joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
René Steinke

René Steinke (nar. 16. november 1963; Východný Berlín, NDR ako René Dan Steinke) je nemecký herec.

Biografia
So svojou o dva roky mladšou sestrou Simonou vyrastal vo Východnom Berlíne. Herectvu sa chcel venovať už v svojich trinástich rokoch, ale cesta k nemu nebola jednoduchá. Vyštudoval polytechnickú školu (elektrotechnický odbor; obdoba našej Strednej priemyselnej školy), potom sa živil ako šofér sanitky Červeného kríža. V roku 1986 si zahral po prvýkrát hlavnú rolu vo filme Vernehmung der Zeugen, ktorý režíroval Gunther Scholz. V rokoch 1989 až 1993 študoval na hereckej škole Ernsta Buscha v Berlíne. Potom získal angažmán v divadle Berliner Volksbühne. Od roku 1995 je živnostníkom. V rokoch 1999 až 2002 a potom 2004 až 2006 hral v nemeckom seriáli televízie RTL Kobra 11 komisára Toma Kranicha spoločne s Erdoğanom Atalayom. René Steinke má syna Toma Steinke, ktorý je profesionálnym futbalistom v Nemecku.

Filmografia
 1986 – Vernehmung der Zeugen - DEFA, film
 1987 – Marie Grubbe - DDR-Fernsehen, TV film
 1995 – Imken, Anna und Maria - ARD, 3 diely
 1996 – Nikolaikirche - ARD, 2 diely
 1996 – Seitensprung in den Tod - Sat. 1, TV film
 1996 – Ein Mord für Quandt: Die Schlinge – Sat. 1, seriálová epizóda
 1997 – Die Wache - RTL, seriál
 1997 – Eine Familie zum Küssen – ZDF, 2 diely
 1997 – Polizeiruf 110 - ARD, TV film
 1998 – Fieber - Sat. 1, seriál
 1998 – Happy Birthday - ARD, seriál
 1998 – Ich liebe eine Hure - Sat. 1, TV film
 1999 – 2002 - Alarm für Cobra 11 – Die Autobahnpolizei (Kobra 11) - RTL, seriál
 2002 – Traumprinz in Farbe (Chci tě) - Sat. 1, TV film
 2002 – Wilde Engel (Odvážní andělé) - RTL, seriál
 2002 – Josephine! - PS Productions
 2003 – Der Ferienarzt in der Wachau (Doktor ve Wachau) - ZDF, TV film
 2003 – Lockruf der Vergangenheit (Kletba rodu Pembertonů) - ZDF, TV film
 2004 – Eine Prinzessin zum Verlieben (Rok do svatby) - Sat. 1, TV film
 2004 – 2006 - Alarm für Cobra 11 – Die Autobahnpolizei (Kobra 11) - RTL, seriál
 2005 – Die Braut von der Tankstelle - Sat. 1, TV film
 2006 – Hammer und Hart - Pro7, TV film
 2006 – 2007 – Pastewka – Sat. 1, seriál
 2006 – Küss mich, Genosse! (1974 - Zurück in die Vergangenheit) – Sat. 1, TV film
 2007 – Die Jäger des Ostsee-Schatzes, TV film
 2007 – Entführt – Ich hol dich da raus, TV film
 2008 – Plötzlich Papa – Einspruch abgelehnt!, TV seriál
 2009 – E-Mail ins Glück - Sat. 1, TV film

Externé odkazy
 Oficiálne stránky Reného Steinke

Žijúci ľudia
Nemeckí filmoví herci
Nemeckí televízni herci
Osobnosti z Berlína
Krak

Krak môže byť:
v biológii: staršie chytľan (Architeuthis)
druh drogy, pozri krak (kokaín)
prvá časť názvu križiackej pevnosti na území dnešnej Sýrie, pozri Krak des Chevaliers 
v maliarstve: druh trhlina v farbovej alebo lakovej vrstve obrazu, pozri krak (obraz)
priezvisko:
Tomáš Krak
Egon Krak
Waldkirchen

Waldkirchen je mesto v nemeckej spolkovej krajine Bavorsko, v krajinskom okrese Freyung-Grafenau vo vládnom obvode Dolné Bavorsko. Má viac než 10 000 obyvateľov (2009) a je tak najväčším mestom okresu.

Dejiny 
Osada Waldkirchen vznikla ako jedno z odpočívadiel na Zlatej ceste. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1203.

Partnerské mestá 
  Prachatice, Česko
  Volary, Česko
  Serrara Fontana, Taliansko
  Grainet, Nemecko
  Landshut, Nemecko

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroj 

Obce v Bavorsku
Akčný film

Akčný film je filmový príbeh, v ktorom je jeho hlavnou zložkou napätie a s ním súvisiace akčné deje. Predovšetkým ide o napätie okorenené o osobné súboje, prestrelky, automobilové naháňačky, poprípade, vojnové boje, deje odohrávajúce sa vo vesmíre a pod. V akčných filmoch účinkovalo množstvo významných hercov ako Sylvester Stallone, Steven Seagal, Chuck Norris, Jean-Claude van Damme, Mel Gibson, Bruce Willis, Dolph Lundgren, Arnold Schwarzenegger a iní. Niektoré prvky bežne používané v akčnom filme sa môžu vyskytovať aj v iných filmových žánroch s dobrodružnou alebo sci-fi tématikou, ako je vojnový film, historický film, western, sci-fi film, kriminálny film, akčná komédia a pod.

Najznámejšie akčné filmy 
 Smrtonosná pasca
 Smrtonosná zbraň
 Terminátor
 Rambo
 Prepadnutie v Pacifiku / Prepadnutie 2: Temné územie
 Križovatka smrti
 Živý terč
 Nepriestrelný mních
 Rocky
 Matrix

Najznámejší herci akčných filmov 
 Steven Seagal
 Jean-Claude van Damme
 Sylvester Stallone
 Chuck Norris
 Arnold Schwarzenegger
 Dolph Lundgren
 Mel Gibson
 Keanu Reeves
 Bruce Willis
 Jackie Chan
 Jet Li
 Wesley Snipes
 Chow Yun-fat

Režiséri akčných filmov 
 James Cameron
 John Woo
 Michael Bay
 John McTiernan
 George Lucas
 Steven Spielberg

Referencie

Externé odkazy 
 Databáza Akčných filmov - Akčné-filmy.sk
 IMDB Najlepšie hodnotené akčné tituly

 
Filmové žánre
Karcinóm

Karcinóm (gréc. karkinôma) je nádorové ochorenie, vychádzajúce z epitelu, teda napr. z vrstiev kože či slizníc, ide teda o nádory z tkanív ektodermálneho alebo entodermálneho pôvodu. Označenie rakovina sa pôvodne vzťahovalo iba na karcinómy, dnes sa však v bežnom jazyku rozdiel stiera. Väčšina karcinómov pochádza z krycieho epitelu alebo žľazového epitelu. Karcinómy tvoria cca 80 % malígnych nádorov.

Terapia
 chirurgická terapia
 rádioterapia
 chemoterapia
 hormonálna terapia
 biologická terapia

Príklad karcinómov
 Rakovina hrubého čreva
 Rakovina pľúc
 Rakovina pŕs

Pozri aj
 Onkológia
 Rakovina
 Nádor

Zdroj
 

Onkológia
Rakovina
Patológia
Choroby
Nádorové choroby
FC St. Pauli

FC St. Pauli (FC St. Pauli von 1910 e.V.) je nemecký športový klub, ktorý sídli v štvrti ST. Pauli v Hamburgu.
Okrem futbalu  má tento športový klub aj oddiely šachu, hádzanej, boxu, triatlonu, bowlingu, stolného tenisu a podobne. K 1. júlu 2015 mal športový klub asi 22 000 členov. 

Mužský profesionálny futbalový tím v roku 2003 zostúpil do Regionalligy, čo bola v tom čase tretia najvyššia futbalová liga v Nemecku, a zostal tam štyri roky. V roku 2007 znovu získali postup do 2. Bundesligy, a v roku 2010 postúpili do Bundesligy. Od sezóny 2011-2012 pôsobia v 2. Bundeslige, druhej najvyššej lige Nemecka. 

