literatúre
Árpád Érsek

PaedDr. Árpád Érsek (* 22. jún 1958, Bratislava) je slovenský politik. Počas 3. vlády Roberta Fica a vlády Petra Pellegriniho bol ministrom dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja SR . Bol dočasným ministrom životného prostredia SR vo vláde Petra Pellegriniho. Bol zastupiteľom v Trnavskom samosprávnom kraji.

Život 
Árpád Érsek sa narodil v Bratislave. Štúdium gymnázia v Šamoríne dokončil v roku 1977. Je absolventom Fakulty telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1984 získal titul doktora pedagogiky. 

Pôsobil ako reprezentačný tréner slovenskej reprezentácie v šerme. Je ženatý, má dve deti a žije v Šamoríne.

Politická činnosť 
Árpad Érsek sa stal poslancom Národnej rady Slovenskej republiky v roku 2010, rovnako ako aj po voľbách v rokoch 2012 a 2016 za stranu MOST– HÍD. 

Od  3. novembra 2010 sa ujal funkcie štátneho tajomníka ministerstva dopravy potom, čo sa funkcie vzdal Ivan Švejna pre tzv. kauzu Hayekovci. Do funkcie ho navrhla strana MOST – HÍD, v jeho kompetencii bola oblasť cestnej, železničnej dopravy a výstavby. 

Árpád Érsek bol 31. augusta 2016 menovaný ministrom dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja SR ako nominant koaličnej strany MOST – HÍD. Išlo o prvú zmenu ministra v tretej vláde Roberta Fica, po demisii ministra Romana Brecelyho (Sieť), ktorú si vynútil vnútrostranícky rozkol a prechod poslancov Siete do poslaneckého klubu MOSTu-HÍD. Pre nezlučiteľnosť funkcií sa vzdal poslaneckého mandátu v zastupiteľstve Trnavského samosprávneho kraja.

Vláda Petra Pellegriniho, vrátane Árpáda Érseka, podala po februárových voľbách 20. marca 2020 demisiu .

Referencie

Externé odkazy 
 Arpád Érsek na stránkach MOSTu– HÍD
 Profil poslanca na NR SR

Politici MOST-HÍD
Štátni tajomníci Ministerstva dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky
Slovenskí komunálni politici
Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Absolventi Fakulty telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave
Osobnosti z Bratislavy
Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2012

Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2012 boli v poradí 34. Majstrovstvá sveta v curlingu žien, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konali sa v Lethbridge, v provincii Alberta, v Kanade od 17.25. marca 2012, za účasti 12 tímov. Tohtoročné MS žien boli jedným z kvalifikačných podujatí na Zimné olympijské hry 2014. Po 12-krát sa konali MS žien v Kanade. Švajčiarky sa po tretí raz v histórii stali víťazkami MS, keď získali titul po 29 rokoch.

Kvalifikácia 

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF k decembru 2011.

Výsledky

Základná skupina

Tiebreak

Play-off

Play-off medzi 1. a 2.

Play-off medzi 3. a 4.

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2012

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2012 
 Výsledky MS na stránke Svetovej curlingovej federácie 

Curling v 2012
Ženy
Curling
2012 v Kanade
Šport v Lethbridge
Markovnikovovo pravidlo

Markovnikovovo pravidlo alebo pravidlo Markovnikova (nesprávne Markovnikovo pravidlo) je pravidlo v organickej chémii opisujúce produkty elektrofilnej adície (zväčša halogénvodíka HX) na nesymetrický alkén. Bolo formulované v roku 1870 ruským chemikom V. V. Markovnikovom. 

Keďže pri takejto reakcii môžu vzniknúť 2 produkty, pravidlo hovorí, že kladná časť činidla, teda elektrofil (σ+), sa naviaže na uhlík s väčším počtom atómov vodíka a záporná časť činidla, teda nukleofil (σ-), sa naviaže na uhlík s nižším počtom atómov vodíka. Druhý produkt (s opačne naviazanými H a X) vzniká pomenej. Príčinou je, že pri reakcii sa uprednostní vznik stabilnejšieho karbkatiónu. Ak reakcia prebieha podľa Markovnikovovho pravidla, hlavný produkt reakcie sa často označuje ako Markovnikovský. Vedľajší produkt je potom označovaný ako antimarkovnikovský.

Adovaným činidlom nemusí byť len halogénovodík, môžu to byť i iné látky - napríklad voda, alkoholy, tioly alebo kyanidy. Ak sú tieto činidlá slabé kyseliny, napr. voda, prebieha reakcie len v prítomnosti kyseliny, ktorá katalyzuje tvorbu karbokatiónu.

Adícia radikálovým mechanizmom, napríklad v prítomnosti peroxidu, prebieha proti Markovnikovovmu pravidlu, pretože v procese vzniká radikál. To je známe ako Kharashov efekt.

Referencie 

Organická chémia
Tomáš Malatinský

Ing. Tomáš Malatinský, MBA (* 14. marec 1959, Bratislava) je slovenský politik. Od 4. apríla 2012 bol minister hospodárstva v druhej vláde Roberta Fica. 2. júla 2014 podal demisiu. 3. júla prezident Andrej Kiska vymenoval do funkcie Ministra hospodárstva SR dovtedajšieho štátneho tajomníka Pavla Pavlisa.

Vzdelanie 
V roku 1978 absolvoval SPŠ stavebnú v Bratislave a v roku 1983 ukončil štúdium na SVŠT v Bratislave - stavebná fakulta, odbor geodézie a kartografie.

Životopis 
Ako zodpovedný projektant geodet pôsobil v rokoch 1983 až 1986 v Stavoprojekte Bratislava. Neskôr v rokoch 1986 až 1998 vo firme Elektrovod Bratislava prešiel funkciami stavbyvedúci, vedúci oddelenia ekonomiky divízie vedení, vedúci útvaru zahraničného obchodu a vedúci útvaru vyššieho dodávateľa. Od roku 1998 do 1999 bol vedúcim organizačnej zložky v ELCON o.z. Praha. Ako riaditeľ divízie pôsobil v rokoch 1999 až 2000 vo VÚJE Trnava, a.s. V marci 2000 sa stal predsedom predstavenstva a generálnym riaditeľom Elektrovod Holding, a.s. Bratislava. V máji roku 2000 sa stal druhým viceprezidentom ZZES (Zväz zamestnávateľov energetiky), 24. apríla 2003 sa stal prezidentom ZZES. Dňa 1. januára 2017 sa Ing. Tomáš Malatinský, MBA, stal generálnym riaditeľom (CEO) firmy SAG Elektrovod, a.s. Bratislava.

Referencie 

Žijúci ľudia
Osobnosti z Bratislavy
Absolventi Stavebnej fakulty Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Ministri hospodárstva Slovenskej republiky
Martin Glváč

JUDr. Martin Glváč (* 20. november 1967, Bratislava) je slovenský právnik, manažér, advokát, politik, bývalý poslanec a podpredseda NR SR. Je bratislavským krajským predsedom strany SMER – sociálna demokracia.

