joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Catherine O’Harová

Catherine Anne Welchová (rod. O’Harová) OC (* 4. marec 1954, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadsko-americká herečka, spisovateľka a komička. Preslávila sa filmami ako Beetlejuice (1988), Sám doma (1990), Víchrica (2003), Penelope (2006), Vrahúni (2008) či Dokonalá nedokonalosť (2013).

Životopis 
O’Harová sa narodila ako šiesta zo siedmich súrodencov, 4. marca 1954 v Toronte, v Kanade. Jej rodičia mali írskych predkov. Jej sestra je hudobná skladateľka Mary Margaret O’Harová.

Kariéra 
O’Harová začala svoju komediálnu kariéru v roku 1974 vo filme Druhé mesto.

V roku 1988 stvárnila postavu menom Delia Deetz v komediálnom filme Tima Burtona, Beetlejuice. V roku 1993 znovu spolupracovala s Timom Burtonom, vo filme Predvianočná nočná mora (1993) ako Sally a Shock. Stvárnila tiež postavu Kate McCallisterovej, matky Kevina, v prázdninovom komediálnom filme Sám doma z roku 1990 a jeho pokračovaní Sám doma 2: Stratený v New Yorku (1992).

Objavila sa tiež ako doktorka Georgina Orwellová v prvej sérii dramatického seriálu Séria nešťastných udalostí, ktorý mal premiéru v roku 2017.

Osobný život 
V roku 1988 sa stretla s Bo Welchom, ktorého si v roku 1992 vzala za muža. Spolu majú dvoch synov. Má dvojité občianstvo a v súčasnosti žije so svojím manželom a deťmi v Los Angeles v Kalifornii.

Iné projekty

Zdroj 

Kanadské filmové herečky
Kanadské televízne herečky
Kanadské dabingové herečky
Kanadskí televízni scenáristi
Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Dabingové herečky USA
Televízni scenáristi USA
Držitelia ceny Emmy
Kanadské osobnosti írskeho pôvodu
Osobnosti USA írskeho pôvodu
Osobnosti z Toronta
Rozprávači audiokníh
Vojtech Bacho

JUDr. Vojtech Bacho bol slovenský prokurátor. Bol historicky prvým ponovembrovým generálnym prokurátorom SR, v úrade medzi rokmi 1990 a 1994.

"JUDr. Vojtech Bacho má významné zásluhy v oblasti zakotvenia prokuratúry v Ústave Slovenskej republiky ako nezávislej ústavnej inštitúcie založenej na jej nezávislosti na politickej moci." uvádza na svojej webovej stránke Generálna prokuratúra SR.

Referencie 

Slovenskí právnici
Slovenskí prokurátori
Generálni prokurátori (Slovensko)
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Marcel Mihalik

PaedDr. Ing. Marcel Mihalik (* 13. apríl 1965, Bratislava) je policajt a súčasný poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti.

Životopis 
Je dlhoročným mestským policajtom a predsedom Združenia náčelníkov obecných a mestských polícií Slovenska. Po zvolení do funkcie poslanca pokračuje ako náčelník mestskej polície v Piešťanoch. Požiadal však o poskytnutie pracovného voľna. Bol jedným z iniciátorov zavedenia výsluhových dôchodkov pre obecných a mestských policajtov. Je predsedom odborovej organizácie mestských a obecných polícií pri OZ Sloves.

Politické pôsobenie 
Vo Voľbách do Národnej rady v roku 2020 získal na kandidátke OĽaNO 2 930 hlasov. V Národnej rade je podpredsedom Osobitného kontrolného výboru pre kontrolu činnosti NBÚ a členom Výboru Národnej rady pre obranu a bezpečnosť.

Referencie

Externé odkazy 
 Marcel Mihalik – poslanecký profil na webe Národnej rady SR

Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Slovenskí policajti
Politici OĽaNO
Osobnosti z Bratislavy
Rudolf Lančarič

Rudolf Lančarič (* 14. august 1914, Grenville, Pennsylvania, USA† 17. február 1951 Praha) bol pracovník bezpečnosti, ktorý bol zatknutý spolu so skupinou „Šefik Kevič a spoločníci“ a v procese proti titovským špiónom a rozvratníkom v Československu bol krivo obvinený z velezrady a vyzvedačstva a popravený.

Životopis 
Rudolf Lančarič sa narodil 14. augusta 1914 v Grenville, Pennsylvánia, USA. V roku 1922 sa s rodičmi a súrodencami vrátil na Slovensko.

Od októbra 1935 do októbra 1937 absolvoval vojenskú prezenčnú službu pri pešom pluku v Bratislave, kde dosiahol hodnosť desiatnika. Od 1. apríla 1939 do 4. apríla 1944 slúžil na Hlavnom veliteľstve žandárstva, odkiaľ ho prepustil zo služby kvôli zamlčiavaniu nemanželského dieťaťa. Od 19. apríla 1944 do 19. mája 1945 pracoval vo výrobných podnikoch. Po 2. svetovej vojne sa vrátil do Národnej bezpečnosti, kde agilne vykonával čiernu prácu. Štátna bezpečnosť (ŠtB) pomáhala vtedy ešte spriateleným súdruhom z Juhoslávie riešiť ich záujmy na území Československa, najmä vyhľadávanie ukrývajúcich sa bývalých členov Ustaše. V tejto súvislosti ho so Šefikom Kevičom zoznámil na jar 1947 jeho nadriadený podplukovník Rudolf Viktorin.  Poveril ho sprevádzaním Keviča počas jeho návštevy Nitry, kde mal vypočúvať údajnú agentku americkej spravodajskej služby Bosilku Perše.

Dňa 6. apríla 1950 bol zatknutý a v procese proti titovským špiónom a rozvratníkom v Československu bol krivo obvinený z velezrady a vyzvedačstva. Štátny súd v Prahe ho 2. septembra 1950 odsúdil na trest smrti, Najvyšší súd rozsudok potvrdil a Rudolf Lančarič skončil 17. februára 1951 na popravisku.

Lančarič riadil pri prenasledovaní Viliama Žingora (tzv. žingoriáda) Zoru Adamcovú, bývalú sekretárku politika Jána Lichnera, ktorá sa po februári 1948 dostala do vyšetrovacej väzby ŠtB. Po prepustení začala pod nátlakom spolupracovať s ŠtB. Je iróniou osudu, že Lančarič bol teda v procese so Šefikom Kevičom a spol. odsúdený skôr ako Viliam Žingor, ktorého pomáhal dostať do väzenia.

„...spolčili sa navzájom a s ďalšími osobami na pokus o zničenie samostatnosti alebo ústavnej jednotnosti republiky, o rozvrátenie ľudovodemokratického zriadenia, spoločenskej a hospodárskej sústavy republiky (…) a za tým účelom vstúpili do priameho styku s cudzou mocou“ a tejto cudzej moci vyzradili štátne tajomstvá. V prípade Rudolfa Lančariča bolo obzvlášť závažnou okolnosťou, že bol osobitne povinný zachovávať štátne tajomstvo, k čomu sa zaviazal služobnou prísahou. Prokurátor sa vo svojej argumentácii opieral o výsledky vykonštruovaných procesov s Lászlóm Rajkom, z ktorých mal údajne vyplynúť zámer Josipa Broza Tita o vybudovanie tzv. „Dunajskej federácie“ ktorá by bola mimo dozoru ZSSR.

