joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Angela Merici

Svätá Angela Merici (* 21. marec 1474 (podľa iných údajov 1. marec), Desenzano del Garda, Taliansko – † 27. január 1540, Brescia) bola zakladateľka rehole uršulínok.

Život 
Sv. Angela Merici sa narodila v talianskom mestečku Desenzano del Garda pri Lago di Garda do zbožnej rodiny Giovanniho Mericiho. Už v detstve však prišla o rodičov aj sestru, a preto sa o ňu staral jej dobre situovaný strýko. Vďaka nemu mala príležitosť na samoštúdium. Doba, v ktorej Angela žila, bola postihnutá neustálymi vojnovými konfliktmi a úpadkom morálky ľudí i Cirkvi, mnoho ľudí žilo v biede. Vplyvom tejto situácie a pevnej viery sa Angela rozhodla, že zasvätí svoj život dobročinným a charitatívnym aktivitám a pomoci tým, ktorí to potrebujú. V roku 1516 prichádza do mesta Brescia, kde po čase získala povesť múdrej a obetavej ženy a po radu a pomoc si k nej chodili mnohí – bohatí aj chudobní, ženy i muži... Angela absolvovala viaceré púte na posvätné miesta, okrem iného do Svätej zeme ( kde údajne prišla o zrak) a do Ríma, kde ju prijal pápež. 

V Brescii sa okolo Angely postupne vytvorilo spoločenstvo žien, ktoré boli jej nasledovníčky vo filozofii nepoškvrneného života, oddanej pomoci chudobným. V roku 1535 bola formálne založená Spoločnosť Sv. Uršule, ktorej predstavenou sa stala Angela. Ich prvotným záujmom bola pomoc sociálne odkázaným, napr. sirotám a chudobným rodinám, a služba Bohu. Spoločnosť zakladala sirotince a školy. Ženy, ktoré doň vstúpili, mali vzácnu príležitosť sa vzdelávať. Činnosťou Angely Merici a uršulínok sa nechali inšpirovať viacerí jej súčasníci a charitatívnu prácu rozvíjali v mnohých častiach dnešného Talianska. 

Angela zomrela 27. januára 1540. Za svätú bola vyhlásená v roku 1807. 

Prvé uršulínky na územie dnešného Slovenska prišli v roku 1676, keď svoj prvý kláštor založili v Bratislave. Postupne otvorili ďalšie domy v Košiciach (1687) a v Trnave (1724). Popri kláštoroch spravovali aj dievčenské školy.

Referencie 
Ursuline Sisters of Cleveland: St. Angela Merici, foundress of Ursuline Sisters

Iné projekty

Externé odkazy 
 Životopis - www.katolik.wz.sk
 Sv. Angela Merici -  www.zasvatenyzivot.info
 Sv. Anděla Mericiová - sancti.catholica.cz  
 Saint Angela Merici - saints.sqpn.com anglicky

Narodenia v 1474
Úmrtia 27. januára
Úmrtia v 1540
Talianski katolícki svätci
Mníšky
Kanonizovaní Piom VII.
Blahorečení Klementom XIII.
Slovenský zväz ľadového hokeja

Slovenský zväz ľadového hokeja (SZĽH) je riadiacim orgánom ľadového hokeja na Slovensku. Riadi viacero hokejových súťaží, konkrétne:
 Tipsport extraliga 
 1. hokejová liga: 16 družstiev (8 v skupine A, 8 v skupine B)
 2. hokejová liga: 14 družstiev v 2 regionálnych skupinách (8 v skup. A a 6 v skup. B) 
 1. liga žien: 7 družstiev
 Slovnaft Extraliga juniorov: 14 tímov
 1. liga juniorov: 12 tímov
 Extraliga dorastu: 16 tímov
 1. liga dorastu: 18 tímov
 Žiacke ligy: 120 tímov v regiónoch (BA, Ssl., Vsl., Zsl.) – st. žiaci: po 30 v skup. A a B, ml. žiaci: po 30 v skup. A a B

V súčasnosti je členom SZĽH:
 71 klubov
 9209 hokejistov (z toho 319 hokejistiek)
 1655 trénerov
 435 rozhodcov.

Prezidenti SHZ v rokoch 19291992

Prezidenti SZĽH od roku 1992

Generálni sekretári SZĽH

Kontakt 
Adresa:
Trnavská cesta 27/B
831 04 Bratislava
Tel: +421 2 32 340 901, +421 2 32 340 902

E-mail: szlh@szlh.sk

Ocenenia

Najlepší hokejista sezóny 

Víťazi v ankete Zlatý puk (do roku 1997 sa vyhlasoval Najlepší hokejista sezóny)

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka SZĽH

Ľadový hokej
Hokejové organizácie
Ľadový hokej na Slovensku
 
Organizácie založené v 1929
Chotárny potok

Chotárny potok môže označovať:

v povodí Bodvy
Chotárny potok (prítok Turne, Hrušov)
Chotárny potok (prítok Turne, Zádiel) (alternatívny názov Blatný potok)

v povodí Hrona
Chotárny potok (prítok Hrona)

v povodí Laborca
Chotárny potok (prítok Čečehovského kanála)

v povodí Moravy
Chotárny potok (prítok Mláky)

v povodí Ondavy a Tople
Chotárny potok (prítok Oľky)
Chotárny potok (prítok Šibskej vody)
Chotárny potok (prítok Tople, Bardejov)
Chotárny potok (prítok Tople, Lukov)
Chotárny potok (prítok Tople, Mokroluh)

v povodí Oravy
Chotárny potok (prítok Bielej Oravy)
Chotárny potok (prítok Klenskovského potoka)

v povodí Popradu
Chotárny potok (prítok Kamienky)
Chotárny potok (prítok Skalnatého potoka)
Chotárny potok (prítok Smrečného potoka)
Chotárny potok (prítok Vesného)

v povodí Váhu
Chotárny potok (prítok Piešťa)
Chotárny potok (prítok Trnovky)
Janícky potok

Janícky potok je krátky vodný tok v regióne Turňa, v juhozápadnej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Konotopy, meria 3,8 km a je tokom VII. rádu. Niekedy sa nesprávne označuje ako Janický potok.

Potok pramení v Bodvianskej pahorkatine, v podcelku Abovská pahorkatina, na severnom svahu vrchu Seksia () v nadmorskej výške cca , neďaleko štátnej hranice s Maďarskom. Od prameňa tečie na sever, sprava priberá krátky prítok z oblasti Kanovského a zľava prítok od osady Paľová. Potom napája vodnú nádrž Janík a následne pokračuje severozápadným smerom. Vzápätí vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Košická rovina, kde preteká okrajom obce Janík, kde sa stáča na sever, zľava ešte priberá krátky prítok zo západného svahu Černičného () a v blízkosti obce ústi v nadmorskej výške približne  do Konotopy.

Potoky na Slovensku
Povodie Bodvy
Vodné toky v okrese Košice-okolie
Vitamín E

Vitamín E alebo tokoferol je jeden z vitamínov rozpustných v tukoch.  

