Honorárny konzul

Honorárny konzul je v diplomacii a medzinárodnom práve čestná funkcia zahraničného zástupcu štátu. Ním vykonávaný úrad sa nazýva honorárny konzulárny úrad. Honorárny konzul však nie je štátnym úradníkom ani zamestnancom ministerstva zahraničia. Honorárni konzuli zastupujú štát v mieste svojho pôsobenia a na rozdiel od riadnych konzulárnych úradov tak činia bez nároku na plat. Majú však právo na honorár z poplatkov za nimi vykonané úkony. Ide tak o úspornejší variant konzulárneho styku. Obvykle ide o obyvateľov prijímajúcej krajiny, ktorí sa zaoberajú obchodom a ktorí sú občanmi krajiny, ktorá ich nominuje, alebo krajiny, v ktorej majú bydlisko. Vzťahujú sa na nich iba obmedzené výsady a imunity podľa Viedenského dohovoru o konzulárnych stykoch z roku 1963.

Pôsobenie 
Štát zriaďuje honorárne konzuláty v štátoch alebo na územiach, kde nemá dostatočné vlastné konzulárne zastúpenie. Konzulom sa stávajú zvyčajne dobre postavené osoby, ktoré sa samy ponúknu, majú dostatočné priestory a sú schopné hradiť chod konzulátu z vlastných zdrojov. Napríklad honorárny konzul Slovenskej republiky pre územie Palestíny má v Betleheme obchod s pútnickými predmetmi, do ktorého smerujú zájazdy cestovných kancelárií zo Slovenska. 

Pre výkon funkcie honorárneho konzula je potrebné mať poverovaciu listinu vysielajúceho štátu, tzv. konzulský patent a súhlas prijímajúcej krajiny, tzv. exequatur. V zmysle medzinárodného práva nie sú diplomatmi, ktorých chráni absolútnu imunita. Honorárny konzul, na rozdiel od bežného konzula nemá konzulárne výsady. Nie sú tiež chránení konzulárnou imunitou, ktorú upravuje Viedenský dohovor. Požívajú len obmedzené imunity, nie sú napríklad na základe medzinárodného práva oslobodení od daní a poplatkov či od prehliadok. Činnosť konzulov sa končí ich odvolaním, odňatím exequaturu alebo úmrtím.

Výhody 
Okrem slávy mala táto čestná funkcia na Slovensku aj určité výhody. V roku 2018 konštatoval Tomáš Kyseľ, že čoraz viac slovenských multimilionárov a veľkopodnikateľov sa vozí na autách s modrými nálepkami CC a špeciálnymi poznávacími značkami začínajúcimi sa písmenami ZZ, vďaka ktorým sa vo väčšine prípadov vyhli pokutám za dopravné priestupky. Za ministra zahraničia Mikuláša Dzurindu honorárni konzuli prišli o špeciálne modré značky. Minister Miroslav Lajčák im však privilégium vrátil späť. Ministerstvo zahraničných vecí upozorňovalo, že honorárni konzuli nemajú taký rozsah imunity ako diplomati, a preto napríklad nepožívajú imunitu pri stíhaní za dopravné priestupky. Médiá však už v minulosti upozornili, že v praxi sa k nim slovenskí policajti aj tak správajú ako k diplomatom a pokuty od nich nevyberajú.„Aktuálne (v roku 2019) je v premávke 62 vozidiel, ktorých držiteľmi sú honorárni konzuli iných štátov,“ informovala hovorkyňa policajného prezídia Denisa Baloghová.

Vybrané zoznamy konzulov

Zoznam honorárnych konzulov SR v zahraničí

Zoznam bývalých honorárnych konzulov v SR 
 Andrej Hryc - honorárny konzul Seychelskej republiky od roku 1998
 Zoroslav Kollár - honorárny konzul Guatemaly
Jozef Majský - Cyprus
Jozef Oleš - Guinea
Juraj Široký - Grenada.

Zoznam aktuálnych honorárnych konzulov v SR 
 Karol Biermann – Namíbia
 Andrej Brna – Uganda
 Štefan Czucz – Kapverdská republika
 Ľudovít Černák – Uzbekistan
 Jozef Gál – Maďarsko
 Andrej Glatz – Peru
 Tomáš Chrenek – Kostarika
 Karol Kállay, mladší – Fínsko
 Peter Korbačka – Nový Zéland
 Juraj Koval – Rusko
 Peter Kriško – Luxembursko
 Michal Lazar – Bahamy
 Václav Mika – Mexiko
 Marián Murín – Bielorusko
 Patrik Rapšík – Tunisko
 Alexander Rozin – Thajsko
 Rastislav Sedmák – Vietnam
 Anton Siekel – Kolumbia
 Vladimír Soták – Turecko
 Miroslav Strečanský – Belize
 Martin Šamaj – Paraguaj
 Oszkár Világi – Omán
 Miroslav Výboh – Monako
 Dušan Dvorecký - Dominikánska republika

Zoznam aktuálnych honorárnych konzulov v SR z iného zdroja 
Igor Junas - Malajzie
Ladislav Rehák, honorárny konzul Rumunska
Anton Teleki, honorárny konzul Liberland

Referencie

Ďalšia literatúra 
 

Diplomacia
Medzinárodné právo