Mestským rivalom FC St. Pauli je klub Hamburger SV, zápasy medzi týmito dvoma tímami sú známe ako Hamburgské mestské derby. Klub má tiež rivalitu s Hansou Rostock. Aj keď futbalisti na ihrisku zaznamenali iba mierne úspechy, klub je známy svojou osobitou kultúrou, a má množstvo fanúšikov ako jeden z „kultových“ klubov krajiny. Fanúškovia FC St. Pauli sa značne identifikujú s radikálne ľavicovou politikou a zmýšľaním.

Športové divízie 
 Futbal
 Torball (futbal pre nevidiacich)
 Americký futbal
 Ragby
 Box (šport)
 Hádzaná
 Šach (hra)
 Stolný tenis
 Bowling
 Cyklistika
 Triatlon

Futbal

štadión 

 Meno – Millerntor-Stadion
 Miesto – Hamburg
 kapacita – 24.487
 Otvorení – 1963

Hráči  
Tréner: Holger Stanislawski
 Benedikt Pliquett
 Florian Lechner
Fabio Morena
 Carlos Zambrano
 Bastian Oczipka
 Rouwen Hennings
 Florian Bruns
 Marius Ebbers
 Charles Takyi
 Ralph Gunesch
 Timo Schultz
 Gerald Asamoah
 Marcel Eger
 Markus Thorandt
 Fabian Boll
 Max Kruse
 Richard Sukuta-Pasu
 Matthias Lehmann
 Fin Bartels
 Deniz Naki
 Carsten Rothenbach
 Mathias Hain
 Thomas Kessler
 Jan-Philipp Kalla
 Moritz Volz
 Nils Pichinot
 Dennis Daube
 Patrick Meurer
  Davidson Drobo-Ampem
 Arvid Schenk

Externé odkazy 
 (de) oficiálne stránky
 fanklub 18auf12: One Hundred Beers (100 piv) na Výročie FC. St. Pauli (2010)

Referencie 

Futbalové kluby založené v 1910
Nemecké športové kluby
Nemecké futbalové kluby
Nemecké hádzanárske kluby
Nemecké ragbyové kluby
Nemecké kluby amerického futbalu
Steven Pinker

Steven Arthur Pinker (* 18. september 1954, Montreal, Quebec, Kanada) je kanadsko-americký experimentálny psychológ, kognitívny vedec, jazykovedec a autor populárno-náučnej literatúry. Pracuje ako profesor psychológie na Harvardovej univerzite. Je známy ako zástanca evolučnej psychológie a výpočtovej teórie mysle.

Pinkerovými akademickými špecializáciami sú vizuálna kognícia a psycholingvistika. Zastáva názor, že rečové schopnosti u ľudí sú biologickou adaptáciou, čím odporuje názoru Noama Chomského, podľa ktorého sú tieto schopnosti len vedľajším produktom iných adaptácií.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Pinkerova osobná stránka 
 Steven Pinker - Time Magazine 
 Neoficiálna stránka o Stevenovi Pinkerovi

Zdroj 

Absolventi McGill University
Kanadskí psychológovia
Psychológovia USA
Kanadskí jazykovedci
Jazykovedci USA
Psychológovia židovského pôvodu
Kognitívni vedci
Autori náučnej literatúry USA
Kanadskí autori náučnej literatúry
Kanadské osobnosti židovského pôvodu
Osobnosti USA židovského pôvodu
Autori náučnej literatúry židovského pôvodu
Kanadskí ateisti
Ateisti USA
Osobnosti z Montrealu
Hélécine

Hélécine je obec v Valónskom regióne v provincii Valónske Brabantsko.

Obyvateľstvo 
Hélécine má približne 3 173 obyvateľov (2010).

Dejiny 
Od 1. januára 1977 obec Hélécine pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
 Linsmeau
 Neerheylissem
 Opheylissem

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Obce v Belgicku
Keby som bol detským kráľom

Keby som bol detským kraľom je názov dvoch albumov od interpretov Miroslava Nogu a Štefana Skrúcaného.

1992 

V roku 1992 vyšiel album s detskými piesňami s názvom Keby som bol detským kráľom od interpretov Miroslav Noga & Štefan Skrúcaný. Album vydalo vydavateľstvo RB (Vydavateľstvo Slovenského rozhlasu v Bratislave), vyrobilo H&V audio, vyšlo na MC kazete. Autorom hudby je Gabriel Dušík, textov Kamil Peteraj.

Pozadie tvorby 
Album z roku 1992 sponzorovala LUTRA, čo bola vtedy populárna výchovno-zberateľská detská knižka so samolepkami rôznych ohrozených zvierat (WWF Lutra Album). Preto bola na album zakomponovaná aj pieseň Lutráci, ktorá rozoberá práve vtedajší zberateľskí fenomén Lutru.

Zoznam skladieb 
Strana A
 „Lutráci“
 „Keby som bol detským kráľom“
 „Strašikabáty“
 „Melónová hlava“
 „Šípková Ruženka“
 „Ide ťava Saharou“
 „Lukáš“

Strana B
 „Priateľ ďateľ“
 „Vraciam Vám rozprávku“
 „Krokodíl“
 „Špagetová hostina
 „Pieseň o srande“
 „Chalan obláčik“
 „Mačka telemačka“

Realizácia 
 Spev:  Štefan Skrúcaný (1-3,5-12), Miroslav Noga (1-4,6,7,10,12-14), zbor: Gabriel Dušík, Štefan Hegedüs
 Klávesové nástroje: Gabriel Dušík, Štefan Hegedüs 
 Gitary, computerové programy: Štefan Hegedüs
 Produkcia: Elena Matulayová 
 Hudobná réžia: Štefan Hegedüs 
 Zvuková réžia: Ivan Jombik, Ľuboš Války, Štefan Hegedüs 
 Titulná fotografia: Alexander Klinko, Lito: GTS

2004 

V roku 2004 vyšla čiastočná reedícia pôvodného albumu z roku 1992 s detskými piesňami s názvom Keby som bol detským kráľom od interpretov Noga & Skrúcaný. Album vydalo vydavateľstvo A.L.I., vyšlo na CD nosiči. Autorom hudby je Gabo Dušík, textov Kamil Peteraj. Oproti pôvodnej verzii tento album neobsahuje piesne Lutráci a Špagetová hostina, pribudli však piesne Ružové prasiatka a Kohút a sliepka.

Zoznam skladieb 
 „Keby som bol detským kráľom“ - 3:40
 „Ružové prasiatka“ - 2:52
 „Lukáš“ - 3:27
 „Kohút a sliepka“ - 3:25
 „Melónová hlava“ - 2:01
 „Ide ťava Saharou“ - 2:31
 „Šípková Ruženka“ - 2:44
 „Strašikabáty“ - 3:04
 „Priateľ ďateľ“ - 2:58
 „Chalan obláčik“ - 3:32
 „Pieseň o srande“ - 2:58
 „Telemačka“ - 1:55
 „Krokodíl“ - 2:42
 „Vraciam vám rozprávku“ - 2:18

Realizácia 
 Spev: Miroslav Noga (1-6,8,10-13), Štefan Skrúcaný (1-4,6-9,11,13,14), zbor: Fanni Dušíková (5,6,10), Gabo Dušík (3,5,6,7,11)
 Aranžmány: Gabo Dušík (1-4,7,9,10,12,14), Peter Farnbauer (5,6,8,11,13)
 Klávesové nástroje: Gabo Dušík (1,2,3,4,7,9,10,12,14), Peter Farnbauer (5,6,8,11,13)
 Gitary: Peter Farnbauer (3,5,8,9,10,13)
 Husle: László Nagy (5)
 Šalmaj: Andor Buják (11)

Hudobné albumy z 1992
Hudobné albumy z 2004
Detské hudobné albumy
Gabo Dušík
Saint-Gilles

Saint-Gilles je obec v Bruselskom regióne.

