joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Colleen Dewhurstová

Colleen Dewhurstová (* 3. jún 1924, Montreal, Quebec, Kanada† 22. august 1991, South Salem, New York, USA) bola kanadsko-americká herečka, známa predovšetkým vďaka divadelným úlohám.

Detstvo a mladosť 
Narodila v Montreale v Quebecu matke Frances Marie a otcovi Ferdinandovi Augustovi. Bola ich jediným dieťaťom. Matka Dewhurstovej bola katolícky založená a dodržiavala všetky katolícke zvyky. Tie si zachovala aj Dewhurstová. V roku 1928 sa presťahovala s rodinou do Spojených štátov - Boston, Dorchester, Auburndale a West Newton.

Strednú školu navštevovala vo Shorewoode v štáte Winsconsin a maturovala na štátnej škole Riverside University High School v Milwaukee, v štáte Wisonsin. Počas štúdia na škole sa jej rodičia rozišli a časom sa Dewhurstová presťahovala do New Yorku, aby sa mohla venovať hereckej kariére.

Kariéra 
Bola uznávanou divadelnou herečkou. Stvárnila niekoľko divadelných rolí no najväčší úspech zožala v roku 1974 v divadelnej hre Eugena O'Neilla, Mesiac pre zabitých, za ktorú získala divadelné ocenenie Tony. Za jej divadelné zásluhy získala niekoľko ocenení, napríklad ceny Obie, Gemini a v roku 1981 bola uvedené do Siene slávy Amerického divadla.

V roku 1959 sa objavila v jednej z vedľajších úloh po boku Audrey Hepburn vo filme Príbeh mníšky. Objavila sa tiež v epizóde televízneho seriálu Alfred Hitchcock Presents v roku 1965. Po boku Brucea Derna a John Waynea si zahrala vo filme Malí kovbojovia, z roku 1972. V roku 1976 si zahrala v divadelnej inscenácii Kto sa bojí Virginie Woolfovej?. O rok neskôr, ju obsadil Woody Allen do filmu Annie Hall, kde stvárnila matku hlavnej postavy.

V roku 1985 bola obsadená do televízneho filmu Anna zo Zeleného domu, podľa knižnej predlohy od Lucy Maud Montgomery. Úlohu si zopakovala aj v roku 1987. O rok neskôr stvárnila jednu z vedľajších postáv vo filme Obssesed, za ktorú získala kanadské ocenenie Genie Awards. V rovnakom roku sa pripojila tiež k natáčaniu televízneho seriálu Murphy Brownová, kde hrala výstrednú matku hlavnej postavy, ktorú stvárnila Candice Bergen. Za svoj herecký výkon získala dve ocenenia Emmy, z čoho jej bola jedna udelená posmrtne. V roku 1991 si zahrala v menšej úlohe po boku jej syna, Campbella Scotta vo filme Zomrieť mladý.

Osobný život 
V rokoch 1947 až 1960 bola vydatá za Jamesa Vickeryho. Jej druhým manželom bol hercec a režisér George C. Scott s ktorým má dvoch synov. Vydatá za Scotta bola v rokoch 1960 až 1965, no o dva roky (1967) sa znovu zosobášili a rozviedli sa v roku 1972. Od roku 1975 bol jej partnerom režisér Ken Marsoalis, s ktorým žila do svojej smrti v roku 1991 na farme v South Saleme v štáte New York.

Úmrtie 
Zomrela doma, vo veku 67 rokov v auguste 1991. Príčinou jej úmrtia rakovina krčka maternice. Jej telo bolo spopolnené a odovzdané blízkej rodine.

Iné projekty

Zdroj 

Kanadské divadelné herečky
Divadelné herečky USA
Kanadské filmové herečky
Filmové herečky USA
Kanadské televízne herečky
Televízne herečky USA
Držitelia ceny Emmy
Držitelia ceny Tony
Úmrtia na rakovinu krčka maternice
Osobnosti z Montrealu
Štek

Štek môže byť:
 zriedkavo: štekanie, štekot
 v divadelnom slangu: malá, bezvýznamná herecká rola, pozri pod herecká úloha
 nárečovo: kôl, kolík najmä k viničom
 československá filmová komédia z roku 1988, pozri Štek

Referencie
1. Súkromné Banskobystrické gymnázium

1. Súkromné Banskobystrické gymnázium je prvé gymnázium na Slovensku, zamerané na odborné štúdium v oblasti virtuálnej grafiky. Ako jediná škola na Slovensku ponúka v rámci gymnaziálneho vzdelania aj odborné. To znamená, že absolventi gymnázia sa môžu uplatniť na trhu práce hneď po maturite. Ako hovorové označenie školy sa používa názov „Súkromný gympel“.

Škola sa nachádza v areáli Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici, v novo zrekonštruovaných priestoroch budovy bývalého Vojenského gymnázia SNP.

Štúdium 
Škola prvýkrát slávnostne otvorila svoje brány dňa 2. septembra 2018.

V januári 2021 školu navštevuje 157 žiakov, škola má otvorených 6 tried.

Škola ponúka unikátne štvorročné gymnaziálne štúdium so zameraním na virtuálnu grafiku, alebo so zameraním na kybernetickú bezpečnosť, a päťročné štúdium v odboroch slovensko-ruská, alebo slovensko-anglická bilingválna sekcia. Obe bilingválne sekcie boli zriadené s podporou Ruského veľvyslanectva a taktiež Veľvyslanectva Veľkej Británie a Severného Írska na Slovensku.

Zaujímavosti 
 Gymnázium sa v spolupráci s Múzeom SNP a filmovým štúdiom Alien Studio zapojilo do projektu Dostaňme mladú generáciu do múzeí!, v ktorom pomocou virtuálnej reality ponúka možnosť prežiť hrôzy z 2. svetovej vojny priamo v Bitke v Kurskom oblúku.
 V roku 2019 gymnázium získalo ocenenie „Digitálna jednotka“.
Na vzdelávaní žiakov v oblasti virtuálnej grafiky sa podieľa svetoznámy slovák Vladimír Valovič, ktorý vytvára vizuálne efekty v najlepších filmových štúdiách.
V roku 2019 školu navštívil Andrew Garth, veľvyslanec Spojeného kráľovstva a Severného Írska na Slovensku.
V roku 2019 školu navštívil Alexej Leonidovič Fedotov, veľvyslanec Ruskej federácie na Slovensku.

Riaditelia školy 
 2018 - súčasnosť: RNDr. Tibor Maťaš

Referencie

Externé odkazy 
zdroj: webová stránka školy

Súkromné stredné školy na Slovensku
Gymnáziá v Banskej Bystrici
Martin Kráľ

Martin Kráľ (* 12. marec 1988, Bratislava) je slovenský hudobný skladateľ a klavirista.

