joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dieter Arnold

Dieter Arnold, Prof. Dr. (* 1936, Heidelberg) je nemecký egyptológ a archeológ, kurátor egyptského oddelenia Metropolitného múzea umenia v New Yorku. Venuje sa archeologickým vykopávkam v Egypte pre múzeum a vedie výskum staroegyptskej architektúry.

Roku 1963 promoval na Univerzite v Mníchove (LMU) s prácou Wandrelief und Raumfunktion in ägyptischen Tempeln des Neuen Reiches. Pracoval pre Nemecký archeologický inštitút (DAI) v Káhire na vykopávkach v Dahšúre, Dejr el-Bahrí a at-Tarífe. V rokoch 19791984 pôsobil ako profesor na Viedenskej univerzite. Dnes pracuje ako kurátor egyptského oddelenia pre newyorské Metropolitné múzeum a riadi jeho archeologické aktivity v Egypte. Spolupracuje so svojou manželkou Dorotheou, ktorá tiež pracuje pre múzeum ako predsedníčka nadácie Lily Acheson Wallace.

Dieter Arnold sa špecializuje na výskum architektúry starovekého Egypta. Riadi vykopávky Metropolitného múzea v Dahšúre a Lište.

Publikácie (výber)

Knihy

Príspevky

Iné

Referencie

Literatúra 
 Structure and Significance. Thoughts on Ancient Egyptian Architecture. Príležitostný profil Dietera Arnolda, Wien 2004

Pozri aj 
 Zoznam egyptológov

Zdroj

Externé odkazy 
 The Directory of North American Egyptologists, dost. 

Nemeckí egyptológovia
Osobnosti z Heidelbergu
Vyučujúci na Viedenskej univerzite
Vostok (jazero)

Vostok (po rusky doslova Východ) je najväčšie podľadovcové jazero v Antarktíde. Ľadová pokrývka izoluje jazero 400 000 rokov ale voda v jazere môže byť izolovaná od 15 do 25 miliónov rokov. Jazero je pomenované podľa korvety Vostok, ruského moreplavca Bellinsgauzena. 

Jazero sa nachádza blízko polárnej stanice Vostok pod povrchom ľadovej pokrývky, ktorá je vo výške . Hladina vody jazera je približne  pod povrchom ľadu, čo je približne 500 metrov pod hladinou mora. Jazero meria  na dĺžku a v najširšom bode je široké . Jeho rozloha je , čo je približne rovnako ako Ontárijské jazero, ale s trojnásobným objemom vody. Priemerná hĺbka je  a objem je asi . Jazero je brázdou rozdelené na dve hlboké časti. Voda nad brázdou je hlboká cca  v porovnaní so  v severnej a  v južnej časti.

Jazero bolo objavené v roku 1996 britskými a ruskými vedcami. V máji 2005 bol na jazere objavený ostrov.  Vo februári 2012 sa do jazera cez jeho ľadovú prikrývku prvýkrát prevŕtali ruskí vedci.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Jazerá v Antarktíde
Podľadovcové jazerá
Širpo

Širpo je rozľahlá priemyselná zóna, ktorá svojou rozlohou zasahuje do  miestnej časti mesta Prešov Nižnej Šebastovej a obce Ľubotice, časť Šarišské Lúky. Rozdeľuje ju potok Šebastovka. Územie západne od potoka patrí do katastra obce Ľubotice,časť Šarišské Lúky a na východ od potoka Šebastovka ide o katastrálne územie patriace mestu Prešov, miestna časť Nižná Šebastová. 
Názov "Širpo" vznikol v období budovania socializmu, pravdepodobne v 60.-tych až  70.- tych rokoch 20.storočia ako skratka z názvu "Šarišský inžiniersko-robotnícky priemyselný obvod.  

Mestské časti Prešova
Zrýchlený vlak

Zrýchlený vlak bola kategória vlakov osobnej dopravy. Išlo o rovnakú kategóriu, akou sú spěšné vlaky u ČD. Zrýchlené vlaky boli obdobou rýchlikov s častejším zastavovaním, väčšinou slúžili na rýchle spojenie miest v regiónoch a ako prípoje k vlakom vyšších kategórií. Od GVD 2015/2016 sa v pravidelnej prevádzke táto kategória nepoužíva a nahradená bola kategóriou Regional Express (skr. REX).

V lete 2020 boli spoločnosťou ZSSK prevádzkované turistické vlaky práve v kategórii Zr.

Pozri aj 
 Osobný vlak
 Regional Express
 Rýchlik
 Expres
 InterCity
 EuroCity
 SuperCity
 EuroNight

Kategórie osobných vlakov
Kolaps pľúc

Kolaps pľúc alebo zriedkavejšie pľúcny kolaps () môže byť:
sklesnutie pľúcneho segmentu, laloku alebo krídla smerom k pľúcnemu hílu, zmenšenie objemu pľúc (napr. v dôsledku (získanej) atelektázy alebo kolapsoterapie)
takéto sklesnutie v dôsledku (nevrodenej) atelektázy 
získaná atelektáza
nepresne: pneumotorax

Externé odkazy 
http://www.tk.de/rochelexikon/
http://medical-dictionary.thefreedictionary.com/collapse+of+the+lung
http://atlases.muni.cz/atlases/stud/atl_cz/main+plice+porvzd.html#snvzdpl+kolapsplice
heslá collapsus pulmonum, kolaps pľúc, atelektáza in: Encyklopédia medicíny
Diaľnica A13 (Rakúsko)

Diaľnica A13 (nemecky Autobahn A13 alebo Brenner Autobahn) je 35 kilometrov dlhá rakúska diaľnica. Začína v Innsbrucku, kde sa dvoma vetvami odpája z diaľnice A12. Odtiaľ vedie údolím rieky Sill južným smerom k talianskym hraniciam, ktoré prekračuje v Brennerskom priesmyku. Na talianskej strane na ňu nadväzuje diaľnica A22.

Diaľnica A13 bola postavená v 60. rokoch 20. storočia ako jedna z prvých horských diaľnic na svete. Medzi obcami Patsch a Schönberg im Stubaital neďaleko Innsbrucku prechádza údolím Wipptal po moste Europabrücke s dĺžkou  a maximálnou výškou , ktorý bol postavený v rokoch 1960 až 1963.

Iné projekty

Externé odkazy 
Diaľnica A13 na motorways-exitlists.com

Zdroj 

13
Doprava v Tirolsku
Jakub Ćwiek

Jakub Ćwiek (* 24. jún 1982, Opole) je poľský spisovateľ fantasy, autor kníh o severskom bohovi klamu. Ćwiekova poviedková zbierka Lhář vyšla v češtine po prvýkrát v roku 2011 (Triton).

