joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Maurice Merleau-Ponty

Maurice Merleau-Ponty (* 14. marec 1908, Rochefort, Francúzsko – † 3. máj 1961, Paríž) bol francúzsky fenomenologický filozof, priateľ a spolupracovník J.-P. Sartra. Zaoberal sa fenomenológiou telesnosti a vnímania, ale aj psychológiou a výchovou.

Životopis 
Po maturite v Paríži študoval v rokoch 1926 – 1930 filozofiu na École Normale Supérieure spoločne so Sartrom a od roku 1930 vyučoval na rôznych gymnáziách. Už počas štúdií sa zoznámil s J. Patočkom, s ktorým si až do smrti písal. V roku 1945 získal doktorát za knihy La structure du comportement (Štruktúra správania, 1942) a Phénomenologie de la perception (Fenomenológia vnímania, 1945) a spolu so Sartrom založil významný časopis Les temps modernes, ktorý až do smrti redigoval. V rokoch 1945 – 1948 prednášal filozofiu na univerzite v Lyone a v rokoch 1949 – 1952 bol profesorom detskej psychológie a pedagogiky na Sorbonne. V roku 1952 bol menovaný na Collège de France za vôbec najmladšieho profesora tejto prestížnej školy a prednášal tam až do svojej predčasnej smrti.

Dielo 
 La Structure du comportement, Paris, PUF, 1942 
 La hénoménologie de la perception, Paris, NRF, Gallimard, 1945
 Humanisme et terreur, Paris, Gallimard, 1947
 L’Union de l’âme et du corps, chez Malebranche, Biran et Bergson, Vrin, 1968, cours présentés par J. Deprun
 Sens et non-sens, Paris, Nagel, 1948
 Les aventures de la dialectique, Gallimard, 1955
 Les Sciences de l’homme et la phénoménologie, Centre de documentation universitaire, réédité en 1975
 Les Relations avec autrui chez l’enfant, Paris, Centre de documentation universitaire, réédité en 1975
 Éloge de la philosophie, leçon inaugurale faite au Collège de France, NRF, Gallimard, 1953
 Signes, NRF, Gallimard, 1960
 Le Visible et l’invisible, publié par Cl. Lefort, Gallimard, 1964
 L’Œil et l’esprit, Gallimard, 1960
 Résumé de cours (1952-1960), Gallimard, 1968
 La Prose du monde, Gallimard, 1969.

Externé odkazy 
 Heslo Maurice Merleau-Ponty v Internet Enc. of Philosophy
 Heslo Maurice Merleau-Ponty ve Stanford Encyclopedia of Philosophy
 The Merleau-Ponty Circle
 Evropská stránka 100 Years Merleau-Ponty
 Stránka Maurice Merleau-Ponty na Mythos & Logos 
 Chiasmi International
 Intelligent Bodies and Ecological Subjectivities: Merleau-Ponty’s Corrective to Postmodernism’s “Subjects” of Education"
 Merleau-Ponty Confronts Postmodernism: A Reply to O’Loughlin
 Bibliografie eko-fenomenologie
 Merleau-Ponty: Reckoning with the Possibility of an 'Other.'
 The Journal of French Philosophy

Zdroj 

Francúzski filozofi
Absolventi École Normale Supérieure
Osobnosti pochované na Père-Lachaise
Metaetika

Metaetika je časť etiky, ktorá rozpracúva problémy gnozeologickej a logickej povahy jazyka morálky.

Metaetika sa sformovala začiatkom 20. storočia ako relatívne samostatný smer, ktorého predmetom skúmania je etika ako spoločensko - vedná disciplína. Etické skúmania metaetiky sa zaoberajú jazykom morálky, analýzou etických pojmov, výrazov a skúmaním pravdivostných hodnôt morálnych súdov. Podľa Wiliama K. Frankenu (1908 - 1994) amerického analytického etika je predmetom metaetiky otázka od dokázateľnosti a oprávnenosti morálnych súdov (Frankena, 1973. s. 96). V literatúre sa často objavuje metaetika a analytická etika ako synonymá, súvisí to s formovaním metaetiky na pozadí anglickej analytickej filozofie.

Predstavitelia 
George Edward Moore, jeho dielo Principia Ethica sa považuje za východiskovú prácu analytickej etiky. Jeho práca spôsobila analytický obrat v etike, bola odmietnutím dvoch filozofických smerov - hedonistického utilitarizmu a novohelgelovského idealizmu, ktoré v 19. storočí dominovali v britskej morálnej filozofii. Na tomto pozadí sa vytváral filozoficko - etický názor. G. E. Moora. G. E. Moore sa považuje za zakladateľa metaetiky (zaujímavosťou je, že on tento pojem "metaetika" nepoužil).

Harold Arthur Prichard - deontologická etická koncepcia založená na princípe povinnosti. Diela: Spočíva morálna filozofia na omyle? (Does Moral Philosophy Rest on A Mistake?), Povinnosť a neznalosť faktu (Duty And Ingnorance Of Fact) - publikované v časopise Proceedings of the British Academy v roku 1932.

William David Ross

Charles Kay Ogden

Charles Leslie Stevenson

Richard Mervyn Hare

Zdroj 
 
 Kolektív autorov, Dejiny etického myslenia v Európe a USA, s. 575 - 594,Kalligram, Bratislava 2008, ISBN 978-80-8101-103-0)
Nestorius

Nestorius alebo Nestorios (gr. Νεστόριος, lat. Nestorios) (po 381 Germanicia – asi 451 Horný Egypt) bol konštantínopolský patriarcha (428 – 431).

Životopis 
Nestorius vyštudoval u známeho exegétu Theodora z Mopsuestie v Antiochii a získal si meno svojimi rečníckymi schopnosťami. Cisár Theodosius II. ho vymenoval v roku 428 za konštantínopolského patriarchu.

Ako predstaviteľ antiochijskej školy sa postavil proti novému pomenovanie, ktoré začalo byť pripisované Ježišovej matke Márii -- θεοτόκος (Theotokos nositeľka Boha, Bohorodička). Namiesto toho presadzoval titul Χριστοτόκος (christotokos nositeľka Krista). Predstavitelia alexandrijskej školy, predovšetkým Kyrillos z Alexandrie rozprúdili nato teologickú debatu o skutočných Nestoriových postojoch. Otázka sa netýkala len Panny Márie, ale predovšetkým osoby Ježiša Krista a jeho vnímania, v ďalšom rade potom sporov medzi patriarchátmi v Antiochii a Alexandrii, vplyvu cisára na konštantínopolský stolec a papežskeho primátu.

Nestorius odmietol označenie Panny Márie ako theotokos, pretože sa domnieval, že spochybňuje v skutočnosti Ježišovo božstvo. Máriu považoval za matku iba ľudskej časti Ježišovej osobnosti. Cyril Nestoriovi vytýkal, že tak vlastne popiera vtelenie Boha v Ježišovi Kristovi, a že z Ježiša vytvára dve odlišné osoby -- jednu ľudskú a jednu božiu -- ktoré sa delia o jediné telo.

Cisár Theodosius II. (401 - 450) zvolal ekumenický koncil do Efezu, ktorý sa mal tejto otázke venovať. Podporoval pritom konštantínopolského patriarchu, pápež Celestín I. stál na strane Cyrila. Cyril potom predčasne začal efezský koncil za neprítomnosti antiochijských biskupov, ktorí nestihli prijsť. Koncil tak Nestoria počas jeho neprítomnosti zosadil.

