joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji žien 2013

Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji žien 2013 boli v poradí 8. Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa od 21.27. septembra 2013 v Kuala Lumpur, v Malajzii za účasti 8 tímov. Malajzia bola hostiteľom ázijského šampionátu žien prvýkrát, predtým však hostila 4 šampionáty mužov. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Stadium Nasional Bukit Jalil (Stadium Hoki Nasional) s kapacitou 87 000 divákov. Vo finále zvíťazilo Japonsko, ktoré zvíťazilo nad Kórejskou republikou a vybojovalo si po roku 2007 druhý titul. Obhajca tituluČína, skončila na 4. mieste, keď v zápase o bronz prehrala s Indiou.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na budúcoročné Majstrovstvá sveta 2014, ktoré sa uskutočnia v Holandsku. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.

Kvalifikované družstvá 

 
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k 30. júnu 2013.

Štadión

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8.

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji 2013
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2013

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Ázie 2013 
 Oficiálna stránka ASHF 
 Oficiálna stránka Malajzijskej konfederácie pozemného hokeja 
 Ázijský hokejový portál 

Pozemný hokej v 2013
Ženy
Pozemný hokej
Jozef Kováč

Jozef Kováč môže byť:

 slovenský protifašistický bojovník (1913 – 1944), pozri Jozef Kováč (protifašistický bojovník)
 slovenský futbalista (* 1951), pozri Jozef Kováč (futbalista)
Krčméry

Krčméry je priezvisko, pozri Krčméry (priezvisko), napr.:

 Atanázius Silvester Krčméry (1850 – 1877), slovenský pedagóg a publicista
 August Horislav Krčméry (1822 – 1891), slovenský evanjelický kňaz, osvetový pracovník, otec Jozefa Borivoja a Miloslava
 Eugen Krčméry (1830 – 1891), slovenský kníhkupec a vydavateľ, brat Augustína Horislava
 Ivan Krčméry (1921 – 1997), slovenský publicista a prekladateľ
 Ján Krčméry, slovenský evanjelický kňaz, senior Zvolenského seniorátu (1837 – 1849)
 Jozef Borivoj Krčméry (1865 – 1925), slovenský publicista pôsobiaci v USA
 Július Krčméry (1889 – 1969), slovenský evanjelický kňaz, cirkevný hodnostár
 Karol Krčméry (1859 – 1949), slovenský jazykovedec, pedagóg a verejný činiteľ, otec Ladislava
 Ladislav Krčméry (1894 – 1970), slovenský hospodársky pracovník, elektrotechnik
 Miloslav Krčméry (1860 – 1902), slovenský evanjelický kňaz, redaktor a hudobný skladateľ, otec Štefana, manžel Oľgy
 Silvester Krčméry (1924 – 2013), slovenský lekár, počas komunistického režimu organizátor tajnej cirkvi
 Štefan Krčméry (1892 – 1955), slovenský básnik, literárny kritik, správca Matice slovenskej, manžel Hely, otec Ivana a Jely
 Vladimír Krčméry (* 1960), slovenský lekár a pedagóg, zakladateľ humanitných misií vo svete
 Hela Krčméryová (1902 – 1970), slovenská spisovateľka
 Jela Krčméry-Vrteľová (1924 – 2021), slovenská prekladateľka
 Oľga Krčméryová (1868 – 1950), slovenská kultúrna pracovníčka

Pozri aj 
 Krčméryho ulica
Arabský kôň

Arabský kôň môže byť:
nevhodne resp. staršie: akýkoľvek kôň arabského pôvodu (a výzoru), t. j. vrátane napr. berberského koňa
kôň arabskej rasy (t. j. arabský plnokrvník alebo arabský polokrvník alebo angloarab alebo shagya arab alebo arab v zmysle nasledujúceho bodu), pozri arabská rasa
kôň arabskej rasy inej než arabský plnokrvník, arabský polokrvník, angloarab či shagya arab, pozri arab (skupina koní)
shagya arab
arabský plnokrvník

Zdroje 

arabský kôň in: Encyclopaedia Beliana
Depresia (geomorfológia)

Depresia alebo zníženina je územie (forma reliéfu) s nadmorskou výškou menšou ako je v jeho okolí. Inak povedané: Forma reliéfu obkolesená vyvýšenými formami, negatívna forma georeliéfu. Opakom je elevácia.

Príklady: priekopová prepadlina, panva, závrt, dolina, brázda, kráter, kotlina, kotol, úvalina, alas, ťažobná jama, jamník, preliačina a podobne.

Takáto depresia je zväčša tvorená eróznymi alebo tektonickými procesmi a môže byť časom vyplnená vodou, neskôr sedimentmi. Jednať sa teda môže o depresie malých rozmerov (za depresiu označíme trebárs krasový závrt, riekou modelovanú dolinu, žľab, strž, výmoľ) až po veľké depresie, ktoré vznikajú významnými tektonickými pohybmi a tvoria sa v nich celé údolia, jazerá, kotliny, nížiny (blatnianska priehlbina, hornonitrianska kotlina, ...).

Sedimentami vyplnenú depresiu, či systém depresií, veľkých rozmerov zvykneme nazývať sedimentárna panva (Panónska panva, Viedenská panva, Západosibírska panva). Opakom depresie je potom elevácia (georeliéf konkávneho tvaru).

Zdroje 

 

Geomorfológia
2. hokejová liga (Slovensko) 2013/2014

2. hokejová liga (Slovensko) 2013/2014 je dvadsiatou prvou sezónou v histórii 2. hokejovej ligy. Hrá v nej 16 tímov rozdelených do dvoch skupín. Víťazi skupín postúpia do finále, tzv. boja o víťaza 2. hokejovej ligy. Úspešnejší bude bojovať v baráži o 1. hokejovú ligu.

Účastníci

Hrací model 
V základnej časti každé družstvo odohralo 21 stretnutí so súpermi zo svojej skupiny, pričom sa družstvá stretli 3-krát doma a vonku. Družstvá umiestnené na prvom mieste skupiny A a B postúpili do bojov o víťaza 2. hokejovej ligy. Finálová séria sa hrala na 2 víťazné stretnutia. Družstvo, ktoré zvíťazilo postúpilo do baráže o 1. hokejovú ligu, kde sa stretlo so 4. tímom v časti play-out. Baráž sa hrala na 4 víťazné stretnutia. Štart zahraničných hráčov bol sezóne 2013/2014 stanovený na počet 3.

Bodovanie 
 Výhra v riadnom hracom čase – 3 body
 Výhra v nadstavenom čase – 2 body
 Prehra v nadstavenom čase – 1 bod
 Prehra v riadnom hracom čase – 0 bodov

Základná časť

Skupina A

Skupina B

O víťaza 2. hokejovej ligy 

 MHK Dubnica – MHK Bemaco Humenné 2:0 (3:2, 4:3)

Baráž o 1. hokejovú ligu 

 HC Topoľčany – MHK Dubnica 4:3 (0:3, 3:4sn, 2:4, 4:3pp, 4:1, 3:2PP, 5:1)

Externé odkazy a zdroj 
 

Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Ľadový hokej v 2013
Ľadový hokej v 2014
Prambanan

Prambanan je najväčší hinduistický chrámový komplex v Indonézii a súčasne jeden z najväčších v juhovýchodnej Ázii. Leží na ostrove Jáva v provincii Jawa Tengah, cca  od Jogjakarty. Je ukážkou typickej hinduistickej chrámovej architektúry.