Dielo 
 Kłamca (Fabryka Słów, Lublin 2005); český: Lhář - kniha první (překlad Robert Pilch, Triton, Praha 2011)
 Kłamca 2. Bóg marnotrawny (Fabryka Słów, Lublin 2006); český: Lhář - kniha druhá (překlad Robert Pilch, Triton, Praha 2011)
 Liżąc ostrze (Fabryka Słów, Lublin 2007)
 Ciemność płonie (Fabryka Słów, Lublin 2008)
 Kłamca 3. Ochłap sztandaru (Fabryka Słów, Lublin 2008)
 Gotuj z papieżem (Fabryka Słów, Lublin 2009)
 Ofensywa szulerów (Agencja Wydawnicza RUNA, Warszawa 2009)
 Krzyż Południa. Rozdroża (Agencja Wydawnicza RUNA, Warszawa 2010)
 Kłamca – audiokniha (Biblioteka Akustyczna, Warszawa 2010)

Iné projekty

Externé odkazy 
  - oficiálna stránka

Narodenia v 1982
Osobnosti z Opole
Poľskí spisovatelia
Spisovatelia fantasy
Klement

Klement môže byť:

 prvé meno, pozri Klement (prvé meno)
 priezvisko, pozri Klement (priezvisko), napr.:
 Václav Klement (18681938), český kníhkupec a podnikateľ, zakladateľ automobilky Laurin & Klement
 meno pápeža, alebo protipápeža:
 Klement I. – pápež (88/91 – 97/101)
 Klement II. – pápež (1046 – 1047)
 Klement III.
 Klement IV. – pápež (1265 – 1268)
 Klement V. – pápež (1305 – 1314)
 Klement VI. – pápež (1342 – 1352)
 Klement VII.
 Klement VIII.
 Klement IX. – pápež (1667 – 1669)
 Klement X. – pápež (1670 – 1676)
 Klement XI. – pápež (1700 – 1721)
 Klement XII. – pápež (1730 – 1740)
 Klement XIII. – pápež (1758 – 1769)
 Klement XIV. – pápež (1769 – 1774)

Pozri aj 
 Kliment
Ján

Ján môže byť:

 mužské meno, pozri Ján (prvé meno)
 Svätý Ján
 Ján I. 
 Ján II.
 Ján III. 
 Ján IV. 
 Ján V. 
 Ján VI. 
 Ján VII. 
 Ján VIII. 
 Ján IX. 
 Ján X. 
 Ján XI. 
 Ján XII. 
 Ján XIII.
 Ján XIV. 
 Ján XV. 
 Ján XVI.
 Ján XVII. 
 Ján XVIII. 
 Ján XIX. 
 Ján XXI.
 Ján XXII. 
 Ján XXIII.
 priezvisko, pozri Ján (priezvisko)

Pozri aj 
 Jan
Diaľnica A1 (Holandsko)

Diaľnica A1 spája hlavné mesto Amsterdam s hranicami SRN pri Oldenzaale a napája sa na nemeckú diaľnicu A 30 /Bundesautobahn 30/. Prechádza štyrmi holandskými provinciami, Severné Holandsko, Utrecht, Gelderlandom a Overijsselom.
Úsek medzi Amsterdamom a Hoevelaakenom je súčasťou paneurópskeho koridoru E231. Táto časť A1 je kompletný koridor E231. Úsek medzi Hoeverlakenom a nemeckými hranicami je súčasťou ďalšieho európskeho koridoru E30, spájajúceho írsky  Cork s ruským Omskom.

Zároveň predstavuje jedno z najvýznamnejších prepojení prístavov Hoek van Holland a Rotterdam so Škandináviou a severným Nemeckom.

Externé odkazy 
A1 na www.motorways-exitlists.com

Zdroj 

A1
Diaľnica A2 (Holandsko)

Diaľnica A2 je jednou z najfrekventovanejších holandských diaľnic.  Spája hlavné mesto Amsterdam s belgickým hranicami /Liege/Lutych, pri Maastrichte a napája sa na belgickú diaľnicu A25. 
Trasa A2 je súčasťou dvoch významných európskych koridorov. Medzi Amsterdamom /križovatka Amstel/ a Utrechtom / križovatka Oudenrijn/ je to koridor E35. Od križovatky Oudenrijn až k hraniciam je to koridor E25.

A2 momentálne prechádza viacerými rekonštrukciami. Jednou z nich je zvýšenie počtu jazdných pruhov zo šesť na desať medzi Amsterdamom a Utrechtom.

Externé odkazy 
A2 na www.motorways-exitlists.com

Zdroj 

A2
Diaľnica A6 (Holandsko)

Diaľnica A6 je diaľnica v Holandsku. Začína na križovatke Muiderberg, následne A6 prechádza cez most Hollandsebrug. Ďalej prechádza mestom Almere, ktoré má šesť exitov plus diaľničnú križovatku s diaľnicou A27. Stále severovýchodným smerom, diaľnica prechádza Lelystadom a križuje most Ketelbrug, ako aj daľnicu N50 pri Emmeloorde. Následne pokračuje severným smerom k mestu Joure, kde sa napája na diaľnicu A7. 

Najdlhšia časť prechádza provinciou Flevoland.
Napriek svojej dĺžke okolo 100 km, je najkratšou spojnicou Amsterdamu so severnými provinciami Frízskom a Groningenom.

Externé odkazy 
A6 na www.motorways-exitlists.com

Zdroj 

A6
Diaľnica A10 (Holandsko)

Diaľnica A10 je okružnou diaľnicou okolo hlavného mesta Amsterdam.

S dĺžkou 32 km sa na ňu napájajú ďalšie štyri diaľnice: A8 na križovatke  Coenplein, A4 na križovatke De Nieuwe Meer, A2 pri Amsteli, a A1 pri Watergraafsmeer.

Výstavba okruhu začala v roku 1962 a prvá časť bola skompletizovaná o štyri roky neskoršie. Coentunnel bol ovtorený 21. júna 1966. Západná časť A10 (Einsteinweg) bola ukončená  2. apríla 1975, a južná časť 7. júla 1981. Východná a severná časť boli ukončené v roku 1990, vrátane druhého tunela na okruhu, Zeeburgertunnel.

Zdroje 
Tento článok je prekladom anglickej wikipédie.

Linky 
A10 na www.motorways-exitlists.com

A10
Diaľnica A12 (Holandsko)

Diaľnica A12 spája Haag, so Zevenaarom a v Nemecku pokračuje ako diaľnica A3. Prechádza troma provinciami, Južný Holland, Utrecht a Gelderland.
A12 je súčasťou 3 paneurópskych koridorov, E30 /Haag-Utrecht/, E25 /Gouda-Oudenrijn/ a E35 /Oudenrijn-nemecké hranice/.

Externé odkazy 
A12 na www.motorways-exitlists.com

Zdroj 

A12
Diaľnica A13 (Holandsko)

Diaľnica A13, len 17 km dlhá, predstavuje jediné diaľničné prepojenie medzi Haagom a Rotterdamom. Ani tri jazdné pruhy v každom smere v súčasnosti kapacitne nepostačujú a v štádiu príprav sú plány na rozšírenie. Maximálna rýchlosť je 100 km/h. A13 je súčasťou E19 medzi Amsterdamom a Parížom.

Existujú dva plány na zvládnutie zvyšujúceho dopravného zaťaženia. Výstavba alternatívnej diaľnice medzi Delftom a Schiedamom, alebo jej rozšírenie.

Zdroje 
Tento článok je prekladom anglickej wikipédie.

Linky 
A13 na www.motorways-exitlists.com

A13
Diaľnica A28 (Holandsko)

Diaľnica A28 s celkovou dĺžkou 188 km prechádza štyrmi holandskými provinciami Utrecht, Gelderland, Overijssel, Drenthe a Groningen. Spája mestá Utrecht, Amersfoort, Zwolle, Assen a Groningen.

Avšak A28 nie je najkratšie prepojenie medzi Utrechtom a Groningenom. Trasa cez Lelystad, diaľnice A27, A6 a A7 je okolo 10 km kratšia.   