Životopis 
Martin Kráľ nepochádza z hudobnej rodiny a nevyštudoval konzervatórium. K hudbe a hre na klavíri sa dostal v útlom detstve. Dnes sa venuje výlučne autorskej tvorbe. Okrem komponovania hudby píše aj texty k svojim pesničkám. Na konte má mnoho spoluprác so známymi osobnosťami slovenského hudobného sveta, medzi ktorých patrí napríklad slovenská rocková legenda Paľo Drapák, speváčky Dominika Jurena Stará, Veronika Strapková, Anabela Mollová, Lenka LeRa Rakar, raperi Vladis, Plexo, Čis T a ďalší. V roku 2017 vydal svoje debutové CD s názvom Tvárou v tvár životu.

Diskografia 
 2017 Tvárou v tvár životu - CD (ISBN 28470012)

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Slovenskí popoví klaviristi
Slovenskí skladatelia modernej hudby
Osobnosti z Bratislavy
Tvárou v tvár životu

Tvárou v tvár životu je názov debutového štúdiového albumu slovenského hudobného skladateľa a klaviristu Martina Kráľa vydaného v roku 2017.
Na albume sa nachádzajú inštrumentálne skladby, ktoré sú výlučne vlastnou tvorbou autora; na albume účinkujú tiež viacerí hostia.

Zoznam skladieb 
{{Infobox album|Názov=Tvárou v tvár životu|Interpret=Martin Kráľ|Typ=CD|Dátum vydania=20. október 2017|Miesto nahratia=Bratislava|Žáner=pop|Vydavateľ=SPINAKER|Skladateľ=Martin Kráľ|Tento album='Tvárou v tvár životu(2017)}}

 „Sám sebou“ (Hudba: Martin Kráľ)
 „Vnútorný hlas“ (Hudba: Martin Kráľ)
 „Tvárou v tvár životu“ (Hudba: Martin Kráľ)
 „Babylon“ feat. Vladis (Hudba: Martin Kráľ/Text: Vladis)
 „Voňavé ráno“  (Hudba: Martin Kráľ)
 „Málo stačí“ feat. Laura (Hudba: Martin Kráľ/Text: Laura)
 „Až potlesk ustane“ (Hudba: Martin Kráľ)
 „Kadiaľ už ne“ feat. Dawe White (Hudba: Martin Kráľ/Text: Dawe White)
 „Láva“ feat. Plexo & Mugis, Anabela Mollová (Hudba: Martin Kráľ, Mugis/Text: Plexo)
 „Podriemkavať na sne“ (Hudba: Martin Kráľ)
 „Dotyk“ feat. Martin Hataš (Hudba: Martin Kráľ, Martin Hataš)
 „Fenomén“ (Hudba: Martin Kráľ, Tretina)

Zostava 
 Martin Kráľ - klavír

Referencie 

Debutové albumy
Hudobné albumy z 2017
Albumy Martina Kráľa
Tim Curry

Tim Curry  (* 19. apríl 1946, Grappenhall, Cheshire, Anglicko) je anglický herec a spevák. Je známy vďaka úlohe doktora Franka N. Furtera v muzikáli Rocky Horror Picture Show (1973).

Detstvo a mladosť 

Curry sa narodil v meste Grappenhall v grófstve Cheshire. Jeho otec zomrel keď mal Curry dvanásť rokov. Väčšinu svojho detstva prežil v meste Plymouth, neďaleko Londýna.

Kariéra 

V roku 1968 vystupoval v muzikáli Hairs!, kde sa spoznal s Richardom O'Brienom, ktorý mu v roku 1973 ponúkol úlohu Dr. Furtera v kontroverznom muzikáli Rocky Horror Picture Show.

V roku 1981 stvárnil Wolganga Amadeusa Mozarta v divadelnom predstavení Amadeus. S Bernadette Peters a Carol Burnett hral v muzikáli Annie, z roku 1982. Stvárnil postavu komorníka Wadswortha v mysterióznom filme Stopa z roku 1985.

Jednou z jeho najznámejších úloh bol klaun v horore To, z roku 1990. Film bol natočený podľa knižnej predlohy Stephena Kinga. V roku 1992 získal vedľajšiu úlohu vo filme Sám doma 2: Stratený v New Yorku. O rok neskôr účinkoval v divadelnom predstavení My Favourite Year. V roku 1995 si zahral v dobrodružnom filme Kongo. Po boku herečky Daryl Hannah, si zahral v hororovej komédii Addams Family Reunion z roku 1998.

V roku 2001 získal úlohu v paródii Scary Movie 2. Po boku Liama Neesona a Laury Linney sa objavil v životopisnej dráme Kinsey, z roku 2004. V rovnakom roku sa objavil v dvoch epizódach televízneho seriálu Will a Grace. V roku 2008 sa objavil po boku hercov ako Ioan Gruffudd a Natascha McElhone vo filme Kliatba mesačného údolia.

Súkromný život 

Od roku 1988 žije v Los Angeles. Nikdy sa neoženil a nemá žiadne deti.

V júli 2012 Curry utrpel mozgovú príhodu, kvôli ktorej je odkázaný na invalidný vozík. Jeho herectvo bolo značne obmedzené a preto sa venuje predovšetkým dabingu.

Iné projekty

Zdroj 

Anglickí filmoví herci
Anglickí televízni herci
Anglickí divadelní herci
Anglickí herci divadelných muzikálov
Rozprávači audiokníh
Anglickí dabingoví herci
Držitelia ceny Daytime Emmy
Ég és Föld

{{Infobox album|Dátum vydania=1987|Dĺžka=45:01|Farba pozadia=#B0C4DE|Interpret=KFT|Nasledujúci album=Édes élet  (1988)|Názov=Ég és Föld (Asztrológia)|Predchádzajúci album=Siker, pénz, nők, csillogás  (1986)|Tento album=Ég és Föld (Asztrológia)  (1987)|Typ=Štúdiový album|Žáner=Rock, modern rock|Vydavateľ=Hungaroton}}Ég és Föld (Asztrológia)''' je piaty štúdiový album, ktorý v roku 1987 vydalo hudobné vydavateľstvo Hungaroton maďarskej pop rockovej skupine KFT.

 Zoznam skladieb 
Autorom skladieb je skupina KFT.

 A Napkirály (Nap) Az újságíró (Merkur) A széplány (Vénusz) Száll egy pofon a szélben (Mars) A nagy utazás (Jupiter) Kőember (Szaturnusz) Elektromos angyal (Uránusz) Várjuk a nemjövőt (Neptunusz) Fekete felhő (Pluto) Este a városban (Hold) Ég és Föld''

Výroba albumu 

 András Laár - gitara, spev
 Tibor Bornai - klávesy, spev
 Miklós Lengyelfi - basová gitara, kontrabas, vokály
 András Márton - bicie, vokály
 Márlen Borlaár - hudobná réžia
 Sándor Kálmán - zvuková réžia

Externé odkazy 

 AllMusic
 Discogs
 Zeneszöveg.hu

Hudobné albumy z 1987
Albumy skupiny KFT
György Gyimesi

PhDr. György Gyimesi, PhD., do roku 2020 Juraj Gyimesi (* 24. august 1980, Kráľovský Chlmec) je slovenský politik maďarskej národnosti. V roku 2020 bol na kandidátke hnutia OĽANO-NOVA-KÚ-ZMENA ZDOLA zvolený za poslanca Národnej rady SR.

