joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Ivan Kuhn

Bc. Ivan Kuhn M.A. (* 30. september 1966, Rožňava) je politológ, bývalý novinár a analytik Konzervatívneho inštitútu M. R. Štefánika.

Vzdelanie 
Vyštudoval odbor politológia na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1991-1995) a medzinárodné vzťahy na University of Kent v Canterbury vo Veľkej Británii (1996-1997).

Profesionálna kariéra 
 19951997 zahranično-politický redaktor Denníka SME
 19982000 projektový manažér v projektoch reformy verejnej správy
 20002002 projektový manažér v projektoch ISPA zameraných na prípravu žiadostí o granty na výstavbu a rekonštrukciu vodovodov, kanalizácií a ČOV, a projektov Phare zameraných na prípravu žiadostí o granty pre regionálny rozvoj a cestovný ruch
 od 2002 konzultant v oblasti fondov EÚ
 20042014 autor analytickej Národnej správy pre Slovenskú republiku v rámci prieskumu verejnej mienky Štandardný Eurobarometer
 od 2007 analytik Konzervatívneho inštitútu M. R. Štefánika v Bratislave

Stranícka kariéra 
 19891991 člen Okresného koordinačného výboru VPN v Rožňave
 od 2001 člen Občianskej konzervatívnej strany
 od 2002 člen republikovej rady OKS
 od 2009 člen predsedníctva OKS
 od 2012 podpredseda OKS
 2012 - 2021 zástupca OKS v Aliancii konzervatívcov a reformistov v Európe (ACRE)

Politická kariéra 
 2010kandidoval na funkciu primátora mesta Rožňava, skončil druhý (z deviatich kandidátov) so ziskom 1051 hlasov (volebná účasť 42,5%)
 2010zvolený za poslanca miestneho zastupiteľstva v Rožňave za Občiansku konzervatívnu stranu s počtom hlasov 498
 2012kandidoval na funkciu primátora mesta Rožňava, skončil tretí (zo šiestich kandidátov) so ziskom 599 hlasov (volebná účasť 20,2%)
 2013kandidoval na funkciu predsedu Košického samosprávneho kraja, skončil posledný z desiatich kandidátov so ziskom 1980 hlasov (1,98% z odovzdaných hlasov) (volebná účasť 17,8%)
 2013kandidoval na funkciu poslanca Košického samosprávneho kraja, v okrese Rožňava skončil štrnásty so ziskom 842 hlasov
 2014kandidoval na funkciu primátora mesta Rožňava, skončil druhý (zo šiestich kandidátov) so ziskom 913 hlasov (volebná účasť 30,6%)
 2014zvolený za poslanca miestneho zastupiteľstva v Rožňave za Občiansku konzervatívnu stranu s počtom hlasov 645
 2016kandidoval za poslanca NR SR na kandidátnej listine strany Sloboda a Solidarita (SaS)
 2017kandidoval na funkciu poslanca Košického samosprávneho kraja, v okrese Rožňava skončil dvadsiaty štvrtý so ziskom 826 hlasov
2018 – zvolený za poslanca miestneho zastupiteľstva v Rožňave za Občiansku konzervatívnu stranu v rámci koalície OKS, SaS, OĽaNO, NOVA, SPOLU, Zmena zdola, DÚ s počtom hlasov 607

Členstvo v iných organizáciách 
 od 1992 člen Slovenského združenia pre politické vedy (SZPV)
 od 1993 člen Slovenskej spoločnosti pre zahraničnú politiku (SFPA)
 19962003 člen Slovenského syndikátu novinárov (SSN)

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka Ivana Kuhna
 Ivan Kuhn na web stránke OKS
 Ivan Kuhn na web stránke Konzervatívneho inštitútu M.R.Štefánika
 blog Ivana Kuhna

Osobnosti z Rožňavy
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Absolventi University of Kent
Slovenskí občianski aktivisti
Politici OKS
Habsburg (obec)

Habsburg je obec v kantóne Aargau vo Švajčiarsku. Názov obce, prvýkrát spomínanej začiatkom 15. storočia, pochádza od rovnomenného hradu, založeného okolo roku 1020.

Od názvu hradu si odvodil meno kráľovský rod Habsburgovcov, ktorých predok Werner, štrasburský biskup, hrad založil.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Mestá vo Švajčiarsku
Basketbalová extraliga mužov 2011/12

Basketbalová extraliga mužov v sezóne 2011/12 bol 20. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou basketbalovou asociáciou (SBA). Zo svojho tretieho titulu v histórii sa tešili hráči BC Prievidza, ktorí získali titul po dlhých 17-tich rokoch.

V extralige bolo v tejto sezóne iba 9 družstiev, pretože tím BK Inter Bratislava, ktorý skončil v minulej sezóne na 10. mieste, neprejavil záujem štartovať a pôsobil tak len v najvyššej českej súťaži Mattoni NBL. Víťaz 1. ligy MBK AŠK Slávia Trnava ani v poradí druhý tím Slávia TU Bemaco Košice, taktiež neprejavili záujem štartovať v najvyššej súťaži z finančných dôvodov. V dôsledku toho zo súťaže nikto nevypadával.

Účastníci 

Pozn: Tím Levíc účinkuje zároveň aj v českej najvyššej súťaži.

Tabuľka po základnej časti 

Pozn: Spišská Nová Ves má 1 kontumačnú prehru bez priznania bodu. Pri rovnosti bodov rozhodujú vzájomné zápasy.

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Play-off o 3. miesto 
(na odvetu)

Finále

Konečné umiestnenie

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga žien 2011/12

Externé odkazy 
 Sezóna mužov 2011/12 na oficiálnej stránke SBA
 Sezóna mužov 2011/12 na stránke ebasket.sk
 Sezóna mužov 2011/12 na stránke basket.sk
 Sezóna mužov 2011/12 na stránke msbasket.sk
 Extraliga mužov na stránke eurobasket.com 

Basketbal v 2011
Basketbal v 2012
Basketbalová extraliga mužov
Hongkonské národné inline hokejové družstvo mužov

Hongkonské národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím Hongkongu, ktorý ho reprezentuje v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Hongkonskej asociácie inline hokeja (HKCIHA), ktorá je členom Hongkonskej federácie kolieskových športov (HKFRS). Družstvo sa doposiaľ nepredstavilo na majstrovstvách sveta IIHF. V jedinej kvalifikácii, ktorú odohralo v roku 2004, neuspelo, keď v oboch zápasoch s  prehralo. 

Na kontinentálnych majstrovstvách získalo v roku 2005 striebornú medailu, keď vo finále turnaja prehralo s .