A28 je v šírkovom usporiadaní 2x2, okrem krátkeho úseku v Utrechte a v Zwolle, kde v stredovom pruhu môžu byť otvorené ďalšie pruhy v závislosti od hustoty premávky.

Zdroj

Linky 
A28 na www.motorways-exitlists.com

A28
Diaľnica A58 (Holandsko)

Diaľnica A58 dlhá 145 kilometerov prechádza provniciami Severný Brabant a Zeeland.

A58 prepája tri najväčšie mestá severného Brabantska, Eindhoven, Tilburg a Breda s mestami Goes, Middelburg a Vlissingen v provincii Zeeland.

Externé odkazy 
A58 na www.motorways-exitlists.com

Zdroj 

A58
Diaľnica A15 (Holandsko)

Holandská Rijksweg 15 je kombináciou dvoch diaľnic A15 a A18. Medzi oboma daľnicami je krátky úsek, ktorý zatiaľ nebol dostavaný. A15 je hlavným prepojením prístavu Rotterdam na východ.

Úseky A15 čaká v najbližšej budúcnosti rozširovanie. V západnej časti, medzi Brielle a Spijkenisse bude v každom smere pridaný jeden jazdný pruh, A15 bude trojpruhovou v každom smere, medzi Spijkenisse a Vapplein bude súčasná diaľnica 2x3 rozšírená na 2x5 jazdných pruhov. Stavebné práce by mali byť vykonané v rokoch 2010 až 2016.

Zdroje 
Tento článok je prekladom anglickej wikipédie.

Externé odkazy 
A15 na www.motorways-exitlists.com

A15
Diaľnica A27 (Holandsko)

Diaľnica A27 s dĺžkou 109 km prechádza troma provinciami Severný Brabant, Južné Holandsko , Utrecht, Severné Holandsko a Flevoland. Prepája mestá Breda a Almere. Na svojej trase obchádza mestá Gorinchem, Utrecht and Hilversum.

Najsevernejší úsek, spájajúci mestá Huizen a Almere, bol otvorený v roku 1999.

Zdroje 
Tento článok je prekladom anglickej wikipédie.

Linky 
A27 na www.motorways-exitlists.com

A27
Diaľnica A9 (Holandsko)

Diaľnica A9 je diaľnica v Holandsku. Začína na križovatke s A1 pri Diemene. V roku 1996 bol otvorený Wijkertunnel.

Časť medzi križovatkami s A1 a A2 je štvorpruhová, medzi A2 a Rottepoderplein je šesťpruhová. Ďalej sú to štyri pruhy, v blízkosti tunela Wijkertunnel je to opäť šesť pruhov. 

Prebiehajú diskusie o predĺžení A9 až k A6, ale environmentalisti sú proti tomuto prepojeniu.

Externé odkazy 
A9 na www.motorways-exitlists.com

Zdroj 

A9
3. liga

3. slovenská futbalová liga je tretia najvyššia futbalová súťaž na Slovensku. Je rozdelená na dve skupiny - západ a východ.

Účastníci v sezóne 2022/2023 

Slovenské futbalové súťaže
Futbalové výhonky
Thomas William Evans

Thomas William Evans, prvý baronet (* 15. apríl 1821, Derby, Spojené kráľovstvo  – † 4. október 1892, Belper) bol anglický liberálny politik, ktorý reprezentoval volebný obvod Južný Derbyshire.

Životopis 
Bol synom Williama Evansa z derbyského Allestree, poslanca a vysokého šerifa, a Mary Gisbornovej, najstaršej dcéry Thomasa Johna Gisborna z Holme Hall. Evansova rodina zarobila na baniach na olovenú rudu v Bonsall, okrem toho mala aj pílu na rozrezávanie a valcovanie železa v Derby, práčovňu v Darley Abbey a banku vedenú Evansovym strýkom.

Evans vyštudoval cambridgeskú Trinity College. Jeho otec zomrel v roku 1856 a zanechal mu majetky vrátane Pickfordovho domu v Derby.

O rok neskôr sa Thomas William Evans stal poslancom za Južnej Derbyshire a túto pozíciu udržal až do roku 1868. Znovu sa na tomto poste objavil v rokoch 1874 až 1885. Bol miestnym filantropom, zodpovedným za stavbu školy v Parwichu (1861) a rekonštrukciu Parwichského kostola (1873). Viedol tiež Evansovu banku, až do jej zlúčenia s Compton's Bank v roku 1877.

Roku 1872 bol vysokým šerifom Derbyshiru, baronetom Allestree Hall sa stal 18. júla 1887. Okrem Allestree Hall vlastnil panstvo v Holbrooku, Parwich Hall a dom v Derby.

Po Evansovej smrti jeho baronetstvo vymrelo.

Referencie 
 Hansard 1803–2005: contributions in Parliament by Sir Thomas William Evans (po anglicky)

Zdroj 

Anglickí politici
Autoestrada A1

A1 alebo Auto-Estrada do Norte je s 303 km najdlhšou diaľnicou v Portugalsku a je súčasťou európskeho koridoru číslo 1. 

Začína v Lisabone, končí v Porte a predstavuje najdôležitejšie diaľničné prepojenie v krajine. Okrem spojnice dvoch najväčších miest prechádza popri Coimbre a Leirie. Postavená bola v rokoch 1961 až 1990 a je platenou diaľnicou. Priemerný počet áut za 24 hodín predstavuje 40000 vozidiel. Postupne sa rozširuje na 2x3 pruhy.

Väčšie mestá na trase diaľnice
 Lisabon
 Santarém
 Leiria
 Coimbra
 Aveiro
 Porto

Externé odkazy 
Autoestrada A1 na motorways-exitlists.com

Zdroje 

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A2

Autoestrada A2, nazývaná tiež (Autoestrada do Sul) patrí medzi hlavné portugalské diaľnice. Spája Lisabon s najjužnejšou provinciou Algarve. Výstavba bola ukončená v roku 2002. Je spoplatnenou diaľnicou. Prevádzkovateľom je najväčší portugalský koncesionár BRISA.

Externé odkazy 
 motorways-exitlists

Zdroj 

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A3

Autoestrada A3 alebo Auto-Estrada do Minho spája druhé najväčšie mesto Porto s mestom Valença na hraniciach so Španielskom. Je spoplatnenou diaľnicou. Bola postupne kompletizovaná v rokoch 1988 až 1998. Najfrekventovanejší úsek je okolie Porta, kde frekvencia vozidiel vykazuje hodnoty nad 40 000 áut za 24 hodín. Táto časť sa rozširuje na 3 pruhy v každom smere jazdy.

Väčšie mestá na trase diaľnice
 Porto
 Santo Tirso
 Braga
 Ponte de Lima
 Valença

Externé odkazy 
 Autoestrada A3 na motorways-exitlists.com
 Brisa

Zdroj 

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A4

Autoestrada A4 je diaľnica v Portugalsku. Prebieha z predmestia Porta Matosinhos k horskému mestečku Amarante, v dĺžke , kde prechádza do cesty prvej triedy  IP4. Je známa ako jedna z najnebezpečnejších diaľnic v krajine, zvlášť úsek pri klesaní medzi Campo a Valongo. V súčasnosti vláda prijíma príslušné opatrenia. Momentálne je predlžovaná do Bragança a ďalej na španielske hranice. Súčasťou bude aj najdlhší tunel v Portugalsku cez pohorie Sierra do Marão v dĺžke  , ako aj najvyšší most v krajine s výškou . A4 má byť treťou najdlhšou diaľnicou v Portugalsku s celkovou dĺžkou .