Životopis 
Gyimesi absolvoval Osemročné športové gymnázium Košice a následne vyštudoval na Fakulte verejnej správy Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, kde 19. 1. 2021 získal titul PhD. (jedným z oponentov jeho dizertačnej práce bol stranícky kolega z OĽaNO Mgr. Peter Pollák, PhD.).

Politická kariéra 
Vo februári 2020 bol Juraj Gyimesi vo voľbách do Národnej rady SR zvolený za poslanca Národnej rady SR, keď kandidoval za hnutie OĽANO-NOVA-KÚ-ZMENA ZDOLA zo 49. miesta kandidátky. V celkovom poradí skončil na 56. mieste s 2 370 prednostnými hlasmi a bol náhradníkom, v marci 2020 si však uplatnil poslanecký mandát ako náhradník za ministra obrany Jaroslava Naďa. V parlamente pôsobí ako podpredseda Výboru NR SR pre financie a rozpočet.

V januári 2021 Gyimesi kritizoval navrhovanú reformu systému o štátnom občianstve. V marci 2021 sa Gyimesi ako poslanec bez mandátu vlády v Komárne stretol na rokovaniach s maďarským ministrom zahraničných vecí Pétrom Szijjártóom o téme dvojakého občianstva. Minister zahraničných vecí a európskych záležitostí Ivan Korčok Gyimesiho obvinil z porušenia programového vyhlásenia vlády a jednania bez akéhokoľvek mandátu, ministerstvo si preto predvolalo maďarského veľvyslanca na Slovensku. Gyimesi následne obvinil Korčoka a štátneho tajomníka MZVEZ, Martina Klusa, zo šovinizmu a prirovnal ich rétoriku k mečiarizmu.

Osobný život 
Jeho otec Juraj Gyimesi (* 1935) je lekár, v rokoch 19901991 bol poslancom Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia ČSFR za stranu Spolužitie, v  70. rokoch 20. storočia pôsobil ako agent Štátnej bezpečnosti s krycím menom Július.

Referencie 

Osobnosti z Kráľovského Chlmca
Politici OĽaNO
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Absolventi Univerzity Pavla Jozefa Šafárika
Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Javor (rozlišovacia stránka)

Javor môže byť:

 rod stromu, pozri javor
 vrch v Ostrôžkach, pozri Javor (vrch v Ostrôžkach)
 vrch v Bachurni, pozri Javor (vrch v Bachurni)
 obec v Česku, pozri Javor (okres Klatovy)

Pozri aj 
 Tlstý javor
Jana Kovalčíková

Jana Graňáková Kovalčíková (* 16. marec 1991, Prešov) je slovenská divadelná a filmová herečka. Je členkou súboru Slovenského národného divadla. Známa je predovšetkým pre svoju televíznu tvorbu a účinkovanie v seriáloch Oteckovia, Ulice alebo Kavej.

Životopis 
Po gymnáziu vyštudovala herectvo na VŠMU v Bratislave. Ešte počas štúdia hosťovala v Slovenskom národnom divadle v dielach Tančiareň, Veľa kriku pre nič, Bratia Karamazovovci alebo Pán Mimo.

Jej prvým pôsobením mimo divadelných dosiek bolo účinkovanie v televíznom seriáli Panelák. V roku 2016 hrala v celovečernom snímku Ondreja Šulaja Agáva.

V roku 2018 si po boku Anny Jakab Rakovskej v relácii Kredenc. Kovalčíková prvý raz zahrala rolu východniarky Veroniky. Roly si následne Kovalčíková a Jakab Rakovská zopakovali v internetovom seriáli Kavej, v ktorom účinkujú od roku 2019. V Česku účinkovala okrem iného v seriáloch Hraběnky a Ulice.

Od roku 2018 účinkuje v postave právničky Emy ako jedna z hlavných postáv v televíznom seriáli Oteckovia.

Osobný život 
Kovalčíková rada číta, jej obľúbeným žánrom je magický realizmus a autorom Gabriel García Márquez. Medzi jej záľuby patrí joga, squash a bedminton.

Má staršiu sestru Lenku. Jej mama je vysokoškolskou profesorkou na Prešovskej univerzite v Prešove na pedagogickej fakulte. V auguste 2020 sa vydala za Adama Graňáka.

Filmografia 
 2005: Ulice (Katarína Benešová)
 2007: Hraběnky
 2008: Panelák (Romana)
 2012: Kabát
 2015: Kukučka (Lenka)
 2015: Piaty vesmír naľavo
 2016: Agáva
 2017: 1890
 20182021: Oteckovia ( JUDr. Ema Podzámska Horváthová / Jana Chorvátová)
 2019: S úsmevom po Slovensku (Jana Kovalčíková („herself“)
 2019: Zrod divadla
 20192021: Kavej (Veronika)
 2022: Svätý Max (Tina'')

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Slovenské divadelné herečky
Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Členovia Činohry Slovenského národného divadla
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti z Prešova
Anton Pázmán

Anton Pázmán (* 12. jún 1887, Dúbrava† 16. október 1941, Bratislava) bol slovenský pedagóg, osvetový pracovník a politik HSĽS v medzivojnovom Československu.

Biografia 
Anton Pázmán pochádzal z 11 detí. Po absolvovaní učiteľských štúdií pôsobil ako učiteľ dlhé roky v obciach Podkriváň a Opatová. V Podkriváni sa zaslúžil o výstavbu školy, fary a rekonštrukciu kostola. Po vypuknutí I. svetovej vojny musel narukovať na front. V tomto období bol súdený za buričstvo a panslavizmus. Počas bojov bol zasiahnutý výbuchom granátu, z čoho zdravotné následky si niesol po celý život. Po vzniku Československa patril k zakladajúcim členom SĽS (neskôr HSĽS). Podieľal sa na založení približne 35 miestnych organizácií strany v regióne Novohrad. Bol aktívnym v Zemskom učiteľskom spolku, ako aj v ďalších kultúrnych a osvetových združeniach.

Vo volebnom období 1925 - 1929  bol za HSĽS poslancom Národného zhromaždenia. Kandidoval v XVIII. volebnom kraji (Banská Bystrica). V snemovni pôsobil v brannom a rozpočtovom výbore. Po takmer šesťročnej prestávke sa do parlamentu ešte vrátil. V rokoch 1935 - 1939 bol za Autonomistický blok, resp. HSĽS senátorom Národného zhromaždenia. V senáte bol členom rozpočtového výboru. Zasadal aj v mestskom zastupiteľstve Lučenca.

Po Viedenskej arbitráži sa presídlil do Zvolenskej Slatiny a neskôr do Zvolena. Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny v decembri 1938 už nekandidoval. V roku 1941 sa presťahoval do Bratislavy, kde 16. októbra zomrel po ťažkej srdcovej chorobe, komplikovanej zápalom pľúc. Pochovaný je na Ondrejskom cintoríne v Bratislave.