V nasledujúcich mesiacoch bolo sedmnásť biskupov, ktorí Nestoria podporovali, zosadených. 3. augusta 433 potom na nátlak svojej sestry Pulchérie cisár poslal Nestoria do vyhnanstva do hornoegyptského kláštora. Nestoriove spisy boli zničené, dochovali sa iba z časti v sýrčine.

Celý spor zapríčinil rozdelenie cirkvi a podnietil vznik nestoriánskych cirkví, hlavne v Strednej Azií a na Strednom Východe.

V roku 1995 bola najdená kniha napísaná Nestoriom, známa ako Hérakleidov bazár. Nestorios ju napísal ku koncu svojho života. V knihe odmieta herézu, z ktorej bol obvinený, a jeho popis Krista sa veľmi podobá formule chalcedónskeho koncilu z roku 451. Teológovia, ktorý sa dnes zaoberajú jeho spismi hovoria, že jeho myšlienky boli nesprávne vykladané a že neboli heretické. Otázka, či bol v skutočnosti Nestorius prívržencom nestoriánstva, zostáva nezodpovedaná.

Referencie

Pozri aj 
 Nestoriánstvo

Zdroje 
 
 

Heretici
Teológovia
Morión

Morión je drahokamová odroda kremeňa; má tmavohnedú až čiernu farbu. Tento názov sa používa pre úplne čierne kryštály záhnedy. 

Je priesvitný, vyskytuje sa v hydrotermálnych žilách a zriedkavejšie v pegmatitoch. Nepriehľadné morióny pochádzajú hlavne z Arkansasu (USA), Číny (Hunan) a Kazachstanu. Ďalšie pekné kryštály moriónu sú z Brazílie a Madagaskaru. Kvalitné výbrusy dosahujú bežne tisícky karátov. Na Slovensku sa vykytuje len zriedkavo.

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Polodrahokamy
Odrody kremeňa
William Morris

William Morris (* 24. marec 1834, Walthamstow, Spojené kráľovstvo - † 3. október 1896, Londýn) bol anglický básnik, spisovateľ, textilný výtvarník, maliar, architekt, politik a sociálny reformátor.

Bol úzko spätý s Bratstvom preraffaelistov a hnutím Arts and Crafts. Posledné roky života bol členom sociálnodemokratickej federácie, neskôr predsedal socialistickej lige. Zaslúžil sa aj o zdokonalenie polygrafie.

Dielo 
Parafrázoval staroanglické a germánske básne, skladal vlastné epické básne na námety antických bájí a stredovekej ľudovej tradície. Je autorom rozsiahlej epickej skladby The Earthly Paradise (Zemský raj, 1868–70).

Ak nie je uvedené inak, ide o básne:
 The Haystack in the Floods
 The Defence of Guinevere, and other Poems (1858)
 The Life and Death of Jason (1867)
 The Earthly Paradise (1868-70)
 The Story of Sigurd the Volsung and the Fall of the Nibelungs (1876)
 Love is Enough, or The Freeing of Pharamond (1872)
 A Dream of John Ball (1886) - próza
 The House of the Wolfings (1888)
 The Roots of the Mountains (1889)
 News from Nowhere (1890) - próza
 The Story of the Glittering Plain (1890)
 The Well at the World's End (1892)
 The Wood Beyond the World (1892)
 Socialism, Its Growth and Outcome (1893) - traktát
 The Storie of the Sundering Flood (1896)

Prekladal aj z klasických jazykov a z francúzštiny.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Morris Online Edition 
 Works by William Morris at The Online Books Page
 Works by William Morris at The Anarchist Library
 William Morris Index Entry at Poets' Corner
 The William Morris Internet Archive 
 The tale of Beowulf (Sel.3.231)
 Archive of William Morris Papers 
 William Morris at Art Passions
 William Morris – The Soul of Arts and Crafts
 The William Morris Society
 The William Morris Society in the United States
 A Morris and De Morgan tile panel at the Victoria and Albert Museum, London
 William Morris online exhibition at the Harry Ransom Center at the University of Texas at Austin
 Morris Online Edition
 Victorian printing and William Morris’s Kelmscott Press

Anglickí básnici
Anglickí spisovatelia
Spisovatelia fantasy
Anglickí dizajnéri
Anglickí architekti
Neurológia

Neurológia (gr.) je náuka o nervovej sústave a nervových chorobách; odbor medicíny, ktorý sa zaoberá prevenciou, diagnostikou a liečením ochorení nervového systému, spojených s poruchami hybnosti a citlivosti a poruchou funkcií zmyslových a vnútorných orgánov; navyše sem patria niektoré choroby svalov a žliaz s vnútornou sekréciou, ak sa prejavujú nervovými príznakmi, a niektoré funkčné poruchy centrálneho nervového systému. Neurológia je odbor pomerne mladý, ale rozsiahly a neustále sa vyvíjajúci. Úzko súvisí s inými odbormi, najmä s vnútorným lekárstvom, psychiatriou a endokrinológiou, čo vyplýva i z toho, že neurológia sa formovala súčasne s nimi a v určitom štádiu vývoja sa osamostatnila.

Predmetom neurológie nie sú duševné choroby, ako sa niekedy chybne usudzujeme. Duševné choroby, t. j. choroby prejavujúce sa poruchou správneho vzájomného vzťahu človeka k prostrediu, poruchou poznávnia prostredia, správania sa a pod., ich diagnostika, prevencia a liečba, patria do oblasti psychiatrie.

Okrem spomínaných odborov neurológia súvisí s očným, krčným a detským lekárstvom, s traumatológiou a chirurgiou, sexuológiou a pod. Zasahuje prakticky do všetkých lekárskych disciplín.

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 D. Bartko: Neurológia

 
Nervová sústava
Jozef Móder

Jozef Móder (* 19. september 1947, Tvrdošovce) je bývalý slovenský futbalista. Stal sa majstrom Európy v roku 1976 v Juhoslávii.

Móder začal svoju kariéru v Interi Bratislava, potom hral za Lokomotívu Košice. Počas vojny v Dukle Praha debutoval ako záložník v roku 1972 v česko-slovenskej reprezentácii. V rokoch 19731980 hral zasa v Košiciach. V reprezentácii odohral 17 zápasov a dal 3 góly. Na konci kariéry hral v rokoch 1980 až 1982 v rakúskom Grazer AK. Móder bol obávaný strelec pokutových kopov, v Grazi dosiahol aj priamy gól z rohového kopu. Reprezentácii Sovietskeho zväzu strelil v kvalifikácii ME 1976 svoje jediné tri reprezentačné góly, ktoré znamenali postup Česko-Slovenska na záverečný turnaj do Belehradu.

Externé odkazy 
 Štatistiky ČMFS

Slovenskí futbalisti
Osobnosti z Tvrdošoviec
Obsesívno-kompulzívna porucha

Obsesívno-kompulzívna porucha (iné názvy: obsedantno-kompulzívna porucha, obsedantno-nutkavá porucha ; staršie: obsesívno [alebo obsedantno]-kompulzívna neuróza, nutkavá neuróza, obsedantná neuróza, obsesívna neuróza, anankastická neuróza; v súčasnej angličtine: obsessive-compulsive disorder – skratka OCD) je neuróza, pri ktorej sa chorému proti vôli vtierajú do mysle rôzne obsahy, pociťuje nutkanie na rôzne úkony a konanie, ktoré sám považuje za nezmyselné alebo nesprávne (rátať dlaždice na ulici, opakovane sa vracať a kontrolovať zavretie okien, vody, zamknutie dverí, sebe alebo niekomu blízkemu škodiť na zdraví atď.). Vnútorný boj proti realizácii týchto vtieravých myšlienok vyvoláva napätie a úzkosť. Chorý sa podvoľuje nanajvýš nutkaniu na činy, ktoré považuje skôr za pozitívne (napr. prepiata pedantnosť) alebo neškodné (nutkavé pohyby ramenom, prstami ap.), nie asociálne.