Zdroje 
Tento článok je prekladom z anglickej, francúzskej a nemeckej wikipédie.

Externé odkazy 
 Autoestrada A4 na motorways-exitlists.com
 

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A6

Autoestrada A6 sa začína v mestečku Marateca a končí hraničnou riekou Caia. Je to spojnica prímorského Lisabonu do vnútrozemia krajiny. Bola postavená a postupne sprevádzkovaná v deväťdesiatych rokoch. Pokračuje až k španielskym hraniciam, kde sa napája na diaľnicu A5.

Väčšie mestá v trase diaľnice
 Montemor-o-Novo
 Évora
 Estremoz
 Elvas

Externé odkazy 
 Autoestrada A6 na motorways-exitlists.com
 Brisa

Zdroj 

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A7

Autoestrada A7 je diaľnica v Portugalsku. Jej stavba bola ukončená v roku 2007. Začína v mestečku Póvoa de Varzim (IC 1/ A28 ), pokračuje cez Vila Nova de Famalicão, Guimarães, Fafe, Cabeceiras de Basto a Vila Pouca de Aguiar a končí sa napojením na diaľnicu A 24. V horskom teréne medzi Serzedelo a Guimarães je doplnená o tretí stúpací pruh v každom smere. Jej hlavný zámer je poskytnúť rýchly prístup k pobrežiu vnútrozemským mestám, ako Guimarães a Vila Nova de Famalicão.

Väčšie mestá na trase diaľnice
 Vila do Conde
 Guimarães
 Fafe
 Vila Pouca de Aguiar

Zdroje 
Tento článok je prekladom z anglickej, francúzskej a nemeckej wikipédie.

Linky 

Autoestrada A7 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A8

Autoestrada A8 alebo Auto-Estrada do Oeste spája Lisabon a Leiru cez Caldas da Rainha. V Marinha Grande sa napája na A17. Smerom od Lisabonu na sever je súčasťou paralelného prepojenia Lisabonu a Porta. Autoestrada A1 vedie vo vnútrozemí, A8 je zase pobrežná alternatíva. Diaľnica bola sprevádzkovaná v rokoch 1984 až 2002. Je striedavo švor- a šesťpruhová.

Zdroje 
Tento článok je prekladom z anglickej, portugalskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.

Linky 
Autoestrada A8 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A17

Autoestrada A17 je diaľnica v Portugalsku. Bola dokončená v roku 2008. Napája sa na A8 pri Leiria na A25 pri Aveiro a obchádza mestečká Figueira da Foz a Mira. Prechádza zhruba stredom pobrežia krajiny. Približne polovica trasy je štvor- a druhá polovica šesťpruhová.

Väčšie mestá v trase diaľnice 
 Marinha Grande 
 Leiria 
 Figueira da Foz 
 Aveiro

Zdroje 
Tento článok je prekladom z francúzskej a nemeckej wikipédie.

Linky 
 Autoestrada A17 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A22

Autoestrada A22 alebo Via Infante de Sagres je diaľnica v Portugalsku. Prechádza pozdĺž portugalského regiónu Algarve. Prvá časť diaľnice bola otvorená v  roku 1991 spoločne s mostom Guadiana. Posledný úsek bol otvorený v roku 2003. Bola jednou z mála bezplatných diaľnic, od 1, septembra 2011 preberá prevádzku firma Euroscut.

Zdroje 
Tento článok je prekladom z portugalskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.

Externé odkazy 
Autoestrada A22 na motorways-exitlists.com
Zo Španielska A-49 pre Portugalsko A-22

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A23

Autoestrada A23 alebo Auto-Estrada da Beira Interior je diaľnica v Portugalsku. Spája mestá Torres Novas a Guarda, prechádza popri Castelo Branco. Je treťou najdlhšou diaľnicou v krajine, po dokončení A4 bude štvrtou. Diaľnica podporuje regionálny rozvoj, ale je tiež hlavnou spojnicou Lisabonu so zvyškom Európy. A23 je bezplatná, prevádzkovateľom je spoločnosť ScutVias. Vedie prevažne hornatým terénom.

Zdroje 
Tento článok je prekladom z portugalskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.

Linky 
Autoestrada A23 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A24

Autoestrada A24 alebo Auto-Estrada do Norte je diaľnica v Portugalsku. Prechádza severom stredu krajiny. V budúcnosti by mala byť predĺžená až do Coimbry, ale otvorenie nového úseku je momentálne zastavené z dôvodu ekonomickej krízy. Je to medzinárodná spojnica, s diaľnicou na španielske pobrežie ju spája krátka A75.

A24 je považovaná za najkrajšiu portugalskú diaľnicu, napríklad jej súčasťou je 38 viaduktov. Celý úsek je bezplatný, prevádzkovateľom je Norsuit.

Zdroje 
Tento článok je prekladom z portugalskej,francúzskej a nemeckej wikipédie.

Linky 
Autoestrada A24 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A25

Autoestrada A25 alebo Auto-estrada das Beiras Litoral e Alta je diaľnica v Portugalsku. Začína v mestečku Aveiro a končí vo Vilar Formoso. Úsek prebieha rôznymi krajinnými typmi, od roviny Beira Litoral až k horám pri španielskch hraniciach.  

A25 bola predtým známa ako cesta prvej triedy IP5 a bola prebudovaná na diaľničné parametre, pretože IP5 mala viacero konštrukčných chýb a neúmerne vysokú nehodovosť. IP5 bola považovaná za najnebezpečnejšiu cestu v Portugalsku a tretiu najnebezpečnejšiu cestu sveta.

Zdroje 
Tento článok je prekladom zo švédskej, francúzskej a nemeckej wikipédie.

Externé odkazy 
Autoestrada A25 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Tubulodon

Tubulodon je vyhynutý rod šupinavcov.

Druhy 
†Tubulodon atopum
†Tubulodon pearcei
†Tubulodon taylori
†Tubulodon woodi

Šupinavce
Autoestrada A28

Autoestrada A28 je diaľnica v Portugalsku. Spája Porto s Vilar de Mouros, a prechádza popri Póvoa de Varzim, Esposende a Viana do Castelo. Trasa kopíruje severné pobrežie krajiny. Dĺžka A28 je momentálne 92 km, avšak predpokladá sa jej predĺženie až do Valença (momentálne v stave štúdie).

Táto diaľnica nie je bezplatná od 15. októbra 2010, okrem malého úseku v okolí Porta.

Zdroj

Linky 
Autoestrada A28 na motorways-exitlists.com

Diaľnice v Portugalsku
Autoestrada A5

Autoestrada A5 alebo Auto-Estrada da Costa do Estoril je diaľnica v Portugalsku. Vedie od Lisabonu ku Cascais. Bola prvou postavenou a prevádzkovanou diaľnicou v krajine. Takmer celý úsek má šesť pruhov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Autoestrada A5 na motorways-exitlists.com

Zdroj 

Diaľnice v Portugalsku
Diaľnica A10 (Francúzsko)

Diaľnica A10 alebo L'Aquitaine je diaľnica vo Francúzsku. Vedie z Paríža do Bordeaux. Je najdlhšou francúzskou diaľnicou. Bola kompletne sprevádzkovaná v osemdesiatych rokoch. Diaľnica je štvorpruhová, okrem úsekov Paríž-Tours a úseku pred Bordeaux, kde sa rozširuje na šesť pruhov.