Výsledky

Majstrovstvá sveta IIHF 

Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF

Majstrovstvá Ázie

Referencie

Pozri aj 
 Hongkonské národné hokejové mužstvo

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Hongkonskej asociácie inline hokeja 
 Inline hokej na oficiálnej stránke Hongkonskej federácie kolieskových športov 

Národné inlinehokejové družstvá
Inline hokej
Národné
Allentown

Allentown je  americké mesto v Lehigh County v Pensylvánii. Je to tretie najľudnatejšie mesto Pensylvánie, po Philadelphii a Pittsburghu. Podľa sčítania obyvateľov z roku 2010 malo mesto 118 032 obyvateľov a bolo najrýchlejšie rastúcim v Pensylvánii. Je tiež sídlom okresu Lehigh county. 
 
Mesto sa rozprestiera na brehoch rieky Lehigh. Je najväčším z trojice miest, ktoré tvoria aglomeráciu východnej Pensylvánie a západného New Jersey, známu ako údolie Lehigh (Lehigh Valley). Nachádza sa 60 míľ (97 km) severne od Philadelphie, 80 míľ (130 km) na východ od Harrisburgu, a 90 míľ (140 km) na západ od New York City.
 
V meste sa nachádzajú dve vysoké školy, Cedar Crest College a Muhlenberg College. V blízkosti mesta sa nachádza zábavný park Dorney Park & Wildwater Kingdom.
 
Komerčné lety pre  mesto a okolie sú zabezpečované prostredníctvom letiska Lehigh Valley International Airport (LVIA). Chartrové lety prevádzkuje menšie letisko Allentown Queen City Municipal Airport.
 
Mesto v roku 1762 založil William Allen pod názvom Northhampton town a v roku 1932 bolo premenované na počesť svojho zakladateľa.
 
Allentown je dvojnásobným víťazom ocenenia All-America City Award, z roku 1962 a z 1974–1975..

Ekonomika 
Mesto bolo na konci 19. storočia významným centrom textilného priemyslu a spracovania hodvábu. V tridsiatych rokoch, po tom, ako syntetika nahradila hodváb, začalo toto odvetvie v meste upadať a posledný závod na spracovanie hodvábu bol uzatvorený v roku 1989. V roku 1905 bola v meste založená firma na výrobu kamiónov Mack Trucks.  Dnes, tak, ako vo väčšine pennsylvánskych miest je hospodárstvo mesta založené na sektore služieb a čiastočne na priemyselnej výrobe. Výrobné a obchodné firmy majú svoje prevádzky v priemyslovom parku a inkubátore Bridgeworks.

Osobnosti mesta 
 Keith Jarrett (* 1945), klavirista a hudobný skladateľ
 Amanda Michelle Seyfriedová (* 1985), herečka
 Dane DeHaan (* 1986), herec

Partnerské mestá 
  Bethlehem, Pensylvánia, USA
  Easton, Pensylvánia,  USA
  Ma'alot-Taršicha, Izrael
  Vinci, Taliansko

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 City of Allentown – PA – Oficiálna stránka.
 Fakty o Allentowne zo Sčítania ľudu v roku 2010, US Census Bureau.
 Turistické informácie.

Zdroj 

Mestá v Pensylvánii
(I’ll Never Be) Maria Magdalena

„(I’ll Never Be) Maria Magdalena“, tiež známa pod názvom „Maria Magdalena“ je synthpopová skladba nemeckej speváčky Sandry. 

Prvýkrát bola vydaná v marci 1985 ako hlavný singel z jej debutového albumu The Long Play a je tiež prvým singlom, ktorý bol vydaný medzinárodne. Skladba dosiahla 1. miesto v rebríčku Media Control Charts a na tejto pozícii sa udržala štyri týždne, a to medzi 13. septembrom 1985 a 4. októbrom 1985. Tento veľký európsky hit dosiahol 1. miesto v Holandsku, Izraeli, Švédsku, Nórsku a Švajčiarsku, 3. miesto v Taliansku, 5. miesto vo Francúzsku, 2. miesto v Južnej Afrike a 87. miesto v Spojenom kráľovstve.

Skladba bola znovu vydaná v remixovanej verzii v roku 1993 okrem Francúzska ako ďalší remix v roku 1999 ako propagačný singel.

Formáty a zoznam skladieb
7" singel
„(I’ll Never Be) Maria Magdalena“ — 4:00
„Party Games“ (instrumental) — 3:21
12" maxi
„(I’ll Never Be) Maria Magdalena“ (extended mix) — 7:12
„Party Games“ (instrumental) — 3:21
CD maxi - 1993
„Maria Magdalena ’93“ (radio edit) — 3:58
„Maria Magdalena ’93“ (club mix) — 6:01
„Maria Magdalena ’93“ (original version) — 3:58
12" maxi - 1999
„Maria Magdalena ’99“ (original version) — 3:58
„Maria Magdalena ’99“ (remix version) — 3:59

Pozície v rebríčkoch

Referencie

Externé odkazy
Text piesne na ''lyrics-songs.com

Zdroj

Single z 1985
Piesne z 1985
Single z 1993
Piesne z 1993
Single z 1999
Piesne z 1999
Single Sandry
Piesne Sandry
1. vodnopólová liga žien 2011/12

1. vodnopólová liga žien v sezóne 2011/12 bol 21. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom vodného póla (SZVP). Titul obhajil tím PVK Vrútky, ktorý získal už svoj 15. titul.

Systém súťaže 
Hrala sa iba základná časť, a to turnajovým spôsobom. Turnajov bolo 6, dvakrát vo Vrútkach a Topoľčanoch, a raz v Bratislave a Košiciach.

Účastníci

Výsledky

Zápasy

Tabuľka 

Zdroj: mokralopta.sk
O konečnom poradí na 1. a 2. mieste rozhodli vzájomné zápasy.

Konečné umiestnenie

Pozri aj 
 Vodnopólová extraliga mužov 2011/12

Referencie

Externé odkazy 
 Sezóna žien 2011/12 na stránke mokralopta.sk
 Sezóna žien 2011/12 na stránke klubu Slávia UK Bratislava

Vodné pólo v 2011
Vodné pólo v 2012
1. vodnopólová liga žien
Rebúcia

Rebúcia () je rod kaktusov z čeľade kaktusovité. Tento veľmi rozsiahly rod obsahuje veľa druhov pôvodom z Bolívie, Peru a Argentíny.

Systematika 
Niektoré druhy sa niekedy zaraďujú do rodu Aylostera. Naopak sa pod rod rebúcia niekedy zaraďujú aj všetky alebo niektoré z rodov: Aylostera Speg., Bridgesia Backeb., Cylindrorebutia Fric & Kreuz., Digitorebutia Fric & Kreuz., Echinorebutia Fric, Eurebutia Fric, Gymnantha Y.Itô, Mediolobivia Backeb., Mediorebutia Fric, Neogymnantha Y.Itô, Reicheocactus Backeb., Setirebutia Fric & Kreuz., Spegazzinia Backeb., Sulcorebutia Backeb. a  Weingartia Werderm.

Podľa: Šída O., 1997, Mosti & Papini, 2011.

Opis 
Ide o vzrastovo menšie kaktusy guľovitého, mierne pretiahnutého tvaru, zväčša menšie než 10 cm. Po 2-3 rokoch od vysiatia im vyrastá na báze veľa kvetov. Niektoré druhy rastú v skupinkách.

