joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jozef Karika

PhDr. Jozef Karika (* 15. november 1978, Ružomberok) je slovenský experimentálny spisovateľ a publicista.

Dielo 

 2005: Zóny tieňa, (Vodnář, ISBN 80-86226-57-3)
 2007: Mágia peňazí, (Ikar, ISBN 978-80-551-1366-1)
 2007: KPMPZ, (Ikar, ISBN 978-80-551-1568-9)
 2009: Brány meonu, (Vodnář, ISBN 978-80-87146-97-2)
 2009: Liber 767 vel Boeingus: Rough Experiments with Chaos magic (Megalithica Books, ISBN 978-1-905713-40-0)
 2010: V tieni mafie (Ikar, ISBN 978-80-551-2131-4)
 2011: V tieni mafie II: Čas dravcov (Ikar, ISBN 978-80-551-2131-4)
 2011: Nepriateľ štátu (Ikar, ISBN 978-80-551-2780-4)
 2012: Na smrť (Ikar, ISBN 978-80-551-3170-2)
 2013: Na smrť II: Bez milosti (Ikar, ISBN 978-80-551-3581-6)
 2014: Strach (Ikar, ISBN 978-80-551-3965-4)
 2015: Tma (Ikar, ISBN 978-80-551-4362-0)
 2015: Čierna hra: Vláda mafie (Ikar, ISBN 978-80-551-4451-1)
 2016: Trhlina (Ikar, ISBN 978-80-551-5146-5)
 2017: Čierny rok: Vojna mafie (Ikar, ISBN 978-80-551-5752-8)
 2018: Priepasť (Ikar, ISBN 978-80-551-6401-4)
 2019: Čierny kruh: Koniec mafie (Ikar, ISBN 978-80-551-6991-0)
 2020: Smršť (Ikar, ISBN 978-80-551-7529-4)
 2021: Hlad (Ikar, ISBN 978-80-551-8082-3)
 2021: Smäd (Ikar, ISBN 978-80-551-8083-0)

Externé odkazy 
 Stránka autora, dost. 
 Rozhovor s Jozefom Karikom (téma:V tieni mafie), dost. 

Slovenskí spisovatelia
Osobnosti z Ružomberka
Dubai Tennis Championships

Dubai Tennis Championships je profesionálny tenisový turnaj, ktorý sa koná v Dubaji (Spojené Arabské Emiráty).

Turnaj sa hrá na kurtoch s tvrdým povrchom. Zo začiatku sa táto udalosť nazývala Dubai Duty Free Men's and Women's Open. Zápasy sa hrajú na Dubai Tennis Stadium. Najviac víťazstiev v turnaji (po štyri) zatiaľ vybojovali Justine Heninová a Roger Federer.

Finále

Dvojhra – Muži

Ženská dvojhra

Štvorhra – Muži

Štvorhra – Ženy

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka turnaja

 
Tenisové turnaje v Spojených arabských emirátoch
WTA Tour
ATP Tour
Dubaj (mesto)
Ecuador (sopka)

Ecuador je názov neaktívnej štítovej sopky, nachádzajúcej sa na severozápadnom konci ostrova Isabela v súostroví Galapágy. Západná stena vulkánu, najmenšieho zo šestice sopiek na ostrove je deštruovaná. Sopka je taktiež jediná na ostrove, ktorej erupcie neboli priamo pozorované. Na pobreží Pacifiku sa nachádzajú dva väčšie pyroklastické kužele, dno kaldery je pokryté viacerými menšími troskovými kužeľmi a lávovým prúdom, ktorý sa rozkladá približne na polovici kalderového dna.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítová sopka Ecuador na Global Volcanism Program  

Sopky Galapág
Štítové vulkány
Wolf (sopka)

Wolf je masívny štítový vulkán nachádzajúci sa v severnej časti ostrova Isabela, patriaceho do ekvádorského súostrovia Galapágy. Sopka je držiteľom viacerých naj: je to navyššia sopka na ostrove a zároveň aj na Galapágach (1 710 m), má najhlbšiu (cca 700 m) kalderu, ktorá sa nachádza na jej vrchole. Taktiež je aj sopka s najstaršou pozorovanou erupciou v súostroví (rok 1797). Stavba sopky je odlišná od klasickej stavby štítového vulkánu. Jej svahy sú uklonené pod uhlom až 35 °, čo už skôr naznačuje stratovulkanickú stavbu. Taktiež zloženie láv je mierne odlišné od zloženia iných galapágskych sopiek.

Na západnej strane kaldery sa nachádza masívna plošina, z väčšej časti pokrytá lávami z poslednej erupcie v roku 1982. Na severozápadnej a juhovýchodnej strane tela vulkánu sa nachádzajú radiálne usporiadané trhlinové zóny a na východnom okraji kaldery sa nachádza reťaz menších troskových kužeľov.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítová sopka Wolf na Global Volcanism Program  

Sopky Galapág
Štítové vulkány
Adrien Brody

Adrien Nicholas Brody (* 14. apríl 1973, Queens, New York) je americký herec, ktorý v roku 2002 získal Oscara za hlavnú úlohu ako najmladší herec v dejinách za film Pianista.

Vybraná filmografia 
Príbehy z New Yorku (1989)
Kráľ hory (1993)
Anjeli (1994)
Strela (1996)
Solo (1996)
Reštaurácia (1998)
Tenká červená čiara (1998)
Bez dychu (1999)
Krvavé leto (1999)
Nespútaná voľnosť (1999)
Harrisonove kvety (2000)
Aféra s náhrdelníkom (2001)
Pianista (2002)
Spievajúci detektív (2003)
Osada (2004)
Zvieracia kazajka (2005)
King Kong (2005)
Hollywoodland (2006)
Cadillac records (2008)
Splice (2009)
Predátori (2010)

Iné projekty

Externé odkazy 
Filmografia Adriena Brodyho
Neoficiálna stránka Adriena Brodyho

Filmoví herci USA
Rozprávači audiokníh
Držitelia Oscara za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe
Držitelia Césara za najlepšieho herca v hlavnej úlohe
Osobnosti z Queens
FC Girondins de Bordeaux

FC Girondins de Bordeaux je francúzsky futbalový klub so sídlom v meste Bordeaux. Girordins vyhral francúzsku ligu 6-krát, posledný titul získal v roku 2009.

V roku 1996 sa klub prebojoval do finále Pohára UEFA.

Úspechy 
 Ligue 1
 Víťazi (6):  1949/50, 1983/84, 1984/85, 1986/87, 1998/99, 2008/09.
 Ligue 2
 Víťazi (1):  1991/92.
 Francúzsky pohár
 Víťazi (3):  1940/41, 1985/86, 1986/87. 
 Ligový pohár
 Víťazi (3):  2001/02, 2006/07, 2008/09.
 Pohár Intertoto
 Víťazi (1):  1995/1996.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu
 Klubová televízia

 
Francúzske futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1881
Deň nezávislosti (film)

Deň nezávislosti je americký science-fiction film, ocenený Oscarom za vizuálne efekty v roku 1996. Hlavný dej filmu je o pokuse mimozemšťanov o nadvládu na Zemi a zdôrazňuje niektoré scény, kde sa ničia niektoré pamätihodnosti: Biely dom, Empire State Building, opera v Sydney, Socha slobody a  U.S. Bank Tower. Film je známy hlavne pre na svoju dobu veľmi prepracované grafické efekty či pre bláznivú myšlienku zničiť nepriateľskú vesmírnu loď počítačovým vírusom.