Obyvateľstvo 
Saint-Gilles má približne 46 981 obyvateľov (2010).

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky obce

 

Obce v Belgicku
Velkopopovický Kozel

Velkopopovický Kozel je značka českého piva, ktoré sa vyrába od roku 1874. V tomto roku založil Franz Ringhoffer pivovar vo Velkých Popoviciach blízko Prahy. Symbolom pivovaru je cap.

V roku 1995 spoločnosť odkúpil pivovar Radegast, ktorý sa spojil s Plzeňským Prazdrojom, následne v roku 1999 pivovar odkúpila spoločnosť SABMiller.

Výrobnú licenciu má Rusko, Izrael, Maďarsko, Ukrajina, Slovensko a Taliansko, čo robí z piva Velkopopovický Kozel najobľúbenejšie české pivo mimo Česko.

Druhy piva 
 Velkopopovický Kozel Světlý (4,2 % vol.) - Klasické svetlé výčapné pivo, hlboko prekvasené 
 Velkopopovický Kozel 11° Medium (4,6 % vol.) - Je svetlý ležiak, ktorý je na trhu od 2005.
 Velkopopovický Kozel Premium (4,8 % vol.) - Typický svetlý ležiak. Bolo ocenené na pivných majstrovstvách v Chicagu v rokoch 1995, 1996 1997.
 Velkopopovický Kozel Černý (3,8 % vol.) - Toto tmavé výčapné pivo je sedemnásobným držiteľom ocenenia Tmavé pivo roku.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka pivovaru Velkopopovický Kozel

České pivá
Radegast (pivo)

Radegast je značka českého piva vyrábaného v pivovare Radegast spoločnosťou Plzeňský Prazdroj ležiaceho v obci Nošovice v okrese Frýdek-Místek. Vyrába sa od roku 1970. Od roku 1999 vlastní pivovar spoločnosť Plzeňský Prazdroj, ktorú vlastní SABMiller.

Druhy piva 
 Radegast Originál (4,0 % vol.) — svetlé výčapné pivo
 Radegast Premium (5,0 % vol.) — svetlý ležiak
 Birell (0,49 % vol.) — nealkoholické pivo
 Birell Polotmavý (0,49 % vol.) — nealkoholické pivo

Ocenenia 
V súťaži znalcov piva v roku 1996 získalo pivo Radegast prvé miesto.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránky piva Radegast
 Stránky nealkoholického piva Radegast Birell

České pivá
Staropramen

Staropramen je značka piva vyrábaná pražským pivovarom Staropramen. Pivo sa tu vyrába od roku 1869. Vyrába sa v niekoľkých variantoch ako svetlé výčapné, tmavé výčapné, svetlý ležiak, nealko (od roku 2005), Staropramen D (pre diabetikov) a granát (špeciálne 14° pivo, ktoré sa predávalo už pred vojnou, teraz sa predáva od roku 2001). Od februára 2006 používa Staropramen nový tvar fľaše a tiež nové logo.

Druhy piva
 Staropramen Světlý - svetlé výčapné, 10°, obsah alkoholu 4,0 %
 Staropramen 11 - svetlý ležiak, 11°, obsah alkoholu 4,7 %
 Staropramen Ležák - svetlý ležiak, 12°, obsah alkoholu 5,0 %
 Staropramen Černý - tmavý ležiak, 12°, obsah alkoholu 4,4 %
 Staropramen Granát - polotmavý ležiak, 12°, obsah alkoholu 5,0 %
 Staropramen Nealko - svetlé nealkoholické, obsah alkoholu maximálne 0,5 %
 D pivo - svetlé so zníženým obsahom cukru, dia, obsah alkoholu 4,0 %

Iné projekty

Externé odkazy
Stránky pivovaru Staropramen
Stránky piva Staropramen

České pivá
Podniky založené v 1969
Woluwe-Saint-Lambert

Woluwe-Saint-Lambert je obec v Bruselskom regióne.

Obyvateľstvo 
Woluwe-Saint-Lambert má približne 50 749 obyvateľov (2010).

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky obce

 

Obce v Belgicku
Woluwe-Saint-Pierre

Woluwe-Saint-Pierre je obec v Bruselskom regióne.

Obyvateľstvo 
Woluwe-Saint-Pierre má približne 39 077 obyvateľov (2010).

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky obce

 

Obce v Belgicku
Lidwina

Svätá Lidwina, známa aj ako Lidwina zo Schiedamu (18. marec 1380, Schiedam – 14. apríl 1433, tamtiež) bola holandská svätica.

V pätnástich rokoch padla pri korčuľovaní na ľade a zlomila si rebro. Nikdy sa úplne neuzdravila a postupne sa stala invalidnou po zvyšok svojho života. Jej životopisci uvádzajú, že ochrnula s výnimkou ľavej ruky, značná časť jej tela fyzicky upadala a tiež opisujú krvácanie z úst, uší a nosa. 

Svätá Lidwina sa považuje za jedného z prvých známych pacientov s roztrúsenou sklerózou a jej pád a následné postihnutie je pripisované tejto chorobe.

Referencie

Zdroj 
 

Holandské osobnosti
Svätci
Techno-triler

Techno-triler (staršie a po anglicky techno-thriller) je filmový žáner kombinujúci viacero žánrov, a to predovšetkým špionážny vojnový triler so sci-fi. Obyčajne obsahuje technické opisy hlavnej témy (väčšinou vojenskej techniky). Za otca "moderného techno-trileru" sa považuje Michael Crichton. Jeho kniha Smrť Andromeda je uznávaná ako začiatok tohto žánru.

Zdroj
 

Literárne žánre
Filmové žánre
Detektívna literatúra
Telomeráza

Telomeráza je enzým, ktorý slúži na replikáciu telomér, koncov eukaryotických chromozómov. Replikačný mechanizmus, ktorý zreplikuje takmer celý chromozóm, totiž nie je schopný zreplikovať jeho koniec. Problém nastáva v tzv. "zaostávajúcom vlákne" (lagging strand), pre ktoré sa na konci chromozómu už nemôže vytvoriť primer. Na účely jeho doreplikovania preto existuje osobitný enzým telomeráza s vlastnosťami reverznej transkriptázy. To znamená, že vytvára DNA podľa matrice vo forme RNA. Táto RNA matrica je štruktúrnou súčasťou samotnej telomerázy.

Telomerázu objavili v roku 1984 Carol Greiderová a Elizabeth Blackburnová.

Funkcie 
Bez telomerázy by sa konce eukaryotických chromozómov pri každej replikácii DNA skracovali. Po určitom počte delení, ktorý nazývame Hayflickov limit, sa preto bunky bez aktivity telomerázy už nemôžu ďalej deliť. Telomeráza preto pracuje v bunkách, ktoré potrebujú väčší počet delení než dovoľuje Hayflickov limit, čo sú napríklad embryonálne bunky. 

Umelá stimulácia tvorby telomerázy by mohla byť jedným z faktorov, ktoré by pomohli oddialiť starnutie organizmu. Na druhej strane, až 90 % nádorov sa vyznačuje telomerázovou aktivitou, vďaka čomu majú nádorové bunky prakticky neobmedzený počet delení. Inhibícia telomerázy by preto naopak mohla pomôcť pri liečbe rakoviny.

Niektoré organizmy môžu mať viac bunkových delení, ako dovoľuje aj v neprítomnosti telomerázy. Takéto organizmy využívajú alternatívne riešenia replikácie koncov chromozómov. Kvasinky Schizosaccharomyces pombe napríklad svoje chromozómy cirkularizujú, čím sa stávajú podobnými bakteriálnym chromozómom, ktoré telomerázu nepotrebujú.

Časť telomerázy je u ľudí kódovaná génom s označením TEP1. Nachádza sa na chromozóme 14. Gén sa exprimuje v niektorých tkanivách vyvíjajúpceho sa embrya, v neskoršom vývoji v zdravých tkanivách tvorba enzýmu celkom ustane.