Distribúcia 
Južná Bolívia, severozápadná Argentína, Andy 2000 až 4500 m n. m.

Príklady druhov 
rebúcia zlatokvetá (Rebutia aureiflora)
rebúcia Krainziho (Rebuatia krainziana)
rebúcia nepatrná (Rebutia minuscula)
rebúcia trpasličia (Rebutia pygmaea)
rebúcia starecká (Rebutia senilis)
Rebutia muscula
Rebutia spegazziniana
Rebutia violaciflora
Rebutia xanthocarpa
Rebutia arenacea
Rebutia grandiflora

Galéria

Literatúra 
 ŠÍDA, Otakar. Rod Rebutia, Moravské vydavatelství Květen, Brno, 1997, ISBN 80-901383-5-7
 RITTER, Friedrich. Kakteen in Südamerika, 1980, 1982
 ANDERSON, Edward F. The Cactus Family, Timber Press, Portland, Oregon, 2001, ISBN 0-88192-498-9, pp. 599-611
 PILBEAM, John. Rebutia, 1997, ISBN 0-9528302-1-3
 ŠEDA, Václav; SEDLÁK, Edmund. Mediolobivia, vydáno jako Kaktusy Special, č. 2, 2011, ISSN 0862-4372
 MOSTI, Stefano; BANDARA, Nadeesha Lewke; PAPINI, Alessio. Further insights and new combinations in Aylostera (cactaceae) based on molecular and morphological data. Pak. J. Bot., 43(6): 2769-2785, 2011 dostupné online

Externé odkazy
Atlas druhov rodu Rebutia
Cactuspedia Rebutia
Fotogaléria, Vaněček 
 Klasifikácia a opisy rebucií, Otakar Šída 
Index rodu Rebutia, Jan Vaněček

Iné projekty 

Kaktusovité
Jeff Koons

Jeff Koons (* 21. január 1955, York, Pensylvánia, USA) je americký výtvarník. Využíva znaky konzumnej kultúry ako východiskové body svojej tvorby, odcudzuje ich alebo ich imituje. Taktiež spracúva objekty z reklamy. Jeho diela sa v základe pohybujú medzi gýčom a umením.

Charakteristika 
Kurátori a umeleckí zberatelia jeho tvorbu označujú ako neo-pop, alebo post-pop, od 80. rokov 20. storočia reagujúcu najmä na predchádzajúci minimalizmus a konceptualizmus. Svojim povýšením gýča medzi vysoké umenie vyvolal veľmi kontroverzné reakcie. Autor sám však akékoľvek pokusy o kategorizáciu svojho diela odmieta a najmä popiera, že by jeho práce mali akýkoľvek skrytý význam.

Referencie 
 Koons, Jeff. The Jeff Koons Handbook. New York: Rizzoli, 1993
 Kimmelman, Michael. 'Jeff Koons' in The New York Times. November 29, 1991
 Stevens, Mark. 'Adventures in the Skin Trade', January 20, 1992
 Tully, Judd. 'Jeff Koons's Raw Talent', December 15, 1991

Iné projekty

Externé odkazy 
Artmuseum.cz
jeffkoons.com

Výtvarníci USA
Osobnosti z Pensylvánie
Dobšinský kopec

Dobšinský kopec (974,1 m n. m.) je z väčšej časti odlesnený vrch vo Volovských vrchoch, severne od Dobšinej. 

Ponúka kruhový výhľad na veľkú časť Slovenského rudohoria a Slovenského raja. Cez sedlo, západne od vrcholu vedie cesta I. triedy z Rožňavy a Stratenej do údolia Hnilca. Každoročne sa tu konajú preteky automobilov do vrchu.

Prístup 
Vedie ním červeno a žlto značená turistická trasa a zeleno značená cyklotrasa.

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy vo Volovských vrchoch
Vrchy v okrese Rožňava
Aston Martin DBS V12

Aston Martin DBS V12 je grand tourer a zároveň vysokovýkonná verzia modelu DB9, ktorý od roku 2007 vyrába britská automobilka Aston Martin. Automobilka už raz použila názov DBS na grand toureri z rokov 1967–72. Model DBS nahradil vlajkovú loď Vanquish S.

Automobil je vyrábaný v závode v Gaydone v grófstve Warwickshire. Jeho motor je vyrábaný v závode v Kolíne nad Rýnom v Nemecku.

Špecifikácie  
Motor: 5,9 l V12 48V
Prevodovka: 6-rýchlostná manuálna (voliteľná 6-rýchlostná automatická)
Pohon: RWD (pohon zadných kolies)
Hmotnosť: 1695 kg
Spotreba paliva v meste: 25,7 l/100 km
Spotreba paliva mimo mesta: 11,8 l/100 km
Spotreba paliva kombinovaná: 16,6 l/100 km
Výkon: 380 kW/510 koní pri 6500 ot/min
Krútiaci moment: 569 Nm pri 5750 ot/min
Rázvor: 2741 mm
Dĺžka: 4722 mm
Šírka: 1905 mm
Výška: 1280 mm

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 Oficiálna webstránka Aston Martin
 Oficiálna webstránka DBS

DBS V12
Grand tourery
Kupé
Automobily so zadným náhonom
Osrblianka (prítok Čierneho Hrona)

Osrblianka je potok na Horehroní, v juhozápadnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 15,8 km a je tokom IV. rádu. Dolným a stredným tokom vedie jedna z vetiev Čiernohronskej železnice.

Prameň
Osrblianka pramení na severnom okraji Poľany, na severovýchodnom svahu vrchu Hájny grúň (1 207,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 975 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie smerom na sever, vteká do Veporských vrchov, kde tečie dolinou Veľká Prostredná, priberá významnejšie ľavostranné prítoky spod Hájneho grúňa a Vepra (1 277,2 m n. m.), pričom sprava nepriberá žiadne významné prítoky a stáča sa severovýchodným smerom. Pri horárni Tri Vody priberá zľava Jelení potok a v blízkosti horárne Podsuchá mení smer toku opätovne na sever. Na strednom toku preteká intravilánom obce Osrblie, zľava priberá Anderlovú a výraznejšie rozširuje svoje koryto. Na dolnom toku už pokračuje smerom na severovýchod, pri osade Hrušková priberá významný ľavostranný prítok a tečie v blízkosti horárni Gajdoška. Napokon vteká do intravilánu obce Hronec, kde v blízkosti centra ústi do Čierneho Hrona.

Geomorfologické celky
Poľana
Veporské vrchy
podcelok Čierťaž

Prítoky
Ľavostranné: Dlhý jarok, prítok z JJV svahu Vepra, prítok z JV svahu Vepra, prítok z východného svahu Vepra, Jelení potok, Pejkovo, Mojžišová, Zadná dolina, Predná dolina, Anderlová, Dolinka
Pravostranné: krátky prítok zo SZ svahu vrchu Turníky (1 051,9 m n. m.), Gazdová, prítok zo západného svahu Gazdova (1 009 m n. m.), Gašparová, Tajchová, Kamenistá, Slivková, Dolná Hlboká, Horná Gajdoška, Dolná Gajdoška, Hlboká, Blatiská

Ústie
Do Čierneho Hrona sa vlieva v intraviláne obce Hronec, v blízkosti jej centra, v nadmorskej výške cca 491 m n. m.