Referencie 

Slovenskí politici
Slovenskí pedagógovia
Politici HSĽS
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Osobnosti z Dúbravy (okres Liptovský Mikuláš)
Ryan Phillippe

Ryan Phillippe (* 10. september 1974, New Castle, Delaware, USA) je americký herec. Je známy z filmov ako Viem čo ste robili minulé leto (1997), Veľmi nebezpečné známosti (1999), Gosford Park (2001), Právnik Lincoln (2011). V rokoch 2015 a 2016 účinkoval v televíznom seriály Tajnosti a lži a v rokoch 2016 až 2018 stvárnil hlavnú postavu v televíznom seriály Odstrelovač.

Detstvo a mladosť 
Phillippe sa narodil v meste New Castle, v štáte Delaware. Má tri sestry a je z časti francúzskeho pôvodu.

Kariéra 
Jeho televízny debut bol v roku 1992, keď bol obsadený do televízneho seriálu Žiť jeden život. Jeho postava bola homosexuál Billy Douglas a jedná sa o prvú homosexuálnu rolu v Daytime Show. Objavila sa v jednej sérii televízneho seriálu. Objavil sa v niekoľkých televíznych seriáloch v menších úlohách ale prielom nastal v roku 1997, keď bol obsadený do filmu Viem čo ste robili minulé leto. Vďaka účinkovaniu v tomto horore bolo jeho meno viac známe, čo mu zaistilo aj viac filmových úloch. V roku 1998 sa objavil vo filme Klub 54 po boku Mikea Myersa, Neve Campbell a Salmy Hayek. O rok neskôr ho obsadil režisér Roger Kumble do modernej adaptácie francúzskeho románu Les Liaisons dangereuses, s názvom Veľmi nebezpečné známosti, kde si zahral po boku Sarah Michelle Gellar, Reese Witherspoon či Selmy Blair.

Menšie úlohy získal aj v oscarových filmoch, ako Gosford Park (2001) či Crash (2004). V roku 2006 účinkoval vo filme, ktorý režíroval Clint Eastwood, Vlajky našich otcov, ktorý je založený na skutočnej udalosti. Jeho herecký výkon bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi. V roku 2010 stvárnil fotografa vo filme Bang Bang Club. V rovnakom roku si zahral v komédii MacGruber, po boku Kristen Wiig, Vala Kilmera, Willa Forteho a Mayi Rudolph.

Od roku 2015 do roku 2016 sa objavil v hlavnej úlohe spolu s Juliette Lewis v televíznom seriály Tajomstvá a klamstvá. V roku 2016 tiež prijal hlavnú úlohu v televíznom seriály Odstrelovač. Seriál skončil v roku 2018. V roku 2020 prijal jednu z úloh v televíznom seriály Big Sky.

Osobný život 
V roku 1997 sa spoznal s herečkou Reese Witherspoon, s ktorou neskôr účinkoval vo filme Veľmi nebezpečné známosti. V júni 1999 sa zosobášili a majú spolu dve deti. V roku 2006 Witherspoonová požiadala o rozvod, bolo rozvedené v roku 2007. Ich dve deti sú v striedavej starostlivosti oboch rodičov.

V roku 2007 Phillippe randil s herečkou Abbie Cornish ale rozišli sa v roku 2010. V tom roku sa Phillippe spoznal s modelkou a herečkou Alexis Knapp, ktorá mu porodila dieťa. V roku 2011 randil so študentkou práv Pauline Slagter.

Iné projekty

Zdroj 

Filmoví herci USA
Televízni herci USA
Osobnosti USA francúzskeho pôvodu
Osobnosti z Delaware
Držitelia Screen Actors Guild Award
Branislav Benka

Brigádny generál Bc. Ing. Branislav Benka (* 27. február 1974, Trenčín, Česko-Slovensko) je slovenský generál.

V súčasnosti je od roku 2019 veliteľom Síl pre špeciálne operácie.

Život a vzdelanie 
V roku 1992 ukončil Stredné odborné učilište strojárske v Novom Meste nad Váhom, v roku 1993 Školu dôstojníkov v zálohe v Martine. V rokoch 1997 až 2002 študoval odbor Vojenské spravodajstvo a prieskum na Vojenskej akadémiii v Liptovskom Mikuláši. V rokoch 2012 až 2015 študoval právo na Fakulte práva Janka Jesenského Vysokej školy Danubius. V roku 2020 absolvoval kurz generálneho štábu na Univerzite obrany v Brne.

Vojenská kariéra 
Od roku 1995 pôsobil v 5. pluku špeciálneho určenia ako veliteľ skupiny špeciálneho určenia. V tomto roku sa tiež stal výsadkárom 1. triedy v OS SR. Od roku 2001 bol veliteľom roty, od roku 2004 náčelníkom oddelenia výcviku. V rokoch 2005 až 2006 sa zúčastnil operácie Iracká sloboda. Po nej bol opäť náčelníkom oddelenia výcviku. Od roku 2008 bol náčelník riadenia operácií. V tom čase absolvoval aj Spravodajský kurz síl pre špeciálne operácie NATO. V roku 2011 sa stal náčelníkom štábu 5. pluku špeciálneho určenia. Zároveň v rokoch 2008 až 2011 pôsobil na Veliteľstve špeciálnych operácií NATO, SHAPE v belgickom Monse a v rokoch 2009 a 2010 tiež na veliteľstve špeciálnych síl operácie ISAF.

Od roku 2012 bol zástupcom riaditeľa Centra výcviku Lešť. V rokoch 2014 až 2017 pôsobil na Strategicko-operačnom centre riadenia (CCOMC) NATO v Monse. Od roku 2017 bol náčelník osobného odboru náčelníka generálneho štábu. V roku 2018 sa stal náčelníkom Odboru síl špeciálneho určenia na Generálnom štábe.

Je tiež výsadkárom Armády Francúzskej republiky, Armády USA a Armády Belgického kráľovstva.

Veliteľ Síl špeciálneho určenia a prvá generálska hodnosť 
Od roku 2019 je veliteľom Síl pre špeciálne operácie. Do prvej generálskej hodnosti, brigádny generál ho 28. januára 2021 z hodnosti plukovník vymenovala prezidentka Zuzana Čaputová. Stal sa prvým generálom Síl špeciálneho určenia.

Referencie

Externé odkazy 
 Životopis Branislava Benka

Osobnosti z Trenčína
Príslušníci Ozbrojených síl Slovenskej republiky
Absolventi Akadémie ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika
Absolventi Fakulty práva Janka Jesenského Vysokej školy Danubius
Slovenskí generáli
Velitelia Síl pre špeciálne operácie
Ara jamajská

Ara jamajská (Ara erythrocephala) je vyhynutý papagáj z rodu ara, ktorého existencia je hypotetická.