Vitamín E sa považuje za účinný antioxidant. Ovplyvňuje tvorbu červených krviniek, zúčastňuje sa obnovy a rastu svalovej hmoty a ďalších tkanív. Je dôležitý pre prevenciu samovoľných potratov, má účinok na potenciu. Podporuje činnosť pohlavných žliaz. Spomaľuje proces starnutia buniek a tkanív, preto sa pridáva do kozmetických prípravkov.

Zdroj vitamínu 
 obilné klíčky
 rastlinné oleje
 orechy
 sójové bôby
 zelená listová zelenina
 celozrnná múka
 vajíčka
 obilniny
 ryby

Hypovitaminóza 
 poruchy v tvorbe gestagénov, zvýšený rozpad červených krviniek, sterilita, degenerácia pohlavných žliaz, zápaly obličiek, spomalené hojenie rán

Odporúčaná denná dávka 
 5-30 mg/deň

Vitamíny
A11HA - Iné vitamínové prípravky, samotné
Mileva Marićová

Mileva Marićová (* 19. december 1875, Titel, Srbsko – † 4. august 1948, Zürich, Švajčiarsko) bola srbská matematička, fyzička a manželka Alberta Einsteina.

Bola uzavretá, ale nesmierne nadaná pre matematiku a fyziku. Študovala v Novom Sade, Záhrebe, Berne, až sa nakoniec, ako len piata žena v dejinách, dostala na Polytechniku v Zürichu, kde študovala ako jediná žena svojej generácie.

Tu stretla Alberta Einsteina, s ktorým ju zo začiatku spájalo priateľstvo a podobné názory na fyzikálne problémy. Neskôr sa stali manželmi a mali spolu tri deti. V roku 1919 sa rozviedli.

Mileva bola veľmi nadanou študentkou, no kvôli vzťahu s A. Einsteinom sa vzdala vlastnej kariéry a stala sa oporou pre svojho manžela. Nesporné však je, že fyzikou sa zaoberala naďalej. Existujú isté indície, ktoré vedú k záverom, že bola spolutvorkyňou teórie relativity. Takéto tvrdenia rozpútali ostré diskusie, ktoré pretrvávajú ešte v súčasnosti. Faktom však zostáva skutočnosť, že Einstein ju v ďakovnej reči pri príležitosti prevzatia Nobelovej ceny v roku 1922 nespomenul, zato jej odovzdal finančnú odmenu v plnej výške 1 milión dolárov.

Skutočnosť, že v medzivojnovou období nemal Einstein žiadne rodinné záväzky, mu umožnila intenzívnejšiu prácu na všeobecnej teórií relativity.

Faktom zostáva, že sa význam Milevy Marić Einstein v dejinách vedy nivelizuje, a že si zaslúži omnoho väčšiu pozornosť, ako jej bola venovaná doteraz.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Einstein’s Wife. The Life of Mileva Maric Einstein 
 Alberto A. Martinez: Handling evidence in history: the case of Einstein’s Wife. (PDF; 369 kB) In: School Science Review, March 2005 
 Judith Rauch: Mutter der Relativitätstheorie In: Emma, Oktober 1990

Srbskí matematici
Srbskí fyzici
Albert Einstein
Pohanský potok

Pohanský potok je potok v južnom Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Mačacieho potoka, meria 4,3 km a je tokom VI. rádu.

Pramení v Cerovej vrchovine, v podcelku Petrovská vrchovina, severne od kóty 368,7 m na slovensko-maďarskej štátnej hranici, v nadmorskej výške približne 215 m n. m. Od prameňa tečie najprv severovýchodným smerom cez samotu Teplá dolina, oblúkom sa stáča na východ, sprava priberá prítok z oblasti Vysokej skaly a vteká do vodnej nádrže Janice. Z ľavej strany ústi do nádrže Janický potok a potok pokračuje na sever. Vstupuje do Juhoslovenskej kotliny, do podcelku Rimavská kotlina, stáča sa na severovýchod a tečie v blízkosti obce Janice na pravom brehu. Tu priberá pravostranný prítok pretekajúci obcou a severne od nej ústi v nadmorskej výške cca 164 m n. m. do Mačacieho potoka.

Potoky na Slovensku
Povodie Rimavy
Vodné toky v okrese Rimavská Sobota
Chrámecký potok

Chrámecký potok je potok v južnom Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Mačacieho potoka, má dĺžku 4,5 km a je tokom VI. rádu.

Potok pramení v Cerovej vrchovine, v podcelku Petrovská vrchovina, na severovýchodnom svahu Srnieho vrchu (385 m n. m.) v nadmorskej výške cca 220 m n. m. Najprv tečie východným smerom, sprava priberá dva prítoky zo severovýchodného svahu Srnčieho vrchu a preteká Vlčou dolinou. Ďalej sa stáča na severovýchod, vstupuje do Juhoslovenskej kotliny, do podcelku Rimavská kotlina a preteká obcou Chrámec. Napokon sa stáča, pokračuje k ústiu viac-menej smerom na sever a severne od obce sa v nadmorskej výške približne 166 m n. m. vlieva do Mačacieho potoka.

Potoky na Slovensku
Povodie Rimavy
Vodné toky v okrese Rimavská Sobota
Vlkynský potok

Vlkynský potok je krátky vodný tok v južnom Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Rimavy, meria 2,5 km a je tokom V. rádu.

Pramení v najvýchodnejšej časti Cerovej vrchoviny, v podcelku Petrovská vrchovina, na severovýchodnom svahu Lieskovca (286,8 m n. m.), neďaleko štátnej hranice s Maďarskom, v nadmorskej výške približne 190 m n. m. V pramennej oblasti tečie sprvu na severozápad, zľava priberá krátky prítok zo severného úpätia Lieskovca a ďalej pokračuje smerom na sever. Tok vytvára oblúk ohnutý na západ, z ľavej strany priberá najprv prítok prameniaci západne od kóty 230,9 m a následne z tej istej strany svoj najdlhší prítok (2 km) prameniaci východne od kóty 251,7 m. V blízkosti obce Vlkyňa sa v nadmorskej výške cca 154 m n. m. vlieva do Rimavy.

Potoky na Slovensku
Povodie Rimavy
Vodné toky v okrese Rimavská Sobota
Neporadzský potok

Neporadzský potok je potok v južnom Gemeri, tečie v juhovýchodnej časti okresu Rimavská Sobota. Je to ľavostranný prítok Slanej, meria 8,2 km a je tokom IV. rádu. 

Pramení v geomorfologickom celku Bodvianska pahorkatina, v podcelku Gemerská pahorkatina, neďaleko štátnej hranice s Maďarskom nad obcou Neporadza v nadmorskej výške cca 230 m n. m. Najprv tečie západojuhozápadným smerom, preteká obcou Neporadza a následne tiež Neporadzskou dolinou. V nadmorskej výške 202 m n. m. priberá prvý krátky prítok zľava a v ústí doliny významný pravostranný Bukovinský potok. Potom pokračuje juhojuhozápadným smerom popri osade Štrkovec na pravom brehu a vstupuje do Juhoslovenskej kotliny (podcelok Rimavská kotlina) a z ľavej strany priberá potok (179,2 m n. m.) pretekajúci dolinou Blatník. Následne pokračuje severojužným smerom, prudko sa stáča na západ a preteká obcou Kráľ. Západne od obce ústi v nadmorskej výške približne 159 m n. m. do Rimavy.