Obce
Osrblie
Hronec

Iné názvy
Cerový potok (Cserpatak, Zährenbach, Zűrnenpach, Zernpach)
Trojvoda (Dreiwasser)
Osrbliansky potok (Osreblyai patak, Oszrblyanka Bach)
Osrblie
Osrbliansky potôčik

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v Horehronskom podolí
Vodné toky v okrese Brezno
Šaling (potok)

Šaling je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Čierneho Hrona, meria 9,8 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch (podcelok Balocké vrchy), na severnom svahu vrchu Rozsypok (1 128 m n. m.), v nadmorskej výške približne 1 035 m n. m.

Opis toku
Na hornom toku tečie sprvu smerom na SSZ dolinou Pod Rozsypkom, zľava najprv priberá Podrôsypok, potom sprava prítok zvaný Pod Machyniarkou, prechodne sa stáča viac na severozápad a zľava priberá Kaliská. Následne priberá Podpomyváč sprava (v blízkosti Jilemnického horárne), z tej istej strany Martinovú, prechodne pokračuje smerom na západ a z ľavej strany postupne priberá Krivú, Hlbokú a Brozmanovú, pričom už tečie cez Starú dolinu|, stáča sa na severozápad a zľava priberá tri krátke prítoky prameniace na juhozápadnom, resp. západnom svahu Kýčerného grúňa (939 m n. m.). Na strednom toku tečie potom na krátkom úseku na sever k sútoku s pravostranným Pomývačným potokom, z tej istej strany priberá aj Boldišku a definitívne sa stáča západným smerom. Na dolnom toku postupne priberá Jankovú a Kráľovstvo sprava, Kušnierovú a Dolnú Kušnierovú zľava, Šafranku, Šopík, Drábovú, Valašku sprava a vteká do intravilánu obce Čierny Balog. Preteká miestnou časťou Dobroč, postupne ešte priberá Ondríkovú, Zasranú a Prvú dolinku sprava a východne od centra Dobroče sa v nadmorskej výške približne 575 m n. m. vlieva do Čierneho Hrona.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Brôtovo (potok)

Brôtovo je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 7,2 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch (podcelok Balocké vrchy), pod sedlom Tlstý javor (1 015 m n. m.), na juhovýchodnom svahu vrchu Tlstý javor (1 068 m n. m.), SSV od obce Sihla v nadmorskej výške približne 925 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie najprv smerom na severovýchod k horárni Sedmák, v blízkosti ktorej priberá zľava Lopatu a Sedmák a na krátkom úseku tečie na východ. Následne sa oblúkom stáča na severovýchod, sprava priberá prítok tečúci západne od Dobročského pralesa, zľava dva krátke prítoky z východného svahu Ramže (1 029 m n. m.) a sprava Hatiarovu dolinku a Fajtovie salaš. Odtiaľ pokračuje smerom na sever k sútoku s ľavostranným prítokom zvaným Pod Skalicou, následne znovu severovýchodným smerom, z oboch strán priberá na strednom toku viaceré krátke prítoky (z pomenovaných Horná Suchá a Dolná Suchá zľava a Podstrungovú v blízkosti horárne v Brôtove sprava) a na dolnom toku už tečie smerom na sever. Z ľavej strany ešte priberá Jaškovú a Prednú jamu, koryto sa esovito stáča a vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ. Napokon vteká do intravilánu obce Čierny Balog, kde sa v blízkosti centra miestnej časti Dobroč vlieva v nadmorskej výške cca 558 m n. m. do Čierneho Hrona.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Univerzitet u Beogradu

Univerzitet u Beogradu (doslova Univerzita v Belehrade) je hlavná všeobecná univerzita v Belehrade. Bola založená v roku 1808. V roku 2010 mala 90 000 študentov.

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka 

Univerzity v Srbsku
Belehrad
Vydrovo (potok)

Vydrovo je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 8,6 km a je tokom IV. rádu. Potok preteká rovnomennou dolinou, jeho údolím vedie jedna z vetiev Čiernohronskej železnice, ktorá je v súčasnosti zrekonštruovaná a v prevádzke po vyústenie Obrubovanskej doliny.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na západnom svahu Obrubovanca (1 020,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 880 m n. m.

Opis toku
V pramennej oblasti sa potok esovito stáča a smeruje na SSV, pričom sprava priberá Frnajsku a zľava Tmavú. Následne sa stáča smerom na severovýchod, zľava priberá Krivú, sprava prítok zo severozápadného svahu Obrubovanca a opäť zľava tri prítoky zo severovýchodného svahu Prostredného grúňa (845 m n. m.) a z tej istej strany významný Podtajchovský potok. Na krátkom úseku potom tečie na východ, sprava priberá ďalší významný prítok, Obrubovanský potok a ďalej už tečie smerom na severovýchod. Zľava priberá niekoľko krátkych prítokov z južných svahov Urbanovho vrchu (809,1 m n. m.), sprava Korytársky potok, prítok z lokality Pažiť a potok zvaný Fľúdričky. Napokon vteká do intravilánu obce Čierny Balog, mení smer toku na sever a preteká miestnou časťou Vydrovo, kde sa v nadmorskej výške približne 538 m n. m. vlieva do Čierneho Hrona.

Iné projekty 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Hartwall Arena

Hartwall Arena (často nazývaná aj Helsinki Areena, Helsingin Areena alebo Helsingforsarenan) je veľká multifunkčná aréna v Helsinkách vo Fínsku. Aréna nesie meno po najväčšom sponzorovi, spoločnosti vyrábajúcej nápoje Hartwall, ktorá tiež sídli v Helsinkách.

Primárne je využívaná na ľadový hokej, domácim tímom je fínsky hokejový tím Jokerit.  

V rokoch 1997 a 2003 sa v aréne konali Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji. Hartwall Arena bola tiež dejiskom Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2012 a Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2013. Na MS v hokeji v roku 2012 sa tu odohrali zápasy jednej základnej skupiny, štvrťfinálové boje tejto skupiny, ďalej aj semifinále a boje o medaily. V roku 2013 sa tu hrali iba zápasy jednej skupiny a polovica štvrťfinálových zápasov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Hartwall Arena Oficiálna webstránka

Zdroj 

Šport v Helsinkách
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2013
Hokejové štadióny vo Fínsku
Architektúra z 1997
Greater Sudbury

Greater Sudbury (po slovensky: Veľké Sudbury) je  kanadské mesto v severnom Ontariu. Vzniklo v roku 2001 spojením miest a mestečiek bývalého okresu Regional Municipality of Sudbury a niekoľkých nezačlenených obcí. V histórii bolo mesto svetovým lídrom v ťažbe niklovej rudy, v súčasnosti je hlavným obchodným, ekonomickým, zdravotníckym a vzdelávacím centrom severovýchodného Ontária.