Rudolf Lančarič bol popravený 17. februára 1951 v Prahe. Rehabilitovaný bol v roku 1964 na základe vyšetrenia Inšpekcie Ministerstva vnútra.

Referencie 

Obete komunistického režimu v Česko-Slovensku
Politickí väzni komunistického režimu v Česko-Slovensku
Popravené osobnosti
Artur Bekmatov

Mgr. Artur Bekmatov, PhD. (* 26. máj 1990, Nitra) je slovenský ľavicový politik a redaktor. Bol predsedom Frontu ľavicovej mládeže a členom Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska. V minulosti tiež prispieval do magazínu Zem a vek.

Od augusta 2020 je predsedom strany Socialisti.sk.

Životopis 
Artur Bekmatov vyštudoval žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Jeho spolužiakom bol Ján Kuciak. Na katedre začal pôsobiť následne ako doktorand. Pre jeho členstvo v ÚV KSS s ním rozviazal spoluprácu denník SME. Pracoval ako externý redaktor časopisu Zem a vek.

Politické pôsobenie 
V roku 2016 kandidoval v parlamentných voľbách zo 4. miesta kandidátnej listiny KSS. Do parlamentu sa KSS nedostala. V roku 2019 ohlásil vstup do strany Socialisti.sk. Za ňu kandidoval z 5. miesta kandidátky v parlamentných voľbách vo februári 2020, avšak strana sa do parlamentu opäť nedostala.

V auguste 2020 bol po odstúpení Eduarda Chmelára zvolený za predsedu strany Socialisti.sk.

25. augusta 2022 oznámil svoju kandidatúru na post predsedu a poslanca zastupiteľstva Nitrianskeho samosprávneho kraja v nadchádzajúcich župných voľbách.

Referencie 

Osobnosti z Nitry
Politici KSS
Politici Socialisti.sk
Slovenskí novinári
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Predsedovia slovenských politických strán
Tomáš Magáth

Tomáš Magáth (* 28. september 1976) je slovenský športový novinár, redaktor, komentátor a moderátor.

Vyštudoval Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre. V TV JOJ moderuje šport, je šéfredaktorom internetovej športovej televízie HUSTE.tv od roku 2008. Spolupracuje na viacerých projektoch. Predtým pracoval ako športový moderátor vo Fun rádio.

Je ženatý, má troch synov. Žije v Bratislave.

Referencie 

Slovenskí televízni moderátori
Slovenskí rozhlasoví moderátori
Absolventi Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Hráč sezóny (Fortuna liga)

Hráč sezóny je ocenenie pre najlepšieho hráča slovenskej futbalovej ligy, udeľované po skončení sezóny.

História ankety
Anketu organizuje Únia ligových klubov (ÚLK) od sezóny 2010/2011. V ankete hlasujú tréneri účastníkov Fortuna ligy, tréneri reprezentácie Slovenska a  reprezentácie Slovenska do 21 rokov, zástupcovia SFZ a ÚLK.

Prvým víťazom ankety sa stal Filip Šebo, hráč Slovana Bratislava.  V doterajšej histórii sa nikomu nepodarilo vyhrať anketu viac ako raz. V sezóne 2018/2019 sa stal víťazom legionár v službách Slovana Bratislava Slovinec Andraž Šporar  , v ďalšej sezóne prvýkrát triumfoval brankár Dominik Greif. 

V rokoch 1994 – 2000 prebiehala anketa Hráč roka v relácii Tango, ktorú vysielala Slovenská televízia, dvojnásobnými víťazmi sa stali Dušan Tittel a Szilárd Németh.

Víťazi ankety Hráč sezóny

Víťazi ankety Hráč roka (1994 – 2000)

Pozri aj
Hráč mesiaca (Fortuna liga)
Objav sezóny (Fortuna liga)
Gól sezóny (Fortuna liga)

Referencie

Najvyššia futbalová súťaž na Slovensku
Slovenské futbalové ocenenia
Národná antisemitská strana (1883)

Národná antisemitská strana () bola prvou antisemitskou stranou v Maďarsku, ktorá vznikla v dôsledku Tiszaeszlárovho procesu a jej ideológia neskôr slúžila ako vzor pre niekoľko krajne pravicových strán.

História 
Národná antisemitská strana vznikla v roku 1883. Založili ju 6. októbra Győző Istóczy, Géza Ónody, István Simonyi a György Széll. Strana vznikla kvôli súdnemu procesu v Tiszaeszlári, pretože mnohí sa obávali rastúceho politického a ekonomického vplyvu Židov, ako aj masového osídlenia Židov. Na tom bol postavený aj ich program. Žiadali novelizáciu naturalizačného zákona a vylúčenie Židov z verejného požičiavania.

Ich situáciu zhoršovala skutočnosť, že sa proti nim postavilo veľa popredných politikov, ako napríklad Lajos Kossuth, Kálmán Tisza či Károly Eötvös, hoci všetci videli v židovskej otázke existujúci problém. Ďalej istý čas nemali svoje vlastné stranícke noviny (Magyar Lap bol prvýkrát vydaný 15. marca 1885) a nemali dostatočné finančné zdroje. Napriek tomu sa im podarilo zabrániť návrhu vládnej strany, aby sa manželstvo kresťanov a židov uzákonilo.

Získali 17 kresiel vo voľbách v roku 1884 a 11 kresiel vo voľbách v roku 1887 a po celý čas fungovali ako opozičná strana. Aj keď vo voľbách v roku 1892 už nekandidovali ako jednotná strana, niekoľko ich bývalých členov sa znovu dostalo do parlamentu.

Strana sa rozdelila na dve časti už v roku 1885, a v roku 1892 bola definitívne rozpustená.

Výsledky parlamentných volieb

Zdroje 
 Az antiszemita párt 
 Vérvád és a tiszaeszlári per 
 

Zaniknuté politické strany v Maďarsku
Budova Okresného súdu (Pezinok)

Budova Okresného súdu je stavba na ulici M. R. Štefánika číslo 40 v Pezinku. Od roku 1997 v nej sídli Okresný súd v Pezinku, ktorý bol v roku 2005 zrušený a v roku 2007 obnovený. Počas rokov 2005 až 2007 tu sídlila Justičná akadémia, ktorá v súčasnosti sídli v areáli bývalých kasární na Suvorovovej ulici číslo 5.

Referencie 

Stavby v Pezinku
Súdy na Slovensku
Alex Borsteinová

Alex Borsteinová (* 15. február 1971, Highland Park, Illinois, USA) je americká herečka. Preslávila sa hlavne vďaka dabingu postavy Lois Griffin v animovanom seriáli Griffinovci, na ktorom spolupracuje už od roku 1999.

Životopis 
Jej otec pochádza z Atlanty v Georgii a jej babka prežila holokaust a vyrástla v Budapešti, v Maďarsku. Borsteinová má dvoch starších bratov a je židovka.

Vyštudovala Štátnu univerzitu v San Franciscu, kde študovala rétoriku.

Kariéra 
Borsteinová trénovala improvizáciu v ACME Comedy Theatre, kde sa stretla so svojím spisovateľským partnerom a budúcim manželom Jacksonom Douglasom. Krátko potom, ako začali spolupracovať na animovanom seriáli Casper a Pinky a Brain.

V roku 1997 sa pripojila k natáčaniu MADtv. V roku 1999 sa stretla so Sethom MacFarlaneom, ktorý ju obsadil ako dabingovú herečku do animovaného seriálu Griffinovci, kde prepožičala svoj hlas, Lois Griffin.