Potoky na Slovensku
Povodie Slanej
Vodné toky v okrese Rimavská Sobota
Georgia O'Keeffová

Georgia O'Keeffová,  (* 15. november 1887, Sun Prairie, Wisconsin, USA – † 6. marec 1986, Santa Fe, Nové Mexiko) bola americká maliarka.

Známa je svojimi obrazmi zväčšených kvetín, zvieracích lebiek a krajiny. Vypracovala maliarsky štýl, ktorý len zriedkakedy prekračuje hranice k abstrakcii. V jej maľbách prevláda plošnosť a maliarska precíznosť.

Literatúra 
 Laurie Lisle: Portrait of an artist: a biography of Georgia O’Keeffe. Albuquerque, Univ. of New Mexico Press, 1986, ISBN 0-8263-0907-0 und Washington Square Press, New York 1986, ISBN 0-671-60040-0.
 Bernd Jordan (Hrsg.): Die 100 des Jahrhunderts. Maler. Rowohlt, Reinbek 1995, ISBN 3-499-16456-6, S. 150–151.
 Schirmer/Mosel Produktion (Hrsg.): Jula Dech (Textbeitrag): Georgia O’ Keeffe, Gemälde. Schirmer/Mosel, München 1995/2003, ISBN 3-88814-414-0.
 Barbara Buhler Lynes (Hrsg.): Georgia O’Keeffe. Skira, Mailand 2011, ISBN 978-88-572-1232-6. (englisch)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Artikel über Georgia O'Keeffe 
 Internetseite Georgia O’Keeffe Museum in Santa Fe 

Maliari USA
Nositelia Presidential Medal of Freedom
Osobnosti z Wisconsinu
Zdeňka Kalnická

prof. PhDr. Zdeňka Kalnická, CSc. (* 1953) je česká filozofka a pedagogička. Vyštudovala klavír na štátnom konzervatóriu v Ostrave a filozofiu a estetiku na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V súčasnosti je vedúcou katedry na Filozofickej fakulte Ostravskej univerzity.

Dielo 
Zaoberá sa filozofiou 20. storočia, hlavne pragmatizmom a hermeneutikou, estetikou a feminizmom. Je autorkou časti Voda v kolektívnej monografii Estetika čtyř živlu: Země, voda, oheň, vzduch, ktorá vyšla anglicky pod názvom Aesthetics of the Four Elements: Earth, Water, Fire, Air (2001). Pre študentov pripravila  vysokoškolský učebný text Angloamerická, nemecká, francúzska a talianska estetika 70. a 80. rokov 20. storočia (1992), je autorkou stati Myseľ a rod v monografii Príbehy o hľadaní mysle (2001) a štúdie Obrazy vody a ženy  v kolektívnej monografii Otázky rodovej identity vo výtvarnom umení, architektúre, filme a literatúre (2000). V roku 2002 jej vyšla kniha Obrazy vody a ženy. Publikovala tiež radu odborných štúdii v domácich a zahraničných časopisoch a zborníkoch. Prekladá odbornú literatúru z angličtiny.

Narodenia v 1953
Českí filozofi
Filozofky
Českí univerzitní profesori
Ien Angová

Ien Angová (* 17. jún 1954, Surabaja, Indonézia) je austrálska etnografka a profesorka, riaditeľka Inštitútu pre kultúrny výskum (Institute of Cultural Resears) na University of Western Sydney (Austrália). Je tiež členkou Austrálskej akadémie humanitných vied (Australian Academy of the Humanities) a profesorkou Kultúrnych štúdií na University of Western Sydney. 

Je významnou odborníčkou v oblasti kultúrnych štúdií so zameraním na médiá a kultúrny konzum, na štúdium publika, politiku identít, nacionalizmus a globalizáciu, migráciu a etnicitu. V súčasnosti sa zameriava na konceptuálny vývoj disciplíny kultúrnych štúdií ako odboru, ktorý študuje kultúrnu ako celok.

Bibliografia (výber)
Watching Dallas (1985)
Desperately Seeking the Audience (1991)
Living Room Wars (1996) 
On Not Speaking Chinese (2001)

Externé odkazy
 http://scholars.asc.upenn.edu/index.php?page=20

Etnografi
Austrálski univerzitní profesori
Lisa Loweová

Lisa Loweová je od roku 1986 profesorkou komparatívnej literatúry na Fakulte literatúry Californskej Univerzity v San Diegu (USA) a uznávanou odborníčkou v oblasti komparatívnej literatúry, amerických štúdií, ázijských amerických štúdií a kultúrnej politiky kolonializmu a v oblasti migrácie. 

Jej vedecké a učebné zameranie zahŕňa moderné francúzske, britské a americké štúdiá aj problematiku ázijskej migrácie. Publikovala knihy o orientalizme, imigrácii a globalizácii. Jej súčasný project The Intimacies of Four Continents je štúdiou o medzinárodných podmienkach pre moderný humanizmus a humanistické poznanie.

Bibliografia 
 Critical Terrains: French and British Orientalisms (Cornell, 1991)
 Immigrant Acts: On Asian American Cultural Politics (Duke UP, 1996)
 The Politics of Culture in the Shadow of Capital (Duke UP, 1997) 
 Metaphors of Globalization
 The Intimacies of Four Continents

Externé odkazy 
 http://literature.ucsd.edu/faculty/llowe.cfm

Univerzitní profesori USA
Lapša

Lapša je potok v Gemeri, v juhovýchodnej časti okresu Revúca. Je to ľavostranný prítok Slanej, má dĺžku 9,5 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v geomorfologickom celku Bodvianska pahorkatina, v podcelku Gemerská pahorkatina, na západnom svahu Líščej diery (400,6 m n. m.) a severne od kóty 350,4 m, v nadmorskej výške približne 299 m n. m. Na hornom toku tečie západným smerom, zľava priberá Líščí potok a následne niekoľko pravostranných prítokov: najprv potok prameniaci južne od kóty 351,4 m v lokalite Teresťany a potom postupne tri prítoky z oblasti Veľkého rúbaniska. Ďalej pokračuje viac-menej juhozápadným smerom, pri horárni Lapša na ľavom brehu sa stáča a tečie na západ. Vstupuje do Rimavskej kotliny, viac rozširuje svoje koryto a tečie severne od Starne. Východne od obce Gemer ústi v nadmorskej výške cca 181 m n. m. do Slanej.

Potoky na Slovensku
Povodie Slanej
Vodné toky v okrese Revúca
Federalistická strana

Federalistická strana bola americká politická strana v časoch Prvého systému strán v rokoch 1793 - 1799 a čiastočne až do 20. rokov 19. storočia. 