Filmy režírované Rolandom Emmerichom
Sci-fi filmy USA
Filmy z 1996
Držitelia Oscara za vizuálne efekty
Sci-fi akčné filmy
Filmy o mimozemskom živote
Administratívne členenie Srbska

Administratívne členenie Srbska je takéto:

Srbsko sa na najvyššej úrovni delí na:
 dva autonómne kraje (autonómne pokrajiny; j.č. ):
Autonómny kraj Vojvodina, skrátene Vojvodina, s hlavným mestom Nový Sad
Autonómny kraj Kosovo a Metohija (alebo nepresne Kosovský autonómny kraj), skrátene Kosovo a Metohija (alebo nepresne Kosovo), s hlavným mestom Priština (Prishtina), ktorý je v súčasnosti pod názvom "Kosovo" pod medzinárodnou správou a ktorý sa 17. februára 2008 vyhlásil za zvrchovanú Kosovskú republiku
 a zvyšné územie, pričom však toto zvyšné územie, tzv. Centrálne Srbsko, netvorí špeciálnu administratívnu jednotku

Na nižšej úrovni sa Srbsko delí na obvody (alebo okresy; j.č. ):
vo Vojvodinskom autonómnom kraji:
Juhobáčsky obvod 
Juhobanátsky obvod
Severobáčsky obvod
Severobanátsky obvod
Stredobanátsky obvod
Sriemsky obvod
Západobáčsky obvod
v Centrálnom Srbsku:
Mesto Belehrad
Borský obvod
Braničevský obvod
Jablanický obvod
Kolubarský obvod
Mačviansky obvod
Moravický obvod
Nišavský obvod
Pčinjský obvod
Pirotský obvod
Podunajský obvod
Pomoravský obvod
Rasinský obvod
Rašský obvod
Šumadijský obvod
Toplický obvod
Zaječarský obvod
Zlatiborský obvod 
v Kosove (Autonómnom kraji Kosovo a Metohija):
Obvod Gjakova (Đakovický obvod)
Obvod Gjilan (Gnjilanský obvod)
Obvod Mitrovica (Kosovskomitrovický obvod)
Obvod Peja (Pećský obvod)
 Obvod Prishtinë (Prištinský obvod)
Obvod Prizreni (Prizrenský obvod)
Obvod Ferizaji (Uroševacký obvod)

Obvody sa zas delia na obce (po srbsky j.č. "opština"). Srbské "obce" sa napriek svojmu názvu svojou veľkosťou, ako aj skutočnosťou, že zahŕňajú mestá a dediny, prakticky podobajú skôr slovenským okresom. Pozri obec (Srbsko).

Terminológia 
Na stránkach slovenského Úradu geodézie sa "pokrajina" oficiálne prekladá ako "kraj", ale na oficiálnych srbských stránkach v slovenčine (slovenčina je vo Vojvodine úradný jazyk) sa prekladá ako "pokrajina" a inak sa možno sa stretnúť aj s prekladom "oblasť" alebo (pod vplyvom anglickej tlače) "provincia". Autor Srbochorvátsko-slovenského slovníka Emil Horák navrhuje aj v „spisovnej“ slovenčine používať pre autonómne územia v Srbsku (Vojvodina a Kosovo) názov "pokrajina".

Na oficiálnych srbských stránkach v slovenčine sa srbské "okrug" prekladá ako "obvod", ale inak sa možno stretnúť aj s prekladom "okres" alebo zriedkavo "okruh" (o okruhoch sa naopak zvyčajne hovorí najmä v súvislosti s Ruskom).

Na oficiálnych srbských stránkach v slovenčine sa srbské "opština" prekladá ako "obec".
Walther P99

Walther P99 je poloautomatická pištoľ vyrábaná nemeckou firmou Carl Walther GmbH Sportwaffen. Zbraň bola vyvíjaná s dôrazom na požiadavky vojenských a policajných útvarov. Je úspešnou náhradou menej rozšírenej pištole Walther P88.

Opis 
Na rozdiel od obvyklých samonabíjacích pištolí P99 nepoužíva vonkajší kohútik, ale vnútorný úderník. Stav úderníku je viditeľný aj hmatateľný na zadnej strane zbrane.
Rám P99 je vyrobený z polyméru. Hlaveň a ostatné kovové časti sú chránené povrchovou úpravou.

Munícia 
P99 sa pôvodne vyrábala len pre 9 × 19 mm Parabellum, v roku 1997 sa objavila verzia používajúca .40 S&W náboje.

Varianty 
Nová generácia P99 bola prezentovaná v roku 2004, v tejto dobe zároveň vzniklo viacero variantov:
 P99AS (Anti-Stress) – pôvodná verzia so spúšťovým mechanizmom SA/DA
 P99DAO – pôvodne označovaná ako P990, so spúšťovým mechanizmom Double Action
 P99QA (Quick-action) – skrátená doba naťahovania úderníku
 P99C (Compact) – kompaktné verzie predošlých spúšťových mechanizmov

 MI-6 (James Bond) – limitovaná edícia, reklamne spojená s novými filmami Jamesa Bonda

Odkazy v kultúre 

P99 používa fiktívna postava James Bond, britský tajný agent, v novších filmoch série.

Externé odkazy 
 Stránky výrobcu  – nemecky/anglicky
 Špecifikácia P99 – anglicky
 Popis P99 – anglicky
 Obrázky a popis – slovensky

Pištole
Vývoj kontinentov

Kontinenty nemali vždy tvar a polohu, v akej sú známe dnes. Prebiehajúce pohyby litosférických platní spôsobovali v dejinách Zeme ich zrážky, alebo naopak rozpad. Nasledujúci prehľad ukazuje časovú postupnosť histórie kontinentov od prekambria do súčasnosti. Časovou jednotkou je milión rokov (počínajúc od súčasnosti smerom do minulosti).

Pozri aj 
 Platňová tektonika
 Tektonická platňa

Externé odkazy 
 Mapy znázorňujúce rôzne časové obdobia Zeme

Platňová tektonika
Alcedo (sopka)

Alcedo je štítový vulkán nachádzajúci sa v centrálnej časti ostrova Isabela, patriaceho do ekvádorského súostrovia Galapágy. Sopka sa odlišuje od zvyšných piatich vulkanických centier na ostrove petrologickým a chemickým zložením svojich láv - na rozdiel od bazaltov, ktoré produkujú ostatné sopky, Alcedo, najmä v minulosti, eruptovala aj ryolity a ryolitové tufy (vrstvy ryolitovej tefry, pochádzajúce z pleistocénu). V súčasnosti sú svahy vulkánu z veľkej väčšiny porastené vegetáciou, no dno kaldery je pokryté mladými lávovými prúdmi a je tu silná hydrotermálna činnosť.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítová sopka Alcedo na Global Volcanism Program  

Sopky Galapág
Štítové vulkány
Sierra Negra (sopka)

Sierra Negra je rozľahlý štítový vulkán nachádzajúci sa na južnej strane ostrova Isabela patriaceho do ekvádorského súostrovia Galapágy. Sopka má klasickú stavbu štítového vulkánu, jej svahy sa zdvíhajú pod miernym úklonom (do 5 °, na pobreží len do 2 °). Vrchol je ukončený kalderou s rozmermi 7 × 10,5 km, čo je najväčšia kaldera v súostroví. Sierra Negra je jedna z najaktívnejších sopiek v Galapágoch, len od začiatku 20. storočia eruptovala osemkrát, naposledy v roku 2005. V oblasti západnej steny kaldery sa nachádza aj väčšie fumarolické pole - Volcán de Azufre.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - štítová sopka Sierra Negra na Global Volcanism Program  

Sopky Galapág
Štítové vulkány
Aktívne sopky
Mak vlčí

Mak vlčí alebo zriedkavo mak divý (iné názvy pozri nižšie; ) je jedovatá liečivá rastlina z čeľade makovité (Papaveraceae).