V roku 2000 bola obsadená do role Sookie St. James v seriály Ženy z rodu Gilmorovcov. V úvodnej časti stvárnila Sookie, ale jej zmluva s MADtv jej zabránila pokračovať v úlohe, ktorú neskôr získala Melissa McCarthyová.

Účinkovala v niekoľkých komediálnych filmoch ako Killers (2010), Dinner for Schmucks (2010), Ted (2012), ParaNorman (2012), A Million Ways to Die in the West (2014) alebo The Angry Birds Movie (2016).

V roku 2017 začala hrať rolu Susie Myerson v historickom komediálnom seriáli The Marvelous Mrs. Maisel, za ktorú získala pozitívne ohlasy kritikov a získala dve ceny Primetime Emmy za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe v komediálnom seriáli.

Osobný život 
Borsteinová sa zosobášila s Jacksonom Douglasom v roku 1999. Douglas podal žiadosť o rozvod v októbri 2014, oficiálne rozvedení sú od roku 2017. S Douglasom majú syna narodeného v septembri 2008 a dcéru narodenú v októbri 2012.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Dabingové herečky USA
Televízni scenáristi USA
Filmové herečky židovského pôvodu
Televízne herečky židovského pôvodu
Komici USA
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti z Illinoisu
Peter Gašparík

Peter Gašparík (Peter M. Gašparík, Peter Tigrov * 18. máj 1977, Bratislava) je slovenský spisovateľ a režisér. Píše poéziu i prózu. Je synom tlmočníčky a prekladateľky Terézie Gašparíkovej.

V roku 2019 premiéroval svoj film Tereza – Náboj lásky na MFF Art Film Fest v Košiciach.

Život 
Vyrastal v bratislavskom Lamači a v Dúbravke spolu so zdravotne znevýhodnenou sestrou. Otec pochádzal z Bratislavy, z Devínskej Novej Vsi a mama, prekladateľka a tlmočníčka Tereza Gašparíková, z Banskej Štiavnice. Po ZŠ Beňovského navštevoval Talianske Gymnázium L. Sáru. Žil dlhodobo v Taliansku, Francúzsku, Belgicku, USA.

Práca 
Filmovú réžiu na VŠMU študoval u Ľubomíra Fifika a Stanislava Párnického. Počas štúdia absolvoval stáže a študijné pobyty v USA, Taliansku a Francúzsku. Napríklad na New York Film Academy v New Yorku, CIFAP v Paríži, Università di Bologna. V Bologni navštevoval semináre Umberta Eca. Ako novinár pracoval pre Večerník a Kamarát. Prekladal a dialógoval televízne filmy a seriály pre RTVS a podnikal. K jeho prvej knihe Kúsok môjho srdca napísal predslov Blahoslav Hečko. Ďalšia kniha Čo som (ne)urobil, (ne)urobil som obsahuje štyri menšie knihy, poéziu i prózu. Triler Šelmy a hyeny z mediálneho a politického prostredia napísal pod menom Peter Tigrov.

Učil tiež na Žilinskej univerzite.

Po rokoch sa vrátil k réžii autorského filmu, keď v roku 2019 dokončil celovečerný dokument Tereza – náboj lásky.

Knihy a preklady 
 Peter Gašparík – Kúsok môjho srdca (TeLeM, 2000)
 Zázračný svet živočíchov (Perfekt, 2005) – preklad časti „Cicavce“
 Peter M. Gašparík – Čo som (ne)urobil, (ne)urobil som (Woodstock 68, 2006)
 Zoe Shephard – Nestíham alebo ťažký život štátnej úradníčky (PEGART, 2013) – preklad: Peter Gašparík, Tereza Gašparíková
 Peter Tigrov – Šelmy a hyeny (PEGART, 2017)
Peter Gašparík - Smrť na zlatých (Marenčin PT, 2021)
Peter Gašparík - Smrť v Štiavnici (Marenčin PT, 2021)
Peter Gašparík - Smrť v kostole (Marenčin PT, 2022)

Celovečerné filmy (réžia) 
 Tereza – Náboj lásky, 2019

Referencie

Externé odkazy 
 

Slovenskí režiséri
Slovenskí spisovatelia
Osobnosti z Bratislavy
Mošník (vrch v Slanských vrchoch)

Mošník () je vrch v strednej časti Slanských vrchov. Nachádza sa v rovnomennom podcelku, približne  juhozápadne od Vranova nad Topľou.

Poloha 
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v centrálnej časti geomorfologického podcelku Mošník. Vrch leží na hranici Košického a Prešovského kraja, rozhraní okresov Košice-okolie, Trebišov a Vranov nad Topľou a zasahuje na katastrálne územia obcí Vyšná Kamenica, Dargov a Banské. Približne  severne leží Herlianske sedlo ().

Opis 
Najvyšší vrch podcelku Mošník leží v hlavnom hrebeni pohoria a pokrýva ho zmiešaný les. Rozsiahly masív má pretiahnutú vrcholovú plošinu v severo-južnom smere, na ktorej je vybudovaná telekomunikačná veža s výškou 46,86 m, slúžiaca na účely leteckej navigácie. Vrcholová časť je prístupná lesnou cestou, odbočujúcou z cesty II/576 v Herlianskom sedle, nachádzajúcom sa severným smerom. Južný okraj masívu vymedzuje sedlo Mošník. Susednými dominantnými vrchmi sú na juhu ležiace Lazy (), na východe Strechový vrch () a severne ležiaca Črchlina (). Východné svahy odvodňuje riečka Olšava do Tople, západne situované časti Mošníka odvádzajú vodu Svinickým potokom rieke Olšava.

Výhľady 
Zalesnený vrchol sťažuje výhľad, no z vhodných lokalít poskytuje ďaleký rozhľad. Vďaka značnej nadmorskej výške sú viditeľné mnohé vrchy pohoria a široké nížinaté okolie. Z pohorí sa pri vhodných podmienkach na horizonte objavujú Zemplínske vrchy, Vihorlatské vrchy, Čergov, Branisko, Vysoké a východná časť Nízkych Tatier, Čierna hora a Volovské vrchy.

Prístup 
 po  červenej značke:
 zo severu z Herlianskeho sedla (cesta II/576)
 z južného smeru zo sedla Mošník v hlavnom hrebeni 
 po  žltej značke z Dargova cez Spálenú stráň
 po  modrej značke z Vyšnej Kamenice cez sedlo Mošník

Referencie

Pozri aj 
 Slanské vrchy
 Zoznam vrcholov v Slanských vrchoch
 Mošník (geomorfologický podcelok)

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Slanských vrchoch
Vrchy v okrese Vranov nad Topľou
Vrchy v okrese Košice-okolie
News and Media Holding

News and Media Holding je slovenská mediálna vydavateľská spoločnosť ovládaná Pentou, ktorá vydáva mnohé printové a online tituly (tzv. „lifestylové“, spoločenské, odborné, ekonomické, detské a hobby).

Tituly 

 Plus 7 Dní
 denník Plus 1 Deň
 ekonomický týždenník Trend

História a majitelia ďalších titulov 
Penta je od roku 2014 finančným partnerom vo vydavateľstvách 7 Plus, Trend Holding a Centrum Holding. O rok neskôr sa tieto vydavateľstvá zlúčili do News and Media Holdingu.