Životopis  
 obchodný zástupca OTEX
 právnik spoločnosti DAVAY, s. r. o.
 podnikový manažér spoločnosti DONAR, a. s.
 generálny riaditeľ spoločnosti VOSS SLOVAKIA
 v rokoch 20012006 advokát

Politická činnosť 
 2006 – zvolený za poslanca NR SR (mandát neuplatňoval pre výkon funkcie štátneho tajomníka)
 20062010 – štátny tajomník Ministerstva výstavby SR
 20102012 – poslanec NR SR
 20122016 – minister obrany SR
 2016 – 2020 – poslanec a podpredseda NR SR zvolený za stranu SMER-SD. Kandidoval na 12. mieste. Dostal 7 189 platných prednostných hlasov. Bol členom výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny.

V januári 2019 unikla na verejnosť komunikácia Martina Glváča s Alenou Zsuzsovou, obvinenou z objednávky vraždy novinára Jána Kuciaka a jeho snúbenice. Neskôr bola medializovaná aj jeho komunikácia s podnikateľom Marianom Kočnerom, obžalovaným vo viacerých kauzách. 7. novembra 2019 sa vzdal funkcie podpredsedu NR SR.

Referencie

Externé odkazy 
 Martin Glváč na webe NR SR

Slovenskí právnici
Slovenskí advokáti
Slovenskí manažéri
Slovenskí politici
Politici Smeru
Ministri obrany Slovenskej republiky
Podpredsedovia NR SR
Poslanci NR SR (2006 – 2010)
Poslanci NR SR (2010 – 2012)
Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Poslanci Bratislavského samosprávneho kraja
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Osobnosti z Bratislavy
Kvalifikácia vo vodnom póle mužov na LOH 2012

Kvalifikácia vo vodnom póle mužov na LOH 2012 bola svetová kvalifikácia vo vodnom póle mužov na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizuje Medzinárodná plavecká federácia (FINA). Konala sa v Edmontone, v Kanade od 1.8. apríla 2012, za účasti 11 tímov. Bojovalo sa o 4 miestenky. Pôvodne sa turnaja mal zúčastniť aj tím Venezuely, ale odhlásil sa. Jediným dejiskom podujatia bol Kinsmen Sports Centre.

Kvalifikácia

Dejisko

Nasadenie do košov

Výsledky

Základné skupuny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Kvalifikácia vo vodnom póle žien na LOH 2012

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej plaveckej federácie

Zdroje 
 Oficiálna stránka kvalifikácie /
 Kvalifikácia na stránke Medzinárodnej plaveckej federácie 
 Kvalifikácia 2012 na stránke todor66.com 

Vodné pólo v 2012
Muži
Vodné pólo
Vodné pólo
2012 v Kanade
Športové podujatia v Edmontone
Chrám svätého Vasila Ostrožského (Belehrad)

Chrám svätého Vasila Ostrožského () je pravoslávnym chrámom Srbskej pravoslávnej cirkvi v hlavnom meste Srbska Belehrad. Nachádza sa v časti mesta Nový Belehrad.

História  
Začal sa stavať v roku 1996 podľa plánov architekta Mihajla Mitroviča a dokončený bol v roku 2001. Stavba sa realizovala aj v čase bombardovania Juhoslávie letectvom NATO v roku 1999. Chrám slávnostne posvätil srbský patriarcha Pavol 12. mája 2001.

Architektúra 
Architekt v tejto stavbe spojil prvky modernej architektúry s prvkami architektúry starokresťanskej. Stavba pripomína starokresťanskú rotundu a vedľa hlavnej lode sa nachádza zvonica.

Externé odkazy 
 Official site of the Church of St Basil of Ostrog

Stavby v Belehrade
Pravoslávne chrámy v Srbsku
Architektúra z 2001
Zemetrasenie na hore Tchaj

Zemetrasenie na hore Tchaj (Tchaj-šan) bolo prvé zaznamenané zemetrasenie v histórii ľudstva, ktoré sa odohralo pravdepodobne v roku 1831 pred Kr. Bolo zaznamenané na hore Tchaj, počas panovania Fa z dynastie Sia. Dodnes sa nevie akú malo magnitúdu, ani počet obetí.

Zemetrasenia
Dejiny Číny
Basketbalová extraliga žien

Basketbalová extraliga žien (EXZ) je najvyššia slovenská basketbalová súťaž žien, ktorá prebieha nepretržite od roku 1993. Prvá sezóna, ktorá sa odohrala po odohraní federálnej ligy 1992/93, bola skrátená a play-off sa v nej nehralo. Do roku 2004 niesla názov I. liga. Organizuje ju Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Historicky najúspešnejším tímom je Young Angels Košice, ktorý v nej zvíťazil 15-krát.

Tímy v sezóne 2022/23 

V sezóne 2022/23 hrá extraligu 8 tímov:

Prehľad sezón 

 Novovzniknutý klub Delta V.O.D.S Košice odkúpil v roku 2001 všetky hráčky i záväzky zaniknutého klubu Delta Termostav-Mráz Košice a nahradil ho.

Historické štatistiky

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga mužov
 Basketbalová 1. liga žien
 Česko-slovenská basketbalová liga žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Slovenský basketbalový portál basket.sk
 Slovenský basketbalový štatistický portál
 Extraliga žien na stránke eurobasket.com 

 
Extraliga
Ženské športové súťaže na Slovensku
Česko-slovenská basketbalová liga mužov

Česko-slovenská basketbalová liga mužov bola najvyššia česko-slovenská basketbalová súťaž mužov, ktorá vznikla v roku 1930 a prebiehala do roku 1993 (s niekoľkoročnou prestávkou v rokoch 1939 až 1945). Dobovo bola označovaná ako I. československá liga. Organizovala ju Československá basketbalová federace (ČSBF), predtým nazývaná Basketbalový svaz ÚV ČSTV. Najúspešnejším tímom sa stala Zbrojovka Brno (tiež Sokol či Spartak Brno), ktorý v nej dokázal zvíťaziť 20-krát.

Dobové názvy 
 19291939: Zemská liga
 1945: I. liga

V rokoch 1939 až 1945 sa česko-slovenská súťaž neorganizovala, v Česku a na Morave (Protektorát) aj na Slovensku sa organizovali samostatné súťaže.