Ľudové názvy 
Ľudové (často zároveň staršie) názvy tejto rastliny sú: vlčí mak, vlčací mak, divý mak, planý mak, poľný mak, slepý mak, psí mak, červený mak, bubovec, červánky, karafiát, kohútiky, kokrhel, mačinec, ohníček, panáček, panenka, paničky, pleskanec, prchlík, pukovec, tulipánky, vlčí kvet.

Výskyt 
Je to kozmopolitný druh, ktorý sa vyskytuje takmer na celom svete. Pochádza pravdepodobne z Ázijského východného Stredomoria a z priľahlej časti Blízkeho východu. V strednej Európe je archeofyt, ktorý bol zavlečený s obilným osivom už v priebehu neolitu. Vlčí mak zdomácnel takmer na celom svete ako kozmopolitný burinný druh. Rastie na násypoch, rumoviskách a ako burina na poliach a v záhradách.

Charakteristika 
Mak vlčí je jednoročná, 20 až 80 cm vysoká rastlina, s priamou, málo rozkonárenou stonkou, so striedavými, perovite dielnymi listami. Z pazúch listov vyrastajú dlhé kvetné stopky. Kvetné puky sú previsnuté, kryté dvoma štetinatými kališnými lístkami. Rozkvitnutý, sýtočervený kvet má štyri široké, prekrývajúce sa korunné lupienky s čiernou škvrnou na báze. Plod je tobolka (makovica). Celá rastlina je pokrytá chĺpkami a prestúpená mliečnicami.

Ďalšie divorastúce druhy maku, ako mak poľný (Papaver argemone L.), mak pochybný (Papaver dubium L.) a mak hybridný (Papaver hybridum L.) sú na liečebné účely bezcenné.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://botanika.wendys.cz/kytky/K125.php
 http://www.kvetenacr.cz/detail.asp?IDdetail=159

Makovité
Liečivé rastliny
Buriny
Flóra na Slovensku
Šibenicko-kninská župa

Šibenicko-kninská župa () je jedna z chorvátskych žúp o rozlohe 2 984 km². Jej hlavným mestom je Knin.

Charakter župy 
Župa leží v strednej Dalmácii v južnej časti chorvátskeho územia. Jej hlavným mestom je Knin. Územie župy je hornaté na východe, na západe klesá k moru – kopce sú tam nižšie a krajina je rovinatejšia. Patrí k nej aj 242 chorvátskych ostrovov v Jadranskom mori, v horách sú zase národné parky. Najväčšou riekou, ktorá rozdeľuje oblasť na dva polovice je Krka (preteká obidvomi veľkými mestami Šibenik a Knin). Obyvatelia sú prevažne Chorváti, existovala tu ale až do 90. rokoch minulého storočia veľká srbská menšina (dnes zredukovaná na 10 % obyvateľov oblasti), ktorá sa aktívne zúčastňovala dlhotrvajúcej občianskej vojny.

Významné mestá 
 Šibenik (hlavné mesto51 000 obyvateľov)
 Knin (15 000 obyvateľov)
 Vodice (9 400 obyvateľov)
 Drniš (8 500 obyvateľov)

Iné projekty 

Župy v Chorvátsku
Pinta (ostrov)

Pinta je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v ekvádorskom súostroví Galapágy. Je to najsevernejšie položený ostrov, zaberá plochu 60 km2 a najvyšší bod má 780 m.

Ostrov je v podstate celý tvorený štítovým vulkánom, na jeho svahoch sa nachádzajú aj početné troskové kužele a lávové prúdy. Nezvetrané lávové prúdy na juhovýchodných a západných svahoch sopky sú dobrým predpokladom, že sopka bola aktívna ešte v nedávnej minulosti.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Pinta na Global Volcanism Program  

Galapágy
Sopky Galapág
Štítové vulkány
Marchena (ostrov)

Marchena je ostrov, nachádzajúci sa v severnej časti súostrovia Galapágy. Jeho plocha je 130 km2 a najvyšší bod meria 343 m. Meno ostrova pochádza od španielskeho mnícha Antonia de Marchenu.

V podstate celý ostrov je jeden sopečný útvar. Tak, ako aj ostatné ostrovy Galapág, jeho forma je štítový vulkán, ukončený kalderou s rozmermi 6 × 7 km. Steny kaldery sú značne rozrušené početnými troskovými kužeľmi, ako aj lávovými prúdmi a jej dno taktiež vypĺňajú lávové prúdy. Jediná zaznamenaná erupcia sa odohrala v roku 1991.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Marchena na Global Volcanism Program  

Galapágy
Sopky Galapág
Štítové vulkány
Aktívne sopky
Santiago (ostrov)

Santiago je ostrov, nachádzajúci sa v súostroví ekvádorskom Galapágy. Plocha ostrova je 585 km2, najvyšší bod má 920 m. Celý ostrov zaberá štítová sopka, s centrom na severozápade. Svahy vulkánu pokrývajú početné lávové prúdy a pyroklastickými troskovými kužeľmi, pochádzajúcimi z obdobia holocénu. V súčasnosti sopka nie je aktívna, posledná erupcia sa odohrala na začiatku 20. storočia - rok 1906.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Santiago na Global Volcanism Program  

Galapágy
Sopky Galapág
Štítové vulkány
Zemetrasenie v Arménsku v roku 1988

Zemetrasenie v Arménsku v roku 1988 bolo jedno z najznámejších zemetrasení, ktoré postihli Sovietsky zväz a Arménsko. Odohralo sa 7. decembra 1988 o 11:41 miestneho času (7:41 UTC). Epicentrum celého zemetrasenia bolo neďaleko mesta Spitak; otrasy dosiahli magnitúdo 6,9. Oblasť mesta Spitak bola dovtedy považovaná z oblasť bez výrazného ohrozenia zemetraseniami.

Následky zemetrasenia a záchranné práce 

Po otrasoch organizácia zdravotníctva kompletne zlyhala, čo do istej miery prispelo k celkovému päťdesiattisícovému počtu obetí. Bolo odhadnuté, že keby zemetrasenie prišlo o niekoľko minút neskôr, mohlo byť v budovách, hlavne teda školách, menej ľudí. 541 000 ľudí zostalo bez prístrešia.

Zničené bolo samotné mesto Spitak; v okolitých ďalších mestách (Gyumri – vtedy Leninakan a Vanadzor, vtedy Kirovakan) aj dedinách (okolo štyristo) vznikli veľké škody. Pre otrasy musela byť uzatvorená aj jadrová elektráreň Metsamore.

Vzhľadom na zničenie či vážne poškodenie veľa nemocníc a zimné počasie nedokázali štátne orgány zvládnuť distribúciu pomoci do postihnutých oblastí. Vláda Arménskej SSR umožnila zahraničným pracovníkom prístup na svoje územie, prvýkrát v dejinách ZSSR. Michail Gorbačov, ktorý bol v čase zemetrasenia na návšteve v Spojených štátoch amerických, prerušil svoj program a odletel do postihnutých miest.

Celkové materiálne škody boli odhadované na 14 miliárd amerických dolárov.