Druh bol vraj pozorovaný v horských oblastiach farností Trelawny a Saint Ann na Jamajke. Je známy iba zo starých správ. Aru jamajskú opísal v roku 1847 Philip Henry Gosse iba na základe správ Richarda Hilla, ktorý však sám vtáky nepozoroval. Podľa popisu bola hlava vtáka sfarbená do červena. Krk, ramená a spodná strana boli zelené, na krídlach sfarbenie prechádzalo do modrej. Chvost bol na povrchu šarlátový a modrý. Krídla a chvost boli zospodu intenzívne oranžovo-žlté.

Vyhynutie vraj spôsobil lov počas 19. storočia. Druh, opísaný bez fyzických dôkazov a na základe pochybných pozorovaní, však podľa moderných autorov skôr stelesňuje prehnane horlivú vášeň vtedajších ornitológov, často spojenú s vyhynutými vtákmi.

Referencie

Iné projekty 

Ara
Flóra Bratislava

Flóra Bratislava je výstava kvetov a záhradníctva s medzinárodnou účasťou usporadúvaná v Bratislave. Nultý ročník výstavy sa konal v roku 1966 pod záštitou Záhradníckych a rekultivačných služieb mesta Bratislavy v priestoroch Zimného štadióna Ondreja Nepelu. Od roku 1968 podujatie organizovali v spolupráci s Ministerstvom vnútra SSR a Národným výborom hlavného mesta Bratislavy. Konalo sa spravidla v dvojročných intervaloch, neskôr už v Parku kultúry a oddychu až kým sa podujatie nepresunulo späť do priestorov zimného štadióna. V roku 1991 organizáciu výstavy prebrala firma KULLA s.r.o. (od roku 2013 KULLA SK, s.r.o.), ktorá ju usporadúva dodnes. Od roku 2002 sa koná vo výstavisku Incheba.

Referencie

Externé odkazy 
 Web výstavy
 Web organizátora

Podujatia v Bratislave
Výstavy
Natália Puklušová

Natália Puklušová (* 19. február 1984, Spišská Nová Ves) je slovenská televízna herečka.

Absolvovala štúdium herectva na VŠMU v Bratislave. V roku 2012 sa zúčastnila na súťaži Hlas Česko-Slovenska, avšak nepostúpila. Do povedomia divákov sa dostala pomocou seriálu Búrlivé víno a Oteckovia.

Filmografia

TV seriály 
 2010: Kriminálka Staré Mesto
 2012: Búrlivé víno (Šantal)
 2012: Rodinné prípady
 2016: Atletiko Cvernofka (Juliana)
 2016: Dovidenia, stará mama
 2016: Skutočné príbehy
 2018: Detektív Dušo (Zuzana)
 2018, 20202022: Oteckovia (Petra Horváthová)
 2020: Prázdniny
 2022: Tvoja tvár znie povedome

Divadelné záznamy 
 2016: Dáma bez kamélie
 2016: Frida – Maľovať a milovať
 2017: Bratia Karamazovovci

Hosť v TV reláciach 
 2013: Milujem Slovensko
 2014: Neskoro večer
 2016: Dobre vedieť!
 2017: Záhady tela
 2020: Superhrdinovia

Referencie

Externé odkazy 

Slovenské televízne herečky
Slovenské divadelné herečky
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti zo Spišskej Novej Vsi
France Gallová

France Gallová, rodným menom Isabelle Geneviève Marie Anne Gall (* 9. október 1947, Paríž, Francúzsko,  (* †  7. január 2018 Neuilly-sur-Seine) bola francúzska popová speváčka.

Svoju spevácku kariéru realizovala spoločne so svojim manželom, ktorým bol spevák-skladateľ Michel Berger.

Životopis 
Narodila sa do rodiny textára Roberta Galla a Cécile Berthierové, dcéry Paula Berthiera, spoluzakladateľa spoločnosti Petits Chanteurs à la Croix de Bois.

Diskografia

Albumy 
 Les Sucettes (1965)
 Baby Pop (1966)
 1968 (1967)
 France Gall (6. január 1976)
 Dancing disco (27. apríl 1977)
 France Gall Live (live album, 9. november 1978)
 Starmania (rôzni umelci) (16. október 1978)
 Paris, France (19. máj 1980)
 Tout pour la musique (10. december 1981)
 Palais des Sports  (live album, 4. november 1982)
 Débranche (2. apríl 1984)
 France Gall au Zénith (live album, 4.február 1985)
 Babacar (19. február 1987)
 Le Tour de France 88 (live album, 7. november 1988)
 Double jeu (spolu s Michelem Bergerem, 12. jún 1992)
 Simple je (Débranchée à Bercy 93) (live album, 29. október 1993)
 Simple je (Rebranchée à Bercy 93) (live album, 28. január 1994)
 Pleyel (live album, nahrané 1994, vydané v decembri 2005)
 France (29. marec 1996)
 Concert public (live, Olympia 1996) & Concert privé (TV akustický koncert Métropole Télévision 1997) (24. apríl 1997)
 Best of France Gall (kompilácia, 15. jún 2004)
 Évidemment (kompilácia, 7. október 2004)

Single

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 France Gall 
 Videoklipy v archivu INA

Zdroj 

Francúzske speváčky
Víťazi Eurovision Song Contest
Úmrtia na rakovinu prsníka
Nositelia Radu čestnej légie
Osobnosti z Paríža
Európska konferenčná liga UEFA

Európska konferenčná liga UEFA je klubovou futbalovou súťažou medzi európskymi tímami. Usporadúva ju organizácia UEFA. Jej založenie bolo oficiálne oznámené v roku 2018 a jej prvý ročník sa odohráva v sezóne 2021/2022. V poradí európskych klubových súťaží je tretia, za Ligou majstrov a Európskou ligou. Prvým víťazom súťaže sa stal AS Rím.

História 
UEFA hovorila o možnosti ďalšej súťaže od roku 2015, aby rozšírila možnosti ďalších medzinárodných zápasov tým klubom, ktoré sú obvykle vyradené v predkolách LM a EL. 2. decembra 2018 UEFA oficiálne oznámila, že sa súťaž rozbehne na prvý trojročný cyklus v rokoch 2021–2024. Pracovný názov bol Európska liga 2. Oficiálny názov bol zverejnený 24. septembra 2019 po zasadnutí UEFA v Ľubľane.

Formát

Predkolá 
Podobne ako v Lige majstrov sa kvalifikácia bude deliť na dve časti – majstrovskú a ligovú (nemajstrovskú). Na rozdiel od LM sa v majstrovskej časti objavia len tímy, ktoré boli vyradené v predkolách LM a potom boli presunuté do predkôl Európskej konferenčnej ligy.

Nasadenie tímov bude záležať na koeficiente krajiny a poradí v rebríčku UEFA:

 Krajiny na 1.–5. mieste rebríčku UEFA budú mať v súťaži jeden klub;
 Krajiny na 6.–15. mieste rebríčku UEFA budú mať v súťaži dva kluby;
 Krajiny na 16.–50. mieste rebríčku UEFA budú mať v súťaži tri kluby;
 Krajiny na 51.–55. mieste rebríčku UEFA budú mať v súťaži dva kluby;
 Lichtenštajnsko nemá vlastnú ligu, do Európskej konferenčnej ligy vstupuje víťaz domáceho pohára nezávisle na poradí krajiny v rebríčku UEFA

Žiadna z krajín nebude mať viac miest v európskych pohároch oproti stavu do roku 2021, ale Európska konferenčná liga bude zameraná skôr pre kluby z krajín, ktoré sú v rebríčku UEFA na nižších miestach.

