joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Nededza

Nededza je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec sa nachádza na južnom okraji Kysuckej vrchoviny, v severovýchodnej časti Žilinskej kotliny, asi 6 km východne od centra Žiliny. Nededza je zasadená v údolí potoka Kotrčiná, ktorý preteká obcou, južne situovaným areálom výrobného závodu Kia Motors Slovakia a Mobis a následne ústí do Gbelianskeho potoka. Prístup do obce vedie z cesty II/583 (Žilina - Terchová), na ktorú sa na okraji obce pripája cesta do Kotrčinej Lúčky, vedúca stredom obce.

Dejiny 
Najstaršia písomná zmienka o obci Nededz sa zachovala v kráľovskej listine z roku 1384, ktorou kráľovná Mária potvrdila právo na majetok pre rodiny Nedeckých. Obec vlastnili bratia Ladislav, Peter a Ján, ktorí majetok dostali za „ich oddanosť a služby“. V listine z roku 1483 sa obec nazýva Nedecza, v roku 1598 už v súčasnej podobe Nededza a v čase maďarizácie od 1906 do 1915 Vágnedecz. V roku 1598 žilo v obci 422 obyvateľov v 32 domoch. 

V obci žili na konci feudalizmu v polovici 19. storočia grófske rodiny Pongrácovcov a Nyáryovcov, niekoľko zemanov a desiatky chudobných roľníckych rodín. Miestni sa živili poľnohospodárstvom a chovom dobytka.

Pamiatky 

V obci bol v polovici 16. storočia postavený kostolík a poschodový zámocký kaštieľ s vežou a ochranným kamenným múrom. V historickom múzeu vo Viedni sa nachádza model kaštieľa, z ktorého sa zachovala už len západná časť. Patril rodine grófa Štefana Pongráca, neskôr, v prvej polovici 19. storočia, si v Nededzi postavila kaštieľ aj rodina Nyáryovcov. V tejto budove sa v súčasnosti nachádza predajňa potravín a pohostinstvo. Ďalšou historickou budovou, vybudovanou rovnako v 19. storočí, je klasicistická kúria v hornej časti obce.

Pri kaštieli na dolnom konci sa nachádza socha sv. Jána Nepomuckého z druhej polovice 18. storočia.

Šport 
Nededza má vlastný futbalový klub - OŠK Nededza, no tradíciu má aj hra stolného tenisu a šachu.

Referencie

Zdroj 
 Stránky obce

 
Obce okresu Žilina
Veľká Čierna

Veľká Čierna je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Polohopis 
Obec leží v južnej časti žilinského okresu, asi  západne od Rajca, v geomorfologickom podcelku Domanižská kotlina. Obkolesujú ju Súľovské vrchy a obcou preteká potok Čierňanka, ktorá tu priberá niekoľko ďalších prítokov. Prístup do Veľkej Čiernej je odbočkou z cesty II/517 (Považská Bystrica – Rajec), ktorá vedie východným okrajom obce. Rajec je vzdialený , Žilina  a Považská Bystrica .

Dejiny 
V blízkom okolí sa našla osada a priamo v chotári pohrebisko lužickej kultúry, viaceré sídliská a opevnenia púchovskej kultúry z prelomu letopočtu. Najstaršia zachovaná písomná zmienka o osade Nagh Cherna pochádza z roku 1361, v roku 1477 sa objavuje názov Cherna a v roku 1773 ako Welka Černa. Od roku 1927 sa používa súčasný názov. 

Obec počas svojej existencie viackrát nepatrila pod žiadny z okolitých hradov (Lietava, Rajec, Považská Bystrica), ale bola v správe miestneho zemianskeho rodu Čerňanských. V roku 1598 mala 24 domov, v roku 1720 mala 10 daňovníkov, v roku 1784 mala 43 domov, 43 rodín a 252 obyvateľov, väčšinou zemanov. Počas sčítania v roku 1828 mala 14 domov a 249 obyvateľov, ktorí sa zaoberali prácou v lesoch a poľnohospodárstvom. Po II. svetovej vojne začala väčšina obyvateľov dochádzať za prácou do miest. 

Kostol sv. Cyrila a Metoda bol postavený v rokoch 1969 - 1974. Podnetom na jeho výstavbu bolo výročie smrti sv. Cyrila. Obec patrí do farnosti Rajec.

Referencie

Zdroj 
Oficiálna stránka

 
Obce okresu Žilina
Zbyňov

Zbyňov je obec na Slovensku v okrese Žilina. Doložená roku 1407.

Poloha 
Nachádza sa v Rajeckej doline medzi mestom Rajec a kúpeľným mestom Rajecké Teplice. Obklopená je horami, preteká ňou rieka Rajčianka. Nachádzajú sa tu rekreačné zariadenia - chatky, kam sa chodí táboriť.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka je z roku 1407. Zbyňov podliehal panstvu hradu Lietava, listinách z roku 1545 je spomínaný tunajší opevnený kaštieľ. Malá zvonička bola postavená v prvej tretine 19. storočia, kaplnka na cintoríne bola takisto postavená v 19. storočí.

Referencie

Pozri aj 
 Stratený budzogáň

Externé odkazy 
 travel-to-zilina

 
Obce okresu Žilina
Paština Závada

Paština Závada je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec sa nachádza v Súľovských vrchoch, v údolí Závadského potoka, asi 12 km západne od Žiliny. V blízkosti sa nachádza CHKO Strážovské vrchy a severné výbežky Súľovských skál, ktoré vytvárajú jedinečnú siluetu Hričovskému hradu.

Referencie 

 
Obce okresu Žilina
Lysica

Lysica je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec leží v juhovýchodnej časti Kysuckej vrchoviny, v údolí Rúbaniskového potoka, na rozhraní Kysúc a Horného Považia. Nachádza sa asi 1 km západne od obce Belá, cez ktorú má cestou II/583 spojenie na Žilinu i Terchovú. Lesnou cestou sa dá okolo Strážskeho kopca dostať aj do Koňhory a Stráže.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Žilina
Malá Čierna

Malá Čierna je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Názov obce 
Názov bol v roku 1471 Kys Charna, v roku 1474 Cherna Parva, v roku 1510 Kys Czorna a v roku 1808 Malá Cžerna. Súčasnú podobu má názov obce od roku 1927.

Polohopis 
Obec leží v južnej časti žilinského okresu, asi  západne od Rajca, v geomorfologickom podcelku Domanižská kotlina. Z východu, severu i západu obec obkolesujú Súľovské vrchy. Stredom obce preteká potok Hvojtová a jediná prístupová cesta odbočuje z cesty II/517 (Považská Bystrica – Rajec). Rajec je vzdialený , Žilina  a Považská Bystrica .

Dejiny 
Malá Čierna sa ako osada Lietavského panstva po prvýkrát spomína 6. marca 1471 v darovacej listine kráľa Mateja Korvína ako Kys Charma. Ako súčasť panstva sa nachádza aj v súpise dedín z roku 1543, kedy bolo v Malej Čiernej 5 roľníckych usadlostí, 2 bezroľných domkárov a 5 fojtov. Do 15. storočia sa v písomnostiach uvádzala osada Čierna, od tohto času sa už uvádzala samostatne Veľká Čierna a Malá Čierna. 