Federalisti ovládali federálnu vládu do roku 1801. Stranu založil Alexander Hamilton, ktorý okolo roku 1792 vybudoval sieť spolupracovníkov v dôležitých mestách na podporu svojej peňažnej politiky. Federalisti boli národniari, ktorí chceli fiškálne a vojensky silný národný štát a nepodporovali záujmy štátov. Nová strana obhajovala pružnú stavbu Ústavy Spojených štátov založenú na "elastickej doložke." Verili vo vládu vzdelanej elity a preto sa obracali na obchodníkov, bankérov, právnikov, novinárov, majiteľov pôdy a priemyselníkov; John Jay často hovoril, „Ľudia, ktorým táto krajina patrí, by v nej mali aj vládnuť.“ Hamilton bol v strane hlavným lídrom, ale veľkým vzorom bol George Washington. Strana vybudovala sieť novín a mala silnú podporu cirkevných predstaviteľov, najmä v Novom Anglicku. Na rozdiel od opozičných Jeffersonovcov nedávali veľký dôraz na budovanie voličskej základne. Z dlhodobého hľadiska bol jedným z najvplyvnejších predstaviteľov John Marshall, ktorý ako predseda Najvyššiho súdu posilnil justičnú moc. George Washington nikdy nevstúpil do strany, podporoval však jej program a pre federalistov bol vzorom a symbolom.

Pozri aj 
 Demokraticko-republikánska strana (USA)

Externé odkazy 
 A New Nation Votes: American Election Returns 1787-1825

Zdroj 
 

Dejiny USA
Politické strany v USA
Konotopa

Konotopa je vodný tok v južnej časti východného Slovenska, v regióne Turňa, v juhozápadnej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Idy, má dĺžku  a je tokom VI. rádu.

Pramení v geomorfologickom celku Bodvianska pahorkatina, podcelok Abovská pahorkatina, na severnom svahu Kráľovho vrchu () v nadmorskej výške cca , západne od obce Buzica v lokalite Prosnisko. Na krátkom úseku tečie na sever, vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Košická rovina, sprava priberá zavlažovací kanál od obce Buzica a pokračuje smerom na severozápad. Následne sa križuje s kanálmi na oboch brehoch, tečie severne od obce Rešica a z ľavej strany priberá Rešický potok. Potom tečie západným smerom a opätovne križuje viaceré kanály na oboch brehoch. Napokon priberá ľavostranný Janícky potok, tečie v blízkosti obce Janík a stáča sa na severozápad. Na okraji tejto obce sa v nadmorskej výške približne  vlieva do Idy.

Potoky na Slovensku
Povodie Bodvy
Vodné toky v okrese Košice-okolie
Rešický potok

Rešický potok je krátky vodný tok na juhu východného Slovenska, v regióne Turňa, v juhovýchodnej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Konotopy, meria 2,4 km a je tokom VII. rádu.

Pramení v Bodvianskej pahorkatine, v podcelku Abovská pahorkatina, na severozápadnom úpätí Kráľovho vrchu (307,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 215 m n. m. V podstate tečie severoseverozápadným smerom, preteká obcou Rešica, kde zľava priberá prítok spod Červeného grúnika (305,2 m n. m.). Obcou preteká smerom na sever, vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Košická rovina, a severne od obce ústi v nadmorskej výške cca 185 m n. m. do Konotopy.

Potoky na Slovensku
Povodie Bodvy
Vodné toky v okrese Košice-okolie
Mary Livermorová

Mary Livermorová (Mary Livermore), rodená Mary Ashtonová Riceová, (* 19. december 1820, Boston, Massachusetts, USA – † 23. máj 1905, Melrose) bola americká novinárka a ochrankyňa ženských práv.

Keď mala 19 rokov, našla si prácu na plantáži, kde sa počas troch rokov stala silnou odporkyňou otroctva. Neskôr pracovala v škole v Duxbury a niekoľko rokov praktizovala vzdelávaciu a zdravotnú starostlivosť medzi pracujúcimi v továrni. Vydala zbierku esejí Pen Pictures. 

V roku 1868 organizovala zhromaždenie amerických sufražetiek. Bola editorkou feministického žurnálu The Agitator (1868-1870) a spolueditorkou časopisu The Women´s Journal (1870-72). 

Livermorová bola spoluzakladateľkou Americkej asociácie sufražetiek (American Woman Suffrage Association) a v rokoch 1875 až 1878 stála na jej čele ako prezidentka.

Dielo  
 The Children's Army (1844) 
 Thirty Years Too Late (1848)
 A Mental Transformation (1848)
 Pen Pictures (1863)
 What Shall We Do With Our Daughters? and Other Lectures (1883)
 My Story of the War (1888)
 A Woman of the Century: Biographical Sketches of Leading American Women (1893) s Frances E. Willard
 The Story of My Life (1897)

Externé odkazy 
 Article from PBS
 A Spartacus Schoolnet Biography
 Entry from the Dictionary of Unitarian & Universalist Biography
 Article from the 1911 Encyclopedia

Novinári USA
Aktivisti USA
Feministky USA
Osobnosti z Bostonu (Massachusetts)
Ida Minerva Tarbellová

Ida Minerva Tarbellová (* 5. november 1857, Amity Township, Pensylvánia, USA – † 6. január 1944, Bridgeport, Connecticut) bola americká učiteľka, spisovateľka a jeden z hlavných investigatívnych novinárov (tzv. muck-raker) svojich čias. 

Pochádza z Pensylvánie, kde bola redaktorkou The Chautauqua Literary a Scientific Circle. Neskôr odišla do Paríža, odkiaľ prispievala do amerických magazínov, v roku 1894 sa dostala do periodika McClure´s Magazine. Medzi jej najznámejšie diela patrí článok o Johnovi D. Rockefellerovi a jeho záujmoch – The History of the Standard Oil Company (1904)

Dielo 
 All in the day’s work: an autobiography. 1939
 The Nationalizing of Business. 1878–1898. Macmillan, New York 1936
 A reporter for Lincoln; story of Henry E. Wing, soldier and newspaperman. 1927
 The Life of Elbert H. Gary: The Story of Steel. Appleton, New York / London 1925
 He knew Lincoln, and other Billy Brown stories. 1922
 Peacemakers – blessed and otherwise; observations, reflections and irritations at an international conference. 1922
 Boy scouts’ life of Lincoln. 1921
 The rising of the tide; the story of Sabinsport. Macmillan, New York 1919
 In Lincoln’s chair. 1920
 New ideals in business, an account of their practice and their effects upon men and profits. Macmillan, New York 1916
 The ways of woman. Macmillan, New York 1915
 The tariff in our times. Macmillan, New York 1911
 Father Abraham. 1909
 Abraham Lincoln, an address delivered by Miss Ida Tarbell for the Students’ lecture association of the University of Michigan. 1909
 He knew Lincoln. McClure, Phillips New York 1907
 Madame Roland: a biographical study. Scribner’s, New York 1905, 1916
 The history of the Standard Oil Company. McClure, New York 1905, 1912, 1950
 The life of Abraham Lincoln. 1900, 1903, 1909, 1917, 1920, 1924, 1928
 A life of Napoleon Bonaparte: with a sketch of Josephine, Empress of the French. 1901, 1909, 1919
 The early life of Abraham Lincoln. 1896
 A short life of Napoleon Bonaparte. McClure, New York 1895