Referencie 

Replikácia DNA
Enzýmy
Andi Deris

Andreas "Andi" Deris (* 18. september 1964, Karlsruhe, Nemecko) je spevák a hlavný skladateľ pre power metalovú kapelu Helloween. Je taktiež zakladateľom a bývalým lídrom nemeckej melodic metalovej kapely Pink Cream 69. Má aktívnu sólovú kariéru, rovnako ako jeho vlastné nahrávacie štúdio na Tenerife.

Nemeckí speváci
Narodenia v 1964
Uhol odklonu kolesa

Uhol odklonu kolesa alebo uhol odklonu či odklon kolies je uhol, ktorým sa koleso automobilu alebo iného viacstopového vozidla odkláňa od svojej zvislej osi. Presnejšie povedané, je to uhol medzi zvislou osou kolesa a zvislou osou vozidla, pokiaľ sa pozeráme spredu alebo zozadu. Uhol odklonu kolesa sa využíva pri návrhu riadenia alebo nápravy. Pokiaľ je horná časť kolesa mimo dolnej časti (ďalej od vozidla) je to kladný odklon. Pokiaľ je ale ďalej od vozidla dolná časť kolesa ide o záporný odklon.

Odklon ovplyvňuje ovládateľnosť vozidla pri určitej konštrukcii nápravy. Predovšetkým záporný odklon zlepšuje priľnavosť v zákrutách. Preto lebo nastavuje pneumatiku do vhodnejšieho uhlu voči vozovke a sily sa prenášajú cez zvislú rovinu kolesa, namiesto priečnej šmykovej sily.

Pri vozidlách s rovnobežníkovými nápravami je odklon kolies meniteľný, ale pri novších vozidlách s nápravami MacPherson je obvykle pevne nastavený. Potom sú nižšie nároky na údržbu, pokiaľ sa vozidlo zníži použitím kratších pružín, zmení to odklon kolies, a to môže viesť ku zvýšeniu opotrebovania pneumatík a k horšej ovládateľnosti vozidla. Z tohto dôvodu ľudia, ktorý to s úpravami pre lepšie vlastnosti myslia vážne, nemôžu iba znížiť vozidlo, ale takisto upraviť montážny bod na hornom konci vzpery, aby umožňoval posun v priečnom smere (vzhľadom k pozdĺžnej osi vozidla) pre nastavenie odklonu. Pre takto upravované vozidlá sú k dispozícii rozširovacie podložky s rôznymi hrúbkami.

Terénne vozidlá, napríklad poľnohospodárske traktory využívajú kladný odklon kolies. Pri týchto vozidlách kladný odklon pomáha zmenšovať silu potrebnú pre riadenie vozidla.

Pozri aj
 Záklon rajdového čapu
 Čap riadenia prednej nápravy
 Zbiehavosť kolies
 Kyvadlová náprava

Zdroj

Externé odkazy
Odklon a ladenie náprav pretekárskych automobilov  (anglicky)
Odklon, záklon, zbiehavosť - Čo to znamená? (anglicky)

Podvozok automobilu
Príbeh oka

Príbeh Oka ja krátka novela, ktorú roku 1928 vydal Georges Bataille. Je rozprávaná z pohľadu mladého, bezmenného muža ktorý spomína na svoj vzťah s mladou Simone, a ich neustále bizarnejšie sexuálne praktiky.

Dej  

Príbeh sa začína zoznámením sa rozprávača príbehu so Simone na pláži v X, pravdepodobne kdesi na juhozápadnom pobreží Francúzska. Prvé kapitoly pozostávajú z opisu ich prvých nezvyčajných sexuálnych skúseností, ktoré často zahŕňajú Simonin zvláštny fetiš pre oči a slepačie vajcia, ako aj vzájomné mazanie sa svojimi telesnými tekutinami. Je to exhibicionistický pár, praktikujúci svoje chúťky pred očami Simoninej duševne chorej a ovdovenej matky.

Pár zorganizuje orgie so skupinou ich opitých rovesníkov, ktoré sa skončia znásilnením niekoľkých dievčat a úplným zošalením ich kamarátky, vytipovanej obete menom Marcelle. Tieto zločiny sú odhalené a rozprávač príbehu je nútený utiecť s otcovou ukradnutou zbraňou. Nasledujúce dni prežíva ukrývajúc sa u Simone, nad ktorou jej rodina nemá žiadnu moc. Simone je stále panna a sľúbi, že sa rozprávačovi oddá až vtedy, keď sa na nich bude pozerať psychicky labilná Marcelle.

Pár teda zistí, v ktorom ústave pre duševne chorých je Marcelle držaná, a na druhý pokus sa im podarí ju uniesť. Šialené dievča sa však obesí v skrini u Simone doma. Pár ma hneď na to sex vedľa mŕtvoly.

Dvojica uteká z Francúzska do Španielska, kde stretávajú Simoninho známeho Lorda Edmunda, bohatého anglického aristokrata, vouyeristu lačne sledujúceho mladý, chlípny pár.

Trojica sleduje býčie zápasy v Madride, počas ktorých je jeden mladý toreador brutálne zabitý zúrivým býkom. Vyvrcholenie príbehu sa odohráva v Seville, kde Simone počas spovede brutálne zvedie mladého rímskokatolíckeho kňaza. Trojica ho následne odvedie do modlitebne, kde Lord Edmund predvedie blasfemickú verziu kresťanskej eucharistie, v ktorej je telo Kristovo nahradené kňazovým semenom a krv Kristova jeho močom, a kde kňaza počas súlože so Simone brutálne zabijú. Následne je kňazovo oko vybraté z jeho hlavy a je vložené do Simoninej pošvy počas súlože s rozprávačom príbehu.

Príbeh sa končí úspešným útekom trojice pred španielskou políciou na jachte do Afriky.

Externé odkazy 
 , slovenský preklad Príbehu Oka
 , anglický preklad Príbehu Oka

Novely
Erotická literatúra
Knihy z 1928
Francúzske knihy
Sfilmované knihy
BMW M1

BMW M1 (interné označenie E26) je športový automobil, ktorý v rokoch 1971 až 1981 vyrábala nemecká automobilka BMW.

História 
Koncom 70-tych rokov uzavrela talianska automobilka Lamborghini zmluvu s automobilkou BMW pre stavbu produkčného pretekárskeho automobilu v dostatočnom množstve pre homologáciu. Výsledok bol verejnosti predstavený a predávaný v rokoch 1978 až 1981 ako BMW M1. Bol to jediný automobil s motorom v strede, ktorý automobilka BMW masovo vyrábala. Dizajn automobilu navrhol Giorgetto Giugiaro.

Motor a dizajn 
Radový šesťvalcový benzínový motor so zdvihovým objemom 3453 cm³ s dvomi vačkovými hriadeľmi v hlave valcov a viacbodovým vstrekovaním paliva dosahoval maximálnu rýchlosť 261 km/h a zrýchlenie z 0 na 100 km/h za 5,6 sekundy. M1 bol veľmi moderný automobil na vtedajšiu dobu. Motor mal 4 ventily na valec dosahoval výkon 204 kW/277 koní. Turbodúchadlom prepĺňané pretekárske verzie motorov dosahovali výkon až 634 kW/862 koní.

Podvozok bol tvorený priehradovým rámom s nezávislým zavesením kolies. V interiéri sa nachádzali sedadlá Recaro, trojramenný volant, klimatizácia, elektricky ovládané okná a spätné zrkadlá.