Budovu školy si postavili obyvatelia v roku 1905, obecnú knižnicu si zriadili v roku 1926 a o dva roky neskôr vznikol Dobrovoľný hasičský zbor. V roku 1932 bol dokončený Obecný dom, v máji 1942 bola vysvätená miestna kaplnka. Kostol Povýšenia sv. kríža bol postavený v rokoch 19361940, rekonštruovaný v rokoch 19901991. Novú etapu rozvoja obce započalo zavedenie elektrickej energie v roku 1947, v rovnakom období bol do Malej Čiernej zavedený telefón. V októbri 1959 bolo založené JRD, ktoré bolo ako samostatný dvor od roku 1969 pod správou Štátneho majetku Rajec. Veľkou udalosťou bolo zavedenie autobusovej dopravy v roku 1960, v roku 1965 bol založený Zväz žien. Telovýchovná jednota vznikla z iniciatívy futbalistov v roku 1963, o tri roky neskôr začala výstavba futbalového ihriska. Výstavba vodovodu začala v roku 1968, jeho správu prevzal v roku 1985 podnik SEVAK. Kultúrny dom sa začal stavať na jar 1975, nechýbala kuchynka s celkovým vybavením. Od roku 1980 bola obec pričlenená k mestu Rajec.

Po osamostatnení v roku 1990 bol vytvorený Obecný úrad, v lete 1994 bola dokončená požiarna nádrž. Budovu školy si od Farského úradu v Rajci obec odkúpila v roku 2001, následne budovu zrekonštruovala. V roku 2006 prebehla v obci plynofikácia a v roku 2009 bolo dokončené viacúčelové ihrisko na Tehelni. Od roku 2008 sa v Malej Čiernej organizuje Memoriál Louisa Crosa, turistické podujatie pre cyklistov a peších v Súľovských vrchoch.

Turizmus 
Najvýznamnejším podujatím je Memoriál Louisa Crosa pre peších turistov a cyklistov, organizuje hokejový turnaj. Okolité Súľovské vrchy ponúkajú možnosti na turistiku. Obcou vedie  značkovaný chodník z Rajca do Vrchteplej.

Referencie

Zdroj 
 Oficiálne stránky obce

 
Obce okresu Žilina
Stráža

Stráža je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec leží v juhovýchodnej časti Kysuckej vrchoviny, v údolí Varínky, na rozhraní Kysúc a Horného Považia. Nachádza sa medzi Varínom a Belou, v tesnom susedstve Dolnej Tižiny, cez ktorú má cestou II/583 spojenie na Žilinu i Terchovú. Nad dedinou sa nachádza Strážsky kopec. 

Susedí s obcami Dolná Tižina, Krasňany, Lysica, Belá a Varín (časť Koňhora).

Kostol 
Nitrianský sídelný biskup Ján Chryzostom Korec konsekroval 27. júla 1996 nový kostol sv. Gorazda. Na počesť svätého Gorazda sa každoročne v auguste konajú v obci Gorazdové dni.

Referencie 

 
Obce okresu Žilina
Porúbka (okres Žilina)

Porúbka je obec na Slovensku v okrese Žilina v Žilinskom kraji.

Polohopis 
Obec leží v Žilinskej kotline na terasovitých náplavoch rieky Rajčianky v nadmorskej výške okolo . Rozkladá sa po oboch stranách cesty I/64 (smer Prievidza) a jej katastrálne územie má rozlohu 376 ha. Nachádza sa asi 10 km južne od krajského mesta Žilina, najbližším mestom sú Rajecké Teplice, vzdialené  juhozápadne. 

Západným okrajom preteká rieka Rajčanka a jej ľavým nábrežím vedie aj železničná trať Žilina – Rajec. Nad traťou strmo vystupujú Skalky, podcelok Súľovských skál, východne sa terén dvíha miernejšie a pokračuje Žilinskou pahorkatinou. Severným i južným smerom pokračuje málo zvlnený terén riečnej nivy. Južne od obce sa pri Turskej skale začína Rajecká kotlina.

V okolí je povrch väčšinou tvorený z mäkkých, málo odolných súvrstviacich ílovcov a pieskovcov centrálneho karpatského plyšu. V okolí obce rastie niekoľko druhov vzácnych a chránených druhov rastlín, z drevín prevláda smrek a buk.

Symboly obce 
Erb obce má podobu modrého štítu s vyobrazením striebro-krídleho anjela v zlatej tunike so zlatou prilbicou, zdobenou červeným chocholom so sklopeným mečom v pravej ruke a štítom s červeným krížom v ľavej ruke, víťazne stojacom na hadovitom drakovi.

Vlajka pozostáva s 9-tich pozdĺžnych pruhov vo farbách (v postupnosti) - modrá, biela, žltá, modrá, červená, modrá, žltá, biela, modrá. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t.j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Dejiny 
Prvá písomná správa o osídlení obce je z roku 1362, keď bola Porúbka zahrnutá do Lietavského panstva. Obec patrila zemianskym rodinám Praznovských a Egresyovcov a od roku 1439 panstvu Strečno až do 18. storočia. Osídlenie sa formovalo pozdĺž vodného toku Rajčianky a cesty, neskôr sa zástavba rozširovala okolo miestnych ciest a potoka Ušianky. 

V roku 1598 bol v obci postavený mlyn a 7 domov, v roku 1720 v nej žilo 8 daňovníkov. V roku 1784 mala Porúbka 20 domov, 22 rodín a 175 obyvateľov a k obci patril majer Podhradek. V roku 1828 to bolo 23 domov a 255 obyvateľov, ktorí sa zaoberali chovom oviec, rožného statku, spracovaním dreva a prácou na píle. 

V roku 1899 vzhľad krajiny zmenila vystavaná železničná trať Žilina – Rajec a v Porúbke bola vybudovaná železničná zastávka. V roku 1930 mala obec už 59 domov a 402 obyvateľov a populačné maximum dosiahla v roku 1961, keď dosiahla počet 504 obyvateľov v 126 obývaných domoch.

V roku 1936 bola obec plne elektrifikovaná a súčasne vybudovaná cesta zo Žiliny do Rajca. Po druhej svetovej vojne občania svojpomocne postavili kultúrny dom a prestavali zvonicu, ktorá slúži ako kaplnka. Obec bola v roku 1960 pričlenená k Lietavskej Lúčke, neskôr bola súčasťou Žiliny. Od roku 1990 je samostatnou obcou.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Žilina
Ovčiarsko

Ovčiarsko je obec na Slovensku v okrese Žilina. Nachádza sa v úvaline na okraji Žilinskej kotliny. Jej chotár je členitý, leží v nadmorskej výške .

Referencie 

 
Obce okresu Žilina
Svederník

Svederník je obec na Slovensku v okrese Žilina. Súčasťou obce sú miestne časti Marček, Zarieč a Keblov.

Polohopis 
Obec leží cca  západne od centra Žiliny, na rozhraní Javorníkov (podcelok Nízke Javorníky) a Považského podolia (podcelok Bytčianska kotlina). Zo severu preteká obcou riečka Dlhopoľka, ktorá neďaleko obce ústí do Váhu. Na blízkom Svederníckom vrchu () sa nachádza rozhľadňa, v lokalite Valchová krížova cesta.

Obcou vedie cesta II/507 (Žilina – Bytča), z ktorej tu odbočuje cesta III/2092 do Dlhého Poľa.

Dejiny 
Najstaršia zmienka o chotári obce sa viaže na „Svedernícky potok“ (dnes riečka Dlhopoľka) a pochádza z roku 1244. Samotná obec je doložená v 1321 a v priebehu stáročí sa objavovala v podobách Zederne, Zedernek, Zvedernik, Swederník, Kis Svedernek, Svedernyk, Zwedernyk, Sevedernik, maď. Szedernye až po súčasný názov Svederník. Po roku 1392 ju vlastnil Marko de Zernek, od roku 1439 Esterháziovci, následne Podmanickí a od roku 1458 zemania Svedernícky. Medzi majiteľmi sa v kronikách objavujú aj rodina Súlovských a zemepán Szunyog z Budatínskeho panstva.