V roku 1991 bol Prambanan zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

Dejiny 
Tento chrámový komplex bol postavený pravdepodobne okolo roku 850. Z rôznych prameňov je známe, že výstavba začala zhruba v 9. a skončila v 1. štvrtine 10. storočia. V tej dobe Jáve vládla Mataramská ríša, ktorej vládcovia postupne uprednostnili hinduizmus pred do tej doby prevládajúcim budhizmom. Už v polovici 10. storočia bol však chrámový areál opustený a začal chátrať. Veľké zemetrasenie v 16. storočí ho silne poničilo.

Rekonštrukcia 
Rekonštrukcia začala roku 1918 a hlavný chrám bol kompletne zrenovovaný v roku 1953. Po niekoľkých reštaurovaniach v máji 2006 postihlo celú Jogjakartu i okolie zemetrasenie. Boli narušené, alebo dokonca kompletne zrovnané so zemou nielen pamiatky, ale i obyčajné obytné domy v tejto oblasti. Z najvzdialenejšej murovanej plochy po obvode, ktorá pôvodne merala asi 390 metrov na každej strane, dodnes okrem južnej brány nič iné nezostalo. Hoci sa zdá, že základy chrámov zostali nepoškodené, škody boli značné a niektoré časti objektu sú z bezpečnostných dôvodov dosiaľ neprístupné (aj tri najzaujímavejšie chrámy komplexu.)

V prvej polovici 20. storočia začala nanovo rekonštrukcia prastarej kamennej stavby, ktorá však dodnes nie je dokončená. Jedným z dôvodov je aj to, že pre jej úspešné dokončenie treba minimálne 75 % pôvodných kamenných blokov; veľa originálnych kamenných prvkov však bolo ukradnutých a použitých na stavby inde. Napriek tomu opravy prebiehajú na všetkých hlavných chrámoch, ktoré sú preto obklopené lešením.

Galéria

Literatúra 
 SKUPINA AUTORŮ, Všeobecná encyklopedie v osmi svazcích, 6. svazek, Praha, vydavatel Diderot, 1999, 482 s.
 MARCO CATTANEO A JASMINA TRIFONI, Světové poklady UNESCO: Starověké civilizace, 1. vyd., Frýdek-Místek : Alpress, 2006, 400 s., ISBN 80-7362-245-9

Iné projekty

Externé odkazy 
 Sangiran na stránke UNESCO
 Zajímavosti Java
 O výpravě na Prambanan
 Informace z návštěvy Prambananu
 www.cestopisy net - Prambanan
 O bohyni Párvatí
 ecesty.cz

Zdroj 

Hinduistické chrámy
Lokality Svetového dedičstva v Indonézii
Hon (film z roku 2012)

Hon () je dánska dráma z roku 2012 režírovaná Thomasom Vinterbergom a v hlavnej úlohe s Madsom Mikkelsenom. Príbeh sa odohráva v malej dánskej dedine počas Vianoc a sleduje príbeh muža, ktorý sa stane objektom masovej hystérie potom, ako bol krivo obvinený zo sexuálneho obťažovania dieťaťa.

Obsadenie 
 Mads Mikkelsen ako Lucas
 Thomas Bo Larsen ako Theo, Lucasov priateľ
 Alexandra Rapaport ako Nadja, Lucasova láska
 Annika Wedderkopp ako Klara, Theova dcéra
 Susse Wold ako Grethe
 Lars Ranthe ako Bruun
 Anne Louise Hassing ako Agnes
 Ole Dupont

Vydanie a ocenenia 
Film mal premiéru 20. mája 2012 na festivale v Cannes ako prvý dánsky film v hlavnej súťaži od roku 1998. Mads Mikkelsen tu získal cenu pre najlepšieho herca. Distribučná spoločnosť Nordisk Film vydala film v Dánsku 10. januára 2013. Film bol vydaný na DVD a Blu-ray 7. mája 2013.

Film získal 11. septembra 2013 hlavnú súťažnú cenu Meeting Point Europe Award na 8. ročníku filmového festivalu Cinematik 2013 v Piešťanoch, ako aj Cenu divákov. Bol taktiež nominovaný na Severskú filmovú cenu Nordic Council Film Prize.

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka

Filmy z 2012
Filmy podľa názvu
Dánske filmy
Milan Kováč (religionista)

prof. Mgr. Milan Kováč, PhD (* 10. september 1967) je slovenský religionista, odborník na mayské náboženstvo a kultúru. Pôsobí ako vedúci na Katedre porovnávacej religionistiky Filozofickej fakulte Univerzity Komenského, ktorú v roku 2003 založil.

Životopis 
Počas komunizmu nemohol študovať na vysokej škole, živil sa ako robotník. Po zmene režimu v roku 1989 začal na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského študovať filozofiu a históriu. Keď profesor Ján Komorovský založil na univerzite nový odbor, religionistiku, Milan Kováč sa prihlásil na ňu. Ešte počas štúdia sa stal asistentom. Doktorandské štúdium ukončil na rovnakej fakulte. Od roku 2002 je docentom. V Bratislave založil Autumn Academy of Maya Hieroglyphic Writing (2009) a Center for Maya Studies (2012), ktoré vedie.

Do hodnosti profesora v odbore etnológia bol prezidentom Ivanom Gašparovičom menovaný 24. januára 2011.

Ako pedagóg hosťoval aj na Masarykovej univerzite v Brne. Prednášal na viacerých kurzoch, naposledy v akademickom roku 2012/2013 spoluvyučoval kurz Konec světa.

Výskum 
Prvú výskumnú mayskú expedíciu viedol ešte ako študent v roku 1994. Od roku 1999 realizoval výskum jazyka, mytológie a rituálov posledného mayského kmeňa s pôvodným náboženstvom – Lacandóncov v mexickom Chiapase. Tomuto výskumu sa venoval intenzívne 10 rokov. Od roku 2009 v spolupráci so Slovenským archeologickým a historickým inštitútom pripravil a riadil mayské vykopávky v Guatemale. V lokalite Uaxactún našli a prebádali dovtedy neznáme mayské mestá, dve „pravdepodobne najväčšie mayské masky na svete“ (každú s rozlohou takmer 100 metrov štvorcových), pyramídy, dovtedy neznáme astronomické observatórium a ďalšie cenné nálezy. Výskum pokračuje aj v súčasnosti (2014), naposledy bol objavený jeden z najstarších mayských nápisov spadajúci medzi roky 100 pred Kr. a 150 po Kr. Milan Kováč bol celý čas vedúcim archeologického tímu Slovenského archeologického a historického inštitútu a hlavným organizátorom mayologických výskumov.

Na domácej pôde sa čiastočne venoval aj problematike rómskej religiozity na Slovensku.

Dielo 
 Lacadónci - poslední praví Mayovia (spolu s Tatianou Podolinskou, Bratislava, 2001)
 Slnko jaguára - Náboženský svet Olmékov, Mayov a Aztékov (Bratislava, 2002)

Preklad 
 Správa o veciach na Yucatáne, ktorú napísal brat Diego de Landa z rádu sv. Františka roku Pána 1566 (Slovenský archeologický a historický inštitút, Bratislava, 2010)

Referencie

Externé odkazy
 Personálne obsadenie Katedry porovnávacej religionistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave

Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Slovenskí religionisti
Slovenskí univerzitní profesori
Slovenskí archeológovia
Slovenskí mayológovia
Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Peter Konečný

Mgr. Peter Konečný (* 1979) je slovenský filmový kritik, šéfredaktor portálu Kinema.sk.