Prehľad sezón 

Poznámky:
  Súťaže sa organizovali v Čechách, na Morave a na Slovensku a ich víťazi neskôr postúpili na finálový turnaj.
  V Čechách a na Morave sa organizovala Zemská liga, v ktorej postupne zvíťazili tímy Sparta Praha, Sokol Pražský, SK Brno Žabovřesky (2x) a Uncas Praha (predtým YMCA Praha, 2x). Na Slovensku v rokoch 1939 a 1940 zvíťazil ŠK Bratislava a v rokoch 1942, 1943 a 1944 VŠ Bratislava. V roku 1945 sa súťaž na Slovensku neorganizovala.
 V sezónach 1945/46 až 1948/49 bola súťaž rozdelená na českomoravskú ligu a slovensku ligu, z ktorých 2 najlepšie celky postúpili na finálový turnaj.
 V rokoch 1931 a 1932 a potom 1951 až 1953 sa súťaž nehrala systémom jeseň-jar, ale podľa kalendárneho roka. V roku 1951 tak vrcholili až 2 sezóny súťaže.
 Od sezóny 1983/84 končila súťaž tzv. play-off. To sa neuskočnilo v poslednej sezóne (1992/93), ktorá s ohľadom na rozdelenie Česko-Slovenska skončila v januári 1993 dohraním základnej časti. Kluby česko-slovenskej ligy boli následne rozdelené do dvoch samostatných národných súťaží (na Slovensku doplnené o ďalších 6 tímov z nižšej súťaže), v ktorých odohrali skrátenú sezónu 1993.

Historické štatistiky

Rekordy 
Najviac bodujúcim hráčom súťaže sa stal Jiří Zídek, ktorý v rokoch 1962 až 1979 odohral 17 sezón (v troch kluboch) a zaznamenal 10 838 bodov. Je tiež držiteľom rekordu najväčšieho počtu bodov dosiahnutom v jednom zápasev sezóne 1969/70 ako hráč Olomoucu dosiahol v zápase Tesla ŽižkovDukla Olomouc 68 bodov.

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga mužov
 Národní basketbalová liga
 Česko-slovenská basketbalová liga žien

Zdroje 

 Majstrovstvá Česko-Slovenska na stránke sports123.com archive.org (po anglicky)

Klubové basketbalové súťaže
Liga
Česko-slovenská basketbalová liga žien

Česko-slovenská basketbalová liga žien bola najvyššia česko-slovenská basketbalová súťaž žien, ktorá vznikla v roku 1933 a prebiehala do roku 1993 (s niekoľkoročnou prestávkou v rokoch 1939 až 1945). Dobovo bola označovaná ako I. československá liga. Organizovala ju Československá basketbalová federace (ČSBF), predtým nazývaná Basketbalový svaz ÚV ČSTV. Najúspešnejším tímom sa stala Sparta Praha (v rokoch 19511965 ako Spartak Praha Sokolovo), ktorá v nej dokázala zvíťaziť 23-krát.

Dobové názvy 
 19291939: Zemská liga
 1945: I. liga

V rokoch 1939 až 1945 sa česko-slovenská súťaž neorganizovala, v Česku a na Morave (Protektorát) aj na Slovensku sa organizovali samostatné súťaže.

Prehľad sezón 

Poznámky:
  Súťaže sa organizovali v Čechách, na Morave a na Slovensku a ich víťazi neskôr postúpili na finálový turnaj.
  V Čechách a na Morave sa organizovala protektorátna Zemská liga, v ktorej postupne zvíťazili tímy Strakova akademie Praha (1x) a Uncas Praha (4x). Na Slovensku sa v rokoch 1939 až 1944 organizovali Majstrovstvá Slovenska. V roku 1945 sa Zemská liga ani MSR neorganizovali.
 V sezónach 1945/46 až 1948/49 bola súťaž rozdelená na českú, moravskú ligu a slovensku ligu, z ktorých 2 najlepšie celky postúpili na finálový turnaj.
 Od sezóny 1983/84 končila súťaž tzv. play-off. To sa neuskočnilo v poslednej sezóne (1992/93), ktorá s ohľadom na rozdelenie Česko-Slovenska skončila v januári 1993 dohraním základnej časti. Kluby česko-slovenskej ligy boli následne rozdelené do dvoch samostatných národných súťaží (na Slovensku doplnené o ďalšie 4 tímy z nižšej súťaže), v ktorých odohrali skrátenú sezónu 1993.

Historické štatistiky

Rekordy 
Najviac bodujúcou hráčkou súťaže sa stala Milena Jindrová (rod. Hacmacová), ktorá v rokoch 1962 až 1980 odohrala 18 sezón (v kluboch Slavia VŠ Praha a Lokomotíva Košice) a zaznamenala 6 709 bodov. Stala sa tiež víťazkou ankety o najlepšiu českú basketbalistku 20. storočia.

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga žien
 Ženská basketbalová liga (česká najvyššia súťaž)
 Česko-slovenská basketbalová liga mužov

Zdroje 

 Majstrovstvá Česko-Slovenska žien na stránke sports123.com archive.org (po anglicky)

Klubové basketbalové súťaže
Liga
M249

M249, predtým označovaná ako M249 Squad Automatic Weapon (SAW), a formálne písaná ako Light Machine Gun, 5.56 mm, M249 je americká verzia belgického ľahkého guľometu FN Minimi, ktorý vyrába spoločnosť FN Herstal (FN). M249 je vyrábaný v USA a je široko používaný zložkami United States Armed Forces. Zbraň bola uvedená v roku 1984. Zbraň poskytuje pechotným oddielom kadenciou guľometu kombinovanú s presnosťou a prenosnosťou blížiacou sa k puške.

V M249 je munícia nabíjaná pomocou tlaku plynu odoberaného z hlavne. Zbraň je chladená vzduchom. Má rýchlo vymeniteľnú hlaveň, čo dovoľuje strelcovi rýchlo nahradiť prehriatu alebo zaseknutú hlaveň. Rozkladacia dvojnožka je pripevnená blízko prednej časti zbrane, aj keď je tiež dostupná trojnožka M192 LGM. M249 môže byť napojený na buď pás alebo zásobníky STANAG, podobne ako zbrane M16 alebo M4.

Guľomety M249 boli nasadené v každej väčšom konflikte od Invázie USA do Panamy. Kvôli hmotnosti a veku zbrane United States Marine Corps testuje ako potenciálnu náhradu za M249 pechotnú automatickú zbraň M27 Infantry Automatic Rifle

Referencie

Literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 Webstránka výrobcu
 U.S. Army M249 Fact File

Zdroj 

Strelné zbrane kalibru 5,56 mm
Guľomety
Volejbalová extraliga mužov

Volejbalová extraliga mužov je najvyššia slovenská volejbalová súťaž mužov, ktorá prebieha nepretržite od roku 1993. Prvá sezóna o majstra Slovenska sa hrala po odohratí nadnárodnej Superligy a česko-slovenskej súťaže ešte formou 2 turnajov.  Do roku 1998 niesla názov I. liga. Organizuje ju Slovenská volejbalová federácia (SVF). Najúspešnejším tímom je VKP Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 11-krát. Od ročníka 2021/22 nesie súťaž mediálny názov Niké Extraliga muži.

Prehľad sezón

Historické štatistiky

Referencie

Pozri aj 
 Volejbalová extraliga žien
 Volejbalová 1. liga mužov
 Slovenský pohár vo volejbale mužov
 Česko-slovenská volejbalová liga mužov
 Stredoeurópska liga vo volejbale

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej volejbalovej federácie

Zdroje 
 Extraligoví majstri na stránke Slovenskej volejbalovej federácie
 Extraliga mužov na stránke Slovenskej volejbalovej federácie
 Slovenský volejbalový portál volejbal.sk

 
Extraliga
Bitka pri Ankare

Bitka pri Ankare bol stret medzi vojskami osmanského sultána Bayezida I. a mongolského dobyvateľa Tímúra, ku ktorému došlo 20. júla 1402 pri Ankare.