Tradíciu malo pestovanie ľanu a výroba plátna, no tiež hrnčiarstvo a výroba modrotlače. Pestovanie slnečnice na olej sa dostalo aj na súčasný erb, ktorý zobrazuje tri zlaté slnečnice, vyrastajúce zo zelenej paseky. Obyvatelia sa sa v minulosti živili ťažbou a spracovaním dreva, poľnohospodárstvom, najmä pestovaním ovocia a zeleniny. V súčasnosti je obec známa pestovaním a spracovaním kapusty, no okrajovo i inej zeleniny a jej spracovaním v miestnej kapustárni. 

Miestna časť Marček je písomne doložený ako Markofalva, čiže Markova dedina v roku 1453, kedy patril kráľovskému úradníkovi Jánovi Markovskému. Neskôr to boli rody Súľovských, Noršických a Ordodyovcov. Zárieč – Keblov (v minulosti Malý Svederník) je doložený v roku 1598, ktorý bol v majetku rodov Zarieckých, Keblovských a Borčických.

Pamiatky 
V obci je rímskokatolícka kaplnka Panny Márie Lurdskej z roku 1929, z rokov 1912-1913 pochádza kaplnka sv. Štefana, renovovaná v roku 2006. V jej interiéri sa nachádza stropná freska od maliara Škorvánka. V časti Keblov stojí kaplnka z roku 1858, v časti Zárieč je kaplnka Božského srdca z roku 1913 a z toho istého roku pochádza i kaplnka vo Valchovej, ktorá je súčasťou krížovej cesty. Z roku 1870 pochádza hrobka Ordódyovcov, ktorí vlastnili aj blízku kúriu.

Špecifikom sú zachované dodnes funkčné pivničky v blízkosti kaplnky sv. Štefana, zachovala sa aj zrekonštruovaná stará hasičská zbrojnica.

Osobnosti 
Vo Svederníku sa narodil Vincent Hložník, slovenský maliar, grafik, ilustrátor a sochár, ako aj jeho brat Ferdinand Hložník (1921-2006). Na konci 18. storočia sa v obci narodil a pôsobil latinský básnik Adam Vanoch (1776-1849), ktorého náhrobný kameň sa zachoval na miestnom cintoríne. V Botekovom mlyne pri potoku Dlhopoľka sa narodil kňaz a pápežský prelát Anton Botek (1911-1992).

Referencie

Zdroj 
 Oficiálne stránky obce

 
Obce okresu Žilina
Sídla na Váhu
Lietavská Svinná-Babkov

Lietavská Svinná-Babkov je obec na Slovensku v okrese Žilina v Žilinskom kraji. Obec vznikla administratívnym spojením Lietavskej Svinnej, Kňazovej Lehoty a Babkova.

Poloha a prírodné pomery 

Obec leží v južnej časti okresu v Žilinskej kotline v údolí riečky Svinianka.

Dejiny 
Lietavská svinná sa po prvýkrát spomína v roku 1393 a podliehala panstvu Lietavského hradu. Kňazova Lehota sa spomína od roku 1393, s Lietavskou Svinnou sa administratívne spojila v roku 1907. V tom istom roku sa spomína aj Babkov, ktorý sa s Lietavskou Svinnou spojil v roku 1981.

Najvýznamnejšou historickou pamiatkou v obci je murovaná zvonica z roku 1606, v ktorej, podľa legendy, visí zvon pochádzajúci z Lietavského hradu s rodovým erbom Turzovcov. V centre obce oproti zvonici stojí moderný Kostol Sedembolestnej Panny Márie.

Referencie

Pozri aj 
 Lietavský hrad

Iné projekty

Externé odkazy 
 neoficiálna stránka obce

 
Obce okresu Žilina
Šuja

Šuja je obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec leží v Rajeckej kotline, asi 1 km južne od mesta Rajec. Preteká ňou rieka Rajčanka, ktorá tak oddeľuje Malú Fatru a Súľovské vrchy. Šujou prechádza spojnica Žiliny a Prievidze, cesta I/64.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1393. V minulosti patrila pod Lietavské panstvo. V obci sa našli mince keltského kmeňa Eraviskov a v oblasti Šuje existovalo sídlisko Púchovskej kultúry z prelomu letopočtov. 

V obci sa narodil doc. Anton Dubec, slovenský pedagóg a matematik.

Pamiatky 
V centre obce sa nachádza kaplnka so zvonicou postavená na prelome 18. a 19. storočia. Ide o štvorcovú stavbu s polkruhovým zakončením portálu.

Turistika 
Nachádza sa tu prírodná rezervácia Šujské rašelinisko a cez susedné obce sa dá dostať na hlavný hrebeň Malej Fatry.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Žilina
Krasňany (okres Žilina)

Krasňany sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec je situovaná v severovýchodnej časti Žilinskej kotliny, na západných svahoch Malej Fatry, v údolí Kúr a riečky Varínky. Od mesta Žilina je vzdialená asi  a stred obce má nadmorskú výšku  Stredom obce vedie cesta II/583 zo Žiliny do Párnice.

Dejiny 
Lokalita susedného Varína bola osídlená už v bronzovej a železnej dobe, no husté osídlenie regiónu dokladajú aj nálezy v blízkej Koňhore a Gbeľanoch. V Krasňanoch bolo v roku 1933 odkryté rozsiahle slovanské mohylové pohrebisko z 8. – 9. storočia. Zachovalo sa 51 mohýl s unikátnymi nálezmi keramiky, zbraní i ozdôb, ktoré sú uložené v etnografickom múzeu SNM v Martine.

Aj keď prvá písomná zmienka o obci „Karazna“ pochádza až z roku 1354, v písomných kronikách a spisoch kráľa Boleslava z roku 1001 sa spomína usadlosť Starých Krasňan. Ide o osadu v lokalite Tehelňa alebo Za Hájom, kde sa pôvodné osídlenie v stredoveku nachádzalo. V spomínanom roku 1354 udelil Mikuláš Drugeth dedičné richtárstvo Bohušovi, synovi Dezlona a spomína sa zavedenie žilinského práva s 20 ročným oslobodením osadníkov od daní. Obec patrila Varínskemu panstvu, ktorého sídlo sa práve do tejto obce v druhej polovice 16. storočia z nepohodlného hradu presunulo. Pôvodnú drevenú kúriu s padacím mostom nad vodnou priekopou (zhorela v roku 1654) nahradila v rokoch 1667-1678 murovaná stavba. Sídlil tu grófsky rod Pongráczovcov, ktorý neskôr postavil vedľa staršej ďalšiu kúriu a obe prepojili spojovacím krídlom. Objekty boli opravené v rokoch 1898 – 1912, po ďalších rozsiahlych úpravách v rokoch 1967 – 1980 bol kaštieľ odovzdaný Považskému múzeu v Žiline pre účel zriadenia expozície pod názvom „Príroda a ľud severozápadného Slovenska“. Kaštieľ bol v roku 1995 v rámci reštitúcie prevzatý dedičmi rodiny Pongráczovcov, od roku 2004 ho vlastní súkromná spoločnosť. 