Štúdium a kariéra 
Peter Konečný je absolventom katedry filmovej vedy a multimédií na Vysokej škole múzických umení. V roku 2000 stál pri zrode najznámejšieho slovenského filmového portálu Kinema.sk, ktorý je dnes najpopulárnejšou stránkou tohto zamerania na Slovensku. Dnes intenzívne publikuje v desiatkach printových a elektronických médií. Zároveň uvádza reláciu Screener na portáli Sme, kde predstavuje rôzne zaujímavosti a novinky zo sveta filmu. V rámci Filmových večerov Petra Konečného prednáša po Slovensku, aby šíril osvetu vo filmovej kultúre.

Konečný je tvorca a spolupracovník niekoľkých filmových festivalov a prehliadok. Od roku 2006 spolupracuje ako šéfredaktor filmového portálu Kinema.sk na organizácii novovzniknutého filmového festivalu Cinematik v Piešťanoch, ktorého sa stal aj PR manažérom. Je taktiež autorom každoročného filmového ocenenia „Kinema Film roka“ a dlhoročným spolupracovníkom Rádia_FM. Žije a pracuje v Bratislave.

Filmografia 
 Screener (2011-súčasnosť)
 Slovenské kino (TV seriál, 5 dielov, 2011)

Referencie 

Slovenskí filmoví kritici
Osobnosti z Nitry
Journal on European History of Law

Journal on European History of Law (doslovne Časopis pre európske právne dejiny) je odborný anglicky a nemecky písaný právno-historický polročník. Každé číslo má okolo 200 strán.

Časopis určený právnym historikom a romanistom zo všetkých európskych krajín, ktorí chcú svojim kolegom v zahraničí priblížiť výsledky svojej výskumnej činnosti v oblasti právnej histórie, rímskeho práva a právneho myslenia. Časopis tiež uverejňuje recenzie právno-historických kníh a správy z oblasti právnej histórie. Vychádza od roku 2010. Niektoré doteraz vydané čísla časopisu obsahovala zvláštne monotematické prílohu či bola monotematicky koncipovaná.
 Časopis vydáva nakladateľstvo STS Science Centre Ltd. v Londýne, pre ktoré vydanie zabezpečuje celoeurópske právno-historické združenie The European Society for History of Law. Vydávanie časopisu riadi medzinárodná redakčná rada, príspevky prechádzajú recenzným riadením (peer review double blind). Časopis je zaradený v databázi Scopus a ERIH PLUS.

Referencie

Externé odkazy 
  Journal on European History of Law na stránkach STS Science Centre Ltd.
 Journal on European History of Law na stránkach The European Society for History of Law
 Central and Eastern European  Online Library - databáza a plné texty článkov časopisu

Časopisy v Spojenom kráľovstve
Vedecké časopisy 
Historické časopisy 
Právne časopisy
Dlhoperiodická kométa

Dlhoperiodická kométa je kométa s periódou väčšou ako 200 rokov. Dlhoperiodické kométy sú priraďované k neperiodickým kométam. Vzhľadom na Keplerove zákony sa predpokladá, že dlhoperiodické kométy pochádzajú z Oortovho oblaku, nachádzajúceho sa na okraji slnečnej sústavy, siahajúceho približne 50 000 až 100 000 AU od Slnka. Môže ísť aj o zablúdené kométy zachytené gravitáciou Slnka. Gravitačné pôsobenie Slnka môže prevažovať až do vzdialenosti približne 2 svetelných rokov (126 000 AU), čo sa dá považovať za maximálne možné afélium dlhoperiodických komét.

Príklady dlhoperiodických komét 
Príklady dlhoperiodických komét objavených po roku 1910, radený abecedne:

Externé odkazy 

  http://comets-asteroids.findthedata.org/    en
Cometography.com: Comet Hale-Bopp
http://www.planetarium.sk/komety/bright.php

Periodické kométy
Pohrebište (prírodná rezervácia)

Pohrebište je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Marcelová v okrese Komárno v Nitrianskom kraji.

Prírodná rezervácia 
Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1993 na rozlohe 69,3296 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.

Predmetom ochrany je: Významná lokalita z ornitologického hľadiska - refúgium vodného a močiarneho vtáctva, cenný biotop pôvodnej pobrežnej a močiarnej vegetácie.

Územie európskeho významu 
Výnosom Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 3/2004-5. 1 zo 14. júla 2004, ktorým sa vydáva národný zoznam území európskeho významu bolo územie zaradené medzi územia európskeho významu s identifikačným kódom SKUEV0395 Pohrebište.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Pohrebište, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj 

Prírodné rezervácie v Nitrianskom kraji
Chránené územia v okrese Komárno
Marcelová
Murín

Murín môže byť:
 zastarano: černoch, pozri negroidná rasa
 priezvisko, pozri Murín (priezvisko), napr.:
 Augustín Murín (1933 – 2001), slovenský botanik
 Gustáv Murín (* 1959), slovenský spisovateľ
 Igor Murín (* 1973), slovenský hokejový brankár
 Ján Murín (1913 – 1990), slovenský gréckokatolícky kňaz, teológ a pedagóg
Ján Murín (*1949), významný slovenský kardiológ
 Karol Murín, slovenský publicista, tajomník Jozefa Tisa
 Matej Murín (1860 – 1934), slovenský podnikateľ, signatár Deklarácie slovenského národa
 Ondřej Murín (* 1991), český futbalista
 Roman Murín (* 1995), slovenský lyžiar
 Stano Murín (*1973), slovenský fotograf
 Anna Murínová (* 1973), slovenská biatlonistka
 Alan Murín (*1998), slovenský spevák a rapper

Pozri aj 
 Murin
Remote Control Productions

Remote Control Productions je spoločnosť zaoberajúca sa komponovaním filmovej hudby a hudby do počítačových hier. Sídli v Santa Monice, v Kalifornii a vedie ju jeden z najznámejších filmových skladateľov súčasnosti Hans Zimmer. Pôvodný názov spoločnosti bol Media Ventures a bola založená v roku 1988 Jay Rifkinom a Zimmerom. Rifkin mal na starosti produkovanie, nahrávanie a obchodné záležitosti, Zimmer zas komponovanie. V decembri 2003 podal Jay žalobu na svojho partnera a požadoval 10 miliónov dolárov za to, že ten chcel celú firmu previesť na seba. V januári 2004 Hans kontroval žalobou na 20 miliónov. Po týchto sporoch sa spoločnosť premenovala na Remote Control Productions. V súčasnosti zastrešuje veľké množstvo skladateľov filmovej hudby vedených Zimmerom. Mnohí z nich už majú úspešné kariéry v hollywoodskom priemysle v rámci spoločnosti, alebo ako napr. Harry Gregson-Williams už ako samostatní skladatelia.

Umelci z Remote Control Productions sú podpísaní pod hudobné sprievody k mnohým úspešným veľkorozpočtovým filmom ako napr. trilógia Piráti z Karibiku, tetralógia Shrek, Iron Man, Gladiátor, Kung Fu Panda, Mission: Impossible II, Posledný samuraj, trilógia Temný rytier, trilógia Transformers, Hancock, Kráľovstvo nebeské, trilógia Madagascar, Da Vinciho kód, Počiatok a mnoho ďalších. Niektorí skladatelia pracovali aj na hudbe k počítačovým videohrám ako napr. séria Metal Gear, The Sims 3, Gears of War 2, Call of Duty: Modern Warfare, Call of Duty: Modern Warfare 2, Crysis 2, Assassin's Creed: Revelations alebo Assassin's Creed III.