Externé odkazy 
Francúzska A10 na motorways-exitlists.com

Zdroje 

Diaľnice vo Francúzsku
Faro (okres)

Faro je okres (município) v Portugalsku. Má 59 000 obyvateľov. Rozlohou malú - ale počtom obyvateľov veľkú - časť okresu tvorí rovnomenné mesto, ktoré má 41 000 obyvateľov, a ktoré je hlavným a najväčším mestom regiónu Algarve. Faro leží pri pobreží Atlantického oceánu a má medzinárodné letisko.

Dejiny 

Ako obchodné centrum Faro využívali už Feničania, dôležitým prístavom sa však stalo až za Rimanov, ktorí mu dali názov Ossonoba. Za Maurov bolo na krátky čas kultúrnym hlavným mestom kniežatstva, založeného v 11. storočí. V roku 1249 mesto dobyl Alfonso III., bolo to posledné portugalské mesto pod maurskou nadvládou.

V roku 1487 vo Fare vznikli prvé portugalské tlačené diela, tlačiarom bol Samuel Gacon.

Vrcholná éra nastala, keď sa sem roku 1577 presunulo biskupské sídlo zo Silves, skončila však veľmi rýchlo v roku 1596 počas španielskej nadvlády, keď jednotky grófa z Essexu na svojej ceste zo španielskeho Cádizu do Anglicka mesto vyplienili. To takmer celé zhorelo a navyše boli z biskupského paláca odnesené stovky výtlačkov cenných prác náboženských učencov.

V roku 1722 otriaslo znovu postaveným Farom zemetrasenie a v roku 1755 ďalšie, ešte silnejšie. Z obdobia prestavieb po tomto zemetrasení tiež pochádza dnešná podoba mesta.

Rýchly rozvoj prebehol od. 60. rokov 20. storočia, keď sa salazarovský režim snažil pritiahnuť západných turistov a budoval potrebnú infraštruktúru vrátane miestneho letiska.

Pamätihodnosti 

Cidade Velha (Staré mesto) – nachádza sa tu väčšina pamiatok Fara, okrem iného katedrála Sé z roku 1251, ktorá stojí na mieste pôvodného rímskeho chrámu, prestavaného neskôr na vizigótsku katedrálu a potom na maurskú mešitu, alebo Biskupský palác s červenou strechou a azulejos (ručne maľované kachličky).

Ďalšie pamiatky 

Igreja de Nossa Senhora de Carmo
Igreja de Sao Francisco
Igreja de Sao Pedro

Doprava 
Mesto Faro je napojené na diaľnicu A22. Rovnako železnica zaisťuje niekoľkokrát denne rýchle spojenie s Lisabonom a prímestskou dopravu na trase Lagos – Tunes – Faro – Vila Real de Santo António. Významné a moderne  vybavené je Letisko Faro Algarve, ktoré sa nachádza zhruba 7 km od centra mesta. Podľa počtu pasažierov je druhým najfrekventovanejším letiskom krajiny.

Referencie

Zdroj

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky
 University of Algarve (Faro)
Letisko Faro 
 Algarve-Portál: Faro
 Faro Info

Mestá v Portugalsku
Veronika Šikulová

Veronika Šikulová (* 15. marec 1967, Modra) je slovenská prozaička, autorka kníh pre deti a mládež.

Životopis 
Je najstarším dieťaťom spisovateľa Vincenta Šikulu a psychiatričky Alice Šikulovej. Absolvovala gymnázium v Modre, žurnalistiku vyštudovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského.

Ako redaktorka pracovala v periodikách Literárny týždenník, Nový Čas a Meridián. Pracovala tiež v Múzeu Ľudovíta Štúra v Modre a v Malokarpatskej knižnici v Pezinku.

Popri publicistike sa venovala písaniu próz. Prvé prózy publikovala v literárnej prílohe denníka Smena, v literárnych časopisoch Romboid, Slovenské pohľady a i.

Je vydatá za fyzika Mareka Mihalkoviča, syna básnika Jozefa Mihalkoviča. Žije a tvorí v Modre.

Literárna tvorba 
 Odtiene (1997)
 Z obloka (1999)
 Mesačná dúha (2003)
 To mlieko má horúčku (2006)
 Domček jedným ťahom (2009)
 Miesta v sieti (2011)
 Diera do svetra (2012)
 Medzerový plod (2014)
 Petrichor (2016)
 Ži vo mne (2018)

Ocenenia 
 1997: Cena Ivana Kraska za knižný debut Odtiene 
 2015: Anasoft litera za knihu Medzerový plod 
 2016: Krištáľové krídlo za rok 2015 v kategórii publicistika a literatúra za knihu Medzerový plod

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Veronika Šikulová – Literárne informačné centrum
 Diela Veroniky Šikulovej v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
 Spisovateľka Veronika Šikulová: Bola som dcéra a už som mama – rozhovor v denníku SME (2010)
 Slávna dcéra slávneho otca Veronika Šikulová: Svet je náš... – rozhovor pre Diva.sk (2019)

Slovenskí prozaici
Slovenskí spisovatelia pre deti a mládež
Držitelia Krištáľového krídla
Ženy v slovenskej literatúre
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Laureáti Anasoft litera
Osobnosti z Modry
Basbarytón

Basbarytón (taliansky basso cantate, anglicky high bass alebo low baritone) je mužský hlas ležiaci medzi basom a barytónom. Rozsah je zhruba od veľkého F do f1.

Basbaryton je definovaný ako hlboký hlas skôr basovej polohy, ale s farbou barytónu a aj jeho kvalitou tónu – znie teda jemnejšie ako klasický basový hlas.
NIektorí basbarytonisti takto môžu dosiahnuť veľký rozsah a operní speváci často spievajú aj basové, aj barytónové úlohy.

Rozlišujeme dva druhy basbarytónu:

 lyrický basbarytón (napr. Faust (opera): Méphistopheles)
 dramatický basbarytón (Prsteň Nibelungov: Wotan)

Zdroj 

Spev
Hudobná terminológia
Tim Cook

Timothy Donald „Tim“ Cook (* 1. november 1960, Robertsdale, Alabama, USA) je výkonný riaditeľ (chief executive officer, CEO) spoločnosti Apple Inc.

Tim Cook začal pracovať v Apple Inc. od marca 1998, v roku 2007 bol povýšený na prevádzkového riaditeľa (chief operating officer, COO). Keď dňa 24. augusta 2011 zakladateľ spoločnosti Steve Jobs rezignoval na funkciu generálneho riaditeľa, miesto po ňom preberá Tim Cook. Túto pozíciu už krátkodobo zastával v rokoch 2004, 2009 a 2011, kedy Steve Jobs bol v rekonvalescencii po operácii pankreasu a transplantácii pečene.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Biografia Tima Cooka 

Podnikatelia USA
Apple
Absolventi Duke University
LGBT osobnosti USA
LGBT aktivisti
Osobnosti z Alabamy
Valdajská pahorkatina

Valdajská pahorkatina (-slovenský normovaný názov; staršie Valdajská vrchovina, zastarano Valdajské vrchy, Valdajské pohorie, Alaunská vysočina, Alaunské vrchy, Volchonský les; rus.: Валдайская возвышенность - Valdajskaja vozvyšennosť, alebo Валдай - Valdaj) je pahorkatina severozápadnej časti centrálneho Ruska, s najvyšším vrchom Vyšnij Voločok (346,9 m).