Slovenská pobočka nemecko-švajčiarskeho vydavateľstva Ringier Axel Springer SK sa v júli 2018 rozdelila na tri nástupnícke skupiny: Ringier Axel Springer SK, Nový Čas, FPD Media a Život Publishing. Tlačené vydanie Nový Čas a nedeľníka Nový Čas Nedeľa ovládla skupina FPD Media ovládanej podnikateľom Antonom Siekelom.

Život Publishing a časopisy a ich weby, ktoré predal Ringier Axel Springer a od 1. augusta 2018 už oficiálne patria pod vydavateľstvo News and Media Holding:

 Život
 Eva
 Madam Eva
 Nový Čas pre ženy
 Nový Čas Krížovky
 Život Krížovky
 Nový Čas Bývanie
 Geo
 Auto Bild

Online 
 Centrum.sk
 Pluska.sk
 Atlas.sk
 TREND.sk
 Plus7dní.sk
 Mediálne.sk
 Gazduj.sk
 Wanda.sk
 ŽENA.sk
 EMMA.sk
 Šarm.sk
 DobréJedlo.sk
 iZdravie.sk
 LepšieBývanie.sk
 iPeknéBývanie.sk
 iZáhradkár.sk
 PoľovníctvoaRybárstvo.sk
 Automix.sk
 Magazín.sk
 Referáty.sk
 Eva.sk
 Autobild.sk
 Adam.sk
 Život.sk
 Ujszo.com

Referencie

Externé odkazy 
 domovská webstránka
Mladé správy

Multimediálne vydavateľstvo
Vydavateľstvá
Lin Shayová

Lin Shayová (; * 12. október 1943, Detroit, Michigan, USA) je americká divadelná, filmová a televízna herečka. Je známa svojou rozsiahlou hereckou kariérou.

Životopis 
Shayová vyrastala s obomi rodičmi v meste Detroit, v štáte Michigan. Má jedného staršieho brata, ktorý pracuje ako režisér. Je židovského pôvodu, jej matka sa narodila v Rusku a rodičia z otcovej strany pochádzajú z Rumunska. Študovala herectvo na University of Michigan, než sa presťahovala do New Yorku, aby účinkovala na Broadwayi. V roku 1977 sa presťahovala do Los Angeles, kde naštartovala svoju hereckú kariéru.

Kariéra 
V roku 1978 si ju vybral Jack Nicholson do svojho pripravovaného filmu Western Goin 'South. V roku 1984 sa objavila v menšej role vo filme Wesa Cravena, Nočná mora v Elm Street. V roku 1998 stvárnila jednu z vedľajších postáv v komédii Niečo na tej Mary je, po boku herečky Cameron Diazovej. Za svoj herecký výkon bola nominovaná na cenu Blockbuster Entertainment Awards.

Za svoj herecký výkon získala pochvalu aj za jej vedľajšiu rolu v horore Smrť prichádza v bielom, z roku 2003.

V roku 2005 sa Shayová objavila vo filme 2001 Maniakov, kde hrala po boku svojho hereckého kolegu Roberta Englunda. Svoju rolu si zopakovala aj v pokračovaní, 2001 Maniacs: Field of Screams v roku 2010.

V roku 2011 si zahrala rolu Elise Rainer, v horore Jamesa Wana, Insidious. Shayová dostala pozitívne recenzie a bola nominovaná na cenu Fangoria Chainsaw Award za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe, cenu Fright Meter za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe a Saturn Award za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. V novembri 2012, spolu s jej hereckými kolegami, Rose Byrne a Patricka Wilsona oznámila, že sa objaví aj v druhej časti filmu, ktorá vyšla v septembri 2013. Film získal rovnaký úspech ako prvá časť. Shayová nakoniec si zahrala aj v tretej a štvrtej časti. Posledné dve časti sa viac zameriavajú na život Rainerovej čím získala vo filme veľa priestoru.

V roku 2019 sa objavila v jednej epizóde televízneho seriálu Eastsiders, za ktorú získala v roku 2020 ocenenie Daytime Emmy. Od roku 2020 účinkuje v televíznom seriáli Penny Dreadful: Mesto anjelov.

Osobný život 
Shayová bola dvakrát vydatá. Jej prvý manžel, Marshall Rubinoff, zomrel v roku 1968. V roku 1988 sa vydala za herca Claytona Landeyho, s ktorým má jedno dieťa. Pár sa rozviedol v roku 2003.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Filmové herečky židovského pôvodu
Televízne herečky židovského pôvodu
Divadelné herečky židovského pôvodu
Osobnosti USA rumunského pôvodu
Osobnosti USA ruského pôvodu
Osobnosti USA židovského pôvodu
Osobnosti z Detroitu
Kreheľ

Kreheľ je málo rozšírené priezvisko na Slovensku vyskytujúce sa v okrese Prešov.

Význam 
M. Pletešnik uvádza vo Slovensko-nemški Slovar, Prvi del (vydaný 1894):
 krę́helj, hlja – po slovensky sviňa (zviera),
 kréhelj, hlja = kreha – po slovensky slivka guľatoplodá ringlotová.

V druhom vydaní slovníka slovinského spisovného jazyka, doplneným, z roku 2014 sa uvádza:
 kréheljc – po slovensky káčer kačice chrapky.

História 
Prvý výskyt priezviska „Krehel“ je zdokumentované z roku 1396  v Cluj-Mănăştur (dnes súčasť mesta Kluž, oblasť Sedmohradsko, štát Rumunsko).

Varianty 
 Krehely – maďarský variant
 Krehel – americký variant

Pozri aj 
 Kreheľ (Wikislovník)

Referencie 

Priezviská na Slovensku
Ana de Armasová

Ana de Armasová (* 30. apríl 1988, Havana, Kuba) je kubánsko-španielska herečka. Je známa z filmu Blade Runner 2049 (2017) a Na nože (2019).

Životopis 
Narodila sa roku 1988 v meste Havana na Kube. Pre herectvo sa rozhodla v dvanástich rokoch a následne vyštudovala Národnú divadelnú školu v Havane. Osemnásť ročná sa presťahovala do Španielska, kde začala svoju profesionálnu dráhu.

Kariéra 
Jej herecký prielom nastal v španielskom televíznom seriáli Internat.

Od roku roku 2016 hrá v hollywoodskych filmoch. V Spojených štátoch sa zviditeľnila vo filme Blade Runner 2049. V roku 2019 sa objavila v hlavnej úlohe vo filme Na nože, za ktorý bola nominovaná na ocenenie Zlatý glóbus.

Osobný život 
De Armasová začala chodiť so španielskym hercom Marcom Clotetom v roku 2010; zosobášili sa v španielskej oblasti Costa Brava v júli 2011 a začiatkom roku 2013 sa rozviedli. Jej partnerom bol tiež Ben Affleck, s ktorým chodila od jesene 2019 do začiatku roku 2021.

Iné projekty

Zdroj 

Kubánski herci
Španielske filmové herečky
Španielske televízne herečky
Osobnosti z Havany
Cherry Jonesová

Cherry Jonesová (; * 21. november 1956, Paris, Tennessee, USA) je americká filmová, televízna a divadelná herečka. Je držiteľkou niekoľkých filmových ocenení. Je známa predovšetkým svojimi divadelnými počinmi.