Krasňany patrili k stredne veľkým vidieckym sídlam, keďže v roku 1598 tu stálo 14, no v roku 1828 už 56 domov so 466 obyvateľmi. Tí sa živili poľnohospodárstvom, no tiež ťažbou vápenca a železnej rudy.

Názvy obce 
 1354 – Karazna
 1434 – Crasna
 1439 – Kraznane
 1511 – Kraznany
 1773 – Krasnany
 1920 – Krašňany
 1927 – Krasňany

Pamätihodnosti 
V obci sa nachádza národná kultúrna pamiatka – kaštieľ. Ide vlastne o dva samostatné neskororenesačné kaštiele prepojené prízemným krídlom. V minulosti to bolo sídlo starohradského panstva rodu Pongráczovov.

V katastrálnom území obce sa na rieke Varínka nachádza aj prírodná pamiatka Krasniansky luh.

Partnerské obce 
  Castello Tesino, Taliansko
  Strumień, Poľsko

Referencie

Pozri aj 
 Krasniansky luh
 Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krasňany (okres Žilina)

Iné projekty

Zdroj 
 Webstránky obce

 
Obce okresu Žilina
Kľače

Kľače sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

Poloha 
Obec leží v Rajeckej kotline, asi 1 km severne od mesta Rajec v smere k Žiline. Preteká ňou rieka Rajčanka, ktorá Kľače oddeľuje od susedného Jasenového. Obcou prechádza spojnica Žiliny a Prievidze, cesta I/64, ako aj železničná trať Žilina – Rajec.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka je z roku 1511, kde sú Kľače zapísané ako Kletzen. Obec parila do lietavského panstva.

Referencie 

 
Obce okresu Žilina
Hôrky (okres Žilina)

Hôrky sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky obce

 
Obce okresu Žilina
Stráňavy

Stráňavy sú obec na Slovensku v okrese Žilina.

Polohopis 
Obec leží pod vrchom Polom, na rozhraní Žilinskej pahorkatiny a Lúčanskej Malej Fatry. Cez obec preteká Stráňavský potok (Hýrov), prameniaci pod Minčolom () v závere Stráňavskej doliny.

Stráňavy sú dostupné cestou III/2089, odbočujúcej z cesty I/18 zo Žiliny na Vrútky. Od Žiliny sú vzdialené  juhovýchodným smerom, Vrútky ležia  juhovýchodne.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1356 s názvom ZTRANY. Názov obce sa menil: v roku 1483 STRÁNYAWA, r. 1520 STRÁNAWY, r. 1773 STRÁNANY, r 1888 SZTRANYAVI a v roku 1920 už STRÁŇAVY. Obec mala v minulosti erb s námetom "Na pažiti pasúca sa hus". Z toho vychádzal aj návrh na erb „v modrom štíte na vysokej zelenej pažiti pred zlatým kríkom stojaca strieborná hus“.

Od roku 1598, keď obec mala 22 domov, sa neustále rozrastala na súčasných 523 domov a 1838 obyvateľov. Obec má dobre vybavenú občiansku a technickú vybavenosť.

Počas druhej svetovej vojny v apríli 1945 tu boli tuhé boje 1. čs. armádneho zboru v Malofatranskej operácii. V starej horárni nad obcou bolo v roku 1976 otvorené Múzeum malofatranskej operácie. V roku 2009 otvorili novú stálu Expozíciu histórie Stráňav a Malofatranskej operácie 1. čs. armádneho zboru v apríli 1945. Na vrchu Polom bol postavený v roku 1961 Pamätník I. čs. armádneho zboru. Pre ťažbu vápenca bol monumentálny pamätník v roku 1986 premiestnený na neďaleký vrch Javorina (). K pamätníku vedie zelený značkovaný chodník a krátka odbočka zo sedla Javorina ().
V obci pred kultúrnym domom v roku 1970 odhalili Pamätník oslobodenia. Jeho autormi sú Ing. arch. I. Meliš a akad. sochár Stanislav Bíroš.

V roku 2006 obec oslávila 650 rokov od prvej písomnej zmienky.

Turizmus 
V obci sa nachádza rekreačné stredisko a termálne kúpalisko. Teplota vody býva regulovaná na asi 24°C. V blízkosti obce sa nachádza múzeum, na vrchu Polom stojí pamätník na ťažké boje počas II. svetovej vojny. Horskí cyklisti obľubujú starú cestu na Polom, vedúcu Stráňavskou dolinou s výskytom krasových úkazov.

V blízkosti obce je viacero turisticky atraktívnych lokalít, medzi nimi Strečniansky a Varínsky hrad, vyhliadková veža či splavovanie Váhu plťami pri Strečne, no tiež oddychové terasy s občerstvením pri neďalekom vodnom diele. 

Z obce vedú turistické trasy do Malej Fatry:

 po  turistickej značke do sedla pod Kojšovou, odtiaľ ďalej k hradu Strečno, alebo po  do sedla Javorina
 po  turistickej značke cez rázcestie pri horárni, odtiaľ po  do sedla Javorina
 zo sedla Javorina sa dá pokračovať hlavným malofatranským hrebeňom na Minčol a Martinské hole, no tiež ku hradu Strečno, či do Vrútok

Šport 
 futbalový klub OŠK Baník Stráňavy
 obec organizuje cestný beh „od pamätníka k pamätníku“
 lyžiarsky vlek je v prevádzke cez zimné prázdniny

Starostovia 
 2002 – 2005 – Daniel Ondák (HZDS), († 2005)
 2006 – Jozef Papán (SNS), (doplňovacie voľby 25. marca 2006)

Referencie 

 
Obce okresu Žilina
Lutiše

Lutiše sú obec na Slovensku v okrese Žilina. Obec v súčasnosti patrí do žilinského okresu. Vznik obce a jej vývoj je však úzko spätý s bystrickým regiónom. Lutiše spájajú bystrický región s terchovským a varínskym prostredníctvom spoločného dialektu, folklóru a spôsobu života. Obec vznikla kopaničiarskym osídľovaním hlavne zo Starej Bystrice.

Dejiny 
 1438 – kráľovská darovacia listina pre Juraja a Ladislava z Hatnej uvádza názov Vrchlotiše (lokalita)
 1662 – urbár spomína obec Litisse
 1789 – v obci je postavený kostol; utvorená vlastná farnosť; obec sa cirkevne osamostatňuje od Starej Bystrice
 1890 – zriadená prvá škola
 1898 – osady Melíškovia a Skaličanovia zriaďujú školu v osade Skaličanovia
 1903 – začiatok výstavby kostola sv. Štefana
 1907 – ukončená stavba kostola sv. Štefana; ihneď po ukončení stavby sa zrútila veža (neskôr bola znova postavená); stavbu kostola viedli talianski stavitelia
 1907 – zriadená ďalšia škola (vyhorela)
 1923 – škola z osady Skaličanovia presunutá do osady Melíškovia; vyučovalo sa tu do roku 1977
 1928 – zhorela farská budova 
 1930 – postavená nová škola, ktorá slúžila do roku 1963
 1932 – v Lutišiach sa nacvičuje a hrá divadlo
 1937 – postavená nová fara
 1963 – postavená nová škola slúžiaca do roku 1986
 1986 – na mieste školy postavený kultúrny dom
 1991 – 231 domov, 21 neobývaných, 828 obyvateľov

Osobnosti 
 Ladislav Nižňanský (1917 - 2011) dôstojník českoslolovenskej armády, účastník SNP, kolaborant a príslušník Abwehrgruppe 218, po vojne pracovník ŠtB, CIC a Rádia Slobodná Európa

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Žilina
Čimhová

Čimhová je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

Charakteristika 
Obec leží v nadmorskej výške 644 m na východnom okraji Oravskej vrchoviny a na  riečnych nánosoch rieky Oravica. Pahorkatinný až hornatinný povrch chotára tvorí centrálnokarpatský flyš. Lesy sú len v najvyšších polohách južnej časti chotára. 