Iné projekty

Externé odkazy 
New York Times Obituary
 Ida Tarbell Papers 
The Ida Tarbell Home Page
American Experience: The Rockefellers
National Women's Hall of Fame - Ida Tarbell
Ida Tarbell on Isaac Marken's Lincoln Research: Original Letters 
The History of the Standard Oil Company 
Ida Tarbell and the "Business of Being a Woman" by Paula Treckel
Ida Tarbell Society Monthly Giving Program with Corporate Accountability International
Our Rich Authors Make Cheap Literature; Ida M. Tarbell Laments Tendency of Some of Our Modern Writers to Sacrifice Their Independence and Self-Respect for the Sake of High Prices
The nationalizing of business, 1878-1898. Schlesinger Library
The Ida Tarbell Papers, 1896-1943. Sophia Smith Collection

 

Novinári USA
Osobnosti z Pensylvánie
Novoveský potok (prítok Bodvy)

Novoveský potok je potok na juhu východného Slovenska, v regióne Turňa, tečie v juhozápadnej časti okresu Košice-okolie. Je to ľavostranný prítok Bodvy, meria 5 km a je tokom V. rádu.

Prameň 
Potok pramení v geomorfologickom celku Bodvianska pahorkatina, v podcelku Abovská pahorkatina, na západnom svahu Černičného (268,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 208 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie severozápadným smerom, zľava priberá krátky prítok z územia Maďarska a na krátkom úseku (cca 1,5 km) tvorí štátnu hranicu. Na tomto úseku priberá sprava občasný prítok z oblasti Pederských strání a ďalší ľavostranný potok z územia Maďarska. Nasleduje krátky prítok sprava, potom zľava spod Hájnice (272,4 m n. m.) a potok ďalej pokračuje viac severoseverozápadným smerom. Vstupuje do Košickej kotliny, do podcelku Košická rovina, z pravej strany ešte priberá prítok zo západného svahu Čikoša (253,8 m n. m.) a na okraji obce Turnianska Nová Ves sa v nadmorskej výške cca 172 m n. m. vlieva do vedľajšieho ramena Bodvy, do Starej Bodvy.

Potoky na Slovensku
Povodie Bodvy
Vodné toky v Bodvianskej pahorkatine
Vodné toky v Košickej kotline
Vodné toky v okrese Košice-okolie
Hrotsvita z Gandersheimu

Hrotsvita z Gandersheimu alebo Hrotsvita Gandersheimensis (* okolo 935† po 973) bola nemecká mníška, latinsky píšuca poetka, spisovateľka a dramatička, autorka prvých stredovekých drám vôbec. Žila v kláštore Gandersheim v strednom Nemecku. 

Je považovaná za prvú (známu) ženu-dramatičku. Bola jednou z najslávnejších spisovateliek včasného stredoveku, označovali ju za skutočný zázrak. Písala legendy, drámy a historiografické diela.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Opera Hrotsvite
 Lateinische Teilausgabe 
 Übersetzter Textauszug aus den Gesta Ottonis
 Übersetzung der Dramen, katalogisiert unter: Gandersheim, Roswitha von
 Website des Portals zur Geschichte e. V., Bad Gandersheim
 Hrotsvit von Gandersheim. Versuch einer weiterführenden Nacharbeit der Ottonen-Ausstellung 

Narodenia v 10. storočí
Úmrtia v 10. storočí
Nemeckí dramatici
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Alifusi

Alifusi () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 2 317 (jún 2006), dĺžka ostrova 950 m, šírka 750 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 207,41 km.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Alifusi - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Angolitímu

Angolitímu () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 438 (jún 2006), dĺžka ostrova 850 m, šírka 500 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 186,98 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Angolitímu - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Fainu

Fainu () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 362 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 325 m, šírka 500 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 151,50 km.

31. mája 2004, bola ostrovu udelená cena Za nefajčenie Svetovej zdravotnej organizácie.

Správa o životnom prostredí na Maldivách upozornila na eróziu pobrežia pri ostrove (najväčší ostrov Raáskeho atolu). Navyše, v decembri 2004 - cunami v Indickom oceáne zdevastovala ostrov (druhý najviac zdevastovaný ostrov na atole).

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Fainu - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Inguraidú

Inguraidú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 597 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 420 m, šírka 325 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 152,94 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Inguraidú - anglicky

Ostrovy atolu Rá
ISO/IEC 11179

ISO/IEC 11179 je súbor minimálnych dátových štandardov ISO.

ISO/IEC 11 179-1 – základný koncept registrov metadát
ISO/IEC 11 179-2 – klasifikačné schémy 
ISO/IEC 11 179-3 – základný popis dátových prvkov
ISO/IEC 11 179-4 – pravidlá formulácie definícií
ISO/IEC 11 179-5 – identifikácia a tvorba názvov
ISO/IEC 11 179-6 – registračné procesy

Externé odkazy 
 ISO/IEC 11 179 1-6: 2004 (Metadata Repository)
 ISO/IEC 14957:1996 – formát hodnôt dátových prvkov

ISO štandardy
IEC štandardy
Iris Marion Youngová

Iris Marion Youngová (* 2. január 1949, New York, New York, USA – † 1. august 2006, Chicago, Illinois) bola americká politická a feministická filozofka.

Život 
Filozofiu študovala najskôr na Queens College, magisterský a doktorandský titul (1974) získala z filozofie na Pennsylvania State University. Počas štúdia na vysokej škole sa zoznámila s Davidom Alexandrom, za ktorého sa v roku 1972 vydala. Od 90. rokov ako profesorka politológie vyučovala na University of Chicago, spolupracovala tu najmä s Gender Studies Center a Human Rights Program. Bola politicky aktívna, aj ako vážená profesorka sa zúčastňovala štrajkov za práva migrantov a migrantiek, robotníčok a robotníkov. Zomrela v roku 2006 po jedenapolročnom boji s rakovinou pažeráka. Na jej počesť Center for Gender Studies (Centrum rodových štúdií) na University of Chicago po nej pomenovalo prednáškovú sériu.

Dielo 
Vo svojej práci sa venovala najmä otázkam sociálnej a globálnej spravodlivosti a politike identít. Jej esej Throwing Like a Girl (1990) patrí medzi základné čítanie na kurzoch rodových štúdií – prostredníctvom fenomenologického konceptuálneho aparátu sa v nej venuje ženskej telesnej skúsenosti. Preslávila sa najmä knihou Justice and the Politics of Difference (1990), ktorou sa zapojila do prebiehajúcich diskusií o chápaní spravodlivosti ako prerozdeľovania a/alebo uznania. Systematické znevýhodňovanie skupín obyvateľstva by nemalo nájsť riešenie v potlačení týchto skupinových odlišností, ale v ich afirmácii. V druhej polovici 90. rokov viedla zaujímavú diskusiu s ďalšou feministickou sociálnou filozofkou, Nancy Fraserovou, o vzťahu prerozdeľovania a uznania. Kritizovala duálny model Fraserovej a navrhla model, ktorý sociálny útlak skúma na súradniciach vykorisťovania, marginalizácie, bezmocnosti, kultúrneho imperializmu a násilia.