Niečo iné je anankastická osobnosť (iné názvy: anankastická porucha osobnosti, obsedantno-kompulzívna porucha osobnosti, anankatiscká psychopatia).

Zdroje 

 

F00-F99 Duševné poruchy a poruchy správania
Metanol

Metanol (iné názvy: metylalkohol, karbinol, drevný lieh) je najjednoduchší alifatický alkohol. Sumárny vzorec je CH3OH. Je to bezfarebná, alkoholicky zapáchajúca kvapalina, neobmedzene miešateľná s vodou. Je tekutý, horľavý a veľmi jedovatý.

Metanol nie je priamo toxický. V pečeni sa však pôsobením enzýmov alkoholdehydrogenáza a aldehyddehydrogenáza metabolizuje na formaldehyd a následne kyselinu mravčiu, ktorá poškodzuje zrakový nerv a spôsobuje opuchy sietnice a acidózu, vedúcu až k smrti.

Metanol sa používa aj ako denaturačné činidlo technického etanolu.

Príprava a výroba 
V minulosti sa pripravoval destiláciou dreva za sucha, odtiaľ pochádza aj starší triviálny názov drevný lieh.

Metanol sa vyrába hydrogenáciou oxidu uhoľnatého za vysokého tlaku a teploty (okolo 350 °C) a prítomnosti katalyzátora (zmes oxidu chromitého a oxidu zinočnatého):

CO + 2 H2 → CH3OH

Prvá pomoc 

Prvá pomoc pri otrave metanolom je vypiť dva deci kvalitného 40% alkoholu (napr. vodka) a okamžite vyhľadať lekársku pomoc. Etanol spomalí rozklad metanolu a vytvorí tak priestor pre lekársky zásah.

Referencie

Iné projekty 

Alkoholy
Rozpúšťadlá
Palivá
Biopalivá
Polutanty
Multimédiá

Multimédiá sú kombináciou textu, zvuku, grafiky, animácie, interaktivity a videa; podmnožina hypermédií. Sú určené na informovanie a zábavu publika. Multimédiá sú taktiež označované ako elektronické médiá na zálohovanie a predstavenie multimediálneho obsahu.

Vybrané základné nástroje pre tvorbu multimediálnych aplikácií 
Základné nástroje pre tvorbu multimediálnych výukových aplikácií môžeme rozdeliť do týchto skupín:
 Nástroje pre tvorbu vektorovej 2D grafiky s prvkami napodobňujúcimi priestor. Predstaviteľom je Corel Draw a Adobe Illustrator
 Nástroje pre tvorbu a spracovanie bitmapovej grafiky – Adobe Photoshop
 Nástroje pre tvorbu vektorových animácií – Macromedia Flash a menej používaný Corel R.A.V.E 2.0.
 Nástroje pre tvorbu bitmapových animácií – Adobe Photoshop, Corel PhotoPaint
 Nástroje pre spracovanie digitálneho videa. Predstaviteľom aplikácie umožňujúcej spracovanie videa na počítači je Adobe Premiere 6.5 alebo PRO, Pinnacle Studio alebo freewarový produkt VirtualDub.
 Nástroje pre spracovanie zvukov. Zvuky patria medzi multimediálne prvky. Zvuky môžeme spracovávať (nahrávať, upravovať) buď v aplikáciách typu Adobe Premiere alebo v špecializovaných aplikáciách napr. Acustica alebo Cool Edit Pro.
 Nástroje umožňujúce prehliadanie a prehrávanie súborov rôzneho typu a konverziu súborov – Windows Media Player, InfranView, Photoshop

Zdroje  
 
 Dostál, J. multimedialni_hypertextove_a_hypermedialni_ucebni_pomucky.pdf Multimediálne, hypertextové a hypermediálne učebné pomôcky - trend súdobého vzdelávánia. Časopis pre technickú a informačnú výchovu. 2009, Olomouc, Vydala Univerzita Palackého, Ročník 1, Číslo 2, s. 18 - 23. ISSN 1803-537X (print). ISSN 1803-6805 (on-line).
 Athena. Vymezení pojmu multimédia. [online]. [cit. 2014-12-04]. Dostupné na: <http://athena.zcu.cz/kurzy/mume/000/kap1_1/text.htm>.
 UMB. Úvod do multimédií. [online]. [cit. 2014-12-04]. Dostupné na: <https://lms2.umb.sk/pluginfile.php/9364/mod_resource/content/1/Uvod_do_MUME.pdf>.

 
Počítačové výhonky
Burzový obchod

Burzový obchod je obchod uzatváraný na burze.

Burzové obchody sa uzatvárajú podľa zvláštnych pravidiel a zvyklostí (burzových uzancií).

Druhy
Podľa času dodania:
promptný obchod
termínovaný obchod

Podľa úmyslu kontrahenta:
efektívny obchod - ide o skutočnú kúpu a predaj tovaru
rozdielový obchod (= diferenčný obchod) - špekulačný obchod, špekuluje sa so zmenou ceny v budúcnosti

Obchod
Burza
Zahraničný obchod

Zahraničný obchod je časť národného hospodárstva danej krajiny, ktorá zahŕňa obeh tovaru a služieb, prekračujúci hranice a ekonomiku danej krajiny.

Je to jeden zo spôsobov zapojenia národného hospodárstva krajiny do svetového hospodárstva
a do medzinárodnej deľby práce v rámci svetovej ekonomiky a globálna ekonomika/globálnej ekonomiky. Je súčasťou národného reprodukčného procesu, pričom má pomerne samostatné postavenie.

Podľa evidencie a ekonomickej štatistiky SR do odvetvia zahraničného obchodu patrí činnosť všetkých podnikateľských subjektov, právnických a fyzických osôb, uskutočňujúcich vývoz (export) a dovoz (import) formou obchodného tovaru.

Štatistika zahraničného obchodu vo všeobecnosti zahŕňa pohyb tovarov medzi Slovenskom a zvyškom sveta.

Celkový dovoz (import) zahŕňa tovary, vstupujúce do ekonomiky Slovenska a určené na domácu spotrebu a spracovanie s následným spätným vývozom (exportom). V celkovom vývoze sú zahrnuté tovary trvalo opúšťajúce územie Slovenska alebo tovary opúšťajúce územie Slovenska s cieľom spracovať a následne doviezť späť.

Od vstupu Slovenska do Európskej únie, t. j. od 1. 5. 2004, sa štatistika zahraničného obchodu skladá zo systémov EXTRASTAT a INTRASTAT.
EXTRASTAT systém poskytuje informácie o výmene tovarov s nečlenskými štátmi EÚ na základe dokumentov predpísaných pre colné konanie
INTRASTAT systém obsahuje informácie o obchode s tovarom s členskými krajinami EÚ ako partnerskými krajinami, získané štatistickým zisťovaním.

Zahraničný obchod je súčasťou medzinárodného obchodu v globálnej ekonomike.