Turecká armáda o sile asi 120 000 mužov stála proti armáde s asi 80 000 mužmi. Tímúr Turkom znemožnil prístup k  pitnej vode, čo výrazne znížilo bojaschopnosť osmanskej armády. Bayezid bol zajatý a v roku 1403 v zajatí umrel. Víťazstvom Mongolov sa oddialil zánik Byzantskej ríše.

Literatúra 
 Klaus-Peter Matschke: Die Schlacht bei Ankara und das Schicksal von Byzanz. Studien zur spätbyzantinischen Geschichte zwischen 1402 und 1422. Böhlau, Weimar 1981, (Forschungen zur mittelalterlichen Geschichte 29
 Gustav Roloff: Die Schlacht bei Angora (1402). In: Heinrich von Sybel: Historische Zeitschrift. Band 161, Heft 2, Oldenbourg, München 1940, S. 244-262.

Externé odkazy 
Encyclopædia Britannica: Battle of Ankara (anglicky)
DBA Battle Scenario: The Battle of Angora (anglicky)
Timúrova stratégia v Bitke pri Ankare (1402) - anglicky
História Bitky pri Ankare z tureckých zdrojov (turecky)
Mapa územia ovládaného Mongolmi po Bitke pri Ankare (anglicky)
Bitka pri Ankare - schémy pohybu armád (anglicky) 

1402
Bitky
Volejbalová extraliga žien

Volejbalová extraliga žien je najvyššia slovenská volejbalová súťaž žien, ktorá prebieha nepretržite od sezóny 1992/93. Do roku 1998 niesla názov I. liga. Organizuje ju Slovenská volejbalová federácia (SVF). Najúspešnejším tímom je VK Slávia EU Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 20-krát. Od ročníka 2021/22 nesie súťaž názov Niké Extraliga ženy.

Prehľad sezón

Historické štatistiky

Referencie

Pozri aj 
 Volejbalová extraliga mužov
 Volejbalová 1. liga žien
 Slovenský pohár vo volejbale žien
 Česko-slovenská volejbalová liga žien
 Stredoeurópska liga vo volejbale

Zdroje 
 Extraliga žien na oficiálnej stránke Slovenskej volejbalovej federácie
 Slovenský volejbalový portál volejbal.sk

 
Extraliga
Hlas

Hlas môže byť:

 v politike: 
 strana HLAS - sociálna demokracia
 strana HLAS ĽUDU

hlas (zvukový prejav)
v hudbe aj:
súbor nápevov (pôvodne závislých od stupnice) v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi, pozri oktoich
jedna z viacerých melodických línií v hudobnej skladbe, pozri hlas (melodická línia)
nástrojový alebo spevný part určený v hudobnej skladbe interpretovi (hudobníkovi, spevákovi)
súbor píšťal na organe, ktoré majú rovnakú stavbu, menzúru a zvukovú farbu, synonymum: register, pozri register (organ)
mienka, názor a jej prejav
rozhodnutie osoby pri voľbe alebo hlasovaní/voľbách, pozri napr. pod hlasovanie
slovenský časopis, pozri Hlas (časopis)
priezvisko:
Ivan Hlas

Pozri aj 
 HLAS: môže byť skratka slovenskej politickej strany, pozri HLAS – Demokratická aliancia Slovenska
Ázawád (štát)

Ázawád (iné názvy [podrobnosti pozri v článku Azawad ]: Azawad, Azaouâd, Azaouad, Aẓăwad, Azawád), dlhý tvar Ázawádsky nezávislý štát, je medzinárodne neuznaný štát vyhlásený 6. apríla 2012, ktorého územie zodpovedá územiu severného Mali. Vyhlásilo ho Národné hnutie za oslobodenie Ázawádu (MNLA), tvorené najmä Tuaregmi.

Štat na severe susedí s Alžírskom, na východe s Nigerom, na juhu s Burkinou a Mali a na západe s Mauritániou.

Jazyky 
Webová stránka štátu je písaná po tuaregsky (písmom (neo)tifinag), po arabsky a po francúzsky.

Dejiny 
MNLA využila vojenský puč v Mali, ktorý 22. marca 2012 zosadil prezidenta Amadoua Toumaniho Tourého a malijskú vládu. Vďaka stiahnutiu malijských vojenských jednotiek do centra štátu a vďaka prílivu zbraní zo susednej Líbye MNLA ľahko zabrala sever Mali. 1. apríla obsadila prakticky bez boja najväčšie mesto na severe - Timbuktu. Potom 6. apríla vyhlásila nezávislosť územia pod svojou kontrolou.

Referencie

Externé odkazy 
 

Mali
Sporné územia
Neuznané štáty
Tuaregovia

Tuaregovia alebo zriedkavo Tuáregovia (často nesprávne Tuarégovia; fr. Touareg) je etnikum v Afrike, hlavná časť Berberov. Žijú v severovýchodnom Mali (Azawad), severnej Burkine, v západnom Nigeri, južnom Alžírsku a juhozápadnej Líbyi. Typicky sú to kočovní pastieri žijúci na Sahare. V minulosti sa venovali doprave tovaru karavánami.

Ich jazyk nazývame tuaregčina, patrí do berberčiny. Ovládajú však často aj jazyky arabčina, hauština a songhajčina. Ich náboženstvom je islam.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Tuaregové, leccos.com Dostupné online

Africké etniká, národy a národnosti
Vodnopólová extraliga mužov

Vodnopólová extraliga mužov je najvyššia slovenská vodnopólová súťaž mužov, ktorá prebieha nepretržite od roku 1993. Od roku 1998 do 2006 niesla názov I. liga. Organizoval ju Slovenský zväz vodného póla (SZVP), od roku 2017 prebrala kompetencie Slovenská plavecká federácia (SPF). Najúspešnejším klubom je KVP Nováky, ktorý v nej zvíťazil 16-krát.

Prehľad sezón

Historické štatistiky

Referenecie

Pozri aj 
 1. vodnopólová liga žien
 Vodnopólová 1. liga mužov
 Česko-slovenská vodnopólová liga mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenského zväzu vodného póla archive.org
 Vodné pólo na oficiálnej stránke Slovenskej plaveckej federácie

Zdroje 
 História vodného póla na Slovensku
 Extraliga mužov na vodnopólovom portáli mokralopta.sk archive.org

 
Extraliga
1. vodnopólová liga žien

1. vodnopólová liga žien je slovenská vodnopólová súťaž žien, ktorá prebieha nepretržite od roku 1992. Vznikla po ukončení 1. česko-slovenskej ligy. Organizuje ju Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Najúspešnejším klubom je PVK Vrútky, ktorý v nej zvíťazil 15-krát.