História 
Európska kolonizácia sa začala v súvislosti s ťažbou dreva. Počas výstavby Transkanadskej železnice boli v roku 1883 objavené náleziská niklovej rudy. V posledných rokoch sa mesto mení na turistické a vzdelávacie centrum.

Ekonomika 
Greater Sudbury je najväčším mestom severného Ontaria a dvadsiatym najväčším mestom Kanady. Ekonomika mesta bola v 20. storočí zameraná na ťažbu niklu. Mesto sa nachádza v oblasti tzv. Sudbury Basin, ktorý predstavuje štruktúru po dopade meteoritu v prekambriu, ktorá je bohatá na rôzne, hlavne však niklové rudy. Ťažba niklu ale postupne strácala na význame. Greater Sudbury je momentálne finančným, obchodným centrom, ako aj centrom vedy a výskumu. V roku 2006 jedna z hlavných spoločností na ťažbu niklu Vale, zamestnávala len 5 percent práceschopného obyvateľstva mesta.

Školstvo 
Mesto je domovom bilinguálnej (francúzko-anglickej) Laurentian University. Nachádzajú sa tu aj anglická Cambrian College a frankofónna Collège Boréal. V meste je niekoľko desiatok základných a stredných škôl, ktoré vzdelávajú v anglickom a/alebo francúzskom jazyku.

Šport 
V Sadbury sa v roku 1988 konali Majstrovstvá sveta juniorov v ľahkej atletike. Zo Sadbury pochádza 81 hráčov NHL.

Osobnosti mesta 
 George Armstrong, člen Hokejovej siene slávy
 Art Ross, člen Hokejovej siene slávy
 Todd Bertuzzi, hráč NHL
 Alex Baumann, držiteľ dvoch svetových rekordov v plávaní

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka mesta
 Greater Sudbury Development Corporation
 Riches Beyond our Rocks: Príbehy z Greater Sudbury

Zdroj 

 
Mestá v Ontáriu
Univerzitné mestá v Kanade
Garabogazköl Aylagy

Garabogazköl (Aylagy) (-po turkménsky;  - Kara-Bogaz-Gol) je lagúna Kaspického mora v provincii Balkan v Turkménsku. V preklade názov znamená jazero Čierneho hrdla. Jeho rozloha je 18400 km².

Od hlavnej časti mora je oddelená miestami len kilometer širokou rovnomennou kosou, cez ktorú vedie asi 200 metrov široký a 11 kilometrov dlhý rovnomenný prieliv. Hladina lagúny je 30 metrov pod úrovňou svetových morí a z dôvodu rýchleho odparovania vody v lagúne o 4,5 metra nižšie ako hladina Kaspického mora, a tak v prielive vznikla stála morská rieka s rýchlosťou toku 1 až 3 m³/s. Lagúna je maximálne 3,5 metra hlboká. Oproti Kaspickému moru má omnoho vyššiu salinitu - 280 až 305 ‰.

História 
Keďže sa hladina Kaspického mora neustále znižuje z dôvodu vyparovania vody, v roku 1972 vznikli plány na prehradenie prielivu, ktorá by regulovala odtok vody do lagúny Garabogazköl, ktorý vtedy dosahoval 10 až 12 km³ za rok, na rozdiel od súčasných 2 až 3 km³ ročne. V roku 1980 lagúnu úplne oddelili od mora, čo viedlo k úplnému vyschnutiu lagúny v roku 1982. Následkom bola rozsiahla ekologická katastrofa, keď soli z vysušeného dna lagúny odvial vietor a tie následne kontaminovali pôdu a spôsobili zdravotné problémy mnohým obyvateľom stovky kilometrov v smere vetra na východ od lagúny. Na fotografiách NASA z 20. augusta 1984 je vidieť úplne vyschnutú lagúnu. Po tejto katastrofe čiastočne obnovili prítok vody do lagúny. V roku 1992, keď hladina vody v Kaspickom mori začala stúpať, priehradu prelomili a lagúna bola opäť napustená vodou.

Osídlenie 
V okolí zálivu sa nachádza niekoľko sídiel, väčšinou okolo priemyselných závodov na ťažbu minerálov a solí (mirabilit) zo zálivu, ako napríklad mesto Garabogaz (predtým Bekdaš), centrum ťažby sulfátov. Mesto sa síce nachádza na kose oddeľujúcej lagúnu, no leží na brehoch Kaspického mora. Má 7300 obyvateľov (1991).

Zdroj 
Veľká sovietska encyklopédia

Iné projekty 

Jazerá v Turkménsku
Lagúny
Popová

Popová môže byť:

 vrch v Nízkych Tatrách, pozri Popová (vrch v Nízkych Tatrách)
 vrch v Slovenskom raji, pozri Popová (vrch v Slovenskom raji)
 sedlo, oddeľujúce Nízke Tatry a Slovenský raj, pozri Popová (sedlo)
Veľká dolina (prítok Čierneho Hrona)

Veľká dolina je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 7,5 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
Potok pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na južnom svahu Havašky (892,6 m n. m.), v nadmorskej výške približne 870 m n. m.

Opis toku
V pramennej oblasti tečie smerom na severovýchod, sprava priberá krátky prítok prameniaci západne od kóty 971 m, prechodne sa stáča na sever a na severovýchodnom svahu Havašky sa prudko stáča na východ, pričom preteká rovnomennou dolinou. Z pravej strany ďalej priberá prítok prameniaci severovýchodne od kóty 971 m, stáča sa na severovýchod a zľava postupne priberá viaceré prítoky: z južného svahu Zemanovej (866 m n. m.), z východného svahu Zemanovej, prítok z južného svahu Poľany (946,8 m n. m.), dva prítoky z juhovýchodného svahu Poľany a tiež prítok z východného svahu Poľany. Na dolnom toku vteká do intravilánu obce Čierny Balog, preteká miestnou časťou Medveďov, kde najprv zľava priberá krátky prítok vznikajúci východne od vrchu Poľana. Následne sa na krátkom úseku stáča východným smerom, sprava priberá Jandľovský potok, oblúkom sa stáča na sever a tečie miestnou časťou Krám, kde sa v nadmorskej výške cca 530 m n. m. vlieva do Čierneho Hrona.

Iné názvy
Medveďovský potok
Potok vo Veľkej doline
Potok z Veľkej doliny
Veľká dolina potok

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Jandľovský potok

Jandľovský potok je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Veľkej doliny, meria 3,5 km a je tokom V. rádu. Niekedy sa označuje ako Jandľovka.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severovýchodnom svahu Ludkovho vrchu /893,6 m n. m.), v nadmorskej výške cca 820 m n. m.