Skupinová fáza a vyraďovacia fáza 
Základných skupín je 8, v každej z nich sú 4 tímy. Vyraďovacia fáza sa skladá z osemfinále, štvrťfinále, semifinále a finále. Do osemfinále postupujú víťazi skupín; tímy na druhých miestach budú hrať jedno "kvalifikačné kolo" proti tímom na tretích miestach v základných skupinách Európskej ligy.

Víťaz súťaže bude mať zaistený postup a právo štartu v nasledujúcom ročníku skupinovej fázy Európskej ligy.

Sezóny

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka UEFA

Zdroj 

 
Futbalové súťaže v Európe
A nagy alakítás

A nagy alakítás je siedmy štúdiový album, ktorý v roku 1990 vydalo hudobné vydavateľstvo Proton maďarskej pop rockovej skupine KFT.

Zoznam skladieb 

 Eszter a meztelen nő
 Rómeó
 Kovács Pál
 A mamut
 János Vitéz
 Botrány
 Bolhacirkusz
 Hókirály
 Az idegen lény
 Boleró
 Elképzelem, hogy Paul McCartney...

Výroba albumu 
 András Laár - gitara, spev
 Tibor Bornai - klávesy, spev
 Miklós Lengyelfi - basová gitara, kontrabas, vokály
 András Márton - bicie, vokály
 Bornaár Márlen - hudobná réžia

Externé odkazy 
 Discogs

Hudobné albumy z 1990
Albumy skupiny KFT
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2021

Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2021 je v poradí 38. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Bude sa konať spoločne vo Francúzsku a Španielsku v mestách Štrasburg a Valencia v dňoch od 17.27. júna 2021, za účasti 16 tímov. Titul obhajuje družstvo Španielska. Turnaj zároveň bude slúžiť ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2022, na kvalifikačný turnaj postúpi šesť najlepších tímov. Finálový zápas sa uskutoční na štadióne Pabellón Fuente de San Luis vo Valencii.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA Europe 

Basketbal v 2021
Majstrovstvá Európy v basketbale žien
Basketbal
Basketbal
2021 vo Francúzsku
2021 v Španielsku
Šport v Štrasburgu
Šport vo Valencii
Maggie Gyllenhaalová

Maggie Gyllenhaalová (; * 16. november 1977, New York, New York, USA) je americká herečka. V roku 2014 obdržala ocenenie Zlatý glóbus za svoj herecký výkon v televíznom seriály Ctihodná žena.

Detstvo a mladosť 

Gyllenhaalová sa narodila na Manhattane a je dcérou Naomi Gyllenhaalovej a Stephena Gyllenhaala. Má mladšieho brata, Jakea Gyllenhaala, ktorý je tiež herec a nevlastného brata z otcovej strany, Lukea.

Svoje detstvo však prežila v Los Angeles. Navštevovala školu Harvard-Westlake. Vyštudovala angličtinu na Columbia University. V Londýne študovala na Kráľovskej univerzite dramatického umenia.

Kariéra 

V roku 1992 sa objavila vo filme Waterland, ktorý režíroval jej otec. V roku 2001 stvárnila jednu z vedľajších úloh vo filme Donnie Darko, kde si zahrala po boku svojho brata Jakea. Účinkovala aj v divadle. Jej divadelný debut bol v Berkeley Repertory Theatre za ktorý získala priaznivé recenze od divadelných kritikov.

V roku 2002 sa objavila v čiernej komédii Sekretárka. Za svoj herecký výkon získala ocenenie National Board, nomináciu na Zlatý glóbus a Independent Spirit Award. V rovnakom roku získala vedľajšiu úlohu vo filme Adaptácia. V roku 2003 sa objavila po boku herečiek ako Julia Roberts, Kristen Dunst a Julia Stiles vo filme Úsmev Mony Lízi.

V roku 2005 sa pridala k hereckému obsadeniu filmu Trust the Man. O rok neskôr, sa objavila v komediálnej dráme Šťastné konce, po boku Jasona Rittera, Laury Dern a Toma Arnolda. V rovnakom roku získala hlavnú úlohu vo filme Sherrybaby, za ktoré získala ocenenie na filmovom festivale v Karlových Varoch.

V roku 2009 nahradila herečku Katie Holmes, vo filme Temný rytier. V rovnakom roku získala úlohu vo filme Crazy Heart, za ktorú získala svoju prvú nomináciu na Academy Awards. Po boku Hugha Dancyho si zahrala vo filme Hystéria z roku 2011.

V roku 2014 získala hlavnú úlohu v televíznom seriály Ctihodná žena. Seriál mal len osem častí a získal úspech nielen kvôli deju ale aj vďaka hereckému výkonu Gyllenhaalovej. Ten pozitívne hodnotili viacerí filmoví kritici a dokonca ho označili za najlepší herecký výkon v jej kariére.

V roku 2018 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu The Deuce: Špina Manhattanu. Objavila sa vo všetkých troch sériách. V rovnakom roku sa objavila vo filme Básnik zo škôlky. 

V roku 2021 režírovala film The Lost Daughter, v hlavných úlohách s Oliviou Colman a Dakotou Johnson. Film získal tri nominácie na Academy Awards.

Súkromný život 

V roku 2002 začala chodiť s jej hereckým kolegom Petrom Sarsgaardom. V roku 2009 sa zosobášili a majú spolu dve dcéry, narodené v roku 2006 a 2012.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Herečky židovského pôvodu
Držiteľky ceny Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v miniseriáli alebo televíznom filme
Osobnosti USA švédskeho pôvodu
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA židovského pôvodu
Osobnosti z Manhattanu
Osobnosti z New Yorku
Pečniansky les 3

Pečniansky les 3 je lokalita v miestnej časti Pečniansky les v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádza sa západne od diaľnice D2 a východne od štátnej hranice s Rakúskom.

Nachádzajú sa tu bývalé vojenské bunkre B-S 1 Štěrkoviště, B-S 2 Mulda, B-S 3 Paseka a B-S 4 Lány, v ktorom sa nachádza Múzeum petržalského opevnenia.

Takmer celú plochu lokality zaberá chránený areál Pečniansky les.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Pečniansky les 1

Pečniansky les 1 je lokalita v miestnej časti Pečniansky les v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádza sa východne od diaľnice D2 a severne od diaľnice D1.

Nachádza sa tu bývalý veliteľský vojenský bunker B-SV 1, neďaleko diaľnice D2 a diaľničnej križovatky Pečňa.

Takmer celú plochu lokality zaberá chránený areál Pečniansky les.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Pečniansky les 2

Pečniansky les 2 je lokalita v miestnej časti Pečniansky les v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádza sa južne od diaľnice D1 a severne od Viedenskej cesty.