Opis 
Pahorkatina je morénová, tvorená vápencami, bridlicami a morénovou uloženinou, ložisko hnedého uhlia a rašeliny. Našli sa tu skameneliny Gigantoproducta gigantea, hojné sú tu bludné balvany. Hory sú pramennou oblasťou mnohých riek, pramení tu Volga, Daugava (Západná Dvina), Lovať, Dneper a i. Je tu mnoho jazier (Valdajské jazero) a močiarov. Podnebie je drsné. Porast tvoria jedľové lesy, breza, dub, rašelina. Pahorkatina je domovom početnej zveri.

Zaujímavosti 
Podľa niektorých teórií je pôvodnou pravlasťou Indoeurópanov práve valdajská oblasť. Historický význam majú mestá Ostaškov a Valdaj. Valdajská pahorkatina je vyhľadávaným turistickým cieľom, pre veľký počet rybníkov, najmä pre rybárov. Je tu Valdajský národný park, Sebežský národný park a prírodné rezervácie.

Zdroj 
 Leccos.com Zdroj, z ktorého čerpal tento článok.

Iné projekty 

Pohoria v Rusku
Portimão (mesto)

Portimão (starší názov: Vila Nova de Portimão) je mesto (cidade) v rovnomennom okrese a v dištrikte Faro, na južnom pobreží Portugalska. V roku 1924 bolo povýšené na mesto. Spolu s Farom patrí medzi najľudnatejšie mestá v Algarve.

Šport

Portimão je známe svojimi športovými podujatiami. V lete je to turnaj v plážovom futbale Mundialito de Futebol de Praia ('malý World Cup'). Rally Lisabon Dakar tiež prechádza cez mesto a existuje tu rozvinutý  surfing a kitesurfing.Konajú sa tu tiež medzinárodné preteky v modernej gymnastike.

Jachtárstvo
Mesto ponúka tichšie vody, ako Atlantický oceán, je miestom Portugal Match Cup, ktorý je súčasťou World Match Racing Tour. Udalosti sa zúčastňujú najlepší svetoví jachtári.

Powerboating
Portugalská Grand Prix je súčasťou medzinárodného majstrovstva.

Motoristický šport
V horách pri Portimão je Autódromo Internacional do Algarve, otvorený v októbri 2008. Okrem iného sa tu vykonávajú aj testovacie preteky Formuly 1.

Doprava
Od roku 2008 trajekt dvakrát za týždeň obstaráva spojenie s Funchalom na Madeire.

Externé odkazy
Oficiálne stránky okresu 
Fotky Portimão na Flickr.com
Sprievodca mestom

Zdroj 

Mestá v Portugalsku
Lukáš Kobela

Lukáš Kobela (* 20. máj 1987, Bratislava) je slovenský skladateľ filmovej/TV a koncertnej hudby.

Je autorom hudby k celovečernému filmu Lóve, TV seriálu Búrlivé víno, projektu Slovenskí hokejoví hrdinovia a spoluautorom hudby k dokumentárnej trilógii Tajomné Karpaty či TV seriálom Kuchyňa a Milenky.

Biografia 
Absolvoval Súkromnú strednú priemyselnú školu animovanej tvorby, následne odbor Masmediálna komunikácia na Univerzite sv. Cyrila a Metoda v Trnave a napokon odbor skladba na Konzervatóriu v Bratislave.

So svojim prvým sláčikovým kvartetom sa v roku 2013 umiestnil na 1. mieste v 1. kategórii Súťaže študentov konzervatórií Slovenskej republiky.

Hudba pre film, TV a multimédiá 
 2018: Milenky (TV seriál)
 2017: Plan B (príprava notového záznamu)
 2017: Po strništi bos (príprava notového záznamu)
 2017: Kuchyňa (TV seriál)
 2017: Živá rieka (dokumentárny film)
 2017: Nesmrteľný les (dokumentárny film)
 2016: Život v oblakoch (dokumentárny film)
 2016: Učiteľka (orchestrácia, príprava notového záznamu)
 2015: Wilsonov (orchestrácia, príprava notového záznamu)
 2013: Don't Judge A Book (online spot)
 2012: Búrlivé víno (TV seriál)
 2011: Básničky spod perinky (knižka pre deti)
 2011: Lóve (celovečerný film)
 2010: Perdition (študentský krátkometrážny film)
 2010: Slovenskí hokejoví hrdinovia (online projekt)

Koncertná tvorba 
 2017: Prelúdium a fúga pre klavír č. 1, Op. 15
 2017: Fúga pre husle, violončelo a klavír č. 3, Op. 14
 2016: The Show Must Go On (variačné rondo na tému Queen), Op. 13
 2016: Fúga pre husle, violončelo a klavír č. 2, Op. 12
 2016: Fúga pre husle, violončelo a klavír č. 1, Op. 11
 2016: Koncert pre violu a orchester, Op. 10
 2015: Pod horou, pod horou (pre miešaný zbor), Op. 9
 2015: Omnia Sponte Fluant (pre lesný roh, soprán a miešaný zbor), Op. 8
 2015: Dicenda Sunt Omnia (pre miešaný zbor), Op. 7
 2014: Rocky Meets Beethoven (variácie pre saxofón, husle a klavír), Op. 6
 2014: Piesňový cyklus (pre alt a bas), Op. 5
 2014: Rondo Eversum, Op. 4
 2013: Tri obrazy (suita pre fagot, violu a cimbal), Op. 3
 2013: Sláčikové kvarteto č. 1 c-mol, Op. 2
 2012: Štyri prelúdia pre klavír, Op. 1

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka
 SlovenskoZajtra.sk: Rozhovor
 CinemaView.sk: Rozhovor
 fmkucmtrnava.blog.sme.sk: Rozhovor
 Film Lóve
 Búrlivé víno
 Slovenskí hokejoví hrdinovia

Slovenskí skladatelia filmovej hudby
Slovenskí hudobní skladatelia
Osobnosti z Bratislavy
Dušan Gabáni

Dušan Gabáni (* 6. jún 1946, Gbely) je slovenský športový komentátor a novinár.

Životopis 
Študoval na Fakulte telesnej výchovy a športu, odbor telesná výchova a zemepis. Po skončení štúdia učil na gymnáziu. V rokoch 1972 až 1995 pracoval v STV, komentoval atletiku, futbal, klasické lyžovanie, basketbal, hádzanú, volejbal, tenis a iné športy. Neskôr pracoval aj v televízii VTV.

Od roku 2001 až do súčasnosti pracuje v TA3, kde momentálne vykonáva funkciu redaktora športového oddelenia a redaktora športových programov.

Na základe predvianočného prieskumu o televíznom správaní sa divákov, ktorý na vzorke 5773 respondentov uskutočnila spoločnosť UPC Slovensko v mesiacoch október až december 2008, získal Gabáni 16 percent hlasov, čím sa stal najobľúbenejším športovým televíznym komentátorom.

Dňa 9. marca 2012 ho v ankete OTO uviedli do Siene slávy.

Referencie

Externé odkazy 
 Dušan Gabáni na stránke TA3.com

Narodenia v 1946
Slovenskí športoví komentátori
Slovenskí novinári
Zoznam ženských rehoľných rádov a združení

Toto je zoznam ženských rehoľných rádov a združení.