Skladatelia 
Zoznam skladateľov, ktorí pôsobia alebo v minulosti pôsobili v Remote Control Productions:

 Ryeland Allison
 Klaus Badelt
 Lorne Balfe
 David Buckley
 Wolfram De Marco
 Ramin Djawadi
 Jim Dooley
 Clay Duncan
 Harold Faltermeyer
 Lisa Gerrard
 Tom Gire
 Nick Glennie-Smith
 Harry Gregson-Williams
 Rupert Gregson-Williams
 Gavin Greenaway
 PJ Hanke
 Don L. Harper
 Richard Harvey
 Pete Haycock
 Steve Jablonsky
 Henry Jackman
 Bryce Jacobs
 James S. Levine
 Michael A. Levine
 Henning Lohner
 Mark Mancina
 Michael John Mollo
 Trevor Morris
 Blake Neely
 Atli Örvarsson
 Heitor Pereira
 Nick Phoenix
 John Powell
 Trevor Rabin
 Satnam Ramgotra
 Guillaume Roussel
 Diego Stocco
 Marc Streitenfeld
 Martin Tillman
 Stuart Michael Thomas
 Pınar Toprak
 John Van Tongeren
 Brian Tyler
 Junkie XL (Tom Holkenborg)
 Benjamin Wallfisch
 James Weiss
 Mel Wesson
 Nathan Whitehead
 Christopher Willis
 Geoff Zanelli

Filmová hudba
Arnolfo di Cambio

Arnolfo di Cambio (* asi 1245, Colle di Val d'Elsa, Taliansko – † medzi 1302 – 1310, Florencia) bol taliansky sochár a architekt.

Životopis 
Vyučil sa u Nikola Pisana v Siene a Pise. V roku 1276 odcestoval do Ríma. V roku 1281 bol v Perugii a 1282 v Orviete. Potom opäť nejakú dobu pracoval na zákazkach v Ríme a v roku 1296 sa usadil vo Florencii. Tu tvoril až do svojej smrti.

Dielo

Rím 
 bronzová socha svätého Petra v Bazilika svätého Petra vo Vatikáne; táto socha je každoročne 29. júna obliekaná do pápežského rúcha 
 náhrobok kardinála Annibaldiho v Lateránskej bazilike
 náhrobok pápeža Hadriána V. v Kostole svätého Františka vo Viterbe
 baldachýn hlavného oltára v Bazilike svätého Pavla za hradbami – 1285
 cibórium v Bazilike svätej Cecílie v Trastevere – 1293
 kamenný betlehem v Bazilike Panny Márie Väčšej

Florencia
 bol prvým architektom Katedrály Santa Maria del Fiore
 viedol renováciu Badia Fiorentina 
 nakreslil plány pre stavbu Palazzo Vecchio – 1299
 socha sv. Reparaty pre fasádu katedrály (teraz umiestnená v Museo dell'Opera del Duomo) – 1296

Orvieto 
 náhrobok kardinála de Braye v kostole San Domenico v Orviete

Referencie

Literatúra 
 
 Catling, Christopher: Florence and Tuscany, 2005
 Pijoan, José: Dějiny umění 5
 Wirtz, Rolf C.: Florence, 2005
 Joachim Poeschke: Die Skulptur des Mittelalters in Italien, Band 2: Gotik. Hirmer Verlag, München 1998. ISBN 3-7774-8400-8

Iné projekty

Externé odkazy 
 Scultura Italiana: gallery
 Sito Ufficiale della mostra su Arnolfo urbanista
 Arnolfo scultore
 Enciclopedia dell'arte 
 L'annunciazione nel sito ufficiale della National Gallery

Zdroj 

Narodenia v 13. storočí
Úmrtia v 14. storočí
Talianski architekti
Talianski sochári
Gotickí architekti
Gotickí sochári
Tunel Ovčiarsko

Tunel Ovčiarsko je diaľničný dvojrúrový tunel na Slovensku s dĺžkou . Je súčasťou diaľničného obchvatu Žiliny. Nachádza sa na diaľnici D1 v úseku Hričovské Podhradie – Lietavská Lúčka v okrese Žilina.

Výstavba a otvorenie 
Výstavba tunela začala ešte v roku 1996 razením prieskumnej štôlne. Prieskumná štôlňa tunela bola prerazená v apríli 1998. Následne bola ďalšia výstavba tunela odložená. Zmluva na dokončenie bola podpísaná až 9. decembra 2013, samotná výstavba sa oficiálne začala 20. februára 2014. Oficiálne razenie tunela odštartovalo slávnostné osadenie sošky sv. Barbory dňa 12. septembra 2014 pri západnom portáli. Severná tunelová rúra bola slávnostne prerazená 29. apríla 2016 a južná tunelová rúra 12. júla 2016. V zmysle zmluvy mal byť tunel sprejazdnený v roku 2018. K tomu nedošlo pre pomalý priebeh stavebných prác. Nový termín sprejazdnenia v decembri 2019 nebol taktiež dodržaný, kedže diaľničný úsek, ktorého je tento tunel súčasťou, nebolo možné napojiť na existujúcu cestnú sieť pre chýbajúci privádzač a výjazd Lietavská Lúčka. Sprejazdnenie tak bolo možné až po dokončení privádzača a výjazdu Lietavská Lúčka. Tunel bol v plnom profile po štvrťstoročí od prvotného razenia slávnostne odovzdaný do definitívneho užívania motoristickej verejnosti 29. januára 2021.  

Realizátorom bolo združenie Ovčiarsko v zložení Doprastav, Strabag, Váhostav - SK a Metrostav, stavebnú a razenú časť tunela, t.j. primárne ostenia ako aj sekundárne ostenie, realizovala v subdodávke spoločnosť URANPRES s.r.o. v spolupráci so spoločnosťou Skanska-SK a.s.

Referencie 

Ovčiarsko
Diaľnica D1 (Slovensko)
Majstrovstvá sveta vo vodnom slalome 2013

Majstrovstvá sveta vo vodnom slalome 2013 boli v poradí 35. Majstrovstvá sveta vo vodnom slalome, ktoré organizuje Medzinárodná kanoistická federácia (ICF). Konali sa v Prahe (mestská časť Troja), v Česku od 12.15. septembra 2013, za účasti 367 športovcov z 52 krajín. O dejisku MS 2013 sa rozhodla ICF 10. apríla 2010. Česko hostilo MS druhýkrát, predtým to bolo v roku 2006 (tiež v Prahe). Dejiskom šampionátu bol Trojský slalomový kanál, ku ktorému bola dočasne vybudovaná tribúna pre 1 800 divákov. V medailovej bilancii krajín zvíťazilo domáce Česko.

Účastnícke krajiny 

  (4)
  (10)
  (2)
  (3)
  (2)
  (9)
  (18)
  (3)
  (13)
  (3)
  (17)
  (2)
  (6)
  (4)
  (7)
  (12)
  (2)

  (11)
  (4)
  (3)
  (4)
  (1)
  (3)
  (4)
  (3)
  (1)
  (2)
  (18)
  (1)
  (3)
  (14)
  (2)
  (7)

  (18)
  (1)
  (1)
  (16)
  (11)
  (16)
  (3)
  (13)
  (7)
  (1)
  (2)
  (10)
  (2)
  (11)
  (11)
  (4)

Pozn: V zátvorke je uvedený počet športovcov.