Na Slovensku vyšla v českom preklade jej esej Asymetrická reciprocita: o morální úctě, údivu a obohacené myšlence. Analyzuje v nej jeden zo základných postulátov habermasovskej komunikatívnej etiky – symetrickú reciprocitu, teda postoj, že "morální úcta vyžaduje, aby každý z nás při tvorbě morálních soudů převzal úhel pohledu ostatních" (s. 32). Young tvrdí, že uhol pohľadu druhých nemôžeme jednoducho zaujať, lebo nemáme ich skúsenosť. Ale môžeme ho prijať do nášho uvažovania – a tak sa naša myšlienka, naše myslenie, obohatí. "Morální pokora nám říká, že člověk musí naslouchat hledisku druhého právě proto, že vztah mezi nimi je nevyměnitelný." (S. 37.)

Referencie 
 YOUNG, Iris Marion. 1990. Justice and the Politics of Difference. Princeton UP.

Externé odkazy 
 YOUNG, Iris Marion. 1995. "Asymetrická reciprocita: o morální úctě, údivu a obohacené myšlence." In Aspekt 2-3/1995.
 Iris Marion Young, 1949-2006. The University of Chicago webpage.

Filozofi USA
Feministky USA
Filozofky
Osobnosti z New Yorku
Betliarsky potok

Betliarsky potok je potok v Gemeri, preteká územím okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Slanej, meria 7,9 km a je tokom IV. rádu. Niekedy sa označuje aj ako Krivý potok.

Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Zlatý stôl, na južnom svahu Volovca (1 212,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 030 m n. m. Od prameňa tečie najprv na juhozápad, postupne sa oblúkom stáča na juh a zľava priberá prítok z oblasti Veľkého lazu. Následne opäť pokračuje juhozápadným smerom, preteká popri dvoch rybníkoch na pravom brehu, znovu mení smer toku a tečie severojužným smerom. Vstupuje do výbežku Revúckej vrchoviny, preteká popri sústave malých rybníkov na oboch brehoch a vteká do intravilánu obce Betliar. Napokon sa stáča na juhozápad, preteká popri miestnom kaštieli na pravom brehu a južne od obce ústi v nadmorskej výške cca 306 m n. m. do Slanej.

Potoky na Slovensku
Povodie Slanej
Vodné toky v okrese Rožňava
Ľudmila Kuorková

Ľudmila Kuorková (* 1845 – † 1884) bola jednou z prvých kvalifikovaných učiteliek na Slovensku.

Život a dielo 
Vzdelávala sa samoštúdiom a školský dozorca jej umožnil zložiť skúšky na preparandii v Kláštore pod Znievom. Patrí tak k prvým kvalifikovaným učiteľkám na Slovensku.
V roku 1862 zriadila školu pletenia a ručných prác, ktorá dávala ženám do rúk dôstojnú živnosť. Po krátkej existencii školy založila a viedla  v Martine súkromnú trojtriednu dievčenskú školu (1866-1872), vyučovali v nej najmä katechizmus, čítanie písma svätého, nemeckú a slovenskú gramatiku a pravopis, počty a krasopis. Za päť rokov existencie školu navštevovalo približne 60 dievčat. Kuorková viedla korešpondenciu s Marínou Hodžovou. V nej si vymieňali názory na vtedajšie vzdelávanie dievčat. Po nútenom odchode z Martina roku 1872 pôsobila na dedinských školách v Turci. Túžila po sebestačnosti žien, no ona sama bola dlhodobo podporovaná svojimi mužskými príbuznými.

Literatúra 
 KODAJOVÁ, D. 2006. "Vyššie vzdelávanie dievčat na Slovensku v 19. storočí". In Človek a spoločnosť - internetový časopis pre pôvodné, teoretické a výskumné štúdie z oblasti spoločenských vied, r. 9, č. 4. Dostupné na . Tento článok slúžil ako podklad k biografickému heslu.

Narodenia v 1845
Úmrtia v 1884
Slovenskí pedagógovia
Alice Masaryková

Alice Masaryková  (* 3. máj 1879, Viedeň – † 29. november 1966, Chicago) bola verejná činiteľka, zakladateľka Česko-slovenského Červeného kríža, bojovníčka za zlepšenie sociálnej situácie a vzdelávania žien, charitatívna a osvetová pracovníčka. Jej otcom bol profesor Tomáš Garrigue Masaryk.

Život 
Narodila sa vo Viedni, ale od roku 1882 žila v Prahe. Tu študovala na meštianskej škole a na dievčenskom gymnáziu. V rokoch 1898 až 1899 študovala na Lekárskej fakulte, 1899 – 1900 históriu, filozofiu a sociológiu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity; v rokoch 1901 – 1902 študovala na univerzite v Berlíne, o rok neskôr postgraduálne históriu a ekonómiu v Lipsku. Od 1904 do 1906 bola na študijnom pobyte v Chicagu, USA; v roku 1939 získala titul PhDr. na univerzite v Pittsburghu.

V priebehu prvej svetovej vojny bola pre aktivity svojho otca v rokoch 1915 - 1916 vyšetrovaná a väznená.

Dielo 
V roku 1919 založila Česko-slovenský Červený kríž. V roku 1918 spolu s Annou Berkovcovou založila Vyšší školu sociální práce pro mladé ženy v Prahe, neskôr sa premenovala na Vyšší školu sociálního zabezpečení. 

Na Slovensku sa podieľala a organizovala osvetovú činnosť, určenú pre matky s malými deťmi, zriaďovala jasle a domovy pre opustené deti, školy pre ženské povolania a vzdelávanie sociálno-zdravotnícke pracovníčky. Angažovala sa aj v spolku Živena (bola jeho čestnou predsedníčkou). V roku 1960 publikovala v Pittsburghu knihu spomienok, v Prahe vyšla r. 1994 pod názvom Dětství a mládí.

Literatúra 
 MASARYKOVÁ, Alice. In: 
 "Alice Masaryková". In Sociální revue. Dostupné na .

Referencie 

Českí aktivisti
Českí spisovatelia
Česko-slovenský Červený kríž
Osobnosti z Viedne
Trsteník (prítok Slanej)

Trsteník je potok v Gemeri, v severnej časti okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Slanej, meria 3,5 km a je tokom IV. rádu.

Pramení v Stolických vrchoch, v podcelku Stolica, na východnom svahu Trsteníka (1 390,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 250 m n. m. Od prameňa tečie veľkým oblúkom ohnutým na východ, potom tečie juhozápadným smerom dolinou Hlboké. Tu priberá sprava prítok (1,2 km) z juhovýchodného svahu Trsteníka a následne opäť sprava prítok (1,8 km) z východného svahu Priehybky (1 219,2 m n. m.) a ďalej pokračuje na juh. Napokon sa stáča na juhovýchod a v Slanskej doline, severozápadne od obce Rejdová, ústi v nadmorskej výške približne 747 m n. m. do Slanej.