Výkony 
Zdroj
 Zrýchlenie z 0 na 80 km/h: 4,5 s
 Zrýchlenie z 0 na 96 km/h: 5,6 s
 Zrýchelnie z 0 na 100 km/h: 5,9 s
 Zrýchlenie z 0 na 160 km/h: 13,1 s
 Maximálna rýchlosť: 261 km/h
 Čas prejdenia 1/4 míle: 13,8 s
 Pomer výkonu na tonu hmotnosti: 210 koní/1000 kg

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 BMW M1 na BMW TV

Automobily BMW
Športové automobily
Kupé
Automobily skupiny B
Automobily s motorom v strede a zadným náhonom
Imtech Arena

Imtech Arena je futbalový štadión v nemeckom Hamburgu. Je domovom známeho nemeckého klubu Hamburger SV a bol dejiskom niekoľkých zápasov Majstrovstiev sveta v roku 2006 (4 stretnutí v skupine a 1 štvrťfinále). Imtech Arena bola až do roku 2001 známa pod menom Volksparkstadion, do roku 2007 ako AOL Arena a do roku 2010 ako HSH Nordbank Arena.

Dňa 12. mája 2010 sa tu uskutočnilo finále Európskej ligy UEFA 2009/10.

Galéria

Iné projekty

Externé odkazy 
 Obrázky z Imtech Arena
 Oficiálna stránka

Futbalové štadióny v Nemecku
Šport v Hamburgu
Architektúra z 1953
Stavby v Hamburgu
Mariánsky stĺp (Olomouc)

Mariánsky stĺp v Olomouci je barokový morový stĺp na Dolnom námestí v Olomouci.

Dejiny 
Stĺp postavil v rokoch 1715 - 1723 Václav Render ako výraz vďačnosti olomouckých mešťanov za skončenie moru, ktorý bol na Morave v rokoch 1714 až 1716. Na sochárskej výzdobe pracovali Jan Sturmer (socha Panny Márie Immaculaty, socha svätého Františka Xaverského a socha svätého Karola Boromejského) a Tobiáš Schütz (ostatné sochy okrem neskôr vymenenej sochy svätého Šebestiána).
 1758 - stĺp bol pri pruskom obliehaní poškodený a potom bola vymenená socha svätého Šebestiána
 1985–1992 - pri reštaurovaní bol originálny tordovaný (krútený) stĺp nahradený kópiou

Od roku 1995 je spoločne so Stĺpom Najsvätejšej Trojice a so súborom barokových fontán zaradený medzi národné kultúrne pamiatky.

Popis 
Na vrchole stĺpu je socha Panny Márie Immaculaty. V spodnej časti stĺpu je 8 sôch svätcov: patrónka mesta Olomouc a ochrancovia proti moru.
Dolný rad sôch:
 svätý Roch
 svätý Karol Boromejský
 svätý Francisco de Xavier y Jassu
 svätý Šebestián

Horný rad sôch:
 svätá Pavlína - patrónka mesta Olomouc
 svätá Rozália Limská
 svätá Katarína Alexandrijská 
 svätá Barbora

Pozri aj 
 Zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.olomouc-tourism.cz
 www.olomouc.cz
 phoenix.inf.upol.cz

Zdroj 

Stavby v Olomouci
Národné kultúrne pamiatky v Olomouckom kraji
Barokové stavby v Česku
Morové stĺpy
Duchonka (vodná nádrž)

Duchonka je vodná nádrž na západnom Slovensku, napájaná potokom Železnica. Nachádza sa v Považskom Inovci neďaleko obce Prašice v topoľčianskom okrese. 

Vodná nádrž o rozlohe 17 ha je v letných mesiacoch veľmi obľúbeným turistickým strediskom a v okolí priehrady je množstvo podnikových i súkromných chát.

Zdroje

Iné projekty 

Duchonka
Povodie Nitry
Prašice
Haacht

Haacht je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.

Obyvateľstvo 
Obec má približne 14 159 obyvateľov (2010).

Dejiny 
Od 1. januára 1977 obec Haacht pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):

Haacht
Tildonk
Wespelaar

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky mesta

Obce v Belgicku
Základná umelecká škola

Základná umelecká škola (skrátene ZUŠ) je druh školy, ktorá sa zaoberá vzdelávaním v základných umeleckých odboroch ako je hudba, tanec, literárno-dramatický odbor, výtvarná výchova a novozriadenom umeleckom odbore audiovizuálnej a multimediálnej tvorby. 

V minulosti boli tieto školy označované už zaniknutým názvom Ľudová škola umenia (ĽŠU).

Štatút každej základnej umeleckej školy sa riadi vyhláškou o základnej umeleckej škole, č. 324/2008 Z.z. zo dňa 6. augusta 2008, ktorú vydalo Ministerstvo školstva Slovenskej republiky.

Externé odkazy
Vyhláška 324/2008 Z.z. pdf
Rámcové učebné plány odboru audiovizuálnej a multimediálnej tvorby. pdf
Stránka Mintsterstva školstva SR.

Vzdelávanie
Hoegaarden (obec)

Hoegaarden je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.

Obyvateľstvo 
Obec má približne 6 546 obyvateľov (2010).

Mestské časti 
Od 1. januára 1977 obec Hoegaarden pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
 Hoegaarden
 Meldert
 Outgaarden

Partnerské mestá 
  Altmünster, Rakúsko, 1971

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky mesta

Obce v Belgicku
Visací zámek

Visací zámek je česká punk rocková hudobná skupina, ktorá pôsobí od roku 1982.

Členovia 
 Jan „Hony“ Haubert – spev
 Michal „Pixies“ Pixa – gitara, spev
 Vladimír „Savec“ Šťástka – basgitara
 Ivan „Hroch“ Rut – gitara, spev
 Jiří „Sweet P“ Pátek – bicie

Diskografia 
Visací zámek vydal:

Albumy 
 Posloucháte větrník (1988)
 Visací zámek (1990)
 Start 02 (1991)
 Three Locks (1992)
 Traktor (1993)
 Jako vždycky (1994)
 Sex (1996)
 Visací zámek znovu zasahuje (2000)
 Punk! (2005)
 Klasika (2010)
Punkové království (2015)
Anarchie a Totál Chaos (2020)

Kompilácie, živé nahrávky 
 Raritky (1989)
 Zámkománie (1998, výberový album)
 19 let – Live at Akropolis (2001)
 Žofín (2002)
 20 let – Live at Akropolis (2003)
 Visací zámek 25 let (2008, CD + DVD)
 Beatová síň slávy (Live-Split-CD s Tři sestry, Fanánek a Synové výčepu) (2009)
 Atentát Na Kultúru (V Parku Kultúry, Na Chmelnici A Na Sedmičce) (2012)

Referencie

Iné projekty 

České punkrockové hudobné skupiny
Veronika (svätica)

Svätá Veronika (* 1. storočie (?), Palestína - † 1. storočie (?), Rím) bola svätica pochádzajúca z Jeruzalema, patriaca do okruhu žien, ktoré podľa evanjelií sprevádzali Ježiša Krista na krížovej ceste.

Keď na ceste na Golgotu videla, že Kristova tvár je zmáčaná krvou a potom, strhla si z krku šatku (lat. sudarium) a podala mu ju, aby si mohol tvár utrieť. Na znak svojej lásky otlačil na túto šatku Kristus svoju tvár. Na šatke tak natrvalo ostal verný otlačok Ježišovej tváre. Údajne od 8. storočia je táto šatka uchovávaná ako svätá relikvia v Bazilike svätého Petra.

Veronika dostala svoje meno podľa slov vera icon, znamenajúcich pravá podoba. Jednoslovným pomenovaním veraikon, používaným v umení a architektúre (napr. na gotických oltároch), označujeme šatku s odtlačkom Kristovej tváre. Samotná Veronika držiaca šatku je dodnes veľmi populárnou sväticou a vďačným a častým námetom umelcov. 

Po udalostiach s ukrižovaním sa Veronika dostala s výpravou prvých kresťanov do južného Francúzska. Odtiaľ sa po čase vydala na púť do Ríma, kde šatku s Kristovou podobou odovzdala pápežovi Klementovi I. Podľa inej legendy sa o Veronike a jej šatke dopočul ťažko chorý cisár Tiberius, ktorý si ju dal zavolať. Údajne, len pohľadom na látku vyzdravel.