Životopis 
Jonesová sa narodila v štáte Tennessee. Jej matka bola učiteľkou na strednej škole a jej otec vlastnil kvetinárstvo. Jej rodičia veľmi podporovali jej ambície stať sa divadelnou herečkou. V roku 1978 absolvovala dramatickú školu Carnegie Mellon.

Kariéra 
Väčšinu svojej kariéry pôsobila v divadle, počnúc rokom 1980 ako zakladajúca členka divadla American Repertory Theatre v Cambridge v Massachusetts.

Medzi jej predstavenia na Broadwayi patrí inscenácia The Heiress z roku 1995 v Lincoln Center a tiež inscenácia hry Doubt v divadle Waltera Kerra z roku 2005 od Johna Patricka Shanleya. Za obe úlohy získala cenu Tony za najlepšiu herečku v hlavnej úlohe.

V roku 2012 hrala v dramatickom seriáli Awake, kde stvárnila psychiatričku. V roku 2014 bola poctená a uvedená do Siene slávy amerického divadla.

V roku 2018 Jonesová prijala rolu Holly, matku feministky June / Offred vo filme The Handmaid's Tale, ktorú vo filme stvárnila Elisabeth Mossová. Za svoj herecký výkon získala cenu Emmy.

Osobný život 
Jonesová sa otvorene hlási k homosexualite. V roku 1995, keď vyhrala cenu Tony, poďakovala svojej vtedajšej partnerke, architektke Mary O’Connorovej, s ktorou mala vtedy už 18-ročný vzťah.

S herečkou Sarah Paulsonovou začala chodiť v roku 2004. V roku 2009 sa pár rozišiel. Od roku 2015 je Jonesová vydatá za filmárku Sophie Huberovú.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Držitelia Drama Desk
Držitelia ceny Tony
Držitelia ceny Emmy
LGBT osobnosti USA
LGBT aktivisti
Osobnosti z Tennessee
Rozprávači audiokníh
Emmanuelle Charpentierová

Emmanuelle Marie Charpentierová (; * 11. december 1968, Juvisy-sur-Orge, Francúzsko) je francúzska profesorka a výskumníčka v oblastiach mikrobiológie, genetiky a biochémie.

Od roku 2015 pôsobí ako riaditeľka Max-Planck-Gesellschaft pre infekčnú biológiu v Berlíne. V roku 2018 založila nezávislý výskumný inštitút pre výskum patogénov.

V roku 2020 bola spolu s Jennifer Doudnovou ocenená Nobelovou cenou za chémiu za objav spôsobu editácie genómov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Extensive biography of Emmanuelle Charpentier at the Max Planck Unit for the Science of Pathogens
 Umeå University Staff Directory: Emmanuelle Charpentier
 Molecular Infection Medicine Sweden – Short Curriculum Vitae of Emmanuelle Charpentier
 Crispr Therapeutics: Scientific Founders
 Emmanuelle Charpentier to become a Director at the Max Planck Institute for Infection Biology in Berlin

Zdroj 

Francúzski biológovia
Imunológovia
Mikrobiológovia
Francúzski vysokoškolskí pedagógovia
Francúzski nositelia Nobelovej ceny
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Nositeľky Nobelovej ceny
Členovia United States National Academy of Sciences
Nositelia Wolfovej ceny za medicínu
Osobnosti zo Juvisy-sur-Orge
The Don Knotts Show

The Don Knotts Show bola talk show, ktorú vysielala televízia NBC v rokoch 197071.

Moderátorom relácie bol Don Knotts. Dovtedy obsadzoval vedľajšie úlohy v niektorých televíznych seriáloch a filmoch. Každý týždeň spolu s hosťami uvádzal štandardnú televíznu show zachytávajúcu vtedajšiu dobu. Knotts so svojimi hosťami parodovali v danom týždni prebiehajúce televízne seriály. Bola podobná ďalším talk show – The Jack Benny Show a The Front Porch. V relácii moderátor Knotts a jeho hostia sedeli v hojdacích kreslách a diskutovali aj o filozofii zmyslu života. Medzi pravidelných hostí patrili Elaine Joyce a Gary Burghoff.

Vysielací čas relácie bol utorok o 19:30. Keďže mala nízku sledovanosť a nebola konkurencieschopná etablovaným reláciám ako The Carol Burnett Show, Donny & Marie, Sonny & Cher a ďalším, bolo odvysielaných iba 24 epizód.

Referencie

Externé odkazy 
 Don Knotts na Three's Company Wiki.
 Don Knotts once explained why The Don Knotts Show just didn't work
 The Don Knotts Show na IMDb
 The Don Knotts Show na TV.com
 

Televízne seriály NBC
Televízne relácie
Kelly Ripa

Kelly Maria Ripa (* 2. október 1970, Berlin, New Jersey, USA) je americká herečka, speváčka, moderátorka, novinárka a tanečníčka. V roku 2014 ju The Hollywood Reporter označil ako jednu z najvplyvnejších osôb v médiách. Známa je tiež svojou rolou Faith Fairfield v seriály Hope a Faith (2003 - 2006). Od roku 2015 má svoju hviezdu na hollywoodskom chodníku slávy.

Životopis 
Ripová sa narodila v meste Berlin, v štáte New Jersey. Jej matka bola ženou v domácnosti a otec bol vodič autobusu. Má mladšiu sestru Lindu. Ripová vyštudovala Eastern High School v New Jersey. Učiteľ na jej škole oceňoval jej herecký talent a preto jej odporučil hereckú kariéru.

Kariéra 
V roku 1990 prišla jej prvá väčšia úloha v televíznom seriáli. Bola to postava Hayley Vaughan v seriáli All My Children. V seriáli vytrvala až do roku 2002. Od roku 2001 bola súčasťou show LIVE!. Spolupracovala tiež s moderátorom Regisom Philbinom, ktorých si spoločne diváci veľmi obľúbili. V roku 2011 Philbin ukončil svoje pôsobenie v LIVE! a Ripová pokračovala v uvádzaní talk show, so zmenením názvom LIVE! with Kelly. Jej novým televíznym kolegom sa stal Michael Strahan. Od roku 2017 je jej novým kolegom Ryan Seacrest. 

V roku 2003 prijala úlohu po boku Faith Ford, v televíznom seriáli Faith a Hope. Seriál skončil v roku 2006. 

Ripová príležitostne účinkuje vo filmoch a seriáloch. Predovšetkým je známa ako televízna moderátorka. Je tiež hovorkyňou niekoľkých amerických spoločností a časopis People ju označil ako jednu z najmocnejších ľudí v médiách. V roku 2010 bola vymenovaná osobnosťou roka a ocenená za jej televízne úspechy The Broadcast Pioneers.

Osobný život 
V roku 1995 sa Ripová stretla s Markom Consuelosom, počas natáčania televízneho seriálu All My Children. V roku 1996 sa vydala za Consuelosa. Pár má tri deti: Michaela Josepha (* 1997), Lolu Grace (* 2001) a Joaquina Antonia (* 2003). 

Ripová sa venuje tiež charite, predovšetkým liečbe rakoviny.

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Dabingové herečky USA
Speváčky USA
Tanečníci USA
Moderátori USA
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Osobnosti z New Jersey
Peter Cmorej

Mgr. Ing. Peter Cmorej (* 29. august 1983) je slovenský politik, finančný analytik a právnik, člen klasickoliberálnej strany Sloboda a Solidarita (SaS), poslanec Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR; od roku 2020), poslanec miestnej časti Bratislava-Petržalka (od roku 2014) a mesta Bratislava (od roku 2018).