Slalomový kanál

Medailové výsledky

Individuálne disciplíny

Disciplíny hliadok

Finálové výsledky

Individuálne disciplíny

Disciplíny hliadok

Medailová bilancia krajín

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2013 /
 Oficiálna stránka Medzinárodnej kanoistickej federácie 

Šport v 2013
Majstrovstvá sveta vo vodnom slalome
2013 v Česku
Športové podujatia v Prahe
Kôprová dolina (národná prírodná rezervácia)

Kôprová dolina je národná prírodná rezervácia, ktorá bola vyhlásená v roku 1991. 

Νachádza sa v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji.Jej rozloha je 3221 hektárov. Pod ochranou rezervácie sú hodnotné územia na rozhraní Západných a Vysokých Tatier v okolí Kôprovej doliny, ktoré sa vyznačujú zaujímavou príkrovovou stavbou pohoria a klasickou glaciálnou modeláciou Tatier s mimoriadne cenným komplexom morén pochádzajúcich z troch zaľadnení. V rezervácii sa tiež nachádzajú cenné subalpínske, alpínske až subniválne spoločenstvá s množstvom vzácnych taxónov.

V minulosti bolo v Kôprovej doline rozšírené baníctvo. Vstup je povolený len po značkovaných turistických chodníkoch.

Pozri aj 
Kôprová dolina

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Kôprová dolina, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Zdroj
 

Národné prírodné rezervácie v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Poprad
Vysoké Tatry (mesto)
Chránené územia Tatranského národného parku
Majstrovstvá Afriky vo volejbale žien 2013

Majstrovstvá Afriky vo volejbale žien 2013 boli 16. Majstrovstvá Afriky vo volejbale žien, ktoré organizuje Africká volejbalová konfederácia (CAVB). Konali sa od 14.19. septembra 2013 v Nairobi, v Keni, za účasti 6 tímov. Štvrtýkrát hostila africký šampionát žien Keňa, keď predtým to bolo v rokoch 2003, 2007 a 2011 (všetky v Nairobi). Všetky zápasy sa odohrali v Kasarani Moi International Sports Center, v aréne pre 5 000 divákov. Titul obhájili domáce Keňanky, ktoré vyhrali všetky stretnutia a nestratili v nich ani jeden set. Bolo to pre nich už ôsme prvenstvo na africkom šampionáte. Strieborné Kamerunčanky vyrovnali svoje najlepšie umiestnenie spred štrnástich rokov.

Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Pohár majstrov 2013 a zároveň Grand Prix 2014. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

Účastníci 

Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 2. septembru 2013.

Výsledky 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie tímov

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Afriky vo volejbale mužov 2013

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Afriky 2013 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Afriky 2013 na oficiálnej stránke CAVB 

Volejbal v 2013
Ženy
Volejbal
Mojsej (priezvisko)

Mojsej je ukrajinské priezvisko, odvodené od mena starozákonného patriarchu Mojžiša. Na Slovensku je najčastejšie v obci Lastomír (okres Stropkov).

Známi nositelia 
Pozri v článku Mojsej.

Ukrajinské priezviská
Priezviská na Ukrajine
Priezviská na Slovensku
Priezviská v Česku
Eva Glesková-Lehocká

Eva Glesková-Lehocká, rodená Lehocká (* 26. júl 1943, Zvolen) je bývalá česko-slovenská atlétka - šprintérka, účastníčka troch letných olympiád v rokoch 1964, 1968 a 1972. Bola svetovou rekordérkou, spoludržiteľkou svetových rekordov:
 v behu na 60 metrov (7,2 s v roku 1968)
 v behu na 100 metrov (11,0 s v roku 1972)
Jedným z jej trénerov bol jej (neskorší) manžel Pavol Glesk. Pod jeho vedením sa Eva Lehocká prebojovala do svetovej šprintérskej špičky. V roku 1978 sa rozviedli.

Referencie

Externé odkazy 
 Trojnásobná olympionička Eva Glesková oslavuje sedemdesiatku

Česko-slovenskí atléti
Slovenskí atléti
Osobnosti zo Zvolena
Cigánka

Cigánka môže byť:

 ženský rod slova Cigán
 kniha Janette Maziniovej, pozri Cigánka (kniha)
 vrch:
 v Muránskej planine pri obci Muráň, pozri Cigánka (vrch v Muránskej planine)
 chránené územie na tomto vrchu, pozri Cigánka (národná prírodná rezervácia)
 v Slovenskom raji, pozri Cigánka  (vrch v Slovenskom raji)

Pozri aj 
 Ciganka – juhoslovanský film z roku 1953
 Cigánka Aza – sovietsky film z roku 1987
 Cikánka

Referencie
Kuriér (seriál)

Kuriér je akčný kriminálny televízny seriál, spin-off filmovej série Kuriér, natočený v kanadsko-francúzsko-nemecko-americkej koprodukcii. Autorom námetu je Luc Besson. Seriál bol prvýkrát odvysielaný na nemeckej televíznej stanici RTL Television 11. októbra 2012. V slovenskom dabingu ho uviedla TV JOJ 27. februára 2013.

Opis seriálu 

Seriál sleduje príbeh Franka Martina, bývalého príslušníka Special Air Service, ktorý ako kuriér dopravuje rôzne špeciálne zásielky, často aj ilegálneho charakteru. Používa autá značky Audi A8 TDI Quattro, tri čiernej a jedno červenej farby. Vozidlá má na starosti jeho mechanik Dieter Hausmann.

Frank sa pri svojej práci riadi tromi pravidlami:
Nikdy nemeň dohodu.
Žiadne mená.
Nikdy neotváraj zásielku.

Postavy a obsadenie 
 Frank Martin (hrá Chris Vance) je protagonista seriálu, nájomný kuriér a bývalý vojak. Jeho práca spočíva v rýchlej a spoľahlivej preprave cenných zásielok. Keďže sú mnohí z jeho klientov zločinci, často sa pri plnení svojej úlohy dostáva do nebezpečných situácií a pozornosti polície.
 Inšpektor Tarconi (Francois Berléand) je policajný vyšetrovateľ a Frankov priateľ, ktorý mu vďaka tomu často pomôže zbaviť sa podozrenia.
 Carla Valeriová (Andrea Osvartová) organizuje Frankovu prácu a pomáha mu s IT záležitosťami (napr. vystopovanie telefónneho čísla, vyhľadávanie informácií o osobách a pod.).
 Juliette Duboisová (Delphine Chaneacová) je Frankova susedka a od ôsmej epizódy aj jeho partnerka. V skutočnosti je agentkou v utajení francúzskej spravodajskej služby DGSE ().
 Dieter Haussman (Charly Hubner) je mechanik, ktorý má na starosti o Frankove autá. Taktiež je jeho najlepším priateľom, dôverníkom.
 Edouard Orland (Julian Richings) je antagonista seriálu, skorumpovaný zástupca veliteľa DGSE.

Série 

 Poznámka: Z dôvodu rôzeho poradia vysielania častí v Nemecku, Kanade, Francúzsku, uvádza tento zoznam poradie vysielania na Slovensku.

Časti

1. séria (2012)

2. séria (2014)

Referencie

Externé odkazy 
 
 
 Slovenská stránka seriálu TV JOJ

Kanadské televízne seriály
Francúzske televízne seriály
Nemecké akčné televízne seriály
Nemecké kriminálne televízne seriály
Kriminálne televízne seriály USA
Televízne seriály z roku 2012
Cikánka

Cikánka môže byť:

 osada v Prahe, vo štvrti Radotín, pozri Cikánka (osada)
 národná kultúrna pamiatka blízko tejto osady:
 Cikánka I
 Cikánka II
 pieseň Karla Vacka, pozri Cikánka (pieseň)

Pozri aj 
 Česká Cikánka – časť mesta Svratka
 Cikán
 Cigánka
Vladimír Masár

Vladimír Masár môže byť:

 slovenský ekonóm, bývalý guvernér NBS, pozri Vladimír Masár (ekonóm)
 slovenský futbalista (* 1958), pozri Vladimír Masár (futbalista)
Rok ďábla

Rok ďábla je film Petra Zelenku a jeho priateľov z roku 2002 s podtitulom "Film pro lidi, kteří dokážou slyšet melodie".