Pamiatka na Veronikin čin je dodnes živá: je zvečnená v šiestom zastavení krížovej cesty. Veronikina rúška spolu s Longinovou kopijou a úlomkom Kristovho kríža patrí medzi tzv. veľké relikvie Baziliky svätého Petra.

Iné projekty

Zdroje 

 Sl. Ravik, O světcích a patronech, Levné knihy KMa, Praha, 2006, ISBN 80-7309-343-X
 I. Rusina, M. Zervan, Životy svätých - ikonografia, Pallas, Bratislava 1994, ISBN 80-7095-019-6

Veronika
Veronika
Izraelskí katolícki svätci
Izraelskí pravoslávni svätci
Quartier Gaillon

Quartier Gaillon (štvrť Gaillon) je 5. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 2. obvodu. 

Má rozlohu 18,8 ha a pôdorys zhruba v tvare trojuholníka, ktorého južná strana je vymedzená ulicami Rue des Capucines, Rue Danielle Casanova a Rue des Petits Champs. Východnú hranicu tvoria ulice Rue Sainte-Anne s Rue de Gramont a na severozápade to sú Boulevard des Italiens a Boulevard des Capucines.

Štvrť nesie meno miestnej ulice a námestia Rue Gaillon a Place Gaillon. Gaillon je mesto v departemente Eure.

Vývoj počtu obyvateľov

Externé odkazy 
 Štatistika o 2. parížskom obvode (formát pdf)

Zdroj 

 

2. obvod (Paríž)
Parížske administratívne štvrte
Theopompos

Theopompos môže byť:
 spartský kráľ z rodu Eurypontovcov, pozri Theopompos (Sparta)
 staroveký grécky historik a rečník z Chia, pozri Theopompos (Chios)
 olympijský víťaz v päťboji v rokoch 484 a 480 pred Kr., pozri Theopompos (syn Damareta)
 olympijský víťaz v zápasení v rokoch 440 a 436 pred Kr., pozri Theopompos (syn Theopompa)
 olympijský víťaz behu na jedno stadion v roku 436 pred Kr., pozri Theopompos z Tesálie
Via Salaria

Via Salaria je antická soľná cesta (odtiaľ aj názov), ktorá spájala severnú a strednú Itáliu cez Latium, kde leží Rím. Jej dĺžka bola 242 kilometrov.

V čase vlády Etruskov zaistila Rímu faktický soľný monopol a bola zdrojom bohatstva. Jej prerušenie počas konfliktov znamenalo veľké straty a problémy. Niektorí historici považujú práve trasovanie Vie Salaria za prvotný podnet pre založenie Ríma.

Via Salaria viedla z Ríma do mesta Castrum Truentinum na pobreží Jadranského mora. V súčasnosti sú z nej zachované iba kratšie úseky a zvyšky mostov, napr. Ponte del Gran Caso, Ponte della Scutella, Ponte d’Arli, Ponte di Quintodecimo, Ponte Romano (Acquasanta), Ponte Salario a Ponte Sambuco. V jej trase dnes vedie diaľnica SS4.

Externé odkazy 
La via consolare Salaria (tal.) 

Rímske cesty
Univerziáda

Univerziáda (Svetové študentské hry alebo Svetové univerzitné hry) je vysokoškolské medzinárodné športové podujatie. Hlavným organizátorom hier je Medzinárodná federácia vysokoškolského športu (International University Sports Federation - FISU). Pre súťažiacich platí vekové obmedzenie do 26 rokov a dôležitá je ich akademická príslušnosť. Názov je kombináciou slov „Univerzita“ a „Olympiáda“.

Dejiská a roky univerziád 

Letné univerziády :
 1959 -  Turín 
 1961 -  Sofia
 1963 -  Porto Alegre
 1965 -  Budapešť
 1967 -  Tokio
 1970 -  Turín
 1973 -  Moskva
 1975 -  Rím
 1977 -  Sofia
 1979 -  Ciudad de México
 1981 -  Bukurešť
 1983 -  Edmonton
 1985 -  Kobe
 1987 -  Záhreb
 1989 -  Duisburg
 1991 -  Sheffield
 1993 -  Buffalo
 1995 -  Fukuoka
 1997 -  Sicília
 1999 -  Palma de Mallorca
 2001 -  Peking 
 2003 -  Tägu
 2005 -  İzmir
 2007 -  Bangkok
 2009 -  Belehrad
 2011 -  Šen-čen
 2013 -  Kazaň
 2015 -  Gwang-ču

Zimné univerziády :
 1960 -  Chamonix
 1962 -  Villars
 1964 -  Špindlerův Mlýn
 1966 -  Sestriere
 1968 -  Rakúsko, Innsbruck
 1970 -  Fínsko, Rovaniemi
 1972 -  Lake Placid
 1975 -  Livigno
 1978 -  Špindlerův Mlýn
 1981 -  Jaca
 1983 -  Sofia
 1985 -  Belluno
 1987 -  Štrbské pleso
 1989 -  Sofia
 1991 -  Sapporo
 1993 -  Zakopane
 1995 -  Jaca
 1997 -  Muju
 1999 -  Poprad
 2001 -  Zakopane
 2003 -  Tarvisio
 2005 -  Innsbruck
 2007 -  Turín
 2009 -  Charbin
 2011 -  Erzurum
 2013 -  Trentino
 2015 -  Granada /  Štrbské Pleso, Osrblie

Zoznam športových odvetví
Letná univerziáda pozostáva z dvanástich povinných športov. Usporiadateľská krajina môže určiť niekoľko ďalších voliteľných športov. Na Letnej univerziáde v Bangkoku v roku 2007 to boli Bedminton, Golf, Softball a Taekwondo.

Na Zimnej univerziáde je osem povinných športových odvetví, pričom hostiteľská krajina si môže vybrať ďalšie tri voliteľné športy. V roku 2007 v Turíne to boli Beh na lyžiach, Short track a Skoky na lyžiach.

Letná univerziáda :
 Atletika
 Basketbal
 Futbal
 Gymnastika (športová a moderná)
 Judo
 Plávanie
 Skoky do vody
 Stolný tenis
 Šerm
 Tenis
 Vodné pólo
 Volejbal

Zimná univerziáda :
 Biatlon
 Curling
 Krasokorčuľovanie
 Ľadový hokej
 Rýchlokorčuľovanie
 Severská kombinácia
 Snowboarding
 Zjazdové lyžovanie

Referencie

Pozri aj
Slovensko na Univerziádach
Ľadový hokej na Zimnej univerziáde 2011

Zdroje

 
Vysokoškolské športové súťaže
Ľadový hokej na Zimnej univerziáde 2011

Ľadový hokej na Zimnej univerziáde 2011 je športová súťaž, povinne zaradená do programu Zimnej univerziády v roku 2011 v tureckom Erzurume. Uskutočnila sa v dňoch 27. januára - 6. februára v dvoch kategóriach: muži (12 účastníkov) a ženy (6 účastníkov).

Mužský turnaj

Poznámka: Časy začiatkov zápasov sú uvedené v miestnom čase (SEČ + 1 hodina).

Skupinová fáza
Dvanásť účastníkov bolo rozdelených do troch skupín. Priamo do štvrťfinále postúpili prví dvaja z každej skupiny a dvaja s najlepšou bilanciou (body, skóre) z tretích miest. Mužstvá, ktoré nepostúpili zo skupinovej fázy do štvrťfinále, odohrali vyraďovacím systémom zápasy o 9. - 12. miesto.

Skupina A
** po samostatných nájazdoch

Skupina B
** po samostatných nájazdoch

Skupina C

Play-off

Porazení štvrťfinalisti hrali vyraďovacím systémom o 5. - 8. miesto.

Štvrťfinále

Semifinále

Finále
{{Hokejbox
|bg = #eeeeee 
|dátum = Nedeľa6. február 201115:00
|mužstvo1 = 
|skóre = 1 : 0( 1:0, 0:0, 0:0 )detaily
|mužstvo2 = |góly1 = Salnikov
|góly2 = 
|štadión = Erzurum,3000 Ice RinkDivákov: 3085
}}

O 3. - 4. miesto

O 5. - 8. miesto

o 5. miesto

o 7. miesto

O 9. - 12. miesto

o 9. miesto

o 11. miesto

Ženský turnaj

Poznámka: Časy začiatkov zápasov sú uvádzané v miestnom čase (SEČ + 1 hodina).