Prehľad sezón

Historické štatistiky

Česko-slovenská liga žien 
Slovenská vodnopólová liga žien bola slovenským nástupcom česko-slovenskej ligy, ktorá vznikla v roku 1990. Jej prvým i posledným víťazom sa stalo družstvo ŠKP Košice. Ešte v roku 1989 sa konali prvé neoficiálne majstrovstvá Česko-Slovenska, na ktorých zvíťazil klub Baník Sokolov.

Referencie

Pozri aj 
 Vodnopólová extraliga mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej plaveckej federácie
 Oficiálna stránka Slovenského zväzu vodného póla archive.org

Zdroj 
 História vodného póla na Slovensku

 
Slovenské vodnopólové súťaže
Ženské športové súťaže na Slovensku
Sívske oázy

Sívske oázy (-normovaný názov; iné názvy: Síwske oázy, Síwska/Sívska oáza, (oáza/oázy) Síwa, (oáza/oázy) Síva, nepresne (oáza/oázy) Siwa, Siva, Siwská/Sivská oáza; po arabsky Wáhat Síwa, egyptská výslovnosť [wäähet síwä]; v jazyku síwa: Isiwan) je skupina oáz v západnom Egypte v Líbyjskej púšti asi 50 km východne od líbyjsko-egyptských hraníc a 560 km západne od Káhiry. 

Zahŕňa mesto mesto Síwa (Síva, nepresne Siwa, Siva) a niekoľko dedín. Obývajú ju Berberi, presnejšie etnikum Síwa. Venujú sa poľnohospodárstvu. Oázy sú aj významné archeologické nálezisko.

Iné projekty 

Oázy
Mestá v Egypte
Žofie Kabelková

Žofie Kabelková (* 13. január 1983, Jihlava) je česká pesničkárka a speváčka.

Spievala s niekoľkými kapelami (Los Folkloristas, Čerstway vzduch), ako samotná pesničkárka s gitarou jazdí od roku 1998 na festivaly (napr. Folkový kvítek, Porta, Zahrada, Křídla), občas ju sprevádzali gitarista Tomáš Honsa a basgitarista Petr Vacek. V roku 2003 vydala svoj pesničkársky album Žiju, odvtedy ale skôr len spieva, v súčasnosti v amatérskej skupine Chakra Bandoleros a s Panoptikom, združením troch mladých pesničkárov (Žofie Kabelková, Ivo Cicvárek, Marcel Kříž a ich sprievodná kapela).

Spolu s pesničkárkami Martinou Trchovou a Magdou Brožkovou tvorí humorné trio Ježibabinec.

V roku 2002 spievala v animovanom filme Báječná show.

V súčasnosti koncertuje sama alebo s flautistkou Petrou Klementovou.

Diskografia 
 Osobně, 2001, demo
 Žiju, Indies Records, 2003
 Panoptikum, Indies Records, 2005, s Panoptikom
 Peřiny z vody, Malé vydavatelství na plovoucí kře, 2009

Hosťovanie 
Hosťovala tiež na dvoch albumoch Iva Cicvárka Vidět víc (2000) a V letadle (2002) a albumoch Martiny Trchovej Maxisingl (2003) a Čerstvě natřeno (2005).

Možno ju počuť aj na sampleroch Indies Records (2003), Zahrada písničkářů (2002) a Folkový kvítek 2001 (2001) a na soundtracku k filmu Báječná show (2002, VHS 2002, DVD 2003). Účinkuje tiež v singli a klipe Michaela Foreta V síti.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Web Žofie Kabelkovej
 Profil Žofie Kabelkové na MySpace.com
 Profil Žofie Kabelkové na Bandzone.cz

Zdroj 

Žijúci ľudia
České folkové speváčky
Českí folkoví gitaristi
Gitaristky
Osobnosti z Jihlavy
Veľkonočný pozdrav

Veľkonočný pozdrav je veľkonočný zvyk medzi kresťanmi východnej ortodoxnej cirkvi, orientálne ortodoxnej cirkvi a východnej katolíckej cirkvi, ako aj u rímskych katolíkov a protestantov.  Namiesto bežného pozdravenia inej osoby sa použije veľkonočný pozdrav "Kristus vstal z mŕtvych!".  Odpoveďou je: "Naozaj vstal (z mŕtvych)" (porovnaj Matúš 27:64, Matúš 28:6-7 a Marek 16 : 6 , Lukáš 24:6 , Lukáš 24:34 ). 

V niektorých kultúrach, napríklad v Rusku a Srbsku, je zvyčajne pozdrav sprevádzaný trojitým bozkom na tvár.

Veľkonočné pozdravy v rôznych jazykoch 
angličtina – Christ is Risen! Truly He is Risen! alebo Christ is Risen! Indeed, He is Risen! alebo He is Risen! He is Risen indeed!
nemčina – Christus ist auferstanden! Er ist wahrhaftig auferstanden!
latinčina – Christus resurrexit! Resurrexit vere!
novogréčtina - Christos anesti! Alithos anesti.
slovenčina – Kristus vstal z mŕtvych! Naozaj vstal (z mŕtvych) ! (na východe Slovenska Christos voskrese! Voistinu voskrese! [doslova: Kristus sa vzkriesil! Naozaj sa vzkriesil!])

Zdroj 
 

Veľká noc
Pozdravy
Kresťanské pojmy

arc:ܥܐܕܐ ܕܩܝܡܬܐ#ܒܪ̈ܟܝܬܐ ܕܥܐܕܐ ܕܩܝܡܬܐ
M61 Vulcan

M61 Vulcan je hydraulicky alebo pneumaticky poháňaný, šesťhlavňový, vzduchom chladený, elektricky odpaľovaný rotačný kanón typu Gatling, ktorý strieľa náboje kalibru 20 mm pri extrémne vysokej kadencii. M61 a jeho deriváty boli základným kanónovým vybavením armádnych lietadiel USA po dobu 50 rokov. M61 pôvodne vyrábala spoločnosť General Electric, ale po niekoľkých zlúčeniach a akvizíciách je v súčasnosti vyrábaný spoločnosťou General Dynamics.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Evolúcia zbrane M61 Vulcan na Army.mil
M61 page M61A1/A2 fact sheet on gdatp.com (manufacturer's site)

Zdroj 

Rotačné kanóny
Letecké kanóny
Protilietadlové zbrane
Džokej

Džokej (angl. a zastarano po slovensky jockey) je v dostihovom športe jazdec-profesionál, ktorý získal 50 a viac víťazstiev. Titul môže získať len profesionálny jazdec, teda taký, ktorý má patričné vzdelanie a jazdeckú licenciu. Udeľuje sa zvlášť v prekážkových a zvlášť v rovinových dostihoch. Jazdec, ktorý získal titul džokej v rovinových dostihoch, ho teda nemôže používať v prekážkových dostihoch.