Opis toku
Na hornom toku tečie smerom na severovýchod, následne sa ohýba prechodne na sever a vzápätí opäť na severovýchod, pričom preteká cez osadu Dolina na strednom toku. Na dolnom toku mení smer toku na sever, vteká do intravilánu obce Čierny Balog, preteká okrajom jej miestnej časti Krám, kde sa juhozápadne od jej stredu vlieva v nadmorskej výške približne 544 m n. m. do Veľkej doliny. Nepriberá žiadne prítoky.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
1. slovenská futbalová liga 2009/2010

1. slovenská futbalová liga 2009/10 bola 18. ročník druhej najvyššej futbalovej ligy na Slovensku. Organizoval ju Slovenský futbalový zväz.

Tabuľka 

Pozn.: Dve mužstvá nedokončili sezónu 2009/2010. Klub FO ŽP Šport Podbrezová sa odhlásil zo súťaže po 5. kole a tím FK Mesto Prievidza vylúčili po 23. kole z I. ligy, ich výsledky sa anulovali. Obidva tímy boli považované za zostupujúcich z druhej najvyššej súťaže.

Zdroj 
 Tabuľky a výsledky II. ligy mužov ''www.liga.cz'

Druhá najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Futbal v 2009
Futbal v 2010
LibreOffice

LibreOffice () je kancelársky balík publikovaný ako slobodný softvér s licenciou LGPLv3 na operačných systémoch Microsoft Windows, macOS, Linux, Solaris a FreeBSD. Je kompatibilný s ďalšími významnými kancelárskymi balíkmi. Názov projektu vznikol spojením slov libre (slobodný v španielčine a francúzštine) a office (kancelária  v angličtine).

História 

28. septembra 2010 skupina vývojárov opustila projekt OpenOffice.org a založila skupinu The Document Foundation, ktorá prevzala vývoj kancelárskeho balíku pod dočasným názvom LibreOffice. The Document Foundation vznikla z obavy, že Oracle Corporation projekt OpenOffice.org zruší, podobne ako sa stalo s operačným systémom OpenSolaris.

Firma Oracle bola pozvaná, aby sa stala členom The Document Foundation s očakávaním, že značku OpenOffice.org projektu daruje. Oracle však projekt odmietol a požadoval, aby členovia predstavenstva OpenOffice.org, ktorí sa podieľali na LibreOffice, rezignovali. Na konci októbra 2010 opustilo OpenOffice.org 33 vývojárov a pridružili sa k The Document Foundation. Tak definitívne vznikla ďalšia paralelná vývojová vetva (fork) OpenOffice.org.

Projekt Go-oo bol zrušený v prospech LibreOffice a niektoré jeho funkcie boli zaradené do do LibreOffice. Vývojári očakávali, že zvláštne funkcie z iných odnoží OpenOffice.org budú taktiež začlenené do LibreOffice.

20. januára 2011 sa Pardus stal prvou distribúciou Linuxu, obsahujúcou LibreOffice ako prednastavený kancelársky balík. Firmy Canonical, Novell a Red Hat oznámili, že LibreOffice zaradia ako východzí kancelársky balík do svojich operačných systémov. LibreOffice sa tak vo verzii 3.3 objavil na jar 2011 v nových vydaniach Ubuntu 11.04 a openSUSE 11.4.

História verzií 
Prvá dostupná verzia LibreOffice bola LibreOffice 3.3, vydaná 25. januára 2011. Od júna 2011 boli vydávané verzie z dvoch sérií, 3.3 a 3.4, ktorá bola od verzie 3.4.2 označená za vhodnú také pre firemné použitie.

Verzia 3.5.0, bola vydaná 14. februára 2012. Medzi zmenami je podpora nového spôsobu šifrovania súborov AES, možnosť vkladania multimédií ako odkaz, nový spôsob výberu farieb, import súborov Microsoft Visio, podpora pre Javu verzie 7 či upravené nástrojové lišty a úchyty objektov.

V aplikácii Writer bolo prepracované rozhranie pre úpravu hlavičky a pätičky a zobrazenie zalomenia strany a bol vylepšený import formátov RTF a DOCX. V aplikácii Calc je novinkou viacriadkové vstupné pole, zvýšenie maximálneho počtu listov, vylepšené okno filtru, neobmedzený počet podmienok pre podmienené formátovanie ako aj nové funkcie a vyhladzovanie zodpovedajúce štandardu ODF 1.2. V module Base pribudol ovládač pre PostgreSQL. Zo zdrojových súborov bolo odstránené množstvo nepoužívaného kódu. Pre Windows je k dispozícii štandardný inštalátor.

Nasledovná tabuľka obsahuje zoznam vydaných verzií, uvedené sú majoritné vydania a posledné vydané aktualizácie:

Vlastnosti

Popis aplikácii balíka Libre Office

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.libreoffice.org

Zdroj 

 
Kancelárske balíky
Slobodný softvér
Korytársky potok (prítok Vydrova)

Korytársky potok je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Vydrova, meria 4,9 km a je tokom V. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severovýchodnom svahu Tlstého javora (1 068 m n. m.), v nadmorskej výške približne 930 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie na hornom toku severozápadným smerom, sprava priberá najprv krátky prítok z JJZ svahu vrchu Nad Skalicou (939 m n. m.), potom z tej istej strany krátky prítok zo západného svahu tohto vrchu a zľava priberá prítok zo severozápadného svahu Tlstého javora. Následne priberá z pravej strany prítok z juhozápadného svahu Krížneho (939,4 m n. m.), tiež sprava prítok zo západného svahu Krížneho, následne zľava potok Pusté a mení smer toku na sever. Na strednom toku priberá pravostranný prítok zvaný Laboška, na dolnom toku sa ešte na krátkom úseku stáča na severozápad a na južnom úpätí Urbanovho vrchu (809,1 m n. m.), juhozápadne od čiernobalockej miestnej časti Vydrovo v doline Vydrovo, sa v blízkosti horárne Kyslé vlieva v nadmorskej výške približne 570 m n. m. do Vydrova.

Iné názvy
Korytárka
Koritárska
Koryrársko

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Strakovo

Strakovo je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, má dĺžku 4,1 km a je tokom IV. rádu. Niekedy sa označuje ako Strakov potok.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severovýchodnom svahu Krížneho (939,4 m n. m.), v nadmorskej výške cca 915 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie smerom na severovýchod zalesneným územím Balockých vrchov, sprava priberá krátky prítok zo západného svahu Poľany (834,1 m n. m.), následne sa oblúkom stáča na sever a sprava priberá ďalší krátky prítok zo severozápadného svahu Poľany. Ďalej už tečie odlesneným územím, zľava priberá prítok prameniaci VSV od Salašíkov (852 m n. m.), stáča sa na severovýchod a opäť zľava priberá dva prítoky prameniace severovýchodne od Salašíkov. Následne preteká okolo areálu poľnohospodárskeho družstva Čierny Balog a osady Strakovo na ľavom brehu a napokon vteká do intravilánu obce, do miestnej časti Pusté, kde ústi v nadmorskej výške cca 558 m n. m. do Čierneho Hrona.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Krížne (potok)