Základná časť
Šesť účastníkov sa stretlo v jednej skupine klasickýn spôsobom každý s každým, najlepší štyria postúpili do semifinále. Porazení semifinalisti odohrali zápas o 3. - 4. miesto, víťazi sa stretli vo finále. Družstvá na posledných dvoch miestach sa stretli v súboji o 5. - 6. miesto.** po samostatných nájazdoch''

Play-off

Semifinále

Finále

O 3. - 4. miesto

O 5. - 6. miesto

Referencie

Zdroje
http://www.universiadeerzurum.org/ice-hockey

Zimná univerziáda
Ľadový hokej v 2011
Turbomeca Arrius

Turbomeca Arrius je rad turbohriadeľových motorov na použitie vo helikoptérach vyrábaných spoločnosťou Turbomeca, prvýkrát vyrobený v roku 1981. Od roku 2007 bolo predaných okolo 2000 kusov. Výkon týchto motorov sa pohybuje od 357 kW/479 koní a 530 kW/716 koní pre rôzne verzie. Podľa tradície spoločnosti Turbomeca je motor pomenovaný po pyrenejskom vrchu (pic d'Arrius, ktorý sa nachádza v údolí Ossau blízko Pau).

Varianty 
Arrius 2B1
Arrius 2B1A
Arrius 2B2
Arrius 2K1
Arrius 2K2

Použitie 
 Eurocopter AS355 N Ecureuil 2 (2 X ARRIUS 1A)
 Eurocopter AS355 NP Ecureuil 2 (2 X ARRIUS 1A1)
 Eurocopter AS555 Fennec (2 X ARRIUS 1M)
 Agusta AW109 Power (2 X ARRIUS 2K1/2K2)
 Eurocopter EC135 T1 (2 X ARRIUS 2B1/2B1A)
 Eurocopter EC135 T2 (2 X ARRIUS 2B2)
 Eurocopter EC635 T1 (2 X ARRIUS 2B1/2B1A)
 Eurocopter EC635 T2 (2 X ARRIUS 2B2)
 Eurocopter EC120B Colibri (1 X ARRIUS 2F)
 Kamov Ka-226T (2x ARRIUS 2G2)

Špecifikácie (Arrius 1A) 
Zdroj

Hlavné charakteristiky 
 Typ: dvojcievková voľná turbína, turbohriadeľový
 Dĺžka: 1601 mm
 Priemer: 436 mm
 Suchá hmotnosť: 101,3 kg

Komponenty 
 Kompresor: jednostupňový odstredivý
 Spaľovacia komora: radiálna spätného toku
 Turbína: jednostupňový výkon turbíny, jednostupňový plynový generátor turbíny

Výkon 
 Maximálny výkon: 388 kW/520 koní
 Vstupná teplota turbíny: 870 °C
 Pomer výkonu k hmotnosti:

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Turbomeca webstránka

Lietadlové prúdové motory
National Basketball Association

National Basketball Association (skrátene NBA, slovensky Národná basketbalová asociácia) je plne profesionálna najvyššia 
basketbalová liga v Severnej Amerike považovaná za najlepšiu basketbalovú súťaž na svete. Bola založená v New Yorku 6. júna 1946 ako Basketball Association of America (BAA), súčasný názov nesie od roku 1949.

Štruktúra NBA 

NBA sa delí na Západnú konferenciu (West Conference) a Východnú konferenciu (East Conference), z ktorých každá sa aktuálne skladá z troch divízii po piatich družstvách. Sezóna NBA pozostáva z dlhodobej časti (hrané systémom každý s každým) a záverečného play-off hraného vylučovacím systémom. Play-off sa hrá zvlášť v každej konferencii, víťazi východnej a západnej konferencie sa na záver stretávajú vo finále NBA.

Východná konferencia

Západná konferencia

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Novinky z NBA
 Aktuální informace z NBA

Zdroj
Pálenica (alkohol)

Pálenica (v prípade podniku aj nesprávne paliareň z čes. palírna) je zariadenie, stavba alebo podnik na výrobu (surovej) pálenky.  Pálenica vyrábajúca iba vínovicu (s prípadnými prísadami) sa nazýva destiléria. 

Znalosť výroby destilátov z ovocia sa na Slovensku rozšírila v 13.-14. stor. Pred rokom 1918 sa časť produkcie páleníc (najmä borovička a slivovica) vyvážala do ostatných častí monarchie a do zahraničia. 

Alkoholické nápoje
Podniky
Rudolfov ostrov

Rudolfov ostrov ( – Ostrov Rudoľfa) je najsevernejší ostrov Zeme Františka Jozefa v Barentsovom mori. Územne patrí do Archangeľskej oblasti Ruska.

Na ostrove s rozlohou , jednom zo siedmich väčších ostrovov celého súostrovia, najvyšší bod predstavuje výšku . Najsevernejší bod ostrova, mys Fligeli, dosahujúci severnou zemepisnou šírkou polohu 81°50´35´´, je najsevernejším bodom Eurázijského subkontinentu (vzdialený je  od severného pólu). 

Ostrov bol objavený počas rakúsko-uhorskej polárnej expedície v rokoch 18721874; jej vedúci Július von Payer ho pomenoval Kronprinz-Rudolph-Land po princovi Rudolfovi, synovi Františka Jozefa I. Koncom 19. a začiatkom 20. storočia bol ostrov východiskovým bodom niekoľkých výprav k severnému pólu. Ruský polárnik Georgij Jakovlevič Sedov (18771914) na jednej zo svojich ciest v blízkosti ostrova zomrel a je tu aj pochovaný.

Takmer celý povrch ostrova je pokrytý ľadovým príkrovom. Podnebne patrí ostrov do arktického klimatického pásma s priemernými teplotami v januári až -24 °C a v júli iba okolo 0 °C. Drsným klimatickým podmienkam je prispôsobené i zloženie fauny, ktorú predstavuje ľadový medveď, tuleň a mrož. 

V Teplickom zálive je v prevádzke meteorologická stanica, prvýkrát bola v prevádzke v lete roku 1932.

Zdroje 
 kol. autorov, Malá zemepisná encyklopédia ZSSR, Obzor, Bratislava, 1977
 

Geografia Ruska
Ostrovy Severného ľadového oceánu
Zem Františka Jozefa
Libín (Šumavské podhorie)

Libín je  vysoký vrch  južne od Prachatíc. Je najvyšším vrcholom Šumavského podhoria, patrí do geomorfologického podcelku Prachatická hornatina a okrsku Libínská hornatina. Tvorí výraznú, zďaleka viditeľnú dominantu nad Prachaticami. Je súčasťou dlhého štruktúrneho chrbáta pretiahnutého od severozápadu na juhovýchod so strmým severovýchodným svahom. Prirodzený horský suťový les je chránený v Prírodnej rezervácii Libín.

Rozhľadňa 
Na vrchole Libína sa nachádza 27 metrov vysoká kamenná rozhľadňa valcovitého tvaru, horská chata a telekomunikačná veža. Z rozhľadne možno vidieť mesto Prachatice a veľkú časť Šumavy, ďalej možno dovidieť na Novohradské hory, Českobudějovickú panvu a horu Kleť s rozhľadňou a vysielačom. Je vidieť aj na Písecko, Strakonicko a Brdskú vrchovinu. Za dobrej viditeľnosti možno dovidieť dokonca aj na Alpy.