Etymológia 
Anglický výraz jockey, resp. Jockey je hypokoristikum vlastného mena Jock, čo je severoanglická a škótska podoba mena John. Používa sa najneskôr od roku 1529. Ako meno sa výraz objavil aj v Shakespeareovej hre Richard III. (Jockey of Norfolkia). V 16. a v 17. storočí výraz označoval konských priekupníkov, postiliónov, potulných spevákov a básnikov, ako aj tulákov. Nadobudol význam „lišiak“ alebo „šelma“ ako ľstivý človek. Sloveso „to jockey“ malo význam „oklamať“. V roku 1670 sa termín po prvýkrát použil na označenie jazdca.

Poznámka 
Vzhľadom na povahu dostihového športu, pri ktorom je žiaduce zbytočne nepreťažovať koňa, sú džokejmi obyčajne ľudia útlejšieho vzrastu, čomu zodpovedá aj ich nižšia telesná hmotnosť.

Externé odkazy 
 Jazdecká licencia 
 Jockey klub ČR 
 Chci se stát žokejem

Zdroj 
 

Dostihy
Povolania
Nohejbalová interliga mužov

Nohejbalová interliga mužov alebo 1. Slovenská nohejbalová liga mužov je najvyššia slovenská nohejbalová súťaž mužov, ktorá prebieha nepretržite od roku 1993. Do roku 2008 sa nazývala 1. Slovenská národná liga. Od tohto roku bola najprv doplnená o jeden zahraničný klub, maďarský Média Budapešť, neskôr o ďalšie zahraničné kluby z Česka, Poľska, Ukrajiny a Rumunska. Súťaž organizuje Slovenská nohejbalová asociácia (SNA). Najúspešnejším tímom je NK DPMK Košice, ktorý v nej zvíťazil 22-krát.

Prehľad sezón

Historická tabuľka

Pozri aj 
 1. Slovenská nohejbalová liga žien
 2. Slovenská nohejbalová liga mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej nohejbalovej asociácie

 
Interliga
Gregor XV.

Gregor XV., vlastným menom Alessandro Ludovisi, (* 9. január 1554, Bologna – † 8. júl 1623, Rím), bol 234. pápež.

Pápežský úrad zastával od 9. februára 1621 do svojej smrti.

Životopis 
Alessandro Ludovisi sa narodil v šľachtickej rodine v Bologni. Vyštudoval práva, prijal duchovné svätenie a vstúpil do pápežských služieb rímskej kúrie. V roku 1612 sa stal arcibiskupom v Bologni a v roku 1614 obdržal kardinálsky klobúk. 

Bol aktívnym propagátorom protireformácie. Zároveň sa veľmi angažoval v misijnej činnosti, z jeho iniciatívy vznikla v roku 1622 kongregácia Propagandy viery, ktorej podliehali všetky katolícke misie. 

Gregor XV. kanonizoval Ignáca z Loyoly, Františka Xaverského, Filipa Neriho a Teréziu z Ávily, ktorých blahorečil jeho predchodca Pavol V.

Za svoj pomerne krátky pontifikát menoval i niekoľko kardinálov, z ktorých najznámejší bol iste kardinál Richelieu.

Literatúra 
 Jan Wierusz Kowalski: Encyklopedie papežtví, Praha 1994

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Cardinali nominati da Gregor XV.
Dizionario biografico Treccani
Catholic Encyclopedia: "Pope Gregory XV"
Cardinals of the Holy Roman Church: Alessandro Ludovisi
Genealogy of the Ludovisi: Alessandro Ludovisi, no. F3

Zdroj 

Talianski pápeži
Arcibiskupi Bolonskej arcidiecézy
Osobnosti z Bologne
Borievka

Borievka (ľudovo: borievča, jalovec; lat. Juniperus) je rod rastlín z čeľade cyprusovité, ako aj označenie ich plodov. Ide o ihličnaté dreviny (stromy a kry). Rastú na severnej pologuli, v Južnej Amerike, Indii a Afrike. Známych je asi 60 druhov. 

Na Slovensku sa vyskytuje:
 Borievka alpínska (Juniperus sibirica)
 Borievka čínska (Juniperus chinensis)
 Borievka netatová / netata (Juniperus sabina)
 Borievka obyčajná  (Juniperus communis)
 Borievka virgínska (Juniperus virginiana)

Zdroj 
 
 http://ibot.sav.sk/checklist/

Iné projekty 

Cyprusovité
Pavol V.

Pavol V., vlastným meno Camillo Borghese, (* 17. september 1552, Rím – † 28. január 1621, Rím) bol 233. pápež.

Pápežský úrad zastával od 16. mája 1605 do svojej smrti.

Pontifikát 
Pavol sa po svojom zvolení dostal do vážnych sporov s mnohými talianskymi mestskými štátmi kvôli cirkevnej autorite. Benátky sa pokúsili postaviť dvoch kňazov pred svetský, nie pred cirkevný súd a pápež Pavol vyhlásil nad mestom interdikt (1606). Benátky trvali na tom, že to legálnou cestou urobiť nemôže, a vykázali každého, kto pápežov výnos zachovával. Nasledovala vojna pamfletov a pohromu odvrátil len zásah Francúzska. Táto epizóda poškodila jeho meno, Pavol sa však nepoučil. Bol to posledný prípad vyhlásenia pápežského interdiktu nad samostatným štátom.

V roku 1613 pápež odsúdil požiadavku Francúzska riadiť cirkev na francúzskom území (požiadavka známa ako galikanizmus). V roku 1614 mu Francúzsko odpovedalo deklaráciou, že francúzsky kráľ má svoju korunu od Boha a že vo Francúzsku tridentské dekréty vyhlásené nebudú. Deklaráciu nakoniec pozmenili francúzski duchovní, ktorí sa zaviazali, že ju uverejnia prostredníctvom koncilov na vidieku. 

Tieto udalosti cirkev síce trochu oslabili, Pavol však prospel Rímu opravou akvaduktu cisára Trajána, ktorý bol potom premenovaný na „Acqua Paola“, rovnako dokončením hlavnej lode, priečelia a krytého stĺporadia baziliky sv. Petra. 

Pavol V. v roku 1606 kanonizoval Gregora VII. a roku 1610 Karola Boromejského, blahorečil Ignáca z Loyoly, Františka Xaverského, Filipa Neriho a Teréziu z Ávily. V roku 1607 schválil založenie Rádu Panny Márie Karmelskej.

Zomrel 28. januára 1621 na mozgovú porážku, ktorú utrpel počas procesie na oslavu porážky falckého kurfirsta Fridricha V. v bitke na Bielej hore.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Biografia di papa Paolo V
 Catholic Encyclopedia: Paolo V
  Cardinali nominati da Pavol V.

Zdroj 
 

Talianski pápeži
Žltáčik zanoväťový

Žltáčik zanoväťový (Colias myrmidone) je celosvetovo ohrozený motýľ z čeľade mlynárikovité.