Takmer celú plochu lokality zaberá chránený areál Pečniansky les.

Nenachádza sa tu žiadna zástavba. Na niektorých miestach sa nachádzajú zvyšky bývalého zaniknutého Pečnianskeho ramena.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Vojenský dvor

Vojenský dvor je lokalita v miestnej časti Petržalka-Západ v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádza sa západne od miestnej časti Kopčany.

Nachádzajú sa tu bývalé vojenské bunkre B-S 7 Cvičiště, B-S 8 Hřbitov a B-S 9 Kittsee.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Viktor Ravasz

JUDr. Viktor Ravasz (* 5. máj 1887, Kunov† 12. september 1957, Petrova Ves) bol právnik, notár, osvetový pracovník a politik HSĽS v medzivojnovom období a v období Slovenského štátu.

Životopis 

Krátko po vzniku Československa bol v roku 1919 vymenovaný tekovským a nitrianskym županom Martinom Mičurom za vládneho komisára a hlavného slúžneho v meste Levice. V leviciach pôsobil aj ako verejný notár. Politicky sa angažoval v Slovenskej ľudovej strane. Od roku 1923 bol jedným zo štyroch podpredsedov strany a v roku 1926 bol zastúpený v päťčlennom direktóriu, ktoré riadilo stranu po dobu neprítomnosti Andreja Hlinku.

V parlamentných voľbách v roku 1925 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za HSĽS. Zvolený bol v XVIII. (banskobystrickom) volebnom kraji. V snemovni pôsobil v brannom, imunitnom a inkompatibilnom výbore. Po vstupe HSĽS do koalície bol jedným z kandidátov strany na post ministra unifikácie. Mandát obhájil aj v parlamentných voľbách v roku 1929, pričom v tomto volebnom období pôsobil aj v iniciatívnom výbore.

V parlamentných voľbách v roku 1935 bol tretíkrát zvolený za HSĽS, resp. Autonomistický blok, no tento raz do senátu. V tomto volebnom období zasadal v brannom, imunitnom a zahraničnom výbore senátu. Krátko po voľbách vypukla aféra ohľadom vydania brožúry, ktorá bola kritická k politike HSĽS a jej predsedovi Andrejovi Hlinkovi. Senátor Ravasz sa priznal, že mal veľký podiel na jej vzniku. Preto bol 12. septembra 1935 zo strany vylúčený a strana sa obrátila na volebný súd so žiadosťou o odobratie mandátu. Ten mu bol však ponechaný a dokonca v roku 1937 bol po priznaní si prehrešku voči strane opäť prijatý za jej člena.

V období Slovenského štátu bol v rokoch 1940 – 1943 predsedom Štátnej rady.

Po skončení vojny bol v roku 1945 zbavený notárskeho úradu. V apríli 1945 bol orgánmi štátnej bezpečnosti zaistený a vo väzbe strávil vyše 8 mesiacov. V roku 1948 bolo trestné konanie voči jeho osobe zastavené.

Referencie 

Slovenskí politici
Slovenskí právnici
Slovenskí notári
Politici HSĽS
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Osobnosti zo Senice
William H. Macy

William H. Macy (; * 13. marec 1950, Miami, Florida, USA) je americký herec a režisér. V roku 1997 bol nominovaný na Academy Awards za jeho herecký výkon vo filme Fargo.

Detstvo a mladosť 

Macy sa narodil v Miami na Floride a vyrástol v štátoch Georgia a Maryland. Jeho otec William H. Macy starší lietal lietadlom v druhej svetovej vojne. Jeho matka Lois sa za Macyho otca druhý krát vydala, nakoľko pred zoznámením s ním bola vdovou. Macy označil svoju matku ako ženu z lepších sociálno-ekonomických vrstiev.

Macy v roku 1968 absolvoval strednú školu Allegany v meste Cumberland, v Marylande.

Kariéra 

V roku 1972 účinkoval menšou rolou v divadelnej hre American Buffalo. V roku 1980 účinkoval v niekoľkých divadelných hrách na Broadwayi. Objavil sa tiež v niekoľkých televíznych seriáloch, v menších úlohách.

V roku 1991 sa objavil vo filme Vražda. Najväčší úspech v jeho hereckej kariére mu zaistil film Fargo z roku 1996, kde sa objavil v hlavnej úlohe spolu s herečkou Frances McDormand. Za svoj herecký výkon získal niekoľko nominácii na filmové ceny.

V roku 1998 sa objavil vo filme Pleasentville a v remake-u úspešného filmu Alfreda Hitchcocka, Psycho 1998. Od roku 1994 do roku 1998 pravidelne účinkoval v televíznom seriály Pohotovosť. V roku 2005 prijal vedľajšiu úlohu vo filme Sahara, po boku Penélope Cruz a Matthewa McConaugheyho.

Po boku Christiana Slatera a Elishy Cuthbert sa objavil vo filme Bol to tichý muž z roku 2007. V rovnakom roku sa objavil aj v komédii Maiden Heist, po boku herečky Marcie Gay Harden, Morgana Freemana a Christophera Walkena.

V júni 2008 spoločne s jeho manželkou Felicity Huffman získali svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy. V roku 2010 hral jednu z vedľajších úloh vo filme Dirty Girl, po boku Juno Temple a Milly Jovovich. V lete rovnakého roku potvrdil svoju účasť v televíznom seriály Shameless ktorý bol prístupný verejnosti v roku 2011.

Za svoj herecký výkon získal niekoľko nominácii, napríklad dve nominácie na Zlatý glóbus a získal tri ocenenia SAG. Po boku Helen Hunt si zahral vo filme Sedenie z roku 2012. Za svoj herecký výkon vo filme, získal ocenenie pre najlepšieho herca na Filmovom festivale Sundance.

V roku 2014 vyšiel jeho režisérky debuty Bez kormidla, v ktorom sa objavili hviezdy ako Selena Gomez či Anton Yelchin.

Osobný život 

V rokoch 1980 až 1985 bola jeho ženou filmová producentka Carla Santos Shamberg. V roku 1997 sa oženil za herečku Felicity Huffman, s ktorou má dve dcéry.

Iné projekty

Zdroj 

Filmoví herci USA
Divadelní herci USA
Televízni herci USA
Filmoví režiséri USA
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti z Miami
Držitelia Screen Actors Guild Award
Nové pole (Bratislava)

Nové pole je lokalita v miestnej časti Petržalka-Západ v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádza sa medzi lokalitami Zadné lúky a Janíkovské pole východne od štátnej hranice s Rakúskom.

Nachádza sa tu jediná stavba, bývalý vojenský bunker B-S 10 Tři hranice.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Zadné lúky

Zadné lúky sú lokalita v miestnej časti Petržalka-Západ v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádzajú sa medzi lokalitami Vojenský dvor a Nové pole severovýchodne od štátnej hranice s Rakúskom.