Počas zimy roku 1989 vďaka pomoci z ďalších krajín boli schopní v Arménsku opraviť veľkú časť poničených domov. Pôvodné mesto Spitak bolo znovu obnovené, no už na inom mieste neďaleko svojho pôvodného.

Referencie 

Arménsko
Dejiny Arménska
1988 v Arménsku
Bystrý potok (prítok Svarínky)

Bystrý potok je potok v hornom Liptove, vo východnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Svarínky, meria  a je tokom IV. rádu. Tečie v centrálnej časti NAPANT-u.

Prameň 
Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, kde pramení v geomorfologickej časti Priehyba na severnom svahu Veľkého boku () v nadmorskej výške približne

Opis toku 
Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na sever, zľava priberá prítok zo severoseverovýchodného svahu Veľkého boku a pokračuje severovýchodným smerom. Preteká dolinou, ktorej oba svahy sú rozbrázdené viacerými úžľabinami po občasných prítokoch. Ďalej sa stáča smerom na sever, na strednom toku sa koryto viackrát vlní a zľava priberá prítok z východo-juhovýchodného svahu Pukanca (). Na dolnom toku ešte priberá dva krátke ľavostranné prítoky a v závere Svarínskej doliny, juhojuhovýchodne od osady Svarín, ústi v nadmorskej výške cca  do Svarínky.

Referencie

Externé odkazy
 Poloha ústia na turistickej mape

Potoky na Slovensku
Povodie Váhu
Vodné toky v Kráľovohoľských Tatrách
Vodné toky v okrese Liptovský Mikuláš
Stará Zagora (mesto)

Stará Zagora () je mesto v centrálnej časti Bulharska. Mesto je  administratívnym a priemyselným strediskom oblasti Stará Zagora.

Partnerské mestá 
  Radom, Poľsko
  Larissa, Grécko
  Samara, Rusko
  County Down, Spojené kráľovstvo
  Kruševac, Srbsko
  Barreiro, Portugalsko

Referencie

Iné projekty 

 
Mestá v Bulharsku
Stará Zagora (oblasť)
Potôčky (prítok Popradu)

Potôčky sú potok na strednom Spiši, v centrálnej časti okresu Poprad. Je to pravostranný prítok Popradu, meria 10,8 km a je tokom IV. rádu.

Prameň 
Pramení v Kozích chrbtoch na východnom svahu Kozieho kameňa (1 255,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 150 m n. m.

Smer toku 
Od prameňa tečie najprv severovýchodným smerom, po pribratí potoka zo severovýchodného svahu Krížového vrchu sa prechodne stáča na sever a vzápätí opäť na severovýchod. Na strednom toku pokračuje smerom na východ, južne od obce Spišská Teplica sa stáča a tečie juhovýchodným smerom k sútoku s Krížnou. Odtiaľ už tečie výhradne severovýchodným smerom.

Geomorfologické celky 
Kozie chrbty, podcelok Dúbrava
Podtatranská kotlina, podcelok Popradská kotlina, časť Vrbovská pahorkatina

Prítoky 
pravostranné: krátky prítok zo severného úbočia Polákovej (1 172,3 m n. m.), prítok z východojuhovýchodného svahu Kozieho kameňa, prítok z východoseverovýchodného svahu Krížového vrchu (1 102,0 m n. m.), prítok zo severovýchodného svahu Krížového vrchu, tri prítoky z lokality Jurkov laz, Krížna, prítok z lokality Nad kurínom
ľavostranné: iba Kadluby

Ústie 
Do Popradu sa vlieva západne od centra mesta Poprad v nadmorskej výške cca 677,5 m n. m.

Obce 
Potok nepreteká žiadnym intravilánom, tečie katastrálnymi územiami:
Spišská Teplica
Poprad

Potoky na Slovensku
Povodie Popradu
Vodné toky v okrese Poprad
Asertívne právo

Asertívne právo je každé z desiatich základných asertívnych práv, ktoré sformuloval autor Manuel J. Smith. Tieto práva sa vyučujú ako súčasť rozvoja osobnosti na odstránenie neasertívneho, manipulatívneho správania z medziľudskej komunikácie.

Asertivita je popri agresivite a pasivite tretí spôsob medziľudského správania. Je pre všetkých zúčastnených výhodnejšia než manipulatívnosť a jej zaradenie do komunikačnej výbavy vyplýva aj z priaznivej spätnej väzby.

Asertívne práva vyplývajú z práva každého človeka rešpektovať jeho ľudskú dôstojnosť, slobodu a právo mať svoj názor a slobodne sa rozhodovať.

Desať základných asertívnych práv 
Desať základných asertívnych práv formuloval M. Smith v knihe Keď poviem nie, cítim sa previnilo.
 Právo sám posudzovať svoje vlastné správanie, myšlienky a emócie a byť za ne sám zodpovedný.
 Právo neponúkať žiadne výhovorky, ani ospravedlnenia vysvetľujúce svoje správanie.
 Právo sám posúdiť mieru zodpovednosti za riešenie problémov ostatných ľudí.
 Právo zmeniť názor.
 Právo robiť chyby — a byť za ne zodpovedný.
 Právo povedať ja neviem.
 Právo byť nezávislý od dobrej vôle a mienky iných.
 Právo robiť nelogické rozhodnutia.
 Právo povedať ja nerozumiem.
 Právo povedať je mi to jedno.
Asertívne práva slúžia ako prostriedok na ochranu práv a dôstojnosti jednotlivca v prípade manipulácie. I keď samy o sebe nie sú návodom na správanie, sú filozofickým základom asertívnych komunikačných techník, ktoré vedú k priamej, otvorenej a slobodnej komunikácii, k zachovaniu si sebaúcty a pôsobia kontramanipulatívne.

Pozri aj 
 Asertivita

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Inštitút aplikovanej psychológie a lingvistiky

Asertivita
Šikanovanie
Ľudské práva
Spoločnosť
Interpersonálne vzťahy
Sloboda
Krížna (prítok Potôčkov)

Krížna je potok na strednom Spiši, na území okresu Poprad. Je to pravostranný prítok Potôčkov, meria 3,3 km a je tokom V. rádu.

Tečie v Kozích chrbtoch, v podcelku Dúbrava, kde pramení na východnom svahu Krížového vrchu (1 102,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 075 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na sever, vzápätí sa stáča na východ a preteká lokalitou Repiská. Následne sa stáča na severovýchod, na dolnom toku obteká lokalitu Košiarová kolíska na ľavom brehu a zároveň sa esovito ohýba, pričom tečie najprv na východojuhovýchod a napokon na severoseverovýchod. Do Potôčkov sa vlieva južne od obce Spišská Teplica, na južnom úpätí vrchu Podstráň (797,9 m n. m.), v nadmorskej výške cca  Nepriberá žiadne prítoky.

Potoky na Slovensku
Povodie Popradu
Vodné toky v okrese Poprad
Kadluby

Kadluby sú potok na strednom Spiši, v centrálnej časti okresu Poprad. Je to jediný ľavostranný prítok Potôčkov, meria  a je tokom V. rádu.

Tečie v Popradskej kotline, v časti Vrbovská pahorkatina, pramení južne od obce Spišská Teplica, na severozápadnom úpätí Podstráne () v nadmorskej výške približne  Od prameňa tečie najprv na východ, následne  vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ, esovito sa ohýba a prechodne tečie na severoseverozápad. Juhovýchodne od centra Spišskej Teplice sa stáča severovýchodným smerom a tečie v blízkosti obce na ľavom brehu. Napokon vstupuje na územie mesta Poprad, kde sa stáča na východ a západojuhozápadne od centra mesta sa v nadmorskej výške cca  vlieva do Potôčkov. Potok preteká odlesnenou podhorskou poľnohospodárskou krajinou a nepriberá žiadne prítoky.