Dejiny 
V roku 1880 bol založený Šumavský klub turistov, patriaci k Rakúskemu turistickému klubu. Boli v ňom hlavne Nemci bývajúci v Prachaticiach a okolí. V januári roku 1881 sa konala prvá výročná schôdza pri ktorej vedenie rozhodlo, že postaví rozhľadňu na neďalekom Libíne. Pre stavbu použili návrh architekta Vyskočila z Viedne a potom hľadali peniaze na stavbu. Potrebnú čiastku sa podarilo zložiť z rôznych zdrojov - od členských príspevkov po dary od bohatých priaznivcov klubu. Po dvoch rokoch stavby sa rozhľadňa konečne dočkala slávnostného otvorenia, ktoré sa konalo 16. septembra 1883.

V roku 1935 dostal rozhľadňu do správy Klub československých turistov. Ten uvažoval o zastrešení vyhliadkovej terasy, ale z toho pre vojnu zišlo. Až v roku 1994 bola rozhľadňa opravená a natretá a tak slúži dodnes.

Pamiatky 
 Pútnická kaplnka sv. Filipa Neru (Patriarcha) z rokov 1859 - 61 s krížovou cestou.

Literatúra 
 ČERNÝ Jiří: Poutní místa jižních Čech. Milostné obrazy, sochy a místa zvláštní zbožnosti, České Budějovice 2006.

Pozri aj 
 Zoznam rozhľadní v Česku

Externé odkazy 
 Informácie na Rozhlednyunas.cz - web o českých rozhľadniach
 Informácie na Hrady.cz
 Informácie na Altlasceska.cz

Zdroj 

Libín
Libín
Tisícovky v Česku
Vrchy v Šumavskom podhorí
Šumavské podhůří

Šumavské podhůří alebo (po slovensky) Šumavské podhorie je geomorfologický celok na severovýchodnom okraji Šumavskej hornatiny. Rozprestiera sa na ploche  (je tak rozsiahlejšie než česká časť vlastnej Šumavy) a má priemernú nadmorskú výšku . Na západe a na juhu susedí so Šumavou, na severe so Švihovskou vrchovinou a Blatenskou pahorkatinou, na východe s Českobudějovicku panvou a Novohradským podhorím. Má charakter členitej vrchoviny vrásno-zlomového pôvodu s výraznou modeláciou selektívnej erózie a denudácie. Na juhovýchode je tvorená širokými a oblými štruktúrnymi chrbátmi smeru severozápad – juhovýchod. Kolmo na ne pretekajú hlavné toky podhoria Otava, Volyňka, Blanice a Vltava a vytvárajú hlboké až kaňonovité údolia.

Geologická stavba 
Šumavské podhůří je tvorené z rúl, svorov a granulitov moldanubika.

Geomorfologické podcelky 

Podhorie sa člení na šesť geomorfologických podcelkov:
 Strážovská vrchovina
 Svatoborská vrchovina
 Vimperská vrchovina
 Prachatická hornatina
 Českokrumlovská vrchovina
 Bavorovská vrchovina

Najvyššie vrcholy 
Celkovo je v tomto geomorfologickom celku 6 tisícoviek. Najvyššími vrcholmi jednotlivých podcelkov sú:
 Libín ()
 Kleť ()
 Kamenáč ()
 Běleč ()
 Želivský vrch ()
 Na stráži ()

Referencie

Pozri aj 
 CHKO Šumava
 Geomorfologické členenie Šumavskej hornatiny

Iné projekty

Referencie

Zdroj 

 
Šumava
Pohoria v Česku
Geomorfologické celky v Česku
Okres Prachatice
Hastière

Hastière je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko.

Obyvateľstvo 
Obec má približne 5 533 obyvateľov (2010).

Časti obce 
Od 1. januára 1977 Hastière pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
 Hastière-Lavaux
 Hermeton-sur-Meuse
 Waulsort
 Hastière-par-delà
 Blaimont
 Heer
 Agimont

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Obce v Namursku
Satjagraha

Satjagraha (Sanskrit: सत्याग्रह satjāgraha), voľne preložiteľná ako "Duševná sila", "sila pravdy" alebo "pridržiavanie sa pravdy" je filozofia a aplikácia nenásilného odporu vytvorená a rozvíjaná Móhandásom Karamčandom Gándhím (tiež známym ako "Mahátma" Gándhí). Gándhí rozširoval satjagrahu počas boja za nezávislosť Indie a tiež počas svojich predchádzajúcich bojov v Južnej Afrike. Teória satjagrahy ovplyvnila boj Nelsona Mandela v Južnej Afrike počas apartheidu, kampaň Martina Luthera Kinga, Ml. počas boja za občianske slobody v Spojených štátoch a veľa iných hnutí za rovnoprávnosť. Praktikant satjagrahy je satjagrah.

Význam pojmu

Satjagraha je spojením sanskritských slov satja (znamenajúci "pravda") a Agraha ("nástojčivosť" alebo "pevne sa držať"). Pre Gándhího sa satjagraha stala niečím oveľa viac než "pasívnym odporom". Stala sa silou pri uvádzaní nenásilných spôsobov jednania do života. Podľa jeho slov: 
Pravda (satja) implikuje lásku, a pevnosť (agraha) plodí, a teda slúži ako synonymum pre silu. Tak som začal nazývať Indické hnutie Satjagraha, presnejšie sila ktorá sa rodí z pravdy a lásky alebo nenásilia, a vzdal som sa v tejto súvislosti použitia frázy “pasívny odpor” do takej miery, že aj v anglických textoch sme sa jej často vyhýbali a používali sme namiesto toho slovo “satjagraha”....

Referencie

Externé odkazy 
 'Satyagraha 100 Years Later', a retrospective with Arun Gandhi from Democracy Now!
 The Story of Satyagraha by Dr. Jyotsna Kamat
 GandhiPoetics.com A site that analyzes and previews the poetry associated with Gandhi's Satyagraha movement.

Aktivizmus
Pacifizmus
Setra S415HDH

Setra S415HDH je diaľkový autobus z radu TopClass nemeckého výrobcu Setra. Názov HDH v názve S415HDH znamená Hoch decker-Hoch (vysokopodlažný autobus). S415HDH používa motor Mercedes-Benz, ktorý je k dispozícii v dvoch výkonových úrovniach - 428 alebo 503 koní.

Existuje aj špeciálna verzia tohto autobusu s 3 miestami v rade.

Pozri aj 
 Setra S416HDH - verzia pre 55 osôb
 Setra S417HDH - verzia s 59 sedadlami

Iné projekty

Externé odkazy
Setra
EvoBus GmbH
Oficiálne popisy autobusov Setra

Autobusy Setra
La Bruyère

La Bruyère je obec vo Valónskom regióne v provincii Namursko.

Obyvateľstvo 
Obec má približne 8 798 obyvateľov (2010).

Časti obce 
Od 1. januára 1977 La Bruyère pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
 Bovesse
 Émines
 Meux
 Rhisnes
 Saint-Denis
 Villers-lez-Heest
 Warisoulx

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Obce v Namursku
Ľadový hokej na Zimnej univerziáde

Ľadový hokej sa na Zimnej univerziáde hrá od roku 1962. Bola to v poradí druhá Zimná univerziáda a konala sa v talianskom Sestrières. Ľadový hokej absentoval na štyroch univerziádach: 1960 (v Chamonix), 1964 a 1978 (v Špindlerovom Mlýne) a 1975 (v talianskom Livigne). Do roku 2007 sa hral iba v kategórii mužov, od roku 2009 sa koná aj ženský turnaj. V súčasnosti je ľadový hokej jedným z ôsmich športov, ktoré je usporiadateľ povinný zaradiť do programu Zimnej univerziády.

Prehľad medailistov

Mužský turnaj

Ženský turnaj

Zdroje
Ieper

Ieper je belgické mesto vo Flámskom regióne v provincii Západné Flámsko.

Obyvateľstvo 
Mesto má približne 34 962 obyvateľov (2010).

Mestské časti 
Od 1. januára 1977 mesto Ieper pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):

 Ieper
 Brielen
 Dikkebus
 Sint-Jan
 Hollebeke
 Voormezele
 Zillebeke
 Boezinge
 Zuidschote
 Elverdinge
 Vlamertinge

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky mesta

Mestá v Belgicku