Politická kariéra 
Vo voľbách do NR SR v roku 2020 kandidoval zo 6. miesta na kandidátnej listine SaS a získal 7 508 prednostných hlasov (4,18 %), čím sa umiestnil na 11. mieste spomedzi kandidátov SaS. Poslaneckého mandátu sa ujal na ustanovujúcej schôdzi NR SR 20. marca, kedy bol zároveň zvolený a vymenovaný za člena Výboru NR SR na preskúmavanie rozhodnutí Národného bezpečnostného úradu. Zároveň je členom Výboru NR SR pre sociálne veci.

Špecializuje na odvodový bonus a dôchodkový systém.

Referencie 

Slovenskí politici
Slovenskí komunálni politici
Slovenskí právnici
Politici SaS
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Barbara Wolfová

Barbara Wolfová (neprechýlene Barbara Wolf; * 8. september 1962, Mníchov) je nemecká diplomatka. Od augusta 2020 je mimoriadna a splnomocnená veľvyslankyňa Nemecka na Slovensku.

Životopis 
Barbara Wolfová v roku 1986 dokončila štúdium podnikového hospodárstva na Ludwig-Maximilians-Universität v Mníchove. V rokoch 1987 až 1989 vyštudovala prípravu na vyššiu zahraničnú službu.

Diplomatické pôsobenie 
V roku 1989 sa stala referentkou na Sekcii pre hospodárske a európske záležitosti na Spolkovom ministerstve zahraničných vecí v Bonne. V rokoch 1990 až 1992 pracovala ako tlačová referentka na veľvyslanectve v jordánskom Ammáne. V rokoch 1992 až 1995 bola referentkou pre európsku bezpečnostnú politiku na Spolkovom ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 1995 až 1997 pracovala ako národná expertka pri Európskej komisii, na Generálnom riaditeľstve zahraničných vzťahov v Bruseli. V rokoch 1997 až 1999 bola referentka Stáleho zastúpenia pri Západoeurópskej únii v Bruseli. V rokoch 1999 až 2002 bola zástupkyňou veľvyslanca vo Vilniuse.

V rokoch 2002 až 2006 viedla pracovnú skupinu pre energetickú politiku na Sekcii hospodárstva Spolkového ministerstva zahraničných vecí v Berlíne. Následne bola do roku 2009 referentka pre politiku na veĺvyslanectve SRN v Paríži. V období 2009 až 2012 bola riaditeľkou Odboru Severnej Afriky na Spolkovom ministerstve zahraničných vecí. V rokoch 2012 až 2015 bola riaditeľkou Kancelárie Spolkovej republiky Nemecko v Rámaláhu v Palestíne. V rokoch 2015 až 2018 bola opäť riaditeľka Odboru Severnej Afriky. V rokoch 2018 až 2020 bola generálna konzulka SRN v Arbíle v irackom regióne Kurdistan.

Veľvyslankyňa na Slovensku 
Ako veľvyslankyňa na Slovensku pôsobí od augusta 2020. Prezidentka Zuzana Čaputová ju prijala 20. augusta 2020.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke veľvyslanectva

Nemeckí diplomati
Veľvyslanci Nemecka na Slovensku
Absolventi Ludwig-Maximilians-Universität München
Osobnosti z Mníchova
Ladislav Ballek (diplomat)

Ladislav Ballek  je slovenský diplomat. Od roku 2020 je mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Iráne s priakreditáciou pre Afganistan a Pakistan.

Diplomatické pôsobenie

Veľvyslanec v Iráne 
V júli 2020 mu Zuzana Čaputová odovzdala poverovacie listiny. Jeho predchodcom bol medzi rokmi 2016 a 2020 Ľubomír Golian.

Referencie 

Slovenskí diplomati
Veľvyslanci Slovenska v Afganistane
Veľvyslanci Slovenska v Iráne
Veľvyslanci Slovenska v Pakistane
David Arquette

David James Arquette (* 8. september 1971, Winchester, Virgínia, USA) je americký herec, filmový režisér, producent, scenárista a profesionálny wrestler. Pochádza z hereckej rodiny Arquetteových.

Detstvo a mladosť 
Je najmladším dieťaťom Brendy Arquetteovej a Lewisa Arquetteho. Jeho starý otec z otcovej strany bol komik Cliff Arquette. Jeho súrodenci Rosanna, Richmond, Patricia a Alexis sú tiež hercami.

Kariéra 
Známym sa stal počas 90. rokov 20. storočia, keď si zahral v niekoľkých hollywoodskych filmoch. Pred tým stvárnil niekoľko televíznych rolí pre American Broadcasting Company.

V roku 1996 nastal prielom v jeho kariére, keď stvárnil úlohu Deweya Rileyho, v horore Vreskot. Objavil sa aj v nasledujúcich pokračovaniach v roku 1997, 2000, 2011 a tiež v roku 2020 potvrdil svoju účasť na piatom pokračovaní, ktorého premiéru bola začiatkom roku 2022. 

Zahral si tiež v snímke See Spot Run v roku 2001. V januári 2011 sa objavil po boku svojej sestry Patricie, v televíznom seriály Medium. O rok neskôr (2012) stvárnil menšiu úlohu v seriály Cougar Town, kde hlavnú úlohu v seriály stvárnila jeho vtedajšia manželka, Courteney Coxová.

V roku 2020 vznikol dokumentárny film s názvom You Cannot Kill David Arquette, ktorý hovorí o ceste Arquetteho počas jeho wrestlingovej kariéry aj o tom, ako bol nenávideným mužom vo wrestlingu.

Súkromný život 
Od roku 1999 bol manželom herečky Courteney Coxovej, s ktorou sa spoznal v roku 1996, pri natáčaní filmu Vreskot. Majú spolu jednu dcéru, Coco, ktorá sa narodila v júni 2004. S Coxovou sa v roku 2012 rozviedli. Rozvod nadobudol právoplatnosť v máji 2013. Od roku 2011 sa stretával s Christinou McLartyovou a v novembri 2013 oznámili, že čakajú svoje prvé spoločné dieťa. McLartyová porodila syna v roku 2014 a v júli toho istého roku sa zasnúbili a v apríli 2015 mali svadbu. Arquetteovi a McLartyovej sa v roku 2017 narodil aj druhý syn.

Arquette sa 25. apríla 2000 stal WCW World Heavyweight šampiónom vo wrestlingovej spoločnosti World Championship Wrestling (WCW) a je tým jediným hercom, ktorý toto dokázal bez wrestlingových skúseností. Kvôli tomuto víťazstvo je medzi wrestlingovou komunitou veľmi kritizovaný a mnohí mu tým prisudzujú veľkú vinu na páde WCW a to aj napriek tomu, že titul držal iba 12 dní.

Iné projekty

Zdroj 

Filmoví herci USA
Televízni herci USA
Scenáristi USA
Filmoví producenti USA
Televízni producenti USA
Filmoví režiséri USA
Wrestleri
Herci židovského pôvodu
Osobnosti z Virgínie
Jacinda Ardernová

Jacinda Ardernová (* 26. júl 1980, Hamilton, Nový Zéland) je novozélandská politička, od októbra 2017 premiérka. Funkcie sa ujala v 37 rokoch, a ku dňu vymenovania sa stala najmladšou ženou na svete v takto vysokej funkcii. Je predsedníčkou Novozélandskej strany práce, ktorá sa po období v opozícii na jeseň 2017 stala opäť vládnou stranou.