Potoky na Slovensku
Povodie Popradu
Vodné toky v okrese Poprad
Teplica (prítok Popradu)

Teplica je potok na strednom Spiši, v centrálnej časti okresu Poprad. Je to pravostranný prítok Popradu, meria 4 km a je tokom IV. rádu.

Priebeh toku 
Tečie v Popradskej kotline, v časti Vrbovská pahorkatina, kde pramení juhozápadne od obce Spišská Teplica, na východoseverovýchodnom úpätí Černušovej (889,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 730 m n. m. Od prameňa tečie na sever, pričom sa esovito ohýba, zľava priberá dva krátke prítoky z lokality Kamence a prechodne tečie na východ. Sprava priberá ďalší krátky prítok, stáča sa na sever a preteká okrajom intravilánu Spišskej Teplice. Následne sa rozvetvuje na dve ramená, kým hlavné koryto tečie na sever, potom na východ, vedľajšie pravostranné rameno preteká cez intravilán obce na severovýchod. Severovýchodne od centra obce sa spájajú a potok tečie severovýchodným smerom, pod obcou priberá zľava prítok pritekajúci z oblasti miestneho kameňolomu. Odtiaľ tečie na krátkom úseku na sever, opäť zľava priberá krátky prítok z lokality Kúty a stáča sa východným smerom k ústiu. Západne od (centra) mesta Poprad ústi v nadmorskej výške cca 681 m n. m. do Popradu.

Potoky na Slovensku
Povodie Popradu
Vodné toky v okrese Poprad
Bohuslav Havránek

Prof. PhDr. Bohuslav Havránek, DrSc., (* 30. január 1893, Praha – † 2. marec 1978, Praha) bol český filológ, bohemista, profesor porovnávacej slovanskej filológie a čelný predstaviteľ Pražského lingvistického krúžku, profesor na Masarykovej univerzite v Brne, neskôr na Karlovej univerzite v Prahe, dlhoročný riaditeľ Ústavu pre jazyk český, člen viacerých akadémií vied, člen mnohých zahraničných lingvistických asociácií. Bol jednou z vedúcich osobností česko-slovenskej jazykovedy.

Jeho najvýznamnejšou prácou z odboru slavistiky je dvojzväzkové dielo Genera verbi v slovanských jazycích (1928, 1937), v ktorom sa okrem slovesného rodu zaoberá aj inými stránkami slovanského slovesa. Dôležitou oblasťou jeho vedeckej činnosti bola paleoslovenistika. Zaoberal sa otázkami cyrilo-metodovskej kultúry a jazyka staroslovienskych pamiatok českého pôvodu.

Jeho vedeckovýskumná práca v oblasti bohemistiky bola značne rozsiahla. Medzi najdôležitejšie diela patria Československá vlastivěda (3. zväzok, 1934), Vývoj spisovného jazyka českého (1936). Zúčastnil sa tvorby veľkých lexikografických diel spisovnej češtiny Príručnom slovníku jazyka českého (1942-1957) a na štvorzväzkovom Slovníku spisovného jazyka českého (1958-1971).

Publikácie 
 Genera verbi v slovanských jazycích I, 1926
 Linguistika obecná, indoevropská, slovanská a česká, 1930
 Genera verbi v slovanských jazycích II, 1937
 Staročeská literatura v hlaholském písemnictví charvatském; Expanse spisovné češtiny od 14. do 16. století, 1939
 Strukturalismus – Strukturální estetika – Strukturální linguistika – Strukturální věda o literatuře, 1940
 O básnickém jazyce, 1947
 Česká mluvnice – základní jazyková příručka, 1951, spolu s Aloisom Jedličkom
 Stručná mluvnice česká pro střední školu, 1952, spolu s Aloisom Jedličkom

Narodenia v 1893
Úmrtia v 1978
Českí jazykovedci
Bohemisti
Amánulláh Chán

Amánulláh Chán () alebo Amánulláh Chan (* 1. jún 1892, Paghman, Afganistan – † 25. apríl 1960, Zürich, Švajčiarsko) bol emir Afganského emirátu (19191926) a neskôr kráľ Afganského kráľovstva (19261929).

Nastúpil na trón po zavraždení svojho otca emira Habíbulláha Chána. Prijal modernizačný program kemalistických reforiem, v roku 1923 vyhlásil novú ústavu, a v roku 1926 nahradil titul emir (princ) titulom šáh (kráľ). Jeho program vzbudil odpor miestnych kmeňov aj duchovných, za povstania v roku 1929 musel utiecť z krajiny. Napriek snahám Nemecka aj Sovietskeho zväzu získať ho k protibritskej politike sa do politiky už nevrátil.

Reformy 

Amánulláh Chán sa snažil pozdvihnúť zaostalú krajinu reformami. Inšpiráciu hľadal nielen v moslimskom Turecku a Indii, ale aj v ďalekom Francúzsku. V tom čase žili obyvatelia Afganistanu rovnako ako počas vlády Talibanu. Feudálny štát bol v skutočnosti len agregátom rozhádaných kmeňov a verejnú mienku ovládali síce nevzdelaní, ale o to zanietenejší mulláhovia, moslimskí duchovní. A s duchovenstvom sa Amánulláh dostal čoskoro do konfliktu.

Roku 1923 vyhlásil prvú afganskú ústavu, vypracovanú predstaviteľmi pokrokového mladoafganského hnutia. Skonfiškoval pôdu patriacu obskúrnym náboženským nadáciám a založil laické školy, vyučujúce okrem koránu aj moderné vedy. Konzervatívne duchovenstvo sfanatizovalo masy nevzdelaných roľníkov a už roku 1924 vypuklo v meste Chóst protivládne povstanie. Emir musel väčšinu reforiem odvolať.

V roku 1927 sa vybral na cestu do zahraničia. Cez Indiu a Egypt sa dostal do Európy, kde navštívil Taliansko, Francúzsko, Nemecko, Anglicko a cez ZSSR, Turecko a Irán sa vrátil domov. Plný nezvyčajných dojmov zvolal Loja Džirgu, veľkú radu afganských kmeňov. Na jej zasadnutí predniesol rad nových návrhov. Skostnatené islamské zvykové právo šaría nahradil svetskými zákonmi. Súdnu moc odňal duchovenstvu a preniesol ju na štát. Postaral sa aj o práva žien. Určil spodnú hranicu pre uzavretie manželstva (18 rokov), zaviedol koedukáciu chlapcov a dievčat (do 11 rokov) a zakázal mnohoženstvo. Vrcholom bolo, keď verejne, pred celou Loja Džirgou, sňal vlastnej manželke závoj (čador) a vyzval ostatných, aby urobili to isté.

Koniec vlády 
Šokovaní vyslanci kmeňov a duchovní začali pripravovať povstanie. Koncom roku 1928 vydali islamskí učenci fatvu (náboženský edikt) obviňujúcu kráľa z bezbožnosti a zbavujúcu ho trónu. Zoči voči ozbrojeným fanatikom, sa emir v noci z 13. na 14. januára 1929 vzdal trónu a ušiel z Afganistanu. Zabudnutý reformný monarcha zomrel v európskom exile vyše 30 rokov po nútenej abdikácii.

Externé odkazy 
 Historické fotky afganských kráľov
 Biografia Amánulláha Chana

Vládcovia Afganistanu
Noatun (audio)

Noatun je jeden z hlavných multimediálnych prehrávačov v KDE. Podporuje rôzne formáty, vrátane Ogg Vorbis a Wav.