Prechádza tadiaľto železničná trať do Viedne, jedinú zástavbu v lokalite tvorí záhradkárska osada v okolí tejto trate.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2019

Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov 2019 boli v poradí 10. Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa od 8. – 12. mája 2019 v meste Halifaxe, v Kanade, za účasti 8 tímov. Víťazom sa po prvýkrát stali florbalisti Česka, ktorí získali titul proti Švédom.

Fínsko dokázalo úspešne vyhrať bronzovú medailu nad Švajčiarskom. Česko vo finále porazilo družstvo zo Švédska.

Kvalifikácia

Arény

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka MS 2017

Florbal v 2017
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov do 19 rokov
Florbal
2019 vo Švédsku
Darina Abrahámová

PhDr. Darina Abrahámová, rod. Benešová (*16. apríl 1959, Dunajská Streda) je slovenská dramaturgička, herečka, vysokoškolská pedagogička a režisérka.

Životopis 
Narodila sa v Dunajskej Strede v učiteľskej rodine, vyrastala v Bratislave. Počas detstva sa zapájala do recitácií a účinkovala vo viacerých mládežníckych divadlách ako napríklad Ludus, Slniečko či Takmer Lyrické divadlo.

Divadelná kariéra 
Začínala v amatérskych divadlách. V roku 1979 sa stala členkou Radošinského naivného divadla. Odohrala v ňom niekoľko sezón, najmä v hrách Ženské oddelenie, Vygumuj a napíš, Len tak prišli, ktoré boli aj sfilmované. V roku 2000 začala účinkovať v alternatívnom autorskom divadle GUnaGU. V oboch divadlách pôsobila ako herečka i dramaturgička.

Na Vysokej škole múzických umení vyštudovala divadelnú a filmovú vedu. Od absolvovania štúdií v roku 1984 pôsobila v Slovenskom národnom divadle, kde začínala ako lektorka a neskôr sa stala šéfdramaturgičkou. Dve sezóny pracovala v Mestskom divadle v Žiline. Od sezóny 2012/2013 opäť dramaturgicky pôsobí v Činohre SND. Pracovne bola spojená aj s bratislavským alternatívnym tanečným divadlom Elledanse a divadlom V podpalubí.

Abrahámová spoluzakladala súťaž autorských dramatických textov Dráma, festival Nová dráma, pôsobila aj v dramaturgii festivalu Kremnické gagy. Prednášala na Bratislavskej medzinárodnej škole liberálnych štúdií.

Osobný život 
Abrahámovej manžel je rektor súkromnej vysokej školy BISLA Samuel Abrahám. Dcérou z prvého manželstva je herečka Zuzana Porubjaková. Žije v Bratislave.

Dielo (výber)

Divadlo 
 Fanny a Alexander
 Odvrátená strana mesiaca
 Socík, sladký socík
 Herečky

Film 
 Ordinácia v ružovej záhrade
 Horúca krv
 Za sklom
 Kriminálka KRAJ

Referencie

Externé odkazy 
 Darina Abrahámová – profil a dielo na etheatre.sk

Slovenskí dramaturgovia
Slovenskí režiséri
Slovenské herečky
Mélanie Laurentová

Mélanie Laurent (* 21. február 1983, Paríž, Francúzsko) je francúzska herečka, speváčka, režisérka a klaviristka.

Detstvo a mladosť 

Laurentová sa narodila v Paríži vo Francúzsku, ako dcéra baleríny a dabingového herca. Je židovského vierovyznania a má predkov z Poľska.

Kariéra 

Jej herecká kariéra sa rozbehla krátko po tom, ako ju Gérard Depardieu obsadil do jeho filmu s názvom Most medzi dvoma brehmi. Prelomová filmová rola prišla až v roku 2006, vo filme Nerobte si starosti, som v poriadku. Za svoj herecký výkon získala niekoľko filmových ocenení. 

V roku 2009 sa objavila po boku hercov ako Brad Pitt, Christopher Waltz a Diane Kruger vo filme Nehanební bastardi. Film režíroval Quentin Tarantino a bol prvou skúsenosťou Laurentovej s Hollywoodskym filmom. Jej herecký výkon v Spojených štátoch získal značný úspech o rok neskôr vyšiel film Začiatky, kde sa tiež objavila po boku amerických hercov ako Ewan McGregor či Christopher Plummer. V rovnakom roku sa predstavila aj v úlohe sestry Červeného kríža za čias druhej svetovej vojny, vo filme Záťah. 

V roku 2011 sa podieľala aj na réžii filmu Les Adoptés, ktorý bol zároveň jej režisérskym debutom. V roku 2013 prijala jednu z úloh vo filme Nočný vlak do Lisabonu. V rovnakom roku sa objavila v americkom filme Nepriateľ, po boku Jakea Gyllenhaala a Isebelli Rosselini. O rok neskôr stvárnila jednu z úloh vo filme Aloft, po boku Jennifer Connelly a Cilliana Murphyho. 

V roku 2015 hrala vo francúzskom filme Boomerang. O rok neskôr sa podieľala na réžii dokumentárneho filmu Zajtrašok, v ktorom aj stvárnila jednu z hlavných postáv. V roku 2017 si zahrala po boku herca Guillaumea Caneta, vo filme Môj syn. 

V máji 2021 bude mať premiéru film Kyslík, v ktorom stvárnila hlavnú úlohu. V decembri 2021 má mať premiéru jej pripravovaný film s historickou témou, v hlavnej úlohe s herečkami Elle a Dakotou Fanning, The Nightingale.

Osobný život 

Jej manželom v rokoch 2005 až 2009 bol francúzsky herec Julien Boisselier. V roku 2013 sa jej narodil syn, Léo, ktorého má so svojim druhým manželom. Jeho meno odmieta prezradiť.

Zdroj 

Francúzske filmové herečky
Francúzske televízne herečky
Osobnosti z Paríža
Francúzske filmové režisérky
Francúzski režiséri
Francúzske speváčky
Praženica

Praženica (iné názvy: škvarenina, vaječnica; menej vhodne: miešané vajcia; nárečovo: jaječnica, pankúch, ponkuh, rantota, ratota, škvarelina, škvarerina, škvarenica) je druh jedla, ktorý sa pripravuje z pražených vajec.

Príprava 
Na prípravu sú potrebné vajcia, cibuľa, tuk, soľ a prípadne aj údenina; na dozdobenie pažítka alebo petržlenová vňať. Na tuku sa dozlata opraží cibuľka. Následne sa do nej pridá údenina (keď sa zvolí ako prísada) a dá sa opražiť. Ďalej sa do zmesi pridajú celé vajcia. Jedlo sa osolí a za stáleho miešania sa nechá stuhnúť. Na záver ho možno dozdobiť pažítkou alebo petržlenovou vňaťou.

Význam 
Podľa americkej štúdie zverejnenej v časopise Obesity patrí toto jedlo medzi najzdravšie raňajky. Podľa výskumu podporujú mastné raňajky rýchlejšie spaľovanie tukov počas celého dňa.

Referencie

Externé odkazy

Zdroj 
 

Vajce
Slovenská kuchyňa
Česká kuchyňa