Základné funkcie zahraničného obchodu 
Transformačná funkcia – zahraničný obchod vplýva na stav ekonomickej rovnováhy národnej ekonomiky. Podstatou je transformácia štruktúry domácej produkcie na štruktúru žiadúcu v oblasti použitia na výrobnú i osobnú spotrebu.

Rastová funkcia – napĺňa hľadisko "ekonómie času", kde výsledkom úspora práce pri zapojení do medzinárodnej deľby práce. Export zároveň výrazne ovplyvňuje domácu produkciu (rast či jej pokles) a jej špecializáciu.

Externé odkazy 
  http://www.portal.statistics.sk/showdoc.do?docid=5011

Obchod
Makroekonómia
Thomas Mun

Thomas Mun (* 17. jún 1571, Londýn – † 21. júl 1641) bol najvýznamnejší predstaviteľ merkantilizmu v Anglicku, londýnsky obchodník, riaditeľ Východoindickej obchodnej spoločnosti a ekonóm. Vystupoval proti monetaristickému zákazu vývozu peňazí.

Externé odkazy 
 

Narodenia v 1571
Úmrtia v 1641
Anglickí ekonómovia
Osobnosti z Londýna
Teodor Münz

Dr. h. c.  PhDr. Teodor Münz, CSc. (* 1. január 1926, Vrútky  † 14. júl 2022) bol slovenský filozof, špecialista na dejiny slovenskej a nemeckej filozofie.

Vyštudoval Filozofickú fakultu Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 1950 bol pracovníkom Filozofického ústavu SAV. Vo svojej tvorbe sa zaoberal dejinami slovenskej filozofie, najmä osvietenskej a náboženskej filozofie a teóriou poznania. Prekladal diela z nemeckej filozofie (Kant, Hegel, Feuerbach, Nietzsche a i.). Bol nositeľom Zlatej medaily SAV (1996), v roku 2008 mu Univerzita P. J. Šafárika v Košiciach udelila čestný doktorát.

Jeho druhou manželkou bola prekladateľka, novinárka a aktivistka česko-slovenskej vzájomnosti Soňa Čechová (* 1930† 2007).

Bibliografia 
 1954 – Náhľady filozofov Malohontskej spoločnosti
 1961 – Filozofia slovenského osvietenstva
 1963 – Od fantázie ku skutočnosti
 1971 – Humanistická iniciatíva Feuerbachovej filozofie
 1977 – B. B. Spinoza
 1987 – Dejiny filozofického myslenia na Slovensku I (spoluautor)
 1994 – Náboženská filozofia na Slovensku v prvej polovici 20. storočia
 2002 – Listy filozofom
 2008 – Hľadanie skutočnosti
 2015 – Cesta za skutočnosťou bez metafyziky. S Nietszchem a proti nemu
 2020 – Odchádzame?
 2022 – Ježiš Kristus a apoštol Pavol vo filozofii Barucha Spinozu

Referencie

Externé odkazy 
 Diela Teodora Münza v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice

Slovenskí filozofi
Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Osobnosti z Vrútok
Múza

Múzy (gr. Μουσαι - Músai) sú v gréckej mytológii ochrankyne umení a vied, dcéry Dia a bohyne pamäti Mnémosyny. Je deväť múz.

Deväť múz 
 Erato ("láskyplná" ) - milostná poézia
 Euterpé ("obveselujúca") - hudba a lyrická poézia
 Kalliopé ("s krásnym hlasom") - epická poézia
 Kleio ("oslavujúca") - dejepis
 Melpomené ("spievajúca") - tragédia 
 Polymnia ("mnohospevná") - hymnický a zborový spev
 Terpsichoré ("tancujúca v kruhu") - tanec
 Tália ("sviatočná/kvitnúca") - veselá poézia
 Ourania ("nebeská") - astronómia

Iné projekty

Externé odkazy
Obrábanie (materiál)

Obrábanie alebo neodborne opracúvanie (opracovávanie) je technologický proces, pri ktorom sa postupným odoberaním triesok vyrába súčiastka vyžadovaného tvaru, rozmerov a kvality povrchu. Obrábanie je časť výrobného procesu, ktorým zhotovujeme súčiastky a výrobky z polotovaru odoberaním materiálu vo forme triesok, iskier alebo iných častíc.

Delenie 
Podľa druhu použitej energie rozlišujeme:
mechanické obrábanie (obrábanie rezaním) - materiál sa odoberá reznou hranou (klinom) rezného nástroja
chemické obrábanie - materiál sa uberá chemicky (napr. leptanie)
elektrofyzikálne obrábanie - materiál sa odoberá elektrickým prúdom
elektroerozívne obrábanie
elektrochemické obrábanie
obrábanie plameňom - materiál sa odoberá plazmou - spálením, alebo odtavením
ultrazvukové obrábanie - materiál sa odoberá pomocou ultrazvuku
laserové obrábanie (obrábanie laserom) - materiál sa odoberá tepelnou energiou laseru 
obrábanie vodným lúčom alebo abrazívnym vodným lúčom - materiál sa odoberá kinetickou energiou vodného lúča

Externé odkazy
Teória obrábania (prednášky)
Obrat

Obrat môže byť:
 všeobecne: 
 zmena (k opačnému stavu, najmä podmienok, okolností), zvrat, prevrat
 otočenie, prevrátenie, zmena polohy či smeru
 v jazykovede: 
 voľne: fráza; ustálený zvrat
 skrátene frazeologický obrat alebo ustálený obrat
 v pôrodníctve: operácia, ktorou sa mení priečna poloha plodu na pozdĺžnu polohu alebo pozdĺžna na pozdĺžnu s opačným koncom, pozri obrat (pôrod)
 v hudbe: prevrat akordu, melódie alebo intervalu, synonymum: inverzia, pozri inverzia akordu, inverzia intervalu, inverzia melódie
 v gymnastike: pohyb celého tela okolo pozdĺžnej osi vykonávaný vpravo alebo vľavo, pozri obrat (gymnastika)
 vo fyziológii: súčasný rozklad a syntéza látok v telách organizmov, synonymum: turnover, pozri obrat (fyziológia)
 v ekológii: obnova vody, pozri obrat (voda)
 v ekonomike a ekonómii:
 hodnotový (čiže peňažný) ekvivalent množstva (objemu) určitej ekonomickej veličiny za určité obdobie, napríklad hrubý ochodný obrat (=celkové tržby), hrubý výrobný obrat, obrat účtu
 v užšom zmysle: hodnotový (čiže peňažný) ekvivalent množstva predaných (a prenajatých) tovarov a výkonov (často aj investičného majetku a výrobného materiálu) za určité obdobie, teda hodnotový ekvivalent odbytu, synonymá: hrubý obchodný obrat, (celkové) tržby, odbyt, pozri obrat (tržby)
 staršie v najužšom zmysle: súhrn prijatých úplat za určité obdobie
 na účely zákona o DPH: výnosy (príjmy) bez DPH z dodávaných tovarov a služieb v tuzemsku okrem (a) výnosov (príjmov) z tovarov a služieb, ktoré sú podľa zákona o DPH oslobodené od DPH a (b) výnosov (príjmov) z príležitostne predaného hmotného či nehmotného majetku (s výnimkou zásob), pozri obrat (DPH)
 skrátene obrat tovaru (plynulý tok tovaru prechádzajúceho podnikom vznikajúci doplňovaním a obnovovaním ekvivalentu tovaru rovného priemernej zásobe tovaru na sklade)

Pozri aj 
 obrat kapitálu (kolobeh kapitálu chápaný ako periodicky prebiehajúci proces)
Neokonfucianizmus

Neokonfuciovstvo alebo novokonfuciovstvo je forma konfucianizmu, ktorá vznikla počas dynastie Sung (960 − 1279) ale svoje korene má už v dynastii Tchang (618 − 907).