Noatun má plne nastaviteľné rozhranie (okrem iných podporuje aj klasické Winamp, XMMS a KJöfol skiny) a môže byť rozšírený pomocou pluginov, pridávajúcich napr. vizualizačnú funkcionalitu. 

V súčasnosti je kritizovaný pre relatívne pomalý vývoj a redundanciu s ostatnými prehrávačmi KDE ako sú JuK and Amarok.

Referencie

Externé odkazy 
 noatun.kde.org

Multimediálne prehrávače
Veľký Bysterec

Veľký Bysterec je mestská časť Dolného Kubína, do roku 1949 samostatná obec. Založená bola v 13. storočí.

Poloha 
Sídlisko Bysterec sa nachádza na pravom brehu rieky Orava, západne od centra mesta Dolný Kubín.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Dedinská zvonica, murovaná stavba s prvkami neogotiky na pôdoryse štvorca. Zvonica má rezonančné otvory ukončené lomeným oblúkom, ukončená je ihlancovou helmicou. Zvonica spolu s priľahlou studňou predstavuje jediné dochované pamiatky pôvodnej dediny Veľký Bysterec, ktorá bola v druhej polovici 20. storočia nahradená panelovým sídliskom.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka mesta Dolný Kubín

Mestské časti Dolného Kubína
Converse (obuv)

Converse je americký výrobca športovej obuvi. Založil ju Marquis M. Converse v roku 1908 v Maldene (Massachusetts).

Iné projekty

Externé odkazy 
 oficiálna stránka

Podniky v USA
Výrobcovia obuvi
Zoznam miestnych a mestských častí na Slovensku

Zoznam miestnych a mestských častí na Slovensku obsahuje abecedný prehľad všetkých oficiálne určených miestnych častí obcí a mestských častí miest na Slovensku.

Pozri aj 
 Administratívne členenie Slovenska
 Zoznam krajov na Slovensku
 Zoznam okresov na Slovensku (skratky)
 Zoznam miest na Slovensku
 Zoznam slovenských obcí a vojenských obvodov
 Mestské časti Bratislavy
 Mestské časti Košíc

 Zoznam miestnych a mestských častí na Slovensku
 Zoznam miestnych a mestských častí na Slovensku
Miestne a mestké časti
Miestne a mestké časti
Rozum a cit (román)

Rozum a cit (pôvodne sa dielo volalo "Elinor and Marianna" - Elinor a Marianna) je román Jane Austenovej z roku 1811.

Po manželovej smrti sa musí pani Dashwoodová so svojimi tromi dcérami (Elinor, Marianne a Margaret) v dôsledku nedostatku financií vysťahovať. Útočisko nájdu u vzdialeného príbuzného. Rodina sa snaží dať dokopy Marianne a zámožného plukovníka Brandona a tak vyriešiť zlú finančnú situáciu. Ale Marianne ho odmieta a radšej sa zabáva s mladým Willoughbym. Dej ešte zamotáva Edward Ferras, ktorý má záujem o Elinor, ale jeho rodina s týmto vzťahom nesúhlasí.

Do filmovej podoby tento príbeh spracoval v roku 1995 režisér Ang Lee (Tiger a Drak, Skrotená hora) - v hlavných úlohách Emma Thompsonová (Elinor), Kate Winsletová (Marianne), Hugh Grant (Edward Ferras) a Alan Rickman (plukovník Brandon).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Sense and Sensibility na publicliterature.org 
 Sense and Sensibility na site.girlebooks.com

Knihy z 1811
Literatúra 19. storočia
Romány Jane Austenovej
Sfilmované knihy
S.T.A.L.K.E.R.: Clear Sky

S.T.A.L.K.E.R.: Clear Sky je akčná počítačová hra, prequel pre hru S.T.A.L.K.E.R.: Shadow of Chernobyl vydanú v 1.kvartáli roku 2007 vyvíjanú ukrajinským G.S.C. Publishing. Hra bola v Ukrajine vydaná 22. augusta 2008. V Severnej Amerike bola hra vydaná 12. septembra 2008, v Európe o 3 dni neskôr.

Gameplay 
Hra kombinuje prvky survival hororu, tradičných akčných hier žánru FPS a RPG. V hre sa poukazuje hlavne na prežitie v Zóne, ktorá bola postihnutá rádioaktivitou z Černobyľu.
Významný herný prvok predstavuje systém bojov frakcií. Hra predstavuje niekoľko frakcií (uskupení stalkerov), ktoré navzájom bojujú o získanie územia. Hráčova postava sa môže pridať k jednotlivým frakciám a pomôcť im v boji. Hra obsahuje aj systém zbraňových vylepšení a opravovania výstroje.

Technické vyhotovenie 
Od verzie 1.5.03 titul podporuje MSAA po rozhraním D3D10.

Prijatie 
Titul bol prijatý všeobecne pozitívne. PC Zone UK a Games Master UK udelili hre rovnaké ohodnotenie 88/100. PCGamer UK udelil titulu ohodnotenie 68/100.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Videohry
Akčné počítačové hry a videohry
First-person shooter
RPG
Počítačové hry z 2008
Carmina Burana

Carmina Burana je súbor stredovekých pijáckych, ľúbostných a iných básní a piesní, pochádzajúci z 11. - 13. storočia, spísaný okolo roku 1230. Básne známe z rukopisu nájdeného v benediktínskom kláštore v Benediktbeuern, v dedinke na úpätí bavorských Álp. Rukopis je v súčasnosti uložený v Štátnej bavorskej knižnici.

Názov 

Latinský názov Carmina Burana vytvoril Johann Andreas Schmeller, nemecký lingvista v roku 1847. Odkazuje na hornonemecké Bur (pripomínajúce nemecký názov Bavorska: Bayern). Carmina Burana teda znamená „piesne z Bavorska“.

Jazyky 

Najväčší počet z asi dvesto básní je napísaný v stredovekej latinčine, ďalšie sú v tzv. hornej nemčine, či dialektoch francúzštiny. Zaujímavé je, že niektoré z nich sú v tzv. makarónčine, čo je kombinácia niekoľkých jazykov v jednom texte (tu latinčina a horná nemčina alebo francúzština).

Básne nie sú napísané v klasických latinských metroch hexametra či pentametra, väčšinou je použitý nepravidelný rytmus, ale verše sa zvyčajne rýmujú striedavým rýmom.

Časti rukopisu 

Rukopis je rozdelený do šiestich častí:

 Carmina ecclesiastica (náboženské témy)
 Carmina moralia et satirica (satirické a moralistické piesne)
 Carmina amatoria (ľúbostné piesne a piesne oslavujúce jar)
 Carmina potoria (pijácke piesne)
 Ludi (náboženské hry)
 Supplementum (doplnky - obsahujú napr. iné varianty starších piesní)

Zhudobnenie textu 

Text bol veľakrát zhudobnený, najznámejšie zhudobnenie je bezpochyby z roku 1924, keď Carl Orff zhudobnil 24 básní.

Iné projekty

Pozri aj
 Goliardi

Externé odkazy 

 Bibliotheca Augustana - Kompletný text celého rukopisu
 Latinský text s anglickým prekladom 24 básní, ktoré použil Orff

Nemecká literatúra
Santa Cruz (ostrov)

Santa Cruz je ostrov v Pacifiku, patriaci do ekvádorského súostrovia Galapágy. Ostrov mierne oválneho tvaru má rozmery približne 32 × 40 km, najvyšší bod má 864 m.