Krížne je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Čierneho Hrona, meria 3,9 km a je tokom IV. rádu. Niekedy sa označuje ako Krížno.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severozápadnom svahu vrchu Krížne (939,4 m n. m.), v nadmorskej výške približne 870 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie najprv smerom na severoseverovýchod, zľava priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Salašíkov(852 m n. m.), stáča sa na sever a opäť zľava priberá krátky prítok zo severovýchodného svahu Salašíkov, pričom preteká Krížnou dolinou. Na dolnom toku už pokračuje severovýchodným smerom, nepriberá ďalšie trvalé prítoky, vteká do intravilánu obce Čierny Balog, kde sa v miestnej časti Pusté vlieva v nadmorskej výške cca 550 m n. m. do Čierneho Hrona. 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Pomývačný potok

Pomývačný potok je potok na Horehroní, v centrálnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Šalingu, má dĺžku km a je tokom V. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na severozápadnom svahu Bánova (1 077,6 m n. m.), v nadmorskej výške cca 900 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku na sever, následne sa stáča na severozápad, preteká dolinou Pomývač a na hornom toku postupne priberá niekoľko krátkych prítokov: zľava z východného svahu Pomývačného grúňa (1 001,7 m n. m.), sprava prítok prameniaci južne od kóty 1 021 m, opätovne zľava z VSV svahu Pomývačného grúňa, sprava prítok vznikajúci západne od kóty 1 021 m a zľava zo severovýchodného svahu Pomývačného grúňa. Na dolnom toku priberá sprava Pavľusovú, zľava prítok zo severozápadného svahu Pomývačného grúňa a sprava krátky prítok z juhozápadného svahu Lômika (1 000,1 m n. m.). V doline Šaling, neďaleko horárne Boldiška a východne od čiernobalockej miestnej časti Dobroč, sa v nadmorskej výške približne 650 m n. m. vlieva do Šalingu.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Kýčerný potok (prítok Čierneho Hrona)

Kýčerný potok je potok na Horehroní, v južnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Čierneho Hrona, meria 4,5 km a je tokom IV. rádu

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, v priestore východne od vrchu Karašovo (935,6 m n. m.), severozápadne od kóty 1 025,1 m, v nadmorskej výške približne 975 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie smerom na severozápad, zľava priberá krátky prítok prameniaci severovýchodne od kóty 1 020 m, sprava dva krátke prítoky z južného svahu Kýčerského grúňa (939 m n. m.) a znovu zľava prítoky Horná Strmá a Dolná Strmá. Následne sa stáča viac na SSZ, z ľavej strany priberá Snohy, z pravej strany prítok zo západného svahu Kýčerského grúňa a oblúkom sa stáča smerom na západ. Na dolnom toku ešte priberá krátky pravostranný prítok spod Kýčerského grúňa a tiež potok zvaný Tajšok zľava, esovito sa stáča a na južnom okraji Dobroče, juhovýchodne od stredu obce Čierny Balog, ústi v nadmorskej výške približne 579 m n. m. do Čierneho Hrona.

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Podtajchovský potok

Podtajchovský potok je potok na Horehroní, v južnej časti okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Vydrova, meria 5,3 km a je tokom V. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na východojuhovýchodnom svahu Zákľuk (1 011,5 m n. m.), v nadmorskej výške približne 880 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie smerom na severovýchod, na hornom toku sa prudko stáča smerom na sever a zľava priberá Hlbokú. Odtiaľ pokračuje znovu severovýchodným smerom, zľava postupne priberá Kolesnú, prítok prameniaci východne od kóty 999 m, Pančíkovú, Féretku a stáča sa smerom na východ. Následne priberá opäť zľava dva krátke prítoky z juhozápadného svahu Ludkovho vrchu (893,6 m n. m.) a taktiež ľavostrannú Máličku a prechodne pokračuje severovýchodným smerom. Napokon ešte priberá ľavostrannú Zvarovu jamu, stáča sa definitívne na východ a v doline Vydrovo, juhozápadne od horárne pri vyústení Obrubovanskej doliny a zároveň juhozápadne od stredu obce Čierny Balog, ústi v nadmorskej výške cca 605 m n. m. do Vydrova. 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Obrubovanský potok

Obrubovanský potok je potok na Horehroní, v južnej časti okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Vydrova, meria 3,7 km a je tokom V. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Balocké vrchy, na východnom svahu Obrubovanca (1 020,4 m n. m.), v nadmorskej výške cca 880 m n. m.

Opis toku
Od pramennej oblasti tečie potok smerom na sever, zľava priberá krátky prítok z východného svahu Obrubovanca, esovito sa stáča, sprava priberá krátky prítok spod Korytárskeho grúňa, zľava Palantovicu a Včelienovú a prechodne sa stáča smerom na SSV. Následne priberá ďalšie krátke prítoky: dva sprava spod Korytárskeho grúňa a tri zľava spod Obrubovanského grúňa (769 m n. m.). Na dolnom toku už nepriberá žiadne prítoky, tečie priamo na sever a v lokalite Pohnilá, v blízkosti horárne vo Vydrovskej doline, juhozápadne od centra obce Čierny Balog, sa v nadmorskej výške približne 593 m n. m. vlieva do Vydrova. 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Brezno
Plutón (geológia)

Plutón alebo abysálne teleso alebo plutonické teleso je v slovenskom ponímaní teleso vyvretých – hlbinných alebo hypabysálnych (subvulkanických) hornín, čiže môže byť chápané ako synonymum slova batolit. V anglosaskej literatúre je plutón definovaný tak, že predstavuje teleso budované jedným typom horniny a tak predstavuje aj jednu magmatickú udalosť; preto je plutón v anglosaskom ponímaní na povrchu rozmerovo oveľa menší než v slovenskom ponímaní.

Plutón ma ostrý kontakt so svojim okolím, ktorý väčšinou vznikol v dôsledku intrúzie – prieniku roztavenej magmy do starších hornín. V dôsledku tepelného pôsobenia okolo plutónu vzniká tzv. magmatická aureola, ktorá je prejavom kontaktnej premeny. Magma následne chladne pod povrchom, čo má za následok jej stuhnutie a kryštalizáciu. Plutóny sú väčšinou chápané ako telesá bochníkového tvaru (podobne ako batolity), ich tvar však môže byť výrazne nepravidelný. Plutonické telesá môžu a veľmi často predstavujú eróziou obnažené korene sopiek. V prípade výzdvihu na povrch a erózie sa plutóny často rozpadávajú na doskovité telesá, tento jav sa označuje ako exfoliácia.

Plutóny väčšinou budujú granitické horniny: granodiorit, tonalit, monzonit a kremenný diorit. Sú to väčšinou svetlosivé až sivé, hrubozrnné horniny.

Najväčší plutón v Západných Karpatoch tvorí teleso granitoidov v južných zónach (kráľovoholskej a kohútskej) tektonickej jednotky veporika, označované ako veporský plutón. Tvoria ho granitoidy tzv. veporského typu -biotitický granodiorit až granit. V dôsledku polyfázovej deformácie je toto teleso značne stlačené a nemá preto typický bochníkový tvar.