V hlavných úlohách filmu hrajú Jaromír Nohavica, Karel Plíhal a skupina Čechomor. Film je nakrútený ako fiktívny dokument, ktorý sa odohráva v prvej polovici 90. rokov 20. storočia (vo filme spomenuté úmrtie Karla Kryla z roku 1994), aj keď Jaromír Nohavica s Čechomorom spolu koncertovali až na prelome storočia. Rok ďábla je príbeh človeka, ktorý sa síce zbavil závislosti od alkoholu, ale pritom zúfalo osamel. Ako hovorí sám predstaviteľ: „Byť Nohavicom v roku 2000, znamená byť dosť osamote“.

Ocenenia 
Film získal niekoľko českých aj zahraničných ocenení. Tvorcovia filmu získali 7 Českých levov (za najlepší film, réžiu, strih, zvuk, hudbu, filmový plagát a divácky najúspešnejší český film) a tiež hlavnú cenu karlovarského filmového festivalu - Krišťálový glóbus.

Referencie

Externé odkazy 
Oficiálna stránka filmu
 
 
Recenzia na blisty.cz

Zdroj 

Filmy režírované Petrom Zelenkom
Filmy z 2002
České filmové komédie
Filmy ocenené Českým levom
Pseudodokumentárne filmy
Markus Zusak

Markus Frank Zusak (* 23. jún 1975, Sydney) je austrálsky spisovateľ. Medzi jeho najznámejšie diela patria Zlodejka kníh a Posol - obe knihy sa stali medzinárodnými bestsellermi. Za svoj prínos v oblasti literatúry pre mládež dostal Zusak v roku 2014 cenu Margaret Edwardsovej.

Život a dielo 
Zusak sa narodil v austrálskom Sydney. Jeho rodičia tam emigrovali na konci päťdesiatych rokov - matka Lisa pochádza z Nemecka a otec Helmut z Rakúska. Zusak má dve sestry a jedného brata, zo súrodencov je najmladší. Na University of New South Wales vyštudoval anglický jazyk a dejepis.

Zusak napísal päť kníh. Prvé tri, The Underdog, Fighting Ruben Wolfe a When Dogs Cry, vychádzali v rokoch 1999 až 2001 a boli preložené do cudzích jazykov. Všetky získali rad ocenení. The Underdog sa Zusak snažil vydať celých 7 rokov. Posol, ktorý sa na trh dostal v roku 2002, získal od CBC cenu za knihu roku 2003, a premiér Nového Južného Walesu mu dokonca udelil cenu Ethel Turnerovej. Kniha sa tiež dostala do užšieho výberu pri udeľovaní prestížnej Printzovej ceny.

Zlodejka kníh vyšla v roku 2005 a bola preložená do viac ako 30 jazykov. Okrem mnohých cien, ktoré vyhrala v Austrálii i vo svete, sa kniha dlho držala na prvom mieste rebríčka Amazon.com a na zozname bestsellerov New York Times; stala sa tiež bestsellerom v Brazílii, v Írsku a na Taiwane. Medzi prvými 5 najpredávanejšími knihami sa umiestnila v Spojenom kráľovstve, v Španielsku, v Izraeli a v Južnej Kórei, a plánujú sa aj ďalšie preklady.

V súčasnosti pracuje Zusak na románe nazvanom Bridge of Clay.

Zlodejka kníh bola v roku 2013 sfilmovaná (film má rovnaký názov).

Knihy 
 The Underdog (1999)
 Fighting Ruben Wolfe (2000) - nadväzuje na The Underdog
 When Dogs Cry (2001) - nadväzuje na Fighting Ruben Wolfe
 Posol (2002)
 Zlodejka kníh (2005)
 Bridge of Clay (ešte nevyšlo)

Ceny 
V roku 2014 získal Zusak od Americkej asociácie knižníc cenu Margaret Edwardsovej. Táto cena je udeľovaná za konkrétnu knihu, ktorá predstavuje zásadný prínos v oblasti literatúry pre mládež.

V roku 2006 Zusak dostal cenu mladého austrálskeho románopisca roka, ktorú každoročne udeľuje denník Sydney Morning Herald.

 Zlodejka kníh
2009: Deutscher Jugendliteraturpreis
2008: Ena Noel Award
2007: nominácie na Michael L. Printze Award
2006: Kathleen Mitchell Award 2006

 Posol
2007: Deutscher Jugendliteraturpreis
2006: Printze Award Honor Book
2006: Bulletin Blue Ribbon Book
2003: cena Ethel Turnerovej, ktorú udeľuje premiér Nového Južného Walesu

 When Dogs Cry
2002: Honour Book, CBCA

 Fighting Ruben Wolfe
2001: Honour Book, CBCA

Referencie

Externé odkazy
Markus Zusak na Twitteri
Markus Zusak na Tumblr
Markus Zusak na stránkach vydavateľstva Random House
Rozhovor na stránke MotherDaughterBookClub.com

Austrálski spisovatelia
Philip Ziegler

Philip Sandeman Ziegler (* 24. december 1929) je britský biograf a historik.

Životopis 
Vzdelával sa na St Cyprian's School, Eastbourne a potom na Summer Fields School v Oxforde. Pokračoval na Eton College a New College. Absolvoval štúdium práv a nastúpil k British Foreign Service. Následne bol vyslaný na miesta ako Laos, Pretoria a Bogota, a pôsobil aj ako delegát NATO v Paríži.

V roku 1967 odišiel z diplomatických služieb a začal pracovať pre nakladateľstvo Collins. Pôvodne zamýšľal stať sa románopiscom, ale začal kariéru ako autor životopisov. Bol šéfredaktorom v Collins v rokoch 1979-80. Písal pre The Spectator, The Listener, The Times, The Daily Telegraph a History Today.

Dielo 
Duchess of Dino (1962) 
Addington: A Life of Henry Addington, First Viscount Sidmouth (1965)
The Black Death (1969)
King William IV (1971)
Omdurman (1973)
Melbourne : a Biography of William Lamb 2nd Viscount Melbourne (1976) 
Crown and People (1978)
Diana Cooper (1981)
Mountbatten. The Official Biography (1985)
Elizabeth's Britain 1926 to 1986 (1986)
Diaries of Lord Louis Mountbatten 1920-1922: Tours with the Prince of Wales (1987) editor
Personal Diary of Admiral the Lord Louis Mountbatten, South-East Asia, 1943-1946 (1988)
The Sixth Great Power: Barings 1762-1929 (1988)
From Shore to Shore - The Final Years: The Diaries of Earl Mountbatten of Burma 1953-1979 (1989)
Edward VIII, the Official Biography (1990)
Brooks's: A Social History (1991) editor, spolueditor  Desmond Seward
Wilson: The Authorised Life of Lord Wilson of Rievaulx (1993) 
London at War 1939-1945 (1995)
Osbert Sitwell (1998)
Britain Now and Then: The Francis Frith Collection (1999)
Soldiers: Fighting Men's Lives, 1901-2001 (2001)
Man Of Letters: The Extraordinary Life and Times of Literary Impresario Rupert Hart-Davis (2005)
Edward Heath, Harper Press, 2010. ISBN 978-0-00-724740-0
 Olivier, MacLehose Press, 2013.