Prakticky celý ostrov je tvorený masívnym štítovým vulkánom, jeho centrálna zóna sa nachádza v severnej časti ostrova. Povrch ostrova je posiaty viacrými krátermi a troskovými kužeľmi. Vek poslednej erupcie nie je presne určený, no niektoré lávové prúdy nemajú viac ako niekoľko stovák rokov.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Santa Cruz na Global Volcanism Program  

Galapágy
Sopky Galapág
Štítové vulkány
San Cristóbal (ostrov)

San Cristóbal je najvýchodnejšie umiestnený ostrov súostrovia Galapágy. Jeho povrch je tvorený mlado a nezvetrane vyzerajúcimi početnými lávovými prúdmi. Približne v strede ostrova sa nachádza štítový vulkán s rovnakým menom. Jeho posledná erupcia sa odhaduje na menej ako 1 000 rokov pred Kristom. Asi 5 km od západného pobrežia ostrova sa nachádzajú dva morfologicky odlišné skalné útvary Kicker Rock. Ich vznik je však priamo spojený so vznikom a neskoršími erupciami prebiehajúcimi na ostrove.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov San Cristóbal na Global Volcanism Program  

Galapágy
Sopky Galapág
Štítové vulkány
Brusnianka (potok)

Brusnianka je potok na Hornom Pohroní, vo východnej časti okresu Banská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Hrona, meria 8,9 km a je tokom III. rádu. Preteká úzkou dolinou a má charakter horskej bystriny.

Charakteristika povodia 
Priemerná lesnatosť povodia dosahuje 70 %, v hornej časti povodia prevláda ihličnatý porast (najmä smrek obyčajný), na dolnom toku sa postupne pridružuje porast jelše lepkavej. Spád toku je 552 m, sklon toku 62,72 ‰, priemerný sklon povodia 107,8 ‰, koeficient vývoja toku 1,51 a hustota riečnej siete 1,04 km/km². Z hypsografických stupňov je najviac zastúpený interval 600-800 m (cca 40 % územia), z hľadiska orientácie voči svetovým stranám prevláda severná a západná orientácia, čo podmieňuje pomalšie topenie snehu v jarných mesiacoch a zamŕzanie toku v zime. Naopak teplé minerálne pramene vyvierajúce v kúpeľoch Brusno (kúpele) spôsobujú, že pod nimi už tok nikdy nezamŕza.

Zdrojnice 
Brusnianka vzniká sútokom dlhšieho, zľava pritekajúceho potoka Peklo a sprava pritekajúceho potoka Brzáčka pri samote Trosky-Brzáčka v nadmorskej výške približne 558 m n. m. Peklo pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Čierťaž, na severozápadnom svahu Žliabkov (1 128,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 055 m n. m. Brzáčka pramení tiež vo Veporských vrchoch na juhojuhozápadnom svahu Čierťaže (1 204,3 m n. m.) v nadmorskej výške cca 955 m n. m. Brzáčka je konvenčne považovaná za hlavný tok a jej tok sa zarátava do celkovej dĺžky Brusnianky.

Opis toku 
Brzáčka tečie od prameňa najprv severozápadným smerom, po pribratí prvého prítoku sa stáča na západ a ďalej na západojuhozápad. Peklo tečie sprvu na západ, pričom sa esovito ohýba, po pribratí svojho prvého prítoku smeruje prechodne na západojuhozápad. V blízkosti osady Starý majer sa oblúkom stáča a pokračuje severoseverozápadným smerom. Od ich sútoku tečie Brusnianka k ústiu Čiernej doliny smerom na sever, potom sa stáča na severoseverozápad a na začiatku obce Brusno sa oblúkom stáča k ústiu na západ.

Geomorfologické celky 
Veporské vrchy, podcelok Čierťaž
Horehronské podolie

Prítoky 
pravostranné: prítok z juhozápadného svahu Čierťaže (do Brzáčky), Dielcový potok, Brusenec
ľavostranné: Muráň, Peklo, prítok z Čiernej doliny

Ústie 
Do Hrona sa vlieva priamo v obci Brusno, južne od centra obce, v nadmorskej výške približne 403 m n. m.

Obce 
Brusnianka preteká katastrálnym územím obcí:
Ľubietová
Brusno

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky v okrese Banská Bystrica
Majstrovstvá Európy družstiev juniorov v bridži 2007

Majstrovstvá Európy družstiev juniorov v bridži 2007 sa konali v talianskom meste Jesolo od 11. júla do 21. júla 2007.

Súťažilo sa v troch kategóriách - juniori, školáci a dievčatá. Slovensko štartovalo iba v kategórii juniorov.

Boli to druhé ME, na ktorých sa zúčastnilo i družstvo Slovenska. Počet štartujúcich družstiev bol 22. Hralo sa systémom každý s každým, zápasy sa hrali na 20 rozdaní.

Zostava slovenského družstva 

 Ľuboš Kianica
 Robert Lukoťka
 Lukáš Sidor
 Ján Tomčáni
 Eduard Velecký - nehrajúci kapitán

Výkonnostný cieľ 
Nehrajúci kapitán stanovil tento výkonnostný cieľ: Na ME 2004 Slovensko skončilo na poslednom mieste s priemerným ziskom 5,5 VP na zápas. Cieľom pre tohoročné ME je získať aspoň 11 VP na zápas, zisk menej ako 10 bude pokladaný za sklamanie, viac než 13 by bolo veľkým úspechom.

Tento výkonnostný cieľ sa nepodarilo naplniť. Po veľmi dobrom začiatku súťaže, keď Slovensko v prvých troch zápasoch vyhralo dva, prišli vysoké prehry a Slovensko skončilo znova na poslednom mieste. Oproti vystúpeniu v roku 2004 sa napriek tomu výrazne zlepšilo, dosiahli priemer 8,15 VP na zápas, čo je takmer o 50% viac, než na ME v Prahe.

Výsledky slovenského družstva

Víťazi jednotlivých kategórií

Juniori 
 Holandsko
 Taliansko
 Poľsko

22 štartujúcich družstiev.

Školáci 
 Poľsko
 Bulharsko
 Francúzsko

16 štartujúcich družstiev.

Dievčatá 
 Poľsko
 Holandsko
 Švédsko

12 štartujúcich družstiev.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME v angličtine
 Postrehy nehrajúceho kapitána

Bridžové súťaže
Kuej-šan

Kuej-šan alebo Kuej-šan Tao/Kuej-šan-tao (pchinjin: Guishan (Dao), angl. prepis Kueishan(tao); po slovensky ostrov korytnačej hory) je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa na severozápadnom pobreží Taiwanu. V minulosti bola na ostrove vojenská základňa, v súčasnosti (od roku 2000) je tu zriadená prírodná rezervácia.

Ostrov je tvorený prevažne andezitovými Lávovými prúdmi a vulkanoklastikami a predstavuje posledné zvyšky stratovulkánu. Vek vulkánu sa odhaduje na koniec pleistocénu, no v oblasti stále pretrváva fumarolická akivita.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Kuej-šan na Global Volcanism Program  

Ostrovy Taiwanu
Sopky Taiwanu
Stratovulkány
Ta-tun

Ta-tun je názov pre skupinu asi 20 stratovulkánov a iných vulkanických foriem, nachádzajúcu sa na severnom konci ostrova Taiwan, asi 15 km od hlavného mesta Taipei. Pole je tvorené prevažne andezitovými horninami, jeho vek sa odhaduje na koniec pleistocénu. V súčasnosti v oblasti stále pretrváva fumarolická aktivita a zvýšený tepelný tok v oblasti je využívaný na získavanie geotermálnej energie.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - vulkanické pole Ta-tun na Global Volcanism Program  

Sopky Taiwanu
Stratovulkány
Ráptí

Ráptí je jedna zo 14 zón Nepálu. Je rozdelená na 5 okresov. Správnym strediskom je Tulsípur a najväčším mestom je Tribhuvannagar.