Potoky na Slovensku
Povodie Slanej
Vodné toky v okrese Rožňava
Mlynský potok (prítok Oravy)

Mlynský potok je potok na dolnej Orave, v centrálnej časti okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Oravy, meria 4,7 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Oravskej vrchovine na severnom svahu Hrádku (717,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 630 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa tečie na sever, zľava priberá najprv dva krátke prítoky z lokality Trsteník a potom prítok z juhovýchodného svahu Pečkova (734,3 m n. m.). Následne vytvára oblúk ohnutý na východ, postupne priberá tri pravostranné prítoky, najprv z oblasti Kopanice, vzápätí prítok prameniaci severne od kóty 632,9 m a potom aj prítok z juhozápadného svahu Vrchov (650,6 m n. m.). Ďalej preteká obcou Oravská Poruba, kde sa stáča na severozápad, sprava priberá prítok z oblasti Košariska, zľava prítok zo severovýchodného svahu Pečkova a oddeľuje obec na ľavom brehu od miestnej časti Zábrež na pravom brehu. Napokon sa esovito stáča, zľava priberá prítok zo severného svahu Pečkova a druhý z oblasti Behára a na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 462 m n. m. do Oravy.

Iné názvy 
Porubský jarok
Poruba
Jabloňový potok

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Lehotský potok (prítok Oravy)

Lehotský potok je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Oravy, má dĺžku 6,7 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v geomorfologickom celku Oravská Magura, v geomorfologickom podcelku Kubínska hoľa pod Minčolom (1 395,9 m n. m.), na východnom svahu Kľúča (1 143,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 118 m n. m.

Opis toku 
Od prameňa sa oblúkom stáča na juh, sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Kľúča a vstupuje do Oravskej vrchoviny. Tu sa stáča najprv na juhovýchod, zľava priberá krátky prítok prameniaci juhozápadne od kóty 841,4 m a preteká chatovou oblasťou pod Kubínskou hoľou. Z ľavej strany priberá prítok spod hrebeňa Kubínskej hole, stáča sa severojužným smerom a sprava priberá krátky prítok z oblasti Kopaníc. Následne preteká cez dolnokubínsku mestskú časť Beňova Lehota, kde priberá ľavostranné prítoky, najprv spod Repísk, potom dva prítoky zo západných svahov Trnín (793,2 m n. m.). Napokon sa stáča juhovýchodným smerom, preteká okrajom Malého Bysterca a v jeho blízkosti sa v nadmorskej výške približne 465 m n. m. vlieva do Oravy.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Oravskej Magure
Vodné toky v Oravskej vrchovine
Vodné toky v okrese Dolný Kubín
Gospel

Gospel je náboženská hudba, ktorá má pôvod v afroamerických kostoloch v prvej polovici 20. storočia alebo v čiernej gospelovej hudbe a náboženskej hudbe, ktorí komponovali a spievali hlavne južní gospeloví umelci.

Gospel na Slovensku 
Na Slovensku sa prvé gospelové projekty začali objavovať v 80. rokoch 20. storočia (Rieka Života), v 90. rokoch začali pôsobiť najvýznamnejšie kapely prvej vlny tejto tvorby ako Timothy a Lamačské chvály. Širšiu popularitu si gospelová hudba získala popularizáciou cez druhú generáciu interpretov združených v projekte Godzone po roku 2010, ako aj jej zahrnutím do tvorby spevákov, ktorí ju prepájali s populárnou hudbou či hudbou pre deti, ako Sima Martausová či Richard Čanaky. S nástupom kapiel ESPÉ, GodKnows či Heartbeat došlo v slovenskom gospeli k tomu, že hlavným prúdom kresťanskej hudobnej tvorby na Slovensku sa stali chvály (tiež uctievanie, z angl. worship, resp. CCM (skratka pre Contemporary Christian Music).

Gospelové festivaly na Slovensku 
Na Slovensku sa každoročne koná niekoľko kresťanských festivalov. Medzi najznámejšie sa zaraďujú:
 Campfest, Kráľova Lehota
 Godzone, viaceré mestá
 Festival Heaven, Rajec
 Festival Lumen, Trnava 
 On je živý, Nitra
 Verím Pane, Námestovo

Gospelové skupiny na Slovensku 
Na Slovensku taktiež existuje mnoho gospelových a kresťanských kapiel, napr.:
 ESPé (od 2003)
 F6 (od 2007)
 GodKnows (od 2012)
 Heartbeat (od 2012)
 Lámačské chvály (od 1997)
 Rieka Života (od 1980s)
 Timothy (od 1994)

Slovenské gospelové hudobné skupiny sú charakteristické tým, že často vznikali v rámci miestnych kresťanských spoločenstiev (napr. Heartbeat v Prievidzi, Rieka Života v Podolínci. Viaceré z nich sú združené alebo spolupracujú v rámci projektu novej evanjelizácie, Godzone, ktorý funguje od roku 2010.

Taktiež sem patria speváci ako Sima Martausová, Janais, Dominika Gurbaľová či Richard Čanaky, ktorý tvorí aj piesne iných žánrov.

Gospelovú hudbu tradične počúvajú kresťansky založení ľudia, a na "bežných" slovenských hudobných festivaloch sa zväčša nevyskytuje. Platí to aj naopak. Zlom nastal v roku 2018, kedy sa na festivale Pohoda predstavila kapela Heartbeat, rovnako na festivale Lumen prijala pozvanie „ne-gospelová" kapela No Name.

Podžánre 
Podľa newworldencyclopedia.org sa gospelová hudba ďalej člení na:
 Mestský gospel
 Južanský gospel
 Kresťanská country hudba
 Progresívny južanský gospel
 Súčasná kresťanská hudba
 Bluegrass gospel
 Gospel blues

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.gospel.sk
Paniri

Paniri je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa v pohorí Andy (Cordillero Occidental) v centrálnej časti Čile, neďaleko hranc s Bolíviou. Vek poslednej erupcie andezitovo-dacitového vulkánu je odhadovaný na koniec pleistocénu až začiatok holocénu, na vrchole sa nachádza sústava troch kráterov, zoradených v  dlhej, severozápadno-juhovýchodnej línii.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – stratovulkán Paniri na Global Volcanism Program 