Neokonfuciovstvo je veľká syntéza, do ktorej vyúsťuje vývin čínskej filozofie v stredoveku. Za praotca neokonfuciovstva sa pokladá Chan Jü. Významným predstaviteľom bol aj čínsky filozof Ču Si.

Zdroje

Ďalšia literatúra 
 
 
 
 

Čínska filozofia
Konfucianizmus
Náboženstvo v Číne
František Novotný (filológ)

František Novotný (* 29. august 1881, Hlína – † 20. september 1964, Brno) bol český klasický filológ, profesor klasickej filológie na Masarykovej univerzite v Brne; prekladateľ Platóna: preložil celé Corpus Platonicum do národného jazyka.

Dielo 
 Eurhythmie řecké a latinské prósy I–II, Praha 1917–1921
 Gymnasion. Úvahy o řecké kultuře, Praha 1922
 Socialistické snahy ve starém Řecku, Praha 1922
 Antické státy a náboženství., Praha 1925
 Platonovy Listy a Platon, Brno 1926
 Sokrates, Praha 1926
 Platon, Praha 1926
 Platonis epistulae commentariis illustratae, Brno 1930
 Latinská mluvnice pro střední školy II, Praha 1938
 Latinská mluvnice pro střední školy. Hláskosloví a nauka o slově III/1, Praha 1946
 O Platonovi I. Život, Praha 1948
 O Platonovi II. Dílo, Praha 1948
 O Platonovi III. Filosofie, Praha 1949
 O Platonovi IV. Druhý život, Praha 1970
 Latinská skladba (skripta), Brno 1953
 Řecká a římská metrika (skripta), Brno 1955
 Historická mluvnice latinského jazyka II, Praha 1955
 Platonis Epinomis commentariis illustrata, Praha 1960
 The Posthumous Life of Plato, Praha 1977

Externé odkazy 
 
 František Novotný (1881–1964) – bibliografia

Narodenia v 1881
Úmrtia v 1964
Českí prekladatelia
Českí filológovia
Rímska mytológia

Rímska mytológia bola súčasťou rímskej kultúry. Bola prevzatá od iných národov, základ tvorí grécka mytológia. Hlavnými bohmi boli pôvodne grécki bohovia, ktorí boli iba premenovaní. Okrem toho každá domácnosť uctievala svojich vlastných domácich bôžikov (larés, penátés) a každý mal svojho osobného ochranného ducha, génia.

</center>

Ostatní bohovia 
 Apolo – boh svetla
 Bellona – bohyňa vojny
 Bona Dea – „Dobrá bohyňa“, uctievaná iba ženami
 Sol – boh Slnka
 Faunus – boh obilia a dobytka
 Flóra – bohyňa Jari a kvetín
 Fortuna – bohyňa náhody a osudu
 Janus – boh času a začiatku, brán
 Pomona – bohyňa ovocných stromov
 Priapus – boh plodnosti, predstavovaný stoporeným penisom

Nižší bohovia 
 Kaménie (Camenae)
 Faunovia
 Fúrie
 Grácie
 Parky
 Proserpina

Héróovia (hrdinovia) 
 Herkules
 Ulixes
 Perseus

Ostatní 
 Rhea Silvia – vestálska panna. Dala sľub cudnosti, ale zviedol ju Mars a porodila Romulusa a Réma
 Romulus a Remus – mytologický zakladatelia Ríma. Ako malí boli pustení po rieke Tiber, ktorá ich doniesla k Palatinu, kde boli kojení vlčicou a potom vychovaní ovčiakom.
 Faustulus – pastier, ktorý našiel Romulusa a Réma
 Sibyla – veštkyňa, jej veštby boli zapísané

Pozri aj 
 rímska kultúra

Externé odkazy 
 

 
Náboženské smery
Božstvá
Staroveký Rím
Occamova britva

Occamova britva (Viliam z Ockhamu) je princíp ekonómie myslenia, podľa ktorého sa súcna nemajú zmnožovať, ak to nie je nevyhnutné (Entia non sunt multiplicanda praeter necessitatem). Z toho vyplýva, že podstaty sú zbytočné a iluzórne súcna, lebo vedenie sa vytvára len na základe skúsenosti a logiky.

Occamova britva sa dá interpretovať dvomi mierne odlišnými spôsobmi. Prvý sa dá opísať takto:
Ak na nejaký jav sú viaceré vysvetlenia, je lepšie uprednostniť to najmenej zložité.

Užšie chápanie Occamovej britvy sa týka časti jednej teórie:
Ak nejaká časť teórie nie je na dosiahnutie výsledkov nevyhnutná, do teórie nepatrí.

História 
Korene toho, čo sa stalo známym ako Occamova britva, sa dajú vysledovať v prácach filozofov ako John Duns Scotus (1265 – 1308), Tomáš Akvinský (c. 1225 – 1274) a dokonca aj Aristoteles (384 – 322 pred Kr.) (Charlesworth 1956).
Termín Occamova britva sa po prvý raz objavil v roku 1852 v prácach Sira Williama Rowana Hamiltona (1805 – 1865), dávno po Occamovej smrti približne v roku 1349. Occam nevymyslel termín "britva", takže jeho asociácia s ním môže byť daná frekvenciou a efektívnosťou s akou ju využíval (Ariew 1976). A hoci formuloval princíp rozličnými spôsobmi, najpopulárnejšiu verziu "britvy" nenapísal on, ale človek menom John Ponce z Corku v roku 1639 (Thorburn 1918).

Použitie vo vede 
Occamova britva je jeden zo základných princípov či postupov, na ktorých úspešne stavia aj súčasná veda. Occamova britva rieši problém nekonečnej rozmanitosti teórií, ktoré vedú k rovnakým výsledkom.

Zdroje

Externé odkazy 
 

Filozofia vedy
Aforizmy
Luca Pacioli

Luca Bartolomeo de Pacioli (* asi 1445, Sansepolcro, Taliansko – † 1517, Rím) bol taliansky františkán a  matematik, autor prvého sústavného výkladu podvojného účtovníctva.

Účtovníctvom sa zaoberá jeho dielo Summa de arithmetica, geometria, proportioni et proportionalità (doslova: Systematický prehľad aritmetiky, geometrie, pomerov a úmernosti), špeciálne časť  Tractatus XI. Particularis de computis et scripturis (v slovenčine vyšlo pod názvom: Oddiel XI. Osobitná rozprava o účtoch a zápisoch).

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Narodenia v 15. storočí
Úmrtia v 1517
Talianski matematici
Padovská univerzita

Padovská univerzita alebo Univerzita v Padove (po taliansky Università degli Studi di Padova, UNIPD) je univerzita v Padove založená 1222. 

Je to druhá najstaršia univerzita v Taliansku a jedna z najstarších v Európe. Prvé vyučované predmety boli jurisprudencia a teológia. V roku 2003 mala 65 000 študentov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 University of Padua Website   
 Faculty of Engineering  

 
Univerzity v Taliansku
Padova
Panenstvo

Panenstvo (u žien) alebo panictvo (u mužov) je stav osoby, ktorá nemala pohlavný styk.