Životopis 
Pracovala ako politická poradkyňa britského labouristického premiéra Tonyho Blaira. V roku 2008 sa stala poslankyňou novozélandského parlamentu za Novozélandskú stranu práce. Dňa 1. augusta 2017 sa stala predsedníčkou strany. Vo voľbách v septembri 2017 skončila Strana práce na druhom mieste. Sformovala menšinovú vládnu koalíciu s treťou stranou v poradí New Zealand First, ktorá vďaka podpore Zelených získala dôveru parlamentu.

Ardernová je zástankyňou obmedzenia imigrácie a zvýšenia sociálnych výdavkov. Podporuje tiež sobáše párov rovnakého pohlavia a liberalizáciu zákona o interrupciách.

V januári 2018 oznámila, že je tehotná. 21. júna 2018 sa jej narodila dcéra.

Poznámky

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Predsedovia vlády Nového Zélandu
Premiérky
Feministky
Agnostici
Terézia Kružliaková

Terézia Kružliaková, rodená Babjaková ( * 5. marec 1978, Banská Bystrica) je slovenská operná speváčka, mezzosporanistka.

Zo života 
Narodila sa 5. marca 1978 v Banskej Bystrici rodičom Terézii a Štefanovi Babjakovi. Obidvaja rodičia boli profesionálni speváci v Opere divadlo Jozefa Gregora Tajovského v Banskej Bystrici. Otec bol sólista a mama najskôr spievala sólovo a potom spievala v zbore . Pochádza z piatich detí: Martin, Štefan, Ján, Anna a Terézia. Okrem Anny sa všetci venujú spevu.
Absolvovala v roku 1999 Konzervatórium Jána Levoslava Bellu v Banskej Bystrici, odbor operný spev, prof. Dagmar Rohová. Následne ju prijali na VŠMU v Bratislave, taktiež odbor operný spev u prof. Zlatici Livorovej. Svoje vysokoškolské štúdium ukončila v roku 2004. Už počas vysokoškolského štúdia dostala angažmán v SND ako sólistka opery.

Diskografia 
 Ludwig Van Bethoven: Symphony NO. 9 - Slovart Records, CD, 2008
 Babjakovci v jaskyni – K2 studio, 2009 
 Domenico Cimarosa: Requiem - Naxos 8.572371, CD, 2010, Kučerová, Kružliaková, Ludha, Beláček, Lúčnica Chorus, Capella Istropolitana, Kirk Trevor.
 Lotz Trio & Friends - Mozart:  Harmonie Musique & Nacht Musique Pour Trois Cors De Bassette - Hevhetia HV 0096-2-331, CD, 2014
 Georgius Zrunek - Vianočná omša / Jakub Jan Ryba - Česká mše vánoční -  Diskant DK 0158-2131, CD, 2015
 Eugen Suchoň: Piesňové cykly - Hudobný fond, CD, 2018   
 Ave Maria, Duchovná tvorba pre hlas a organ, Pavlík Records PA 0199-2-132, 2022, CD, Gustáv Beláček, Terézia Kružliaková, Wacłav Golonka, Tomasz Ślusarczyk 
 Marian Kittner: Requiem - tsARTmusic, CD, 2022, sólisti: Mária Porubčinová, Terézia Kružliaková, Juraj Kuchar, Tomáš Šelc. Štátny komorný orchester Žilina, dirigent: Rastislav Štúr, Spevácky zbor Lúčnica

Referencie

Externé odkazy 
 Hudobné centrum 
 SND.sk
 Relácia Bravo! na TA3
 Babjak a „Babjaková“ - Opera Slovakia

Slovenské operné speváčky
Mezzosopranisti
Členovia Opery Slovenského národného divadla
Vladimíra Marcinková

Mgr. Vladimíra Marcinková (rod. Ledecká; * 17. august 1991, Levoča) je slovenská politička, od roku 2020 poslankyňa Národnej rady SR, kde aktuálne pôsobí aj ako predsedníčka výboru pre európske záležitosti. V súčasnosti je členkou poslaneckého klubu SaS.

Život 
Narodila sa v Levoči a pochádza zo Spišského Hrhova, aktuálne žije a pôsobí v Bratislave. Vyštudovala právo na Univerzite Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Jej manželom je od roku 2019 slovenský hokejový reprezentant Tomáš Marcinko, v roku 2020 sa im narodila dcéra Lina. Je dcérou bývalého starostu Spišského Hrhova a bývalého štátneho tajomníka na Ministerstve investícií, regionálneho rozvoja a informatizácie, Vladimíra Ledeckého.

Kariéra 

Pracovala ako dobrovoľníčka na kampani Andreja Kisku v prezidentských voľbách v roku 2014. Neskôr sa pridala do tímu prezidenta, kde bola vedúcou odboru regionálnej politiky a mala tiež na starosti inovácie a podnikateľské prostredie.

Politika 
V roku 2019 bola Marcinková jednou zo zakladajúcich členov novovznikajúcej strany bývalého prezidenta Andreja Kisku, ZA ĽUDÍ. Na jej ustanovujúcom sneme (28. septembra 2019 v Košiciach) bola zvolená za členku predsedníctva strany. V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidovala z 11. miesta kandidátky ZA ĽUDÍ a dostala sa do parlamentu ako poslankyňa tejto strany. Vo voľbách získala 15 567 preferenčných hlasov a po zohľadnení prednostného hlasovania skončila na 6. mieste v strane.

V parlamente bola podpredsedníčkou Výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny a členkou Výboru NR SR pre sociálne veci. V máji 2021 bola parlamentom zvolená za predsedníčku Výboru NR SR pre európske záležitosti a stala sa tak prvou ženou na tejto pozícii.

Marcinková v súvislosti s prerokovaním petície Za klímu, za budúcnosť v marci 2021 navrhla pozmeňujúce uznesenie, aby parlament vyhlásil stav klimatickej núdze, čo však poslanci neschválili.

V septembri 2021 spolu s platformou okolo ministerky spravodlivosti Márie Kolíkovej vystúpila zo strany Za ľudí a v poslaneckom klube SaS vytvorili platormu Za spravodlivé Slovensko, ale do strany samotnej nevstúpili.

Ocenenia 
 2019: Forbes 30pod30

Referencie 

Slovenskí politici
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Politici ZA ĽUDÍ
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika
Osobnosti z Levoče
Satoshi Nakamoto

Satoshi Nakamoto (po slovensky aj Satoši Nakamoto) je meno alebo pseudonym osoby alebo skupiny, ktorá navrhla a vytvorila protokol pre Bitcoin a potrebný softvér, Bitcoin-Qt. V roku 2008 na e-mailovej konferencii metzdowd.com zverejnil popis digitálnej meny Bitcoin.

V roku 2009 vydal prvý softvér, ktorý zahájil chod celej siete a prvých jednotiek Bitcoin meny. Jeho skutočná identita nie je známa.

Nakamoto ďalej prispieval do ďalších verzií Bitcoin softvéru spoločne s ostatnými vývojármi, v polovici roku 2010 sa postupne vytratil jeho kontakt s vývojárskym týmom a celou komunitou. Zhruba v tejto dobe prenechal kontrolu nad úložiskom zdrojového kódu a kľúčových funkcií softvéru Gavinovi Andresenovi. Taktiež predal doménu Bitcoin.org a niekoľko ďalších domén do rúk predných členov komunity Bitcoinu.