Výskyt 
Nachádza sa v lokalitách v západnej Ázii, južnom Rusku, na Ukrajine, v Rumunsku, od Maďarska po Rakúsko a v pohorí Jura blízko Regensburgu v Nemecku. Na Slovensku sa v súčasnosti vyskytuje veľmi sporadicky na hranici pozorovateľnosti v Borskej nížine, v severnej časti Malých Karpát a južných Javorníkov. Málo početnejšie posledné zvyšky motýľov sa nachádzajú len v centrálnych Bielych Karpatoch a dvoch lokalitách v Považskom Inovci.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 lepidoptera.sk – Colias myrmidone (Esper, 1781) – žltáčik zanoväťový 

Mlynárikovité
Ohrozené druhy
Živočíchy európskeho významu
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Gregor XIV.

Gregor XIV. (lat. Gregorius Quartus Decimus), vl. menom Niccolò Sfondrati, (* 11. február 1535, Somma Lombardo  – †  16. október 1591, Rím) bol taliansky duchovný a 229. rímsky pápež. Desaťmesačný pontifikát (5. december 1590 až 16. október 1591) politicky slabého no príkladne zbožného Gregora XIV. patril k najkratším v pápežskej histórii.

Životopis 
Narodil sa v Lombardsku, vyštudoval právo a v roku 1560 bol Piom IV. vymenovaný za biskupa cremonského. V roku 1583 ho Gregor XIII. povýšil na kardinála. 

Keď sa v septembri 1590 zišlo konkláve, ktoré zvolilo Urbana VII. za nového pápeža, málokto tušil, že o mesiac sa volitelia budú musieť zísť opäť aby vybrali spomedzi seba Urbanovho nástupcu. Po necelých dvoch mesiacoch (5. decembra) bol za nového pontifika zvolený kardinál Sfondrati, ktorý z úcty k svojmu osobnému patrónovi prijal meno Gregor XIV.

Bol stúpencom francúzskej ligy a Španielska. Ako pápež podporoval protifrancúzsku politiku Filipa II. I keď bol príkladne zbožným pontifikom k výkonu funkcie mu chýbali skúsenosti a politický rozhľad. Keď sa k osobnostným vlohám pridružili i zdravotné problémy bolo jasné, že Gregor nemá predpoklady na úspešné fungovanie vo svojom úrade. Veľké pobúrenie v kardinálskom zbore vyvolalo jeho rozhodnutie vymenovať za štátneho sekretára svojho iba dvadsaťdeväťročného synovca a poveriť ho riadením úradu čím mu fakticky zveril moc. 

Ako pápež vykonal isté reformy týkajúce sa liturgie a administratívy. Zomrel po desiatich mesiacoch pontifikátu.

Zdroje 
 Ottův slovník naučný, heslo Řehoř XIV., fotoreprint původního vydání z roku 1904, Ladislav Horáček-Paseka & Argo, Praha 2000, s. 425
 Jan Wierusz Kowalski: Encyklopedie papežství, Praha 1994

Iné projekty

Externé odkazy 
 Cardinali nominati da Gregor XIV.
 Biography on St. Michael's Call Papal Library
 Defending the Faith website: Gregory XIV

Talianski pápeži
Marcel II.

Marcel II., vlastným menom Marcello Cervini degli Spannochi, (* 6. máj 1501, Montefano – † 1. máj 1555) bol 222. pápež. Pápežský úrad zastával od 9. apríla 1555 do svojej smrti.

Život 
Marcello Cervini sa narodil v Montefane. Študoval na univerzite v Siene. Bol vychovávateľom nepotov Pavla III.. Ten ho tiež vymenoval za kardinála kostola Santa Croce in Gerusalemme. Ako pápežský legát sa zúčastnil na tridentskom koncile. 9. apríla 1555, v piaty deň konkláve, bol zvolený za pápeža. Po voľbe nezmenil svoje meno a do dejín vstúpil s menom Marcel II. Je zatiaľ posledným pápežom, ktorý si nechal svoje meno.

Pontifikát 
Čoskoro po zvolení za pápeža zakázal usporadúvanie najrôznejších osláv a iných zábav. Bol tvrdým odporcom nepotizmu, jeho príbuzní nesmeli do Ríma ani jazdiť. Zomrel mesiac po svojom zvolení.

Literatúra 
 Jan Wierusz Kowalski: Encyklopedie papežství, Praha 1994

Iné projekty

Externé odkazy 
 Cardinali nominati da Marcel II.
 Biography on St. Michael's Call Papal Library
 Defending the Faith website:

Zdroj 

Talianski pápeži
Veritas Language Solutions

Veritas Language Solutions Limited (vystupuje ako Veritas) je prekladateľská spoločnosť založená v roku 2009. Veritas je spoločnosť s ručením obmedzeným registrovaná v Spojenom kráľovstve.

História spoločnosti a súhrn 
Veritas bol založený ako prekladateľská a tlmočnícka spoločnosť 1. júna 2009 absolventkami prekladateľstva Sharon Stephensovou a Rachel Bryanovou. Obidve zakladateľky absolvovali štúdium na Swansea University v roku 2009 ukončené s vyznamenaním. Obchodovanie spoločnosti začalo doma u pani Stephensovej a dnes je sídlo spoločnosti v SA1 Swansea Waterfront development.

Veritas zamestnal v roku 2011 finančného riaditeľa, v súčasnosti (2012) má 30 zamestnancov v hlavnej pobočke v Spojenom kráľovstve a 5 500 prekladateľov a interpretov po celom svete.

Vyznamenania 
 Best International Business v súťaži HSBC Start-up Stars ocenenia 2010
 Most Promising New Business v Swansea Bay Business Awards 2011
Best Welsh Enterprise v Lloyds Enterprise Awards 2012
Veritas bol finalista v mnohých súťažiach:
Shell LiveWIRE ‘Hot 40’ 2010
Start-ups Women v Business Awards 2010
NatWest Everywoman 2011
Swansea Women in Business 2011
South Wales Business Awards 2011
Mumpreneur  2011

V roku 2010 bola Rachel Bryanová nominovaná ako jedna zo 100 najviac inšpirujúcich žien Spojeného kráľovstva a vstúpila do Modern Muse, iniciatívy pre inšpiráciu a zapojenie nasledujúcej generácie žien vo vedúcich pozíciach ako ukážka dnešných úspešných žien vo všetkých smeroch obchodného života.

Prekladateľská súťaž 
Veritas organizuje každý rok celoeurópsku prekladateľskú súťaž, Veritas University Challenge, pre študentov na univerzitách. Touto súťažou sa hľadajú nové prekladateľské talenty v Európe. V roku 2011 sa do tejto súťaže zapísalo 10 000 študentov v 8 jazykoch.

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka Veritas Language Solutions Company
 HSBC Business Thinking - Mind your language, an Interview with Sharon Stephens
 Unemployment figures down for second month in a row
 Swansea University - Success stories

Podniky v Spojenom kráľovstve
Slovenská hokejbalová extraliga mužov

Slovenská hokejbalová extraliga mužov je najvyššia slovenská hokejbalová súťaž mužov, ktorá prebieha nepretržite od roku 1990. Organizuje ju Slovenská hokejbalová únia (SHbÚ). Súťaž sa do roku 2000 nazývala 1. Slovenská národná hokejbalová liga. V rokoch 2016 až 2018 niesla skrátene označenie HEL, od roku 2018 je to SHbE. Najúspešnejším tímom je ŠHBK Ružinov Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 15-krát.