Sopky Čile
Stratovulkány
Kýčera

Kýčera môže byť:

vrch na Slovensku:
v Bielych Karpatoch nad Zubákom (), pozri Kýčera (vrch v Bielych Karpatoch)
v Chočských vrchoch nad Valaskou Dubovou (), pozri Kýčera (vrch v Chočských vrchoch)
v Javorníkoch nad Kolárovicami ()
v Kysuckých Beskydách nad osadou Veľký Potok (), pozri Kýčera (vrch v Kysuckých Beskydách)
v Kysuckej vrchovine nad Novou Bystricou (), pozri Kýčera (vrch v Kysuckej vrchovine, Nová Bystrica)
v Kysuckej vrchovine nad bývalou Riečnicou (), pozri Kýčera (vrch v Kysuckej vrchovine, Riečnica, 974 m)
v Kysuckej vrchovine nad bývalou Riečnicou (), pozri Kýčera (vrch v Kysuckej vrchovine, Riečnica, 804 m)
v Laboreckej vrchovine nad Medzilaborcami ()
 vo Veľkej Fatre nad obcou Hubová (956 m n. m.)
v Malej Fatre nad Kláštorom pod Znievom ()
v Malej Fatre nad Rajeckou Lesnou ()
v Malej Fatre nad Fačkovom ()
v Ondavskej vrchovine nad Ciglou ()
v Pieninách, pozri Kýčera (vrch v Pieninách) 
v Podbeskydskej vrchovine nad Zákamenným ()

potok na Orave, prítok Bielej Oravy, pozri Kýčera (prítok Bielej Oravy)
miestna časť obce Zákamenné
osada mesta Čadca
osada obce Zákopčie
osada obce Zázrivá

Pozri aj 
Hnilická Kýčera, vrch () v Malej Fatre
Kazícka Kýčera, vrch () v Javorníkoch
Veľká Kýčera, vrch () v Spišskej Magure
Zarúbaná Kýčera, vrch () v Javorníkoch
Kýčerka
Kýčera (prítok Bielej Oravy)

Kýčera je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Bielej Oravy, meria 5,8 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 

Pramení v geomorfologickom celku Podbeskydská vrchovina na južnom svahu vrchu Nižná Poperačka (1 036,1 m n. m.) v nadmorskej výške cca 980 m n. m.

Opis toku 

Od prameňa tečie najprv na západ, zľava priberá krátky prítok spod Vyšnej Poperačky (1 043,0 m n. m.), sprava prítok zo západného svahu Nižnej Poperačky a prudko sa stáča najprv na juhozápad a následne po pribratí pravostranného prítoku spod Skalnitého (939,0 m n. m.) na juhovýchod. Potom priberá niekoľko krátkych prítokov, napr. sprava z juhovýchodného svahu Zrazu (967,8 m n. m.) a zľava z južného svahu Vrát (1 051,1 m n. m.). Následne výraznejšie rozširuje svoje koryto a stáča sa severojužným smerom, pričom preteká obcou Breza. Napokon podteká štátnu cestu II/520 a na južnom okraji obce ústi v nadmorskej výške približne 645 m n. m. do Bielej Oravy.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v okrese Námestovo
Klinský potok (prítok Polhoranky)

Klinský potok je potok na hornej Orave, tečie na území okresu Námestovo. Je to pravostranný prítok Polhoranky, meria 4,4 km a je tokom V. rádu. Miestne sa označuje aj ako Kliňanka.

Prameň 
Pramení v geomorfologickom celku Podbeskydská vrchovina na juhovýchodnom svahu Kopanice (922,1 m n. m.), pri osade Ťaskovka, v nadmorskej výške približne 757 m n. m.

Opis toku 
Tečie prevažne juhovýchodným smerom, na hornom toku priberá ľavostranný prítok spod Kohútovej (843,9 m n. m.) a následne preteká celým intravilánom obce Klin. Na dolnom konci obce sa stáča na východ, podteká štátnu cestu I/78 a v blízkosti obce ústi v nadmorskej výške cca 605 m n. m. do Polhoranky.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Podbeskydskej vrchovine
Vodné toky v okrese Námestovo
Golem

Golem (po hebrejsky גולם) je v židovskej mystike človekom oživená socha. Takýchto golemov poznáme pomerne dosť. Aj keď si golema väčšina ľudí predstavuje ako oživenú sochu s podobou človeka, môže mať aj inú podobu. 

Slovo golem znamená v hebrejčine neúplnosť, nedokonalosť a takto sa tiež táto oživená bytosť vnímala. Nemala vlastné myšlienky ani vlastnú vôľu, iba doslovne plnila príkazy svojho pána. Historicky možno toto poňatie nájsť už v 12. storočí. Viera v možnosť stvoriť vec vychádza z presvedčenia, že dobrí ľudia majú tvorivú silu, ktorá však nie je taká ako sila Božia. Poňatie šému, ktorý golemov oživoval, vychádza z kabaly, pretože podľa tejto náuky je možné všetko pomocou správnej kombinácie písmen. Šém bol spravidla pergamen, na ktorom boli napísané magické slová.

Pražský golem 
Jedným z najslávnejších golemov je pražský, ktorého roku 1580 údajne stvoril židovský rabín Jehuda Löw ben Becalel a dal mu meno Josille. Golem mal ochraňovať židovské geto pred kresťanmi, ktorí pravidelne napádali toto geto. Jeho stvoriteľ ho zničil roku 1593. Rabbi Löw totiž golemovi nevybral šém počas židovského sviatku a golem začal byť agresívny. 

Povesť o pražskom golemovi pochádza síce zo stredoveku, ale s postavou rabbi Löwa sa spojila až v 18. storočí.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Legenda o Golemovi
 Legenda o Golemovi

Judaizmus
Dejiny Prahy
Božské, duchovné a mýtické bytosti
Mákuratu

Mákuratu () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 104 (jún 2006), dĺžka ostrova 925 m, šírka 825 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 165,96 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Mákuratu - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Mídú (Rá)

Mídú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 716 (jún 2006), dĺžka ostrova 825 m, šírka 550 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 154,3 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Mídú - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Rasgetímu

Rasgetímu () je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 887 (jún 2006), dĺžka ostrova 875 m, šírka 425 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 188,75 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Rasgetímu - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Rasmádú

Rasmádú je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 825 (jún 2006), dĺžka ostrova 775 m, šírka 400 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 161,69 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Rasmádú - anglicky

Ostrovy atolu Rá
Michalovka

Michalovka je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Pôvodne bola pravostranným prítokom Polhoranky, po vybudovaní vodnej nádrže Orava ústi do priehrady. Dĺžka toku je 5,2 km a je tokom IV. rádu. Na mapách sa označuje aj ako Michaľovka.

Prameň 

Pramení v Podbeskydskej vrchovine na juhovýchodnom svahu Brestovky (859,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 740 m n. m.

Opis toku 

Od prameňa tečie juhojuhovýchodným smerom, z pravej strany priberá najprv prítok zo severovýchodného svahu Orfelky (849,8 m n. m.), potom z juhovýchodného svahu Orfelky a tiež prítok z juhovýchodného svahu Belkovky (922,8 m n. m.). Následne vstupuje do Oravskej kotliny, napája malú vodnú nádrž a stáča sa na východ. Tečie severne od mesta Námestovo, zľava priberá svoj najvýznamnejší prítok, Červený potok a napokon sa stáča na juhovýchod. Do vodnej nádrže Orava ústi severovýchodne od Námestova v nadmorskej výške cca 603 m n. m.

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Podbeskydskej vrchovine
Vodné toky v Oravskej kotline
Vodné toky v okrese Námestovo