Vznikla v roku 1438, zakladajúci rod Platthyovci. V 17. storočí bola centrom rekatolizácie na Orave. Nachádza sa tu rímskokatolícky neskorobarokový kostol z r. 1775. (kol. autorov, 1977, s.300)

Rozpráva sa tu stredoslovenskou spisovnou slovenčinou. Nárečie obce patrí do tzv. oravického nárečia. Toto sa používa v obciach v oblasti Oravíc. Má tieto charakteristické znaky: ,, Vyslovujú sa dlhé samohlásky, aj sa zachováva rytmický zákon ako v spisovnom jazyku, ale najtypickejšou zvláštnosťou je výslovnosť dvojhlásky uo. Napr.: čuo, počuo, peknuo... .“ ( Habovštiak Anton, 1965, s.30)

V súčasnosti sa obyvatelia živia poľnohospodárstvom, rôznymi podnikateľskými aktivitami, niektorí dochádzajú za prácou do okolitých miest, alebo odchádzajú za prácou tak ako aj v minulosti za hranice Slovenska. Tento spôsob života sa v podstate nelíši od ostatných obcí a miest celej súčasnej Oravy a vlastne jej celej existencie, veď už dávno je známe že: „na Orave sa tvrdý chlebík rodí.“ ( Ľudová múdrosť )

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Oficiálna stránka farnosti v Čimhovej

 
Obce okresu Tvrdošín
Hladovka (okres Tvrdošín)

Hladovka je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín. Leží na severe Slovenska, cca 11 km na východ od mesta 
Trstená, na severných svahoch Skorušiny v nadmorskej výške 756 m. Jej 
chotár susedí s chotármi Suchej Hory, Vitanovej a s hranicou Poľska. Obec je súčasťou mikroregiónu "Tatry". V obci sú ešte stále živé goralské tradície, ktorých hlavným pokračovateľom je Detský folklórny súbor Goral, ktorý bol založený v roku 1957. Aj dnes, hlavne počas cirkevných sviatkov, je možné v nedeľu a vo farskom kostole vidieť krojované skupiny mladých ľudí a počuť vyhrávať goralskú muziku.

Kultúra a zaujímavosti 
 Ľudová hudba bratov Kubicovcov – Účinkuje od roku 1990 .
 Detská ľudová hudba rodiny Greštiakovej – Hudba vznikla v roku 1998. 
 Detský folklórny súbor Goral Založený v roku 1957.

Významné osobnosti 
 Peter Árvai (1808 – 1892) – kňaz, zakladateľ prvého spolku miernosti na Slovensku.
 Ján Gallas (1890 – 1970) – rímskokatolícky kňaz, misionár, pedagóg.
 Ján Chovančák (1768 – 1835) – kňaz, bernolákovec.
 Ján Šprlák-Uličný (1933 – 1993) – architekt.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky obce Hladovka
 Oficiálne stránky Základnej školy s materskou školou Hladovka
 Oficiálne stránky Základnej školy s materskou školou Hladovka do júla 2021
 O Goraloch žijúcich v obci Hladovka a Suchá Hora

Iné projekty 

 
Obce okresu Tvrdošín
Liesek

Liesek (, ) je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

História 
Obec založil v roku 1558 gróf František Thurzo. Mala len tri domy a pôvodnými obyvateľmi boli pastieri oviec. Od svojho vzniku má poľnohospodársky charakter, no obyvatelia sa venovali aj pláteníctvu, košikárstvu a obchodovaniu s obilím a vápnom. 

V obci sa nachádza barokový rímskokatolícky kostol sv. Michala Archanjela, vysvätený v roku 1818 a rozšírený v rokoch 1996-98. Rozšírenie inicioval vtedajší farský administrátor Štefan Koma. Kostol je zaujímavý pre unikátne spojenie barokového a moderného funkcionalistického štýlu. Duchovný otec farnosti je farár Štefan Piták.

Koncom 19. storočia (21. decembra 1899) bol Liesek napojený na železničnú trať Kraľovany – Suchá Hora. v okolí obce sa dolovalo kamenné uhlie, no celé toto obdobie bolo poznačené veľkým vysťahovalectvom za prácou.

V roku 1916 bol v Liesku založený dobrovoľný hasičský zbor. 

Po skončení 2. svetovej vojny zostalo z Liesku len zhorenisko, keď z 304 domov zostalo nepoškodených len 26 v časti Bugaj. Obec bola oslobodená 29. marca 1945.

V roku 1973 bolo založené miestne Jednotné roľnícke družstvo.

Okolo Liesku ide súčasne aj cyklotrasa z Trstenej až do Poľska do Noweho Targu.

Osobnosti 
 V obci sa narodil Martin Ťapák (1926) - filmový režisér, herec, tanečník a choreograf.

Referencie

Externé odkazy 

 
Obce okresu Tvrdošín
Oravský Biely Potok

Oravský Biely Potok je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

Osobnosti 
 Alexander Belopotocký (*1775 – †1850), kamenár a sochár
 Ján Belopotocký (*1866 – †1912), kamenár a rezbár
 Juraj Belopotocký (2. polovica 18 stor. - 19 stor.), kamenár

Externé odkazy 
 Web stránka obce Oravský Biely Potok

Referencie 

 
Obce okresu Tvrdošín
Štefanov nad Oravou

Štefanov nad Oravou () je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín, s katastrom medzi riekou Oravou a Oravskou priehradou.

V obci je most ponad Oravu (zrekonštruovaný 2015). V lete sa tam uskutočňujú detské tábory.  Písomnú zmienku datujú v roku 1355 keď kráľ Ľudovít I. udelil pôdu

Osobnosti 
 Jozef Gazdík (* 1931 – 1982), prekladateľ a redaktor
 Roman Poláčik (* 1988), herec

Referencie

Externé odkazy 
 Web Štefanov nad Oravou

 
Obce okresu Tvrdošín
Vitanová

Vitanová (, ) je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Tvrdošín
Zábiedovo

Zábiedovo je obec na Slovensku v okrese Tvrdošín v doline Skorušinských vrchov s prístupom od cesty medzi mestami Trstená a Tvrdošín smerom na juhovýchod.

Symboly obce 
Erb tvorí žltá postava jeleňa, osadená zo stredu na ľavú stranu, na zelenom pozadí s dvoma bielymi jedľami, z ktorých väčšia je v strede erbu a druhá menšia približne v jednej štvrtine erbu z pravej strany.

Dejiny 
Už pri popise hraníc zakladanej Trstenej z roku 1371, sa spomína Zábiedovský potok, v tom čase potok Zavoda, ako hraničný pri popise hraníc novozaloženej Trstenej. Prvá doložená písomná zmienka o obci Zábiedovo, kedy sa jednoznačne toto sídlo spomína v daňovom súpise, pochádza z roku 1567 pod názvom Zawydow. Prvé obydlia sa tu v tých časoch začali stavať na pustých miestach a v hustých lesoch. Prvými osídlencami boli valasi. Obec bola považovaná za veľmi chudobnú. Počas kuruckých bojov dedina spustla a v listinách z roku 1688 sa hovorí, že je úplne zničená a tí, ktorý ostali sa podobajú na žobrákov. Až do zavedenia tereziánskeho urbára spravovali dedinu dediční šoltýsi s menami: Zawidovský, Zavídovský, Zábidovský, Mikula, Balvan atď., potom bola dedina riadená voleným richtárom.