Pôsobiace na Slovensku

Nepôsobia na Slovensku

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam mužských rehoľných rádov a združení

Externé odkazy 
 Zoznam ženských rádov na kbs.sk
 Ženské činné rehole, povolania.kbs.sk
 Rímskokatolícke ženské rehole, kvrps.sk
 Gréckokatolícke rehole, kvrps.sk
 Ženské rehole, Rehole.sk
 Rehoľná abeceda, televízia Lux

Kresťanské zoznamy
Duchovné rády
Ženské rehoľné rády a združenia
Matosinhos (mesto)

Matosinhos je mesto v Portugalsku. Má  45 703 obyvateľov. Je rodiskom architekta Siza Vieira a je súčasťou aglomerácie druhého najväčšieho mesta v krajine Porta.

Na pobreží leží prístav Porto de Leixões, najväčší umelý prístav v Portugalsku a hlavný morský prístav  metropolitnej oblasti Grande Porto.

Pamätihodnosti  
 Igreja do Senhor Bom Jesus - barokový chrám z osemnásteho storočia, ktorého architektom je Nicolaï Nasoni. 
 Padrão do Bom Jesus de Matosinhos — kríž z osemnásteho storočia, je národnou kultúrnou pamiatkou. 
 Mosteiro de Leça do Balio - Národná kultúrna pamiatka, kláštor prestavaný v štrnástom storočí a nedávno reštaurovaný. Kláštor je gotický kostol s románskymi prvkami. 
 Cruzeiro manuelino (manuelský kríž) - národná kultúrna pamiatka  
 complexo fabril romano de salga e transformação de pescado —  rímsky výrobný areál na solenie a spracovanie rýb, národná kultúrna pamiatka, skladá sa  z 23 nádrží vykopaných na pláži balvanov Angeiras.

Externé odkazy 
 cm-matosinhos.pt

Mestá v Portugalsku
Belém

Belém je mesto v severnej časti Brazílie, hlavné a najväčšie mesto štátu Pará. V meste žije v súčasnosti zhruba 1 430 000 obyvateľov, v celej metropolitnej oblasti tak asi 2 090 000; okrem mesta Manaus je najväčším mestom Amazónie; býva označované ako „metropola Amazónie“. Ďalšou prezývkou je „mesto mangovníkov“, odkazujúc na množstvo týchto stromov v uliciach. Veľkú časť obyvateľstva tvoria miešanci portugalských imigrantov a domorodých indiánov Tupinamba. 

Mesto leží na polostrove tvoreného sútokom niekoľkých riek, z ktorých najväčšia je Guamá, prítok rieky Pará, ramena delty Amazonky.

Mesto bolo založené v januári 1616, teda v časoch Iberskej únie. Pôvodný názov Feliz Lusitânia bol niekoľkokrát zmenený až do dnešnej podoby; Belém je portugalským názvom mesta Betlém.

V meste sa nachádza medzinárodné letisko. Vďaka cestnému a riečnemu spojeniu je jednou z hlavných brán celej severnej Brazílie. Železnica sa tu neprevádzkuje.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky prefektúry

Mestá v Brazílii
Prístavné mestá Atlantického oceánu
Repiská (Malopoľské vojvodstvo)

Repiská (, , ) sú dedinou na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí).  Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.

Referencie

Pozri aj
 Poľský Spiš

Externé odkazy 
 Spolok Slovákov v Poľsku

Dediny v Poľsku
Malopoľské vojvodstvo
Slovensko na Majstrovstvách sveta v atletike 2011

{| class="toccolours" align=right cellspacing=2 cellpadding=1 style="font-size:90%; float:right; margin-left:1em; width:330px"
|colspan="5" align="center" bgcolor="navy" style="color: white; font-size:110%;"| Slovensko naMajstrovstvách sveta v atletike 2011
|- style="vertical-align: top; background:#ffffff;"
| align="center" valign="top" colspan="5"| Slovenská vlajka
|- style="vertical-align: top; background:#ffffff;"
| align="left" valign="top" width="100px" |Kód IAAF
| colspan=4| 
|-
|colspan="5" align="center" bgcolor="#B0C4DE"| Majstrovstvá sveta v atletike 2011 – Tegu
|- style="vertical-align: top; background:#ffffff;"
| align="left" valign="top"|Pretekári| colspan=4| 8
|- style="vertical-align: top; background:#ffffff;"
| align="left" valign="top"|Medale|bgcolor="Gold" align=center width="65px" | Zlato0
|bgcolor="Silver" align=center width="65px" | Striebro0
|bgcolor="CC9966" align=center width="65px" | Bronz0
|bgcolor="ffffff" align=center width="65px" | Spolu0
|}Slovensko na Majstrovstvách sveta v atletike 2011 reprezentovalo osem atlétov. Pôvodne ich malo byť deväť, no Martina Hrašnová zo zdravotných dôvodov odmietla účasť.

 Účastníci 

 Výsledky 
 Muži Bežecké disciplíny a chôdzaTechnické disciplíny Ženy Bežecké disciplíny a chôdzaTechnické disciplíny'''

Referencie

Zdroj 
 Zdroj

Majstrovstvá sveta v atletike 2011
Atletika na Slovensku
Gabriel Semanišin

Prof. RNDr. Gabriel Semanišin, PhD. (* 29. október 1969, Bardejov) je slovenský matematik, informatik a univerzitný pedagóg. Od 15. júna 2011 je dekanom Prírodovedeckej fakulty Univerzity Pavla Jozef Šafárika v Košiciach (PF UPJŠ).

Vo svojom výskume sa zameriava na problémy z teórie grafov (najmä dedičné vlastnosti grafov), problémy z výpočtovej zložitosti (predovšetkým on-line algoritmy, algoritmy pre komunikáciu v rádiových sieťach), tvorbu informačných systémov a automatizácií vývoja softvéru (MDA), problémy súvisiace so sématickým webom.

Vysokoškolské vzdelanie absolvoval na PF UPJŠ, kde získal magisterský titul v odbore teoretická kybernetika, matematická informatika a teória systémov (1993), úspešne vykonal rigoróznu skúšku v odbore matematika (1998), získal doktorát v odbore diskrétna matematika (1998) a habilitoval sa v odbore matematika (2004).

V rokoch 19951998 pôsobil ako asistent na Katedre geometrie a algebry PF UPJŠ, na ktorej následne v rokoch 19982004 pracoval ako odborný asistent. V rokoch 20042011 bol riaditeľom Ústavu informatiky PF UPJŠ a od roku 2011 zastáva funkciu dekana fakulty.

Referencie 

Osobnosti z Bardejova
Absolventi Prírodovedeckej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Slovenskí matematici
Slovenskí informatici
Vyučujúci na Univerzite Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Dekani Prírodovedeckej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Amazonas (štát v Brazílii)

Amazonas je rozlohou najväčší štát Brazílie. Leží na severe jej územia, jeho hlavným mestom je Manaus.

Dejiny 
Štát Amazonas vznikol oficiálne v roku 1850.

Geografické pomery 

Amazonas susedí s brazílskymi štátmi Roraima, Pará, Mato Grosso, Rondônia a Acre. Susedí s Peru, Kolumbiou a Venezuelou. Väčšinu územia pokrýva dažďový prales. Na severe štátu sa nachádza najvyšší vrch Brazílie Pico da Neblina.

Demografia 
 V roku 2010 tu žilo 3 480 937 obyvateľov. Hustota osídlenia bola 2,1 obyv./km².
 Podiel mestského obyvateľstva 77,6 %. 
 Priemerný ročný prírastok obyvateľstva 3,3 % (1991 - 2000).
 Počet domov 819 000
 2 489 793 obyvateľov (74,3%) tvoria miešanci Európanov, Afričanov a pôvodných indiánov, tzv. pardos.
 703 000 (21%) sú belosi.
 144 000 (4,3 %) sú černosi.
 13 000 (0,4 %) sú Aziati a pôvodní Indiáni.