Okres Dáng pozostáva z vnútorných údolí na Teraji plus časti priľahlých horských reťazí. Tu sa pohorie Siwálik týči do výšky 600 metrov a rozdeľuje sa na dve horské pásma. Južná reťaz Dundwa začína niekoľko kilometrov severne od nepálsko–indickej hranice. Severné pohorie Dáng oddeľuje údolia Deukhuri a Dáng. 2000-metrové pohorie Mahábhárat hraničí s údolím Dáng na severe. 

Rieka Rápti tečie pozdĺž údolia Deukhuri (potom ako sa predrala stržou v pohorí Mahábhárat) a vlieva sa do rieky Karnáli. Údolie Dáng odvodňuje rieka Babai, ďalší prítok rieky Karnáli. 

Okres Pjúthán má bohato zavodňované oblasti pestovania ryže.

Ešte pred pár desiatkami rokov boli údolia Dáng a Deukhuri oblasťami s výskytom malárie a prakticky boli neobývateľné okrem etnickej skupiny Tharu, ktorá si zdá sa vyvinula určitý stupeň odolnosti. Vláda začala s používaním DDT na potláčanie komárov, takže sa tento relatívne rovný, úrodný a dobre zavodnený kraj stal užitočným pre osadníkov z hôr.

Okresy Pjúthán a Rolpá sa rozprestierajú na sever od 3000-4000 metrov vysokých pohorí. Ľudia tu žijú v malých dedinkách v horách až do výšky 2 500 metrov. Nakoľko je poľnohospodárstvo mimo údolných vôd ťažké, chovajú aj ovce, kozy a dobytok a predávajú maslo, pestujú subtropické a teplomilné ovocie, ako sú citrusy a ázijské hrušky, a sťahujú sa za prácou. 

Rúkum je najsevernejší okres zóny Ráptí. Leží na sever od údolia rieky Rápti, od najvýchodnješích prítokov rieky Bhéri až k južným svahom pohoria Dhaulágiri Himál. Je riedko obývaný, ale v lete využívaný pastiermi. Sú tu aj obydlia utečencov z Tibetu.

Iné projekty 

Zóny v Nepále
Ceng Jü

Ceng Jü/Ceng-jü (pchinjin: Zeng Yu/Zengyu) je podmorský vulkán, nachádzajúci sa v hĺbke 418 m pod hladinou mora v Juhočínskom mori, asi 100 km severne od pobrežia Taiwanu. Sopečná činnosť v oblasti vo forme unikajúcich plynov bola pozorovaná začiatkom 20. storočia japonskými rybármi, bližšie údaje však nie sú známe.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Ceng Jü na Global Volcanism Program  

Sopky Taiwanu
Sporting Clube de Portugal

Sporting Clube de Portugal je portugalský športový klub. Preslávený je najmä pre jeho futbalové mužstvo. Hrá v portugalskej najvyššej súťaži - Liga Sagres. Jeho domácim štadiónom je Estádio José Alvalade v Lisabone.

Spolu s klubmi FC Porto a Benfica Lisabon patrí k „Veľkej trojke“ portugalských klubov. Počas jeho histórie získal 18-krát titul v lige a 19-krát titul v domácom pohári. V roku 1964 klub vyhral Pohár víťazov pohárov.

V sezóne 2008/2009 po nevydarom dvojzápase v osemfinále Ligy majstrov proti Bayernu Mníchov (0:5, 1:7) sa niektorým hráčom, trénerovi a niektorým funkcionárov vyhrážal anoným smrťou. Klub túto situáciu zobral vážne a pred najbližším ligovým zápasom nariadil prísne bezpečnostné opatrenia, čo sa nepáčilo organizovaným fanúšikom tohto klubu.

Káder mužstva
Súčasná zostava:

Slávni hráči 
 Luís Figo
 João Vieira Pinto
 Cristiano Ronaldo
 Peter Schmeichel
 Paulo Sousa
 Luis Nani

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka
 Poľská fanklubová stránka 

 
Portugalské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1906
Šport v Lisabone
Peklo (prítok Brusnianky)

Peklo je potok na Hornom Pohroní, vo východnej časti okresu Banská Bystrica. Je to ľavostranná zdrojnica Brusnianky, ktorá vzniká po sútoku s Brzáčkou, má dĺžku 4,6 km a je tokom IV. rádu.

Prameň
Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Čierťaž, na severozápadnom svahu vrchu Žliabky (1 128,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 055 m n. m.

Opis toku
Od prameňa tečie na západ, esovito sa ohýba a sprava priberá svoj prvý prítok (811,5 m n. m.). Následne pokračuje viac na západojuhozápad, zľava priberá najprv prítok z juhozápadného svahu Žliabkov, potom z tej istej strany Skalíkov jarok, neďaleko osady Starý majer sa oblúkom stáča na severoseverozápad a preteká rovnomennou dolinou. Z pravej strany ešte priberá prítok z lokality Hálne a pri samote Trosky-Brzáčka sa v nadmorskej výške približne 558 m n. m. spája s vodami Brzáčky a ďalej tečú ako Brusnianka.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky vo Veporských vrchoch
Vodné toky v okrese Banská Bystrica
Košariskový potok

Košariskový potok je krátky potok na Hornom Pohroní, vo východnej časti okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Dielcového potoka, meria  a je tokom V. rádu.

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Čierťaž, na severozápadnom svahu Holého vrchu () v nadmorskej výške približne  Potok tečie západným smerom katastrálnym územím obce Brusno a z ľavej strany priberá krátky prítok z lokality Košariská. Juhovýchodne od kúpeľov sa v nadmorskej výške cca  vlieva do Dielcového potoka.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky v okrese Banská Bystrica
Dielcový potok

Dielcový potok je potok na Hornom Pohroní, vo východnej časti okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Brusnianky, má dĺžku 2 km a je tokom IV. rádu. Preteká katastrálnym územím obce Brusno.

Pramení vo Veporských vrchoch, v podcelku Čierťaž na severoseverozápadnom svahu Brzáčky (1 004,6 m n. m.), v lokalite Dielec, v nadmorskej výške približne 630 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na západ, potom sa stáča na severozápad a sprava priberá Košariskový potok. Následne pokračuje západným smerom, esovito sa ohýba a k ústiu tečie na krátkom úseku severozápadným smerom. Južne od kúpeľov sa v nadmorskej výške cca 443 m n. m. vlieva do Brusnianky.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Hrona
Vodné toky v okrese Banská Bystrica
Iriomote-džima (sopka)

Iriomote-džima je podmorský vulkán, nachádzajúci sa asi 25 km severovýchodne od ostrova s rovnakým menom a asi 35 km juhozápadne od ostrova Išigaki-šima v Juhočínskom mori, v hĺbke asi 200 m pod hladinou. Jediná eruupcia vulkánu bola pozorovaná 31. októbra 1924, keď došlo k vyvrhnutiu asi 1 km3 ryolitovej pemzy, ktorej fragmenty sa našli až v Hokkaide.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Iriomote-džima na Global Volcanism Program  

Sopky Japonska