Podľa domnienok by Nakamoto mohol mať vo vlastníctve zhruba jeden milión bitcoinov.

Referencie 

Bitcoin
Vladimír Balla

Vladimír Balla (* 8. máj 1967, Nové Zámky) je slovenský spisovateľ.

Literárne ocenenia 
 1996 Cena Ivana Kraska na knihu Leptokaria
 2004 Cena (tretie miesto) v rámci literárnej súťaže Poviedka za poviedku Rodina
 2012 Literárna cena Anasoft litera za knihu V mene otca
 2018 Literárna cena Európskej centrálnej banky za knihu V mene otca

Dielo 
 1996 Leptokaria
 1997 Outsideria
 2000 Gravidita
 2001 Tichý kút
 2003 Unglik
 2005 De la Cruz
 2008 Cudzí
 2011 V mene otca
 2012 Oko
 2015 Veľká láska
 2018 Je mŕtvy

Referencie 

Slovenskí spisovatelia
Slovenskí prozaici
Absolventi Ekonomickej univerzity v Bratislave
Laureáti súťaže Poviedka
Laureáti Anasoft litera
Osobnosti z Nových Zámkov
Ulica Zuzany Chalupovej

Ulica Zuzany Chalupovej je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa na sídlisku Slnečnice - zóna Mesto v miestnej časti Lúky.

Je pomenovaná podľa Zuzany Chalupovej maliarky slovenského pôvodu zo Srbska. Tvorí ju zástavba bytových domov, ktoré boli postavené na začiatku 21. storočia. Na ulici sa nachádza Slnečnice Market, hračkárstvo, barber, bar, vinotéka...

Blízke ulice 
 Turnianska ulica
 Žehrianska ulica
 Panónska cesta
 Humenské námestie
 Jasovská ulica

Ulice v Petržalke
Tomáš Valášek

M.A. Tomáš Valášek (* 21. jún 1972, Trnava) je slovenský diplomat a politik. V rokoch 20132017 pôsobil ako veľvyslanec na Stálej delegácii Slovenska pri NATO v Bruseli. Od roku 2020 je poslancom Národnej rady Slovenskej republiky a predsedom Výboru NR SR pre európske záležitosti, zvoleným za stranu ZA ĽUDÍ. 

Dňa 1. marca 2021 oznámil svoje vystúpenie z koalície a vzdanie sa postu predsedu Výboru NR SR pre európske záležitosti, kvôli nákupu neregistrovanej vakcíny Sputnik V. 
Deň na to oznámil, že odchádza aj z politickej strany Za ľudí, pretože strana na rozdiel od neho v koalícii ostáva. 
V apríli 2021 vstúpil do mimoparlamentného hnutia Progresívne Slovensko.

V auguste 2021 Tomáš Valášek oznámil zámer predložiť a 4. októbra 2022 predložil parlamentu zákon o životnom partnerstve. Zákon by partnerom umožňoval bezpodielové spoluvlastníctvo, osvojenie dieťaťa partnera (ale nie spoločné osvojenie detí), využívanie sociálnych práv, ako napríklad poberanie vdovského dôchodku, ale aj prístup k zdravotným informáciám či dedenie“. Partnerstvo by bolo dostupné pre homosexuálne aj heterosexuálne páry a bolo by jednoduchšie ho uzavrieť a rozpustiť ako manželstvo. Zákon nebol schválený, keďže za jeho postúpenie do druhého čítania hlasovalo iba 31 poslancov.

V novembri 2021 Valášek v mene Progresívneho Slovenska predložil tri zákony, ktoré sa týkali dekriminalizácie marihuany, dôchodkovej spravodlivosti a zmenenej definície pojmu znásilnenie. Poslanci tieto návrhy zamietli 1. decembra 2021.

V máji 2022 bol zvolený za podpredsedu Progresívneho Slovenska.

Referencie 

Slovenskí diplomati
Politici ZA ĽUDÍ
Politici Progresívneho Slovenska
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Veľvyslanci Slovenska pri Organizácii Severoatlantickej zmluvy
Absolventi University of Georgia
Absolventi George Washington University
Osobnosti z Trnavy
Americké námestie (Bratislavský lesný park)

Americké námestie alebo Americká lúka je lokalita v Bratislavskom lesnom parku neďaleko televíznej veže Kamzík a blízko vrcholu Mestská hora (374 m n.m). Nachádza sa v mestskej časti Bratislava-Nové Mesto v katastrálnom území Vinohrady v nadmorskej výške 

Lúkou prechádza  červená diaľková turistická trasa Cesta hrdinov SNP v úseku Červený most – Kamzík a spája sa tu viacero lesných ciest. 

V roku 2016 tu Mestské lesy v Bratislave vybudovali rozhľadňu zo smrekovcového dreva s výškou 15 metrov. Výhľad je terénom a porastom obmedzený na juh až juhovýchod, z významnejších lokalít z nej vidno napr. Bratislavský hrad, Slavín, Dunaj s vodným dielom Gabčíkovo a Most Apollo.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Bratislavský lesný park
Nové Mesto (Bratislava)
Rozhľadne na Slovensku
Petržalka-Sever

Petržalka-Sever je miestna časť mestskej časti Petržalka v Bratislave. 

Delí sa na lokality Petržalka-Sever 1 a Petržalka-Sever 2. Nachádza sa severne od miestnych častí Dvory a Háje a východne od miestnej časti Pečniansky les.

Nachádzajú sa tu chránené areály Sad Janka Kráľa a Soví les.

Časti

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Miestne časti Petržalky
Peter Jančovič

Mgr. Peter Jančovič, PhD. (* 23. jún 1983, Piešťany) je slovenský environmentalista a komunálny politik, od roku 2018 súčasný primátor mesta Piešťany.

Životopis 
Jančovič sa narodil v Piešťanoch, študoval na Gymnáziu Ivana Kupca v Hlohovci. Následne v rokoch 20022007 vyštudoval magisterský program učiteľstvo všeobecnovzdelávacích predmetov: geografia – ekológia na Fakulte prírodných vied Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. Tu tiež vyštudoval v rokoch 20072010 doktorandské štúdium v odbore Ochrana a využívanie krajiny.

Politická kariéra 
Peter Jančovič kandidoval v komunálnych voľbách v roku 2014 za poslanca v 2. mestskom obvode mesta Piešťany ako nezávislý kandidát. Získal 1 171 hlasov a bol zvolený.

V komunálnych voľbách v roku 2018 kandidoval ako nezávislý kandidát na primátora mesta Piešťany. Vo voľbách zvíťazil, keď získal 2 930 hlasov (32,60 %). Rovnako kandidoval aj za poslanca, bol zvolený s druhým najvyšším počtom hlasov (2 050), avšak pre vykonávanie primátorského úradu sa mandátu poslanca musel vzdať. Vo svojom volebnom programe Jančovič sľuboval pripraviť Piešťany na zmenu klímy cez vodozádržné opatrenia a motiváciu občanov na triedenie odpadu, rovnako avizoval vybudovanie cestného prepojenia železničnej stanice a sídliska Adam Trajan.

Osobný život 
Jančovič je ženatý a bezdetný.

Referencie 

Absolventi Fakulty prírodných vied Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Primátori Piešťan
Slovenskí komunálni politici
Osobnosti z Piešťan