Referencie

Zdroj 
 

Britskí spisovatelia
Michal Masný

Michal Masný (* 14. august 1979, Žilina) je slovenský volejbalista. Hráva na pozícii nahrávača. Je 182 cm vysoký a váži 75 kg. Od sezóny 2013/14 pôsobí v klube najvyššej poľskej súťaže Jastrzębski Węgiel. Je ženatý a otec dvoch dcér.

Od roku 2003 je členom , s ktorou sa zúčastnil piatich turnajov Majstrovstiev Európy, prvýkrát v roku 2003 v Nemecku. V roku 2008 a 2011 sa s ňou ako kapitán stal víťazom Európskej ligy.

Klubové pôsobenia 
 do 1998:  VKM Žilina
 19982000:  VK Lokomotíva Zvolen
 20002002:  VKM Žilina
 20022003:  Hypo Tirol Innsbruck
 20032004:  Chance Odolena Voda
 20042005:  Volleyball.cz Kladno
 20052006:  VK Opava
 20072008:  Płomień Sosnowiec
 20082010:  ZAKSA Kędzierzyn-Koźle
 20102013:  Delecta Bydgoszcz
 2013súčasnosť:  Jastrzębski Węgiel

Úspechy 
 vicemajster rakúskej ligy s tímom Hypo Tirol Innsbruck v roku 2003
 majster Česka a víťaz Českého pohára s tímom Volleyball.cz Kladno v roku 2004 a 2005
 víťaz Európskej ligy 2008 a 2011

Ocenenia 
 najlepší nahrávač Českej ligy 2003/04 a 2004/05
 najlepší nahrávač Európskej ligy 2011
 3. miesto v ankete o najlepšieho volejbalistu roka 2005
 víťaz ankety o najlepšieho volejbalistu roka 2008
 víťaz ankety o najlepšieho volejbalistu roka 2009

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil hráča na stránke Slovenskej volejbalovej federácie 
 Profil hráča na stránke Európskej volejbalovej konfederácie 
 Profil hráča na stránke klubu Jastrzębski Węgiel 

Slovenskí volejbalisti
Osobnosti zo Žiliny
Petr Němec

Petr Němec môže byť:

 český basketbalista (* 1971), poslanec parlamentu (ČSSD), pozri Petr Němec (basketbalista)
 český futbalista (* 1957), olympijský víťaz (OH 1980), pozri Petr Němec (futbalista)
 český spevák, gitarista a hudobný skladateľ (* 1950), pozri Petr Němec (hudobník)
Országh

Országh môže byť:

 priezvisko, pozri Országh (priezvisko), napr.:
Ignác Országh (1844 – 1900), slovenský podnikateľ
 Ján Országh (1816 – 1888), slovenský cirkevný hodnostár, národný buditeľ
Ján Országh (1898-1945), slovenský diplomat a protifašistický bojovník
Jozef Országh, viacero osôb
Juraj Országh (1849 – 1926), slovenský podnikateľ, brat Ignáca
Krištof Országh (1535 – 1567), uhorský šľachtic, novohradský župan
László Országh (1907 – 1984), maďarský jazykovedec
Pavol Országh Hviezdoslav (1849 – 1921), slovenský básnik a dramatik
Tivadar Országh (1901 – 1963), maďarský hudobný skladateľ
Vladimír Országh (* 1977), slovenský hokejista
 Oľga Országhová, vyd. Oľga Borodáčová (1899 – 1986), slovenská herečka
 šľachtický rod v Uhorsku, ktorý vymrel v roku 1567, pozri Országhovci (vyššia šľachta)
 slovenský zemiansky rod, pozri Országhovci (zemiansky rod)

Pozri aj 
 Ország
 Orság
Laca

Laca môže byť:

 priezvisko, pozri Laca (priezvisko), napr.:
Ivan Laca  (* 1957), slovenský herec
 Vincent Laca, slovenský jazykovedec
Tomáš Laca (*2002), slovenský futbalista hrajúci za TJ Slovan Čeľadice s číslom na drese #6

LACA je Luxembourg Approach Controllers Association

Pozri aj 
 Lača
 Lacka
 Laco
Džámia al-Iskandaríja

Džámia al-Iskandaríja (arabským písmom: جامعة الإسكندرية - doslova: Univerzita Alexandrie/Alexandrijská univerzita) je verejná univerzita v egyptskej Alexandrii. Bola založená v roku 1938 ako satelit Fuádovej univerzity (neskôr nazývanej Káhirská univerzita). Nezávislým subjektom sa stala v roku 1942. Ako Fárúkova univerzita bola známa do egyptskej revolúcie v roku 1952, kedy bol jej názov zmenený na Alexandrijská univerzita. Teraz je druhou najväčšou univerzitou v Egypte a je napojená v oblasti výskumu na rad ďalších univerzít.

Zdroj 
 

Univerzity v Egypte
Alexandria
Organizácie založené v 1938
Bankový poplatok

Bankové poplatky sú poplatky, ktoré si účtuje banka voči klientovi okrem splátok úveru a (všetkých alebo len riadnych) úrokov. Väčšinou ide o poplatky za služby, ale aj zmluvné pokuty pri nedodržaní podmienok zo strany klienta. Najčastejšie sa viažu na bankový účet.

Druhy poplatkov 
 poplatok za vedenie účtu
 poplatok za výpis z účtu
 poplatok za príkaz k úhrade
 poplatok za trvalý príkaz
 poplatok za výber v hotovosti
 poplatok za pohyb na účte
 poplatok za výber kartou
 iné poplatky

Referencie

Externé odkazy 
 Sadzobníky poplatkov bánk
 Definície poplatkov spojených s platobným účtom

Bankovníctvo
Cykloida

Cykloida alebo obyčajná cykloida  je transcendentná cyklická krivka, ktorú vytvorí bod pevne spojený s kružnicou, ktorá sa valí (kotúľa) po priamke.

Cykloida má tvar nekonečne sa opakujúcich oblúkov. Prostú cykloidu je možné vyjadriť parametricky:

 
 

kde  je polomer kružnice a parameter  je uhol otočenia kotúľajúcej sa kružnice.

Skrátená a predĺžená cykloida 

Ak bod pevne spojený s kutúľajúcou sa s kružnicou neleží na obvode tejto kružnice, ale jeho vzdialenosť od stredu kružnice o polomere  je , potom pre  získame cykloidu skrátenú a pre  cykloidu predĺženú.

Parametrické rovnice skrátenej, resp. predĺženej cykloidy je možné napísať v tvare:

Cykloidné kyvadlo 

Ak je matematické kyvadlo zavesené na vrchole obrátených cykloíd tak, že pohyb „závesu kyvadla“ je obmedzený tvarom susedných oblúkov cykloíd, a súčasne dĺžka závesu kyvadla je dĺžkou rovnajúcou sa dĺžke polovici oblúka cykloidy, ktorá obmedzuje jeho pohyb, potom ťažisko kyvadla sa pohybuje tiež po cykloide. Takéto kyvadlo je izosynchrónne.  

V 17. storočí holandský matematik Christiaan Huygens objavil a dokázal tieto vlastnosti cykloíd, pri hľadaní presnejších kyvadiel kyvadlových hodín, použiteľných pri navigácii.