Zaujímavosti 
 Osobné automobily: 351 536 (marec/2007)
 Mobilné telefóny: 1 400 000 (apríl/2007)
 Telefóny: 457 000 (apríl/2007)
 Počet miest: 143 (2007).

Referencie

Zdroj

Externé odkazy 

 Oficiálne stránky(portugalsky)

Štáty v Brazílii
Rio Grande do Sul

Rio Grande do Sul je najjužnejší brazílsky štát. Hlavným a najväčším mestom štátu je Porto Alegre. V okolí miest Bento Gonçalves a Caxias do Sul sa nachádza najväčšia vinica v krajine.

Ekonomika 
Rio Grande do Sul je jedným z najviac prosperujúcich brazílskych štátov. Hlavnými vývoznými artiklami sú topánky, tabak, automobily, obilie, koža, hovädzie mäso a chemikálie. Rio Grande do Sul tvorí 10 % brazílskeho HDP, hoci tu žije len 6 % brazílskej populácie.

Separatizmus 
V Rio Grande do Sul existuje tradične silné hnutie za nezávislosť. Dôvody sú tak ekonomické (štát odvádza do federálnej pokladne viac príjmov než dostáva), ako aj etnickéobyvateľstvo je tu na rozdiel od väčšiny Brazílie prevažne biele, potomkovia talianskych, portugalských a nemeckých prisťahovalcov. Už v rokoch 18361845 tu bola vyhlásená na protest proti porušovaniu ústavy brazílskym cisárom republika Piratini s prezidentom Bentom Goncalvesem da Silvou, ktorá viedla proti centrálnej vláde tzv. vojnu otrhancov. Vlajka Piratini mala tri šikmé pruhy: zelený, červený a žltý. Aj po potlačení povstania existovali vždy silné snahy o čo najväčšiu nezávislosť od ústrednej moci, od roku 1992 existuje Hnutie za nezávislú republiku Pampas, ktorá by zahŕňala Rio Grande do Sul, Santa Catarinu a Paraná.

Referencie

Externé odkazy 
  Raízes do Sul
  Pampa Livre

Zdroj 
 

 
Štáty v Brazílii
Fortaleza

Fortaleza je mesto na severovýchode Brazílie, je to hlavné mesto štátu Ceará. V celej metropolitnej oblasti žije v súčasnosti približne 3,4 miliónov obyvateľov a Fortaleza tak patrí medzi sto najväčších miest na svete. V meste sa nachádza medzinárodné letisko, jedno z najvyťaženejších v krajine. Fortaleza je sídlom univerzity, ktorá nesie názov Universidade Federal do Ceará, a ktorá bola založená už v roku 1954. Mesto je vďaka tunajšej klíme a piesočným plážam turisticky veľmi populárnou destináciou, čomu zodpovedá aj tunajšia ubytovacia kapacita. Fortaleza je známa aj svojím rušným nočným životom.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránka samosprávy mesta
 Stránka turistického združenia
 Stránka metra

Ceará
Mestá v Brazílii
Fort McMurray

Fort McMurray je mesto v Kanade v provincii Alberta v regióne Northern Alberta. Štatút mesta získalo v roku 1980 a od roku 1995 je súčasťou konurbácie Wood Buffalo. Nachádza sa v blízkosti ústia rieky Clearwater do rieky Athabaska. V 2006 roku tu žilo 47 705 obyvateľov..

Ekonomika mesta sa v značnej miere opiera o ťažbu živíc a na jej základe rozvinutom petrochemickom priemysle. Súčasťou mesta je aj civilné letisko Fort McMurray.

Osobnosti mesta 
 Chris Phillips (* 1978), hokejista

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Turitická stránka Fort McMurray

Zdroj 

Mestá v Alberte
Torpédomet

Torpédomet je zariadenie pre vypúšťanie torpéd v horizontálnom smere. Spravidla má podobu dutého valca, do ktorého sa umiestni torpédo. Torpédomet je umiestnený na bojovom plavidle. Podľa spôsobu montáže môžeme rozlíšiť nadhladinový a podhladinový torpédomet. Zvláštnym prípadom umiestnenia (dnes už nepoužívaným) je torpédomet umiestnený v pobrežnej torpédovej batérii.

Plavidlo si môže viezť náhradné torpéda a po výstrele torpédomet znovu nabiť alebo je odkázané na stretnutie so zásobovacím plavidlom, resp. sa vrátiť do prístavu.

Podhladinový torpédomet 

Podhladinový torpédomet je určený na vypustenie torpéda pod hladinou. Pred vypustením torpéda musí byť torpédomet zaplavený a musí sa tak vyrovnať tlak v torpédomete s tlakom vody v danej hĺbke. V súčasnosti sa toto riešenie používa hlavne na ponorkách, ale ešte počas prvej svetovej vojny boli podhladinovými torpédometmi vybavené aj veľké bojové lode. Nemecké bojové krížniky mali štyri 50 cm torpédomety: po jednom na prove a korme a na bokoch pod čiarou ponoru. Podhladinový torpédomet je pevne uchytený a zameriavanie sa uskutočňuje celým plavidlom.

Podhladinové torpédomety ponoriek môžu okrem rôznych druhov torpéd (neriadené, samonavádzacie, diaľkovo riadené) vypúšťať aj míny a protilodné či protipozemné riadené strely. Napríklad BGM-109 Tomahawk (pri použití vypúšťacej kapsle), SM-39 Exocet, alebo UGM-84 Harpoon.

Na ponorkách bývali torpédomety umiestnené na prove a niekedy i na korme. Pri moderných ponorkách sa torpédomety montujú šikmo na bokoch a predná časť je vyhradená sonaru.

Nadhladinový torpédomet 

Nadhladinový torpédomet býva umiestnený na palube bojovej lode a torpédo sa z neho vystreľuje stlačeným vzduchom. Torpédomet môže byť pevne uchytený a mierenie sa musí uskutočniť celým plavidlom (napr. nemecké S-booty), alebo môže byť montovaný ako otočný (buď jedno- či viachlavňový).

Do 2. svetovej vojny boli torpédomety umiestnené aj na bojových lodiach i keď zvyšujúci sa dostrel diel hlavného kalibru spravil nasadenie torpéd z bojových lodí nepravdepodobným. Dokonca pri ľahších jednotkách boli torpédomety demontované, aby uvoľnili miesto napríklad silnejšej protilietadlovej výzbroji. Oba japonské torpédové krížniky Kitakami a Ói (prestavané z ľahkých krížnikov v roku 1941) – každý niesol 40 torpédometov (10xIV) kalibru 533 mm – boli v roku 1942 prestavané na rýchle transportéry a torpédová výzbroj zredukovaná na 24 hlavní (6xIV).

Niekedy je ale zvolený aj iný spôsob vypúšťania torpéda, než použitím torpédometu. Napríklad talianske torpédové člny MAS niesli torpéda na palube a pred použitím ich jednoducho zhodili do vody vedľa člnu. Sovietske torpédové člny G-5 zase torpéda vypúšťali tak, že ich spustili z kĺzačky na zadnej časti člnu do brázdy za loďou. Ani lietadlá nepoužívajú torpédomety, ale torpéda priamo zhadzujú.

Iné projekty

Externé odkazy 
 21-Inch