U dievčat alebo žien sa za panenstvo považuje neporušenosť panenskej blany
(hymenu) pred prvou súložou.

Osoba ženského pohlavia pred prvou súložou sa označuje ako panna, pričom osoba mužského pohlavia sa označuje ako panic.

Externé odkazy 
 

Žena
Odsek (typografia)

Odsek (zastarano alebo nespisovne odstavec) je časť, výsek, úryvok nejakého textu, obyčajne graficky zreteľne vyznačený a slúži na rozdelenie dlhších textových pasáží a tým zvýšenie prehľadnosti a čitateľnosti textu.
V textových procesoroch slúži obvykle na vloženie nového odseku kláves Enter. Typografickým symbolom odseku je ¶.

Externé odkazy 
 

Typografia
Jednotky informácie
Panslavizmus

Panslavizmus bol politicko-ideologický smer, ktorého hlavný obsah tvorilo úsilie o zjednotenie slovanských národov pod vládou ruského cárizmu "tak, ako všetky slovanské rieky tečú do ruského mora". Vznikol medzi slovanskými národmi koncom 18. storočia a rozšíril sa najmä v 19. storočí. Prívrženec panslavizmu sa nazýval pansláv, pričom výraz „štvaví panslávi“ používali v Uhorsku na označenie národovcov (prevažne evanjelikov) snažiacich sa o vyčlenenie slovenských stolíc z Uhorska.

Termín panslavizmus použil v Uhorsku po prvýkrát v roku 1826 Ján Herkeľ vo svojom diele Elementa universalis linguae Slavicae. 

Predzvesťou politického panslavizmu bola snaha o literárne a kultúrne zjednotenie Slovanov v práci J. Kollára O literárnej vzájomnosti, Kollár bol v tom čase kazateľom evanjelickej cirkvi v Budapešti. Jeho názory našli priaznivú odozvu v cárskom Rusku, ktoré v nich videlo rozšírenie svojej historickej úlohy od záštity všetkých pravoslávnych k zjednoteniu Slovanov vôbec. 

Štúrove koncepcie sa počas jeho života menili, od predstavy z r. 1848/49 o Slovenskom okolí na čele so srbským kniežaťom Obrenovičom v rámci Rakúska sa na konci života definitívne priklonil k včleneniu Slovenska do Ruska a prijatiu Slovákmi pravoslávia. Najvýraznejším predstaviteľom panslavizmu na Slovensku v 2. polovici 19. storočia bol Svetozár Hurban Vajanský.

Politický panslavizmus ako hnutie priamo ohrozujúce integritu štátu bol v Uhorsku trestným činom (§ 127. uhorského trestného zákona).

Poliaci sa k idei všeslovanskej vzájomnosti pod dominanciou Ruska nikdy nepridali.

Referencie

Externé odkazy 
 
 Jozef Podhradský, Tajná história panslavizmu (Nový Sad 1868)
 Slavic unity (vice jaziku)
 Thomas Čapek, The Slovaks of Hungary, Slavs and Panslavism (The Knickerbocket Press New York 1906)

Slovania
Politické smery
Oftalmológia

Oftalmológia alebo očné lekárstvo je odbor medicíny, ktorý sa zaoberá prevenciou, diagnostikou a liečbou ochorení oka.

Pozri aj 
 Oko

Externé odkazy
Olympijský oheň

Olympijský oheň je jeden zo symbolov olympijských hier. Jeho počiatky siahajú do antického Grécka, kde počas starovekých olympijských hier horel oheň ako pripomienka toho, že ho Prometeus ukradol Diovi a priniesol na zem ľuďom. Oheň sa znova objavil na olympiáde v roku 1928 a odvtedy je súčasťou novodobých olympijských hier. Tradíciu štafetového behu s pochodňou začal Carl Diem, predseda organizačného výboru olympijských hier 1936 v Berlíne ako súčasť snahy premeniť hry na oslavu Tretej ríše. Aj napriek svojmu pôvodu sa ceremónia s pochodňou zachovala až dodnes.

Tradícia
Olympijská pochodeň sa zapaľuje niekoľko mesiacov pred otváracou ceremóniou olympijských hier, v mieste konania antickej olympiády, v Olympii v Grécku. Jedenásť žien predstavujúcich kňažky vykoná obrad, pri ktorom sa pochodeň vznieti od slnečných lúčov koncentrovaných parabolickým zrkadlom.

Tradične začína štafetový beh s pochodňou tak, že zástupcovia mesta Atén odovzdajú olympijský oheň zástupcom hosťujúceho mesta na ceremónii, ktorá sa odohráva na štadióne Panathinaiko v Aténach. Odtiaľ pochodeň putuje do hosťujúceho mesta nastávajúcich olympijských hier. Hoci je zvykom ju prenášať pešky, niekedy sú použité aj iné prostriedky prepravy. Medzi bežcami sa často nachádzajú atléti a celebrity, no taktiež ju nieslo aj mnoho predtým neznámych ľudí, ktorí boli vybraní pre ich osobné zásluhy a úspechy. 

Olympijský beh s pochodňou sa končí v deň otváracej ceremónie na hlavnom štadióne hier. Posledný bežec býva často držaný v tajnosti až do poslednej chvíle a zvyčajne je ním športová celebrita hosťujúcej krajiny. Posledný nositeľ pochodne beží smerom ku kotlu, ktorý je zvyčajne umiestnený na vrchu veľkého schodiska a pochodňou zapáli plameň na štadióne. Tento plameň potom horí počas celej olympiády a býva uhasený na záverečnej ceremónii hier.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Official site of the Olympic Movement
 IOC brochure on the history of Olympic flame
 TorchRelay.net 
 Athens Info Guide 
 Sondre Norheim - on the three occasions when the Olympic flame was lit in Morgedal
 BBC article on the history of the torch

Olympijské hry
Parlamentarizmus

Parlamentarizmus alebo parlamentná demokracia či parlamentný systém je kreačná a politická závislosť vlády od parlamentu, teda výkonnej moci od zákonodarnej moci.

Ide o systém demokratického riadenia štátu, v ktorom výkonná moc čerpá svoju legitimitu od vyslovenia dôvery mocou zákondarnou, typicky parlamentom. Výkonná moc sa teda aj zodpovedá parlamentu. V parlamentnom systéme je hlavou štátu zväčša odlišná osoba, ako tá, ktorá je na čele vlády. Tu sa parlamentná demokracia odlišuje od demokracie prezidentskej, kde býva zvykom, že hlava štátu je zároveň aj hlava vlády.

Krajiny používajúce parlamentnú demokraciu môžu byť konštitučné monarchie, v ktorých je síce panovník hlavou štátu, no na čele vlády stojí iný človek, ktorý zvykne byť zároveň aj poslanec parlamentu (napr. Spojené kráľovstvo, Japonsko, Dánsko, Švédsko a i.), alebo parlamentné republiky, kde je hlavou štátu prezident, s obmedzenými, najmä ceremoniálnymi právomocami a na čele vlády stojí človek pochádzajúci obyvkle zo zákonodarnej moci. (napr. Slovensko, Nemecko, Česko, Írsko, India a i.). V niekoľkých parlamentných republikách ako Botswana, Južná Afrika či Surinam je hlava štátu zároveň aj predsedom vlády, no je volený parlamentom, ktorému sa zodpovedá. Pri dvojkomorových parlamentoch (napr. Parlament Českej republiky) sa obvykle vláda zodpovedá dolnej komore parlamentu, z ktorej zväčša no nie vždy pochádza aj premiér.