V rokoch 19881990, t. j. 2 sezóny, existovali Majstrovstvá Slovenska v hokejbale, ktoré sa hrali jednorazovým turnajovým systémom. Prvé majstrovstvá vyhral tím LG Doprastav Bratislava a druhé ASA Sibírska Bratislava.

Prehľad sezón

Historická tabuľka

Majstrovstvá ČSFR 
V sezóne 1991/92 sa uskutočnil prvý a zároveň posledný ročník spoločných majstrovstiev Česko-slovenska, ktorý sa organizoval formou finále majstrov českej a slovenskej extraligy. Majstrom ČSFR sa stalo družstvo ŠK ASA Sibírska Bratislava, ktoré v prvom zápase v Ústí nad Labem prehralo s domácou Severkou , aby následne na domácom ihrisku zvíťazilo .

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka extraligy
 Oficiálna stránka Slovenskej hokejbalovej únie

Zdroje 
 Extraliga na stránke Slovenskej hokejbalovej únie
 Extraliga na stránke tophbl.sk
 Extraliga na stránke extraligahokejbal.sportvin.sk
 Extraliga na stránke hokejbalplanet.sk archive.org
 hokejbal.sk Medailisti extraligových ročníkov

 
Extraliga
Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2012

Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2012 boli v poradí 57. Majstrovstvá sveta v curlingu mužov, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konali sa v Bazileji, vo Šcajčiarsku od 31. marca8. apríla 2012, za účasti 12 tímov. Tohtoročné MS mužov boli jedným z kvalifikačných podujatí na Zimné olympijské hry 2014. Po 7-krát sa konali MS mužov vo Švajčiarsku, predtým to bolo v rokoch 1974, 1979, 1988, 1993, 1997 a 2001. Kanaďania sa po 34-krát v histórii stali víťazmi MS, keď obhájili titul spred roka.

Kvalifikácia 

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku WCF k decembru 2011.

Výsledky

Základná skupina

Tiebreak

Play-off

Play-off medzi 1. a 2.

Play-off medzi 3. a 4.

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v curlingu žien 2012

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2012   
 Výsledky MS na stránke Svetovej curlingovej federácie 

Curling v 2012
Muži
Curling
2012 vo Švajčiarsku
Šport v Bazileji
Kláštor Cîteaux

Klášor Cîteaux je kláštor v Saint-Nicolas-lès-Cîteaux, založený v roku 1098 pôvodne ako benediktínsky kláštor. Má asi 35 členov.

Počas reformy benediktínskeho rádu sa niekoľko pokrokových mníchov z benediktínskeho kláštora Molesme vydalo do neosídlenej krajiny. 20 km od Dijonu na starej rímskej ceste v mieste zvanom Citeaux založili mnísi nový kláštor a pomenovali ho podľa míľnika Cistercium. Tento názov sa neskôr vžil pre celý novovzniknutý mníšsky rád.

Kláštor Citeaux sa stal materským kláštorom všetkých novovzniknutých kláštorov cisterciánskeho rádu, ktoré mali voči nemu podriadené postavenie. Organizácia rádu bola pevne spojená filiačnými väzbami a opát Cîteaux bol najvyššie postavenou osobou rádu, čo sa prejavovalo i pravidelným zasadaním generálnej kapituly. Každoročne sa 14. septembra zišli opáti zo všetkých dcérskych kláštorov do Cîteaux a rokovali o potrebách rádu.

O význame kláštora svedčí, že si ho ako miesto posledného odpočinku vybrala rada burgundských vojvodov. Pohrebisko bolo zničené počas Francúzskej revolúcie v roku 1791. Býva porovnávané s nekropolou francúzskych kráľov Saint-Denis.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Raná cisterciánska architektúra
 Najvýznamnejšie cisterciánske kláštory v Európe

Zdroj 

Cîteaux
Románske stavby vo Francúzsku
Kráľovské pohrebiská
Historické pamiatky vo Francúzsku
Stavby v departemente Côte-d’Or
Lipeň tymiánový

Lipeň tymiánový alebo staršie lipeň obyčajný (Thymallus thymallus) je dravá ryba z čeľade lososovité (Salmonidae).

Ide o európsky druh. Vyskytuje sa v povodí Barentsovho mora západne od rieky Ob, v povodí Bieleho, Kaspického, Čierneho, Baltského, Bieleho a Severného mora. V Atlantickom oceáne žije západne od Loiry a na juhu Francúzska v povodí Rhôny. Introdukovaný bol do riek Pád a Soča a na juhu Fínska. Na území Slovenska sa nevyskytuje v niektorých riekach na juhu a východe, žije vo Váhu, Poprade, Hornáde a Hrone.

Obýva čisté vody s vysokým obsahom kyslíka. Žije v tečúcich podhorských vodách a jazerách (lipňové pásmo). Má pestrofarebné telo, veľké šupiny a veľkú chrbtovú plutvu. Samce sa od samíc líšia svojou zväčšenou chrbtovou plutvou. Dorastá do 45 cm a 1,5 kg, na území Slovenska sa dožije maximálne 6 rokov, v severných oblastiach 10 a viac rokov. Žije v skupinách ale staršie jedince samotársky na dne. Lovia hlavne hmyz. Má význam v hospodárstve aj v športovom rybárstve. Čerstvé mäso má tymiánovú vôňu.

Referencie

Iné projekty 

Lososovité
Mihule a ryby na Slovensku
Takmer ohrozené druhy
Abúsír

Abúsír (gr. Busiris) je archeologické nálezisko v Egypte. Nachádza sa na brehu rieky Níl, 25 km od hlavného mesta Káhira.

Charakteristika 
Abúsír je rozsiahle pohrebisko Starej ríše, kde prvé rozsiahlejšie prieskumy realizovali na začiatku 20. storočia nemeckí archeológovia. Je jedným z najvýznamnejších archeologických lokalít starovekého Egypta, na ktorého výskume sa podieľal a dodnes podieľa Český (v minulosti Československý) egyptologický ústav Univerzity Karlovy v Prahe.

Na severnom okraji náleziska sa rozkladá Veserkafov slnečný chrám (5. dynastia). Ďalej sa tu nachádzajú pyramídy viacerých faraónov Egypta: Neferirkareho, Niuserreho a Sahureho, všetky z 5. dynastie. Južne od Neferirkareho pyramídy leží pyramída jeho manželky Chentkaus II. a nedokončená Raneferefova pyramída. Juhozápadne od tejto pyramídy boli objavené šachtové hroby z neskoršieho obdobia (26.-27. dynastia). V okolí sú početné hrobky členov kráľovských rodín a vysokých hodnostárov. Mastaby pokračujú až k hranici so Saakkárou.

Iné projekty

Zdroj 

Archeologické lokality v Egypte