V roku 1728 prestala forma názvu obce Zavidov a zaviedla sa forma Zábido, Zábidov alebo Zábidovo dnes Zábiedovo. Avšak aj v súčasnosti starší ľudia v obci a okolí používajú ako názov obce Zabidovo.

Obyvateľstvo 
Prvými osadníkmi boli valasi, neskôr sedliaci zaoberajúci sa poľnohospodárstvom.  
V roku 1715 bolo v Zábiedove asi 230 ľudí, v roku 1778 - 438 ľudí a neskôr r.1828 - 743 ľudí, r.1870 - 531 ľudí, r.1930 - 476 obyvateľov spolu s Hámričkami.

Kultúra, šport a zaujímavosti

Stavby 
Rímskokatolícky kostol Božského srdca Ježišovho s kaplnkou Lurdskej Panny Márie postavený v roku 1931.

Pamiatky 
Nehnuteľná kultúrna pamiatka Zvonica s kaplnkou v Hámričkách, zachytená v slovenskej filmovej klasike (Živý bič, Rysavá jalovica)

Hospodárstvo a infraštruktúra

Školstvo 
Základná škola s materskou školou - základná škola pre 1. až 4. ročník, ktorej súčasťou je materská škola, školský klub detí, zariadenie školského stravovania.

Osobnosti

Významné osobnosti 
 Ján Stas - kňaz, ktorý pôsobil v USA, silne národne angažovaný, pracoval v rôznych cirkevných a národných spolkoch v zámorí, v testamente odkázal finančnú sumu na výstavbu kostola vo svojom rodisku - v Zábiedove.
 Andrej Utoš - kňaz, ktorý bol dlhé roky farárom v Trstenej, kde zásadným spôsobom prestaval tamojší farský kostol.

Partnerské mestá 
  Dobratice, Česko

Referencie

Externé odkazy 
 
 http://www.orawa.sk/zabiedovo
 http://www.flaggenshop.com/fotw/flags/sk-ts-zd.html (anglicky)

 
Obce okresu Tvrdošín
Blažovce

Blažovce sú obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. V roku 1952 bola k obci pripojená obec Bodovice, pravdepodobne na konci 19. storočia aj kuriálna osada Vachotovice (v súčasnosti zaniknutá).

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Zemianska kúria, jednopodlažná murovaná pôvodne baroková stavba s rustikálnymi prvkami. Kúria bola v prvej polovici 19. storočia upravená do súčasného stavu. Je viacpriestorová, sčasti podpivničená stavba, s výrazným jednoosovým portikom s trojuholníkovám štítom na východnej strane. Kúria reprezentuje obydlie strednej vrstvy turčianskych zemanov. V nedávnej dobe bola poškodená nevhodnou nadstavbou. Kópia tohto objektu stojí v Múzeu slovenskej dediny v Martine.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Ján Lichner (* 1882 – † 1964) kňaz, spisovateľ, redaktor
 Ondrej Bodó (* 1636 – † 1708) evanjelický farár, náboženský spisovateľ, skladateľ duchovných piesni

 Dušan Lukáč (* 1971) starosta

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Turčianske Teplice
Bodorová

Bodorová je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.

Polohopis 
Obec leží v južnej časti Turčianskej kotline pri potoku Dolinka. Súčasťou obce je od roku 1951 bývalá zemianska osada Kevice. Pahorkatinný a odlesnený povrch chotára na poriečnej rovni tvoria treťohorné štrky. Má hnedé lesné pôdy.Nadmorská výška v strede obce je  a v chotári 457–

Dejiny 
Obec Bodorová sa prvý raz spomína v roku 1265 pod názvom Vida. Bodorová vznikla v chotári Žarnovice. Názov má podľa Petra de Boda.
Do 15. storočia patrila Vidovcom, neskôr Thurócziovcom, od polovice 16. storočia Nyáryovcom. V roku 1720 mala 11 domácností, v roku 1785 mala 16 domov a 132 obyvateľov, v roku 1828 mala 18 domov a 128 obyvateľov. Obyvateľia sa Zaoberali  poľnohospodárstvom a remeslami. Rozvinuté bolo najmä kožušníctvo. Za I. ČSR pracovali hlavne v poľnohospodárstve. Počas SNP boli tunajší obyvatelia aktívne zapojení do odboja. Blízka osada Paraštiná, dnes miestna časť obce  sa prvý raz spomína v roku 1534 ako Parazka.V roku 1773 ako Parasstina.V roku 1585 patrila Ladislavovi a Simeonovi a rodine Paraskovcov, ktorí tu mali majetky až do 20. storočia. V roku 1715 sa spomína ako úplne opustená  osada , v roku 1785 mala 3 domy a 15 obyvateľov, v roku 1828 mala 2 domy a 17 obyvateľov. Podľa ďalších zdrojov však obec mala v roku 1720 11 domácností, v roku 1785 mala 16 domov a 132 obyvateľov, v roku 1828 mala 18 domov a 128 obyvateľov.

Názov 
Vývin názvu obce
 1265 – Vida
 1340 – Vidusfelde
 1364 – Bodor
 1378 – Viaffelde
 1381 – Wydasteleke  b,b,
 1384 – Vidasfalva
 1534 – Bodarfalwa
 1548 – Bodorowawez
 1736 – Bodorfalva vulgo Bodorowa

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Kúria v časti Kevice, jednopodlažná bloková stavba na pôdoryse obdĺžnika s valbovou strechou. Patrila pôvodne zemanovi Šimonovi Kevickému. Fasády kúrie sú členené lizénami s kvádrovaním. Vstup je riešený ako trojosový portikus s trojuholníkovým štítom s tympanónom. Nad oknami sa nachádzajú profilované rímsy.

Občianska vybavenosť 
V obci sídli stanica Ústredného kontrolného a skúšobného ústavu poľnohospodárskeho. Skúšobná stanica Bodorová

Osobnosti obce

Rodáci 
 Samuel Chorvát  (* 1841 – † 1923) organizátor slovenského včelárstva 
 Jozef Čierny (* 1911 – † 1979), divadelný a filmový herec 
 Viliam Chorváth, (* 1915 – † 1974), univerzitný profesor, lekár, vedec, uskutočnil prvú cievnu transplantáciu v Československu
 Ivan Plintovič, (* 1923 – † 1997), vedec, pedagóg, literárny kritik, literárny teoretik a esejista.
 Gustáv Čierny (* 1924 - † 2012), univerzitný profesor, lekár, vedec

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Turčianske Teplice
Ondrašová

Ondrašová je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Dedinská zvonica, ľudová murovaná stavba na pôdoryse štvorca so šindľovou strechou zo začiatku 19. storočia. Upravovaná bola v roku 1895. Stavba má hladké fasády, rezonančné otvory sú polkruhovo ukončené. Nad vstupom do objektu je umiestnená socha Krista na kríži, ľudová z 19. storočia. Kópia tejto zvonice stojí v Múzeu slovenskej dediny v Martine.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Juraj Sculteti, (* 1741), rímskokatolícky kňaz
 Štefan Mišík, (* 1843 – † 1919), rímskokatolícky kňaz, historik, etnograf

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Turčianske Teplice
Rudno

Rudno je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice, na JZ okraji Turčianskej kotliny.