Parlamentný systém je dominantou formou vlády v Európe, nakoľko 32 z 50 suverénnych európskych štátov sú parlamentnými demokraciami. Tiež je častý v Karibiku, kde sa používa až na 10 z 13 ostrovných štátov a v Oceánii. V ostatných častiach sveta nie je parlamentná demokracia až tak zvyčajná, ale je rozmiestnená naprieč všetkými kontinentmi, najčastejšie v bývalých kolóniách Bristkého impéria, ktoré používajú špecifickú vetvu parlamentnej demokracie známu ako Westminsterský systém.

Parlamentarizmus je každá forma vlády v ktorej existuje parlament. V užšom význame slova je parlamentarizmus osobitné, významné postavenie parlamentu oproti ostatným najvyšším štátnym orgánom. Takúto formu vlády nazývame parlamentnou. Základná zložka parlamentarizmu je suverenita ľudu a zastupiteľskej demokracie.

Externé odkazy

Zdroj 

Formy vlády
Omyl

Omyl je neúmyselné urobenie niečoho nesprávneho, nesprávny názor, nesprávny úsudok, mýlka, pomýlenie sa.

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Človek
Znalosti
Opát

Opát (aram.), ženský rod opátka, je predstavený kláštora (opátstva) niektorých mníšskych reholí. Pendantom v byzantskom obrade je igumen.

Znak a atribúty 

Opátsky znak je od neskorého stredoveku charakterizovaný čiernym širokým klobúkom, dvanástimi čiernymi uzlíkmi alebo strapcami po stranách a zvisle postavenou barlou za štítom. Na stuhe pod štítom môže byť heslo.

Ďalšie významy 

Opát prímas je volený predseda zhromaždenia všetkých opátov benediktínskeho rádu.

Pozri aj 
 Mních (životný štýl)
 Kláštor
 Rehoľný rád
 Opátstvo
 Igumen

Iné projekty 

Katolícka cirkev
Kláštory
Náboženské povolania
Cirkevné tituly
Zasvätený život
Aritmetická operácia

Aritmetická operácia môže byť:
v matematike: 
sčítanie, odčítanie, násobenie a delenie (v širšom zmysle aj umocňovanie a odmocňovanie), synonymum: základná aritmetická operácia, algebr(a)ická operácia, aritmetický úkon, pozri základná aritmetická operácia
zriedkavo: matematická operácia s číslami, operácia v teórii čísiel
v kybernetike: počítačová operácia spočívajúca vo vypočítaní matematických funkcií a vzorcov, spočítaní, odpočítaní, násobení a delení, vrátane operácií a exponentmi čísla, zlomkami a pod., opak logickej a nearitmetickej operácie, pozri aritmetická operácia (kybernetika)

Poznámky

Referencie
Logická operácia

Logická operácia je akt, v dôsledku ktorého sa z už daných myšlienok tvoria myšlienky nové. V tradičnej logike ide napr. o zovšeobecnenie, porovnanie a pod., v matematickej logike ide napr. o konjunkciu, disjunkciu a iné...

Externé odkazy 
 

 Výroková logika Logické hádanky, na ktorých riešenie je potrebné využiť logické operácie.

Logika
Patofóbia

Patofóbia je chorobný strach z choroby.

Externé odkazy 
 

Fóbie
N-árna operácia

N-árna operácia (iné názvy: n-prvková/n-členná/n-miestna operácia, operácia, algebr(a)ická operácia, komponovanie) je zobrazenie Mn →M n-tej karteziánskej mocniny množiny M do množiny M.

Dôležitý v definícii je fakt, že operand aj výsledok (nazývaný aj kompozícia) patria do tej istej množiny (M). N-árna operácia je dôležitá pre definíciu algebrickej štruktúry.

Delenie:
pre n=1 sa operácia nazýva unárna operácia (jednoprvková operácia, jednočlenná operácia, jednomiestna operácia) - príklad: zobrazenie množiny do seba, priradenie prvku inverzného k danému prvku v grupe
 pre n=2 sa operácia nazýva binárna operácia (dvojprvková operácia, dvojčlenná operácia, dvojmiestna operácia) - príklad: sčítanie, násobenie
pre n=3 sa operácia nazýva ternárna operácia (trojprvková operácia, trojčlenná operácia, trojmiestna operácia)- príklad: priradenie ťažiska trojuholníka k jeho vrcholom atď.

Zdroje 
 
  Algebraic operation. Encyclopedia of Mathematics. dostupné online
 
 PROCHOROV, Juruj Vasilievič, ed. Matematičeskij enciklopedičeskij slovar. Moskva : Sovietskaja enciklopedija, 1988. s. 58
 

Teória množín
Patológia

Patológia (z gréckeho pathos – choroba, logos – veda; v preklade znamená „náuka o chorobe“) je medicínska veda a špecializovaný odbor, ktorý sa zaoberá všetkými aspektmi choroby (morbus); nevyhnutne sa ale odvoláva na podstatu, príčiny a vznik abnormálneho stavu, a taktiež na štruktúrne a funkčné zmeny, ktoré vyplývajú z chorobného procesu. Delí sa na patológiu rastlín, patológiu živočíchov a patológiu človeka.

Patológia skúma poškodené tkanivá a orgány a hodnotí ich vzťah k príznakom choroby pozorovanej zaživa. Zaoberá sa príčinou ochorenia (etiológia), mechanizmom, ktorým k ochoreniu dochádza (pathogenesis), ďalej sa zaoberá morfologickými zmenami buniek a orgánov a vplyvom týchto zmien na ich funkciu.

Ďalšia literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 

 
Medicína
Biológia
Pátos

Pátos (gr.) je psychologický stav do ktorého patria tieto javy:prudké vzrušenie, oduševnenie; vzletné vyjadrenie.

Externé odkazy 
 

Emócie
Zdravotné poistenie

Zdravotné poistenie je na Slovensku poistenie osôb slúžiace na zabezpečenie potrebnej zdravotnej liečebno-preventívnej starostlivosti, pri ťažkom zdravotnom postihnutí, prípadne osobitnej zdravotnej starostlivosti.

Zákony upravujúce zdravotné poistenie 
Právo na zdravotné poistenie vychádza z Listiny základných práv a slobôd. Podľa nej majú občania Slovenskej republiky na základe zmluvného povinného poistenia právo na zdravotnú starostlivosť a zdravotné pomôcky za podmienok, ktoré ustanovujú nasledujúce zákony:

 Zákon 576/2004 Z.z. o zdravotnej starostlivosti (Znenie zákona na portáli www.slov-lex.sk)
 Zákon 581/2004 Z.z. o zdravotných poisťovniach (Znenie zákona na portáli www.slov-lex.sk)
 Zákon 580/2004 Z.z. zdravotnom poistení (Znenie zákona na portáli www.slov-lex.sk)
 Zákon 98/1995 Z.z. o Liečebnom poriadku (Znenie zákona na portáli www.slov-lex.sk)

Druhy zdravotného poistenia 
Zdravotné poistenie sa (od roku ?2006) delí na:
 verejné zdravotné poistenie (povinné alebo dobrovoľné), na základe ktorého sa poskytuje osobám definovaným v Zákone o zdravotnom poistení za podmienok ustanovených v Zákone o zdravotnom poistení zdravotná starostlivosť a služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v rozsahu ustanovenom Zákonom č. 577/2004 Z. z. o rozsahu zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe verejného zdravotného poistenia a o úhradách za služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov
 individuálne zdravotné poistenie (v podstate komerčné pripoistenie, doplnkové a zmluvné poistenie), na základe ktorého sa poskytuje poistencom individuálneho zdravotného poistenia zdravotná starostlivosť v rozsahu určenom v zmluve podľa § 788 až 791 Občianskeho zákonníka (teda 15. hlava - Prvý oddiel - "Poistná zmluva")

Zdravotné poisťovne 
Nad zdravotnými poisťovňami povinného zdravotného poistenia drží dohľad Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Pri vzniku systému viacerých poisťovní vzniklo až 16 zdravotných poisťovní. Pre kvóty na počet poistencov a pre ekonomické problémy nakoniec väčšina zanikla, alebo sa zlúčili.