Názov 
Termín odvodený podľa starorímskeho boha podsvetia Pluta. Termín sa začal používať už v úvodných obdobiach rozvoja geológie v 18. storočí. Často v súvislosti s vedeckou debatou plutonistou a neptunistov, ohľadom pôvodu bazaltu.

Zdroje
Leccos – Pluton Dostupné online
Petránek, J., 2007, Online geologická encyklopedie – pluton Dostupné online

Vyvreté horniny
Vulkanológia
Kvalifikácia NORCECA vo volejbale žien na LOH 2012

Kvalifikácia NORCECA vo volejbale žien na LOH 2012 bola severo- a stredoamerická kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Letné olympijské hry 2012 v Londýne, ktorú organizuje Volejbalová konfederácia Severnej, Strednej Ameriky a Karibiku (NORCECA). Konala sa v Tijuane, v Mexiku od 29. apríla5. mája 2012, za účasti 8 tímov. Len víťaz sa mohol kvalifikovať na záverečný olympijský turnaj. Stala sa ním Dominikánska republika, ktorá vo finále porazila najväčšieho favorita na víťazstvo a postup, tím Kuby.

Účastníci 

1 Umiestnenie v rebríčku FIVB k 4.1.2012

Výsledky

Skupina A

Skupina B

Play-off

Štvťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Kvalifikácia NORCECA vo volejbale mužov na LOH 2012

Referencie

Externé odkazy 
 Kvalifikácia na oficiálnej stránke NORCECA 
 Výsledky na stránke todor66.com 

Volejbal v 2012
Ženy
NORCECA
Volejbal
2012 v Mexiku
Tijuana
Jana (rieka)

Jana je rieka v Jakutsku na severovýchode Ruska. 

Vzniká sútokom riek Sartang a Dulgalach, ktoré odvodňujú Verchojanský chrbát a ústi do Severného ľadového oceánu. Má dĺžku 872 km (so Sertangom až 1492 km) a snehovo–dažďový režim, ktorý spôsobuje maximálne prietoky od mája do augusta. Priemerných 1000 m³/s môže narásť až na 13 000 m³/s vody počas trvalejších dažďov.

Zdroj 

Rieky v Rusku
Vysielač Lualualei

Vysielač(e) Lualualei je dvojica vysielačov na havajskom ostrove Oahu blízko Honolulu. So svojou výškou 458,11 metrov sú najvyššími stavbami Oceánie. Vysielače slúžia na komunikáciu s ponorenými ponorkami pomocou veľmi krátkych vĺn (VLF). Sú zároveň najvyššími stavbami sveta slúžiacimi na vojenské účely.

Zdroj 

Architektúra z 1972
Veže v USA
Medzinárodné letisko Minneapolis-Saint Paul

Medzinárodné letisko Minneapolis-Saint Paul (IATA: MSP, ICAO: KMSP) je medzinárodné letisko medzi susednými mestami Minneapolis a Saint Paul v Minnesote. Je to najväčšie a najvyťaženejšie letisko horného Stredozápadu USA, zahŕňajúceho štáty Minnesota, Iowa, Južná Dakota, Severná Dakota, a Wisconsin.

Základné údaje 
Z hľadiska počtu pasažierov je letisko pätnástym najväčším v USA a tridsiatym najväčším na svete. Keďže letisko je zároveň civilné aj vojenské, nachádza sa tu základňa U.S. Air Force. 
Je tretím najväčším uzlom Delta Air Lines, ktorá zabezpečuje 80 percent výkonov osobnej leteckej dopravy. Zvyšok osobnej dopravy zabezpečujú v prevažnej miere spoločnosti Compass Airlines, Pinnacle Airlines a Sun Country Airlines.

História 
Plocha súčasného letiska bola pred rokom 1921 pretekárskym okruhom a po jeho krachu sa skupina leteckých nadšencov, podporovaných miestnymi inštitúciami rozhodla používať plochu ako letisko. 
V roku 1944 bolo letisko premenované na  Minneapolis-St. Paul Metropolitan Airport/Wold-Chamberlain Field a od roku 1948 existuje pod svojím terajším názvom. Hlavný terminál Charlesa Linbergha bol postavený v roku 1962. V roku 1970 tu bol nakrútený film Letisko. Menší terminál Herberta Humphreyho bol postavený v roku 2001.

Terminály 
Letisko má dva terminály, oba sú pomenované po slávnych Minnesoťanoch. Lindbergh Terminal má názov podľa letca Charlesa Lindbergha a menší Humphrey terminal podľa bývalého viceprezidenta USA Huberta Humphreyho. Humphrey terminal využívajú väčšinou chartrové a nízkonákladové spoločnosti. Kapacitné rozšírenie oboch terminálov a takmer zdvojnásobenie ich kapacity je plánované do roku 2020.

Štatistika

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka letiska
 Letisko na Leteckom slovníku Minnesoty
 MAC Noise Homepage (Interaktívne mapy letov a hlukové mapy)
 Letecká kontrola letiska-live

Letiská v Minnesote
Doprava v Minneapolise
Santa Cruz del Valle de los Caídos

Santa Cruz del Valle de los Caídos, (Svätý Kríž Údolia Padlých) je pamätný komplex pozostávajuci z monumentálnej basiliky, monumentálneho kríža a kláštora, v pohorí Guadarrama v blízkosti obce San Lorenzo de El Escorial. Bol postavený v roku 1957 na príkaz generála Francisca Franca ako pamätník obetiam španielskej občianskej vojny. Kríž so svojou výškou 152,4 metra je najvyšším pamätným krížom na svete.

Bazilika 

Priamo pod krížom sa nachádza vytesaná do skaly rovnomenná monumentálna podzemná bazilika, najznámejšia faktom, že v nej bol do roku 2019 pochovaný generál Francisco Franco, spolu so zakladatelom španielskeho fašizmu José Antonio Primo de Riverom. Komplex Údolia Padlých do dnešného dňa predstavuje hlavný symbol frankizmu. Návštevníci tu otvorene prezentujú frankistické symboly a vždy 20. novembra, na výročie smrti oboch vodcov, sa Údolie padlých mení na pútne miesto prívržencov generála Franca. Bazilika je funkčný katolícky chrám, so vstupným voľne prístupný verejnosti, vrátane poriadania svadieb doslovne na náhrobnom kameni zosnulého diktátora.
Komplex je v štátnom vlastníctve a mnohí ho považujú za pomník diktátorovi, preto sa jeho budúcnosť s istou pravidelnosťou pretriasa v tlači a politických debatách. V súčasnosti je ustanovená vládna komisia, zaoberajúca sa budúcnosťou komlexu.

Galéria

Referencie

Externé odkazy 
 Web baziliky
 Web komisie

Zdroj 

Architektúra z 1957
Benediktínske kláštory v Španielsku