Polohopis 
Pôvodne zemepanská obec s roľníckym a drevospracujúcim charakterom, leží v malebnom prostredí pohoria Žiar, na úpätí podcelku Sokol. Obcou prechádza významná dopravná spojnica Hornej Nitry s Turcom, cesta II/519 z Nitrianskeho Pravna do Martina. Susedí s obcami Jasenovo, Slovenské Pravno, Budiš a Liešno. Rudnom preteká Rudniansky potok, ktorý sa južne od obce vlieva do Jasenice, ľavostranného prítoku Turca.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Štefana Kráľa, jednoloďová ľudová stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty z rokov 1790-1792. Stojí na mieste staršej drevenej stavby z roku 1422. Ide o jediný drevený kostol v Turci. Nachádza sa v martinskom Múzeu slovenskej dediny a od svojho sprístupnenia je jedným z návštevnícky najatraktívnejších objektov v rámci celého skanzenu. Nachádza sa tu barokový oltár z prvej polovice 18. storočia. Baroková kazateľnica je z konca 17. storočia.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Juraj Cíger (* 1914 – † 2005), filozof, karteziológ

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 Oficiálne stránky obce

 
Obce okresu Turčianske Teplice
Borcová

Borcová je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Dedinská zvonica spojená s požiarnou zbrojnicou, ľudová murovaná stavba na pôdoryse obdĺžnika s nadstavanou murovanou štvorcovou zvonicou s ihlancovou helmicou zo začiatku 20. storočia. Stavba má hladké fasády, rezonančné otvory sú polkruhovo ukončené.

Osobnosti obce

Rodáci 

 Michal Salaki, (* 1744 – † 1796), rímskokatolícky kňaz

Referencie 

 
Obce okresu Turčianske Teplice
Čremošné

Čremošné je obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. Nachádza sa 5 km východne od Turčianskych Teplíc.

Názov 
Názov Čremošné je odvodený od stromu čremcha.

Vývin názvu obce 

 1340 – Polun (Poľana) - prvá písomná zmienka
 1398 – Chermozna
 1773 – Cseremosne, Cžremossne
 1786 – Cscheremóschne, Čsremossne
 1808 – Cseremosne, Cžremossné
 1863, 1882–1907 – Csremosnó
 1873 – Cseremosno
 1877 – Csremosno
 1913 – Turócmeggyes
 1920 – Čriemošno, Čeremošné
 1927 – Čremošné

Obyvateľstvo

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Súbor ľudovej architektúry, najmä jednopodlažných trojpriestorových zrubových domov so sedlovou strechou a podlomenicou.

Historická porada na Čremošnom 

27. júla 1944 sa na Čremošnom konala ilegálna porada Slovenskej národnej rady (známa aj ako porada v Žarnovickej doline). Jej cieľom bolo vypracovať a konkretizovať plán vojenskej a politickej prípravy Slovenského národného povstania. Na porade sa zúčastnilo 12 politikov a dôstojníkov. Politickú oblasť zastupovali títo členovia: Karol Šmidke, Gustáv Husák, Ladislav Novomeský, Ivan Horváth, Jozef Lettrich, Ján Ursíny, Matej Josko a Peter Zaťko. Vojenskú oblasť zastupovali podplukovník Ján Golian, podplukovník Mikuláš Ferienčík, major Jozef Marko a stotník Milan Polák.

Doprava 
Čremošné je prístupné autom z Turčianskych Teplíc smerom na Háj až do Čremošného. Autobus chodí do obce rovnako na linke Turčianske Teplice - Háj - Čremošné. Diaľkové autobusy na trase medzi Banskou Bystricou a Martinom stoja mimo obce na hlavnej ceste číslo 14 na zastávke Čremošné, Čierna voda.

Najbližšie železničné spojenie na zastávke Čremošné (na trati Turčianske Teplice - Banská Bystrica), ktorá je mimo obce a v Turčianskych Tepliciach. Od roku 2012 na zastávke železničnej zastávke Čremošné nezastavujú osobné vlaky, nakoľko sa ich prevádzka na trati Dolná Štubňa - Banská Bystrica zrušila a nahradila rýchlikmi. 

Cez obec prechádza žltá cyklistická trasa z Turčianskych Teplíc do Žarnovickej doliny.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Digitálna samospráva - Čremošné
 Čremošné zo satelitu

 
Obce okresu Turčianske Teplice
Socovce

Socovce sú obec na Slovensku v okrese Martin. Najvýznamnejšou pamiatkou je Kostol Narodenia Panny Márie z prvej polovice 13. storočia.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol Narodenia Panny Márie v lokalite Svätá Mara, pôvodne románska jednoloďová stavba s polygonálnym ukončením presbytéria, bez veže, najneskôr z prvej polovice 13. storočia. Vznikol ako súčasť hradiska Stráž, na vyvýšenine nad riekou Turiec. Ide o jednu z najstarších sakrálnych stavieb v Turci. Bol súčasťou rozsiahleho areálu zloženého z kostola, fortifikácie, zvonice, budovy fary a hospodárskeho objektu. V prvej polovici 13. storočia nahradili rannostredovekú stavbu románskym jednolodím. V rokoch 14341436 bol objekt rozšírený o polygonálnu svätyňu. Na začiatku 16. storočia pristavali neskorogotickú kaplnku Najsvätejšej Trojice so sieťovou klenbou. Od 13. storočia bol kostol v majetku kláštorských premonštrátov, v rokoch 1590 až 1683 bol kostol evanjelický. Počas protireformácie bol evanjelikom kostol odobratý. Kostol bol upravovaný v roku 1779 (kedy bol zaklenutý plackovými klenbami a zastrešený hambalkovým krovom). V roku 1914 postavili pri kostole murovanú zvonicu na mieste starej, drevenej. Od roku 1945 je kostol fíliou farnosti Svätý Ďur, postupne preto zanikli nevyužívané časti areálu, ako napríklad fara. Z vnútorného zariadenia kostola je zaujímavý barokový oltár Panny Márie z prvej polovice 18. storočia s pozdne gotickou sochou Madony datovanej asi do roku 1500 a neskorogotická krstiteľnica polygonálneho kalichového typu z polovice 15. storočia. V kostole sa nachádzajú aj hodnotné gotické dvere, medzi svätyňou a sakristiou z konca 13. storočia a vonkajšie dvere z prelomu 15. a 16. storočia.

Osobnosti obce

Rodáci 

 Anton Vojták (* 1831 – † 1886), rímskokatolícky kňaz
 Emil Ondrík (* 1910 – † 2010), rímskokatolícky kňaz

Pôsobili tu 

 Ignác Budiač (* 1750? – † 1791), rímskokatolícky kňaz, od r. 1784 bol farárom vo Sv. Mare, kde aj zomrel.
 Jozef Kubanček (* 1778 – † 1824), rímskokatolícky kňaz, od r. 1809 farár v Sv. Mare, zomrel pri novoročnej kázni
 Anton Beláni (* 1805? – † 1844), rímskokatolícky kňaz, od r. 1841 pôsobil vo Sv. Mare, od roku 1842 dekan tu aj zomrel

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Apsida.sk- profil stredovekého kostola

 
Obce okresu Martin
Ďanová

Ďanová je obec na Slovensku v okrese Martin.

Polohopis 
Obec sa nachádza približne 12 km južne od Martina. Asi  od Ďanovej sa nachádza rybník s rozlohou cca . Slúži rybárom a je tiež veľmi vyhľadávaný na rekreáciu (kúpanie). V blízkosti obce sa nachádzajú 3 lyžiarske strediská: Martinské hole, Jasenská dolina, Snowland Valčianska dolina.