Zoznam zdravotných poisťovní:

Zaniknuté: 
 Národná poisťovňa – Správa fondu zdravotného poistenia
 Poisťovňa Ministerstva vnútra SR
 Vojenská zdravotná poisťovňa
 GARANT Železničiarska zdravotná poisťovňa
 APOLLO Chemická zdravotná poisťovňa
 Zdravotná poisťovňa – Vzájomná životná poisťovňa
 Občianska zdravotná poisťovňa ISTOTA
 SIDERIA – Slovenská hutnícka zdravotná poisťovňa
 Zdravotná poisťovňa Perspektíva
 DRUZAP Družstevná zdravotná poisťovňa
 Zdravotná poisťovňa Medipharma
 Prvá Východoslovenská zdravotná poisťovňa
 Družstevná zdravotná poisťovňa Perspektíva
 Združená zamestnanecká zdravotná poisťovňa SIDERIA – ISTOTA
 Spoločná zdravotná poisťovňa

Existujúce: 
 Všeobecná zdravotná poisťovňa
 Union zdravotná poisťovňa
 Dôvera – Vzájomná zdravotná poisťovňa

Referencie

Pozri aj 
 Poistenie
 Verejné zdravotné poistenie
 Individuálne zdravotné poistenie
 Zdravotná poisťovňa
 Sociálne poistenie

Externé odkazy 
 Portál www.slovensko.sk
 Portál www.slov-lex.sk

 
Poistenie
Patrológia

Patrológia je skúmanie patristiky, teda vedu o starokresťanskej literatúre.

Na rímskokatolických teologických fakultách sa patrológia zaoberá skúmaním života, spisov a učenia cirkevných otcov. U evanjelických cirkevných historikov a v ostatnej vede (teda okrem teológie) patrológia znamená príručka dejín starokresťanskej literatúry.

Zdroje

Ďalšia literatúra 
 DI BERARDINO, Angelo. Modern Patrologies. In:

Externé odkazy 
 

Kresťanská teológia
Kresťanská literatúra
Dejiny kresťanstva
Patristika
Oppidum (železná doba)

Oppidum (z ) je (spravidla väčšie) opevnené stredisko výroby a obchodu (často aj správnej, spoločenskej a kultúrnej moci) v strednej Európe v železnej (najmä laténskej) dobe, ktoré mnohí bádatelia označujú ako prvé protourbánne sídla (útvary s prvkami mesta). Ich vznik sa najčastnejšie spája s kmeňmi Keltov a Dákov.

Všade kam keltské kmene v Európe prenikli, sa našli stopy po väčších sídliskách. Boli zvyčajne budované vo vyššie položených miestach vhodných pre obranu. Boli dôkladne opevnené a hájili ich silné vojenské posádky. V obdobiach nebezpečenstva sa do nich sťahovali aj roľníci z okolitých osád. Preto sa stavali v hĺbke vlastného územia a bol z nich dobrý prístup do okolitej krajiny. Na území Slovenska bolo najväčšie bójske Bratislavské oppidum, kde sa našli dôkazy o keltskej mincovni. Jedno z oppíd alebo väčších sídlisk bolo objavené aj na vrchu Havránok neďaleko Liptovskej Mary.

Kelti
Dákovia
Nočný úľak

Nočný úľak (lat. pavor nocturnus) je neuróza detí prevažne od 2 do 10 rokov, prejavuje sa náhlymi stavmi úzkosti v noci. Dieťa začína zo spánku kričať, niekedy vyskakuje z lôžka, alebo má široko roztvorené oči. Stav trvá aj niekoľko minút a končí sa samovoľným alebo násilným prebudením (rodičmi), niekedy dieťa hneď pokojne zaspáva.

Externé odkazy 
 

F00-F99 Duševné poruchy a poruchy správania
Emócie
Pokora

Pokora (, , , ) je jednou zo siedmich cností, je to slobodné, nie vynútené uvedomovanie si vlastnej nedokonalosti pred vyššou existenciou, môže byť nesprávne chápaná ako závislosť na niekom. Opakom pokory (jedna z cností) je pýcha (), ktorá patrí medzi sedem hlavných hriechov.

Náboženstvo a pokora 
V každom náboženstve existuje rituálna metodika.

Pokora je skromné chovanie, nesebeckosť a prejavuje sa u človeka, ktorý rešpektuje druhých. Pokora je pocit, keď si človek uvedomuje vlastnú nedokonalosť, alebo závislosť na vyššie požiadavky a má tak dôveru, keď sa to od neho očakáva, a nie keď potrebuje neúmerne velebiť sám seba. Pokora vyrastá z pocitu vlastnej slabosti a nedokonalosti vzhľadom k požiadavkám vyšších bytostí.

Islam 
V islame je pokora pred Bohom vyjadrovaná dodržiavaním príkazov koránu a sunny (šaríja) a vnútornými gestami pri modlitbe a vstupe do mešity, atď.

Judaizmus 
V judaizme je pokora (šiflut) cnosť prejavujúca sa dodržiavaním príkazov tóry a modlitbami na sviatky, predovšetkým na Nový rok a Deň zmierenia .

Budhizmus 
V budhizme je pokora osvietenie v meditácii.

Hinduizmus 
V hinduizme je to vyslobodenie od karmy vykúpením z reinkarnácie - meditáciou nad oslobodením od viny, získanej zlým životom.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Katechizmus.sk - pokora
 Pokora, zdroj radosti 
 Středeční postní rekolekce: „Sedmero hlavních hříchů“ – pýcha 
 UPC.uniba.sk Pokora
 Catholic Encyclopedia

Zdroj 
 

Filozofický slovník
Náboženstvo
Cnosti
Sedem cností
Pokrytectvo

Pokrytectvo je pretvárka, falošnosť, farizejstvo. Je to navonok predstieranie cnosti a dobra a súčasne skrývanie svojej skutočnej povahy alebo náklonností, najmä s ohľadom na morálne alebo náboženské hodnoty. Pokrytec koná alebo sa správa rovnako ako iní ľudia, ktorých súčasne za tieto činy alebo správanie sa kritizuje. Podľa morálnej psychológie je pokrytectvo nedodržovanie vlastných verejne deklarovaných morálnych zásad.

Pokrytectvo možno čiastočne objasniť mechanizmom projekcie.

Externé odkazy

Zdroj 

Psychológia
Perceptívnosť

Perceptívnosť (lat.) je vnímavosť, vnímanie  jeden z pojmov vo filozofii Johna Locka.

Pozri aj
 vnem

Externé odkazy
 Theories of Perception (angl.)

Psychológia