Referencie

Pozri aj 
 Cyklická krivka
 Brachistochrona

Iné projekty

Externé odkazy 

 Cykloidy v Cabri
 Cyklické pohyby (teorie, obrázky v Gnuplotu)
 Hynek Bachratý, Zborník 2004, O CYKLOIDE, NAJKRAJŠEJ KRIVKE NA SVETE

Zdroj 

Krivky
Markus Persson

Markus Alexej Persson, známy aj pod prezývkou Notch (* 1. jún 1979, Štokholm, Švédsko) je švédsky programátor v jazyku C++ , ActionScript a Java, zakladateľ spoločnosti Mojang. V roku 2009 vytvoril populárnu videohru Minecraft.

Životopis 
Persson začal s programovaním na domácom počítači Commodore 128 ako sedemročný. Viac než štyri roky (do roku 2009) pôsobil ako profesionálny herný vývojár na King.com. Potom pracoval ako programátor pre Jalbum. Je aj jedným zo zakladateľov Wurm Online. Okrem svojho hlavného zamestnania vyvíjal hry pre rôzne súťaže - napríklad Left 4 Dead a Mega 4 Man pre Java 4K Game Programming Contest. Ďalšie hry, na ktorých vývoji spolupracoval, sú Scrolls a Breaking the Tower.

Od roku 2011 je ženatý, s manželkou žije v Štokholme.

Hry

Minecraft 

Najznámejším výtvorom Markusa Perssona je tzv. sandboxová hra Minecraft, ktorej beta verzia vyšla 20. decembra 2010. Persson dal výpoveď zo zamestnania herného vývojára, aby sa mohol plne venovať Minecraftu a založil spoločnosť Mojang. Oficiálna verzia hry Minecraft vyšla 18. novembra 2011 na Minecone v Las Vegas. Na začiatku roku 2011 Mojang predal milióntu kópiu hry, v decembri 2011 dosiahol štyri milióny a 8. apríla 2013 sa počet predaných kópií hry zvýšil na desať miliónov. Persson však nebol pripravený na to, že z jeho skromnej hry vyrastie celosvetová kultová hra a preto sa rozhodol svoju spoločnosť predať Microsoftu. Microsoft spoločnosť odkúpil za 2,5 miliardy $.

Externé odkazy 
 Perssonova biografia
 Perssonov blog
 Oficiálne stránky Minecraftu

Zdroj 

Osobnosti zo Štokholmu
Programátori počítačových hier
Mojang
Mensania
Majstrovstvá Perzského zálivu vo futsale 2013

Majstrovstvá Perzského zálivu vo futsale 2013 boli 1. Majstrovstvá Perzského zálivu vo futsale mužov, ktorých sa zúčastnili krajiny Rady pre spoluprácu arabských štátov v perzskom zálive (GCC). Konali sa v Dauhe, v Katare od 24.30. septembra 2013, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo . Dejiskom turnaja bola aréna Abdullah bin Suhaim Indoor Hall. Titul získali hráči , ktorí zvíťazili vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Ázijský pohár 2013, ktorý sa uskutoční v Thajsku. Postúpil naň iba víťaz.

Účastníci 

 Číslo udáva aktuálne umiestnenie v medzinárodnom rebríčku k 23. septembru 2013.

Výsledky 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie tímov

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Perzského zálivu 2013 na stránke futsalplanet.com 
 Majstrovstvá Perzského zálivu 2013 na stránke goalzz.com 
 Oficiálna stránka Katarskej futbalovej asociácie /(po arabsky)

Futsal v 2013
Futsalové súťaže
Futsal
Jozef Jurina

PhDr.PaeDr.Jozef Jurina PhD.. (* 6. október 1961, Trstená) je slovenský rímskokatolícky kňaz, filozof a vysokoškolský pedagóg, autor mnohých knižných diel prevažne filozofického zamerania. Vyrastal v Nižnej (okres Tvrdošín). Ako kňaz a farár pôsobil 15 rokov vo Vrbovom (1990 – 2005). Počas účinkovania vo Vrbovom dochádzal do polského Lublinu,kde pokračoval v štúdiu na miestnej univerzite,ktorá mu udelila titul docent filozofie.Za jeho pôsobenia vo Vrbovom,bol v rokoch 1992-1997 postavený a posvätený nový kostol sv.Gorazda, ktorý je druhý najväčší na Slovensku s týmto patrocíniom.Vrbovská farnosť si svojho kňaza veľmi vážila a len ťažko sa s ním veriaci v lete v roku 2005 lúčili.V súčasnosti pôsobí ako farár v Opoji pri Trnave.Je dlhoročným profesorom na Katolíckej univerzite v Ružomberku.

Referencie 

Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Slovenskí autori náučnej literatúry
Slovenskí filozofi
Osobnosti z Trstenej
Osobnosti z Nižnej (okres Tvrdošín)
Vyučujúci na Katolíckej univerzite v Ružomberku
Zdeněk Růžička

Zdeněk Růžička môže byť:

 český gymnasta a tréner (* 1925), dvojnásobný bronzový medailista z OH 1948, pozri Zdeněk Růžička (gymnasta)
 český spevák, zakladajúci člen S.P.S., pozri Zdeněk Růžička (spevák)
Rosina (rozlišovacia stránka)

Rosina môže byť:

 obec na Slovensku v okrese Žilina, pozri Rosina
 sídlo v Bulharsku v oblasti Tărgovište, pozri Rosina (Bulharsko)
 sídlo v USA, v štáte Západná Virgínia, pozri Rosina (Západná Virgínia)
 opera Williama Shielda, pozri Rosina (opera)
 postava z opery Barbier sevillský
 planétka, pozri 985 Rosina
 ženské meno, pozri Rosina (prvé meno)
 priezvisko, pozri Rosina (priezvisko), napr.:
 Alessandro Rosina (* 1984), taliansky fubalista
 Antonio Bellino Rosina (1904 – 1974), taliansky matematik
 Josef Rosina, český biofyzik
 Štefan Rosina (viacero osôb)
 Tomáš Rosina, slovenský spevák,a veštec

Pozri aj 
 Rossina
 rosa
Synagóga v Slavkove u Brna

Synagóga v Slavkove u Brna je bývalá synagóga typu tempel, ktorá bola postavená v rokoch 1857 – 1858 v novorománskom slohu na mieste staršej modlitebne. Nachádza sa v ulici U Synagogy blízko centra mesta, asi 150 m západne od Palackého náměstí. Je chránená ako kultúrna pamiatka Českej republiky.

Bohoslužobným účelom synagóga slúžila až do začiatku 40. rokov, potom bolo jej vnútorné zariadenie zničené nacistami. Po druhej svetovej vojne bola takmer 50 rokov využívaná ako sklad. V rámci reštitúcia bola roku 1991 vrátená Židovskej náboženskej obci v Brne.

V roku 1994 bola zahájená postupná obnova synagógy ako chránenej kultúrnej pamiatky. V rokoch 1996 – 1998 došlo k jej kompletnej renovácii a budova našla nové uplatnenie ako pracovisko a depozitár Státního okresního archivu Vyškov. V predsieni bola inštalovaná menšia expozícia o histórii slavkovskej židovskej obce.
V roku dokončenia rekonštrukcie synagógy bola na jej priečelí odhalená pamätná tabuľa obetiam holokaustu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Synagóga na www.slavkov.cz
 Synagóga na www.krasnecesko.cz

Zdroj 

Slavkov u Brna
Synagógy v Juhomoravskom kraji
Kultúrne pamiatky v okrese Vyškov
Architektúra z 1858