Dejiny 
Prvé písomné zmienky o obci pochádzajú od konca 13. a začiatku 14. storočia ako usadlosť s dvoma kúriami v chotári osady Sebeslavce a dedičstvo Révayovského panstva. Pod pôvodným názvom Villa Jank, čiže Janova Ves, sa spomína od roku 1252. V písomných prameňoch sa v roku 1331 po prvý raz spomína pod názvom „Villa Dean“ resp. Lúka Dyan. Malá vzdialenosť od Blatnického hradu spôsobila, že rýchlo stratila svoje zemianske postavenie a stala sa poddanskou obcou pánov Blatnice.

Ďanová (Dianfalva alebo Duianovwa) patrila ku hradu patrila do roku 1848. Erb obce je z roku 1862, zobrazuje lemeš pluhu, ako znak roľníckeho spôsobu života jej obyvateľov.

Ďanová bola v Turci známa ako obec s bohatou olejkárskou a šafraníckou tradíciou. Pri blatnickom potoku v minulosti stáli dva mlyny a píla, pracovala tu i malá tehelňa. V obci bola aj kováčska vyhňa a rozvíjala sa tu tkáčska výroba.

V roku 1895 vznikol v obci dobrovoľný hasičský zbor, ktorý pomáhal pri likvidácii požiarov a ochrane majetku občanov.

V šesťdesiatych rokoch 20. storočia sa tu ťažila rašelina a tak vznikol rybník, do ktorého napustili ryby. Nachádza sa juhovýchodne od obce. V roku 2005 bol vyčistený a prehĺbený. Každoročne sa sem chodia v lete rekreovať nielen obyvatelia obce, ale aj z okolitých obcí a miest Turca.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Dedinská zvonica, murovaná stavba s drevenou nadstavbou na pôdoryse štvorca z 19. storočia. Stavba má hladké fasády, ukončená je stanovou strechou.

Šport 
 futbalový klub FK Ďanová

Referencie

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Martin
Podhradie (okres Martin)

Podhradie je obec v okrese Martin na Slovensku. V roku 1991 bola obec zlúčená s obcou Konské.

Polohopis 
Obec leží na predhorí Veľkej Fatry v severovýchodnej časti Turčianskej kotliny v doline Podhradského potoka. Kataster obce je zalesnený bučinami a smrečinami. Prevažujú tu hnedé lesné pôdy a rendziny. V doline Hradská sa nachádza minerálny prameň.

Dejiny 
Obec vznikla v 15. storočí ako podhradie Sučianskeho hradu, doložená je v roku 1699. Patrila panstvu Sučany a do 19. storočia Ňáriovcom. Obyvatelia obce podporovali partizánske hnutie počas Druhej svetovej vojny, v septembri 1944 došlo pri obci k boju partizánskej skupiny kpt. Kirijeva s Nemcami. V roku 1957 obec vyhorela. V roku 1952 tu bolo založené JRD.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Evanjelická modlitebňa, jednoduchá halová stavba s pravouhlym záverom a čiastočne zapustenou vežou z roku 1904. Fasády sú dekorované šambránami, okná polkruhovo ukončené. Veža je lemovaná lizénami a ukončená ihlancovou helmicou.

Kultúra 
V obci sa každoročne v júli organizuje kultúrne podujatie Kvet Podhradia, s výstavou kvetov a mnohým iným.

Turistika 
Obec je východiskom turistických trás do Veľkej Fatry. Nad obcou sa nachádza gotická pevnôstka z 1. polovice 15. storočia, v Hradskej doline nájdeme pozostatky  Sučianskeho hradu. V ústí Hradskej doliny sa nachádzal lyžiarsky vlek, dnes je mimo prevádzky.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Martin
Sklabinský Podzámok

Sklabinský Podzámok je obec na Slovensku v okrese Martin. Dejiny obce sú úzko späté s hradom Sklabiňa, ktorého zrúcaniny sú na blízkom návrší.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Sklabinský hrad, zrúcanina rozsiahleho hradného komplexu založeného v 13. storočí. Skladá sa zo štyroch častí, najstaršieho hradného jadra na vrchole homoľovitého kopca, hradobného múru obkolesujúceho hradné jadro s okružným nádvorím z 15. storočia, renesančného kaštieľa z druhej polovice 16. storočia a vonkajšieho hradobného múru s baštami z prvej polovice 17. storočia. Do polovice 18. storočia bol komplex centrom Turčianskej stolice, kedy bolo presunuté do Turčianskeho sv. Martina. Horný hrad bol opustený v období okolo roku 1700, dolný kaštieľ padol za obeť nemeckým fašistom, ktorí ho spolu s rozsiahlymi zbierkami vypálili v roku 1944.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sklabinský Podzámok

Iné projekty

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Martin
Ležiachov

Ležiachov je obec na Slovensku v okrese Martin.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka je z roku 1252, obec sa spomína ako majetok turčianskeho kláštora (ako: terra quinque villaru). Koncom 18. storočia patrila obec Uhorskej kráľovskej komore, v 19. sa stala súčasťou uhorského Študijného fondu, z ktorého sa udržiavala Trnavská univerzita (neskôr presunutá do Budapešti).

Obec bola najskôr osada obohnaná prútenou ohradou (lesou), odtiaľ pravdepodobne pochádza aj jej pomenovanie. 

V roku 1715 je doložené, že obec mala 26 domácností, v roku 1785 v Ležiachove stálo 37 domov a žilo 311 obyvateľov. V roku 1828 už len 32 domov a 259 obyvateľov. Úpadok pokračoval do takej miery, že v rokoch 1970 až 1989 bola obec zaradená do plánovaných zánikových obcí a nemala obecný úrad.

V minulosti sa časť obyvateľov zaoberala pestovaním ľanu, konope, výrobou ľanového oleja, a šafraníctvom. Doložené je, že v obci bolo až 43 olejkárskych rodín. Neskôr najčastejšie pracovali v poľnohospodárstve.

Počas SNP občania podporovali a zapojili sa do povstania.

Názov 
Vývin názvu obce
 1534 – Lesako
 1773 – Lezsjacho, Lezjacho
 1786 – Lezsjacho
 1808 – Lezsáchó, Lesachó, Ležjáchow, Ležáchow
 1863 – Lezsiachó
 1873 – 1877, 1892 – 1907 – Lezsjachó
 1882 – 1888 – Lezsjahó
 1913 – Lézsa
 1920 – Ležiachovo
 1927 – Ležiachov

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Kaplnka sv. Jána Krstiteľa, jednoloďová ľudová stavba so segmentovým záverom a drevenou zvonicou tvoriacou súčasť jej hmoty z rokov 1811 – 1817. Stavba má hladké fasády, veža je ukončená ihlancovou helmicou.

Politika

Starostovia 
 20022005 – Jozef Košút (nezávislý), († 2005)
 2006 Pavel Školník (ĽS-HZDS), (doplňovacie voľby 25. marca 2006) 
 2007 Katarína Michalková (ĽS-HZDS)

Osobnosti obce 
 Jozef Országh (* 1836 – † 1925), podnikateľ, obchodník, statkár, účastník zahraničného československého odboja v Rusku, spolupracovník Národnej rady československej
 Adriána Ferenčíková (* 1940), vedecká pracovníčka Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV, lektorka slovenského jazyka v Orientálnom inštitúte (Istituto Universitario Orientale) v Neapole a na univerzite v Ríme

Referencie 

 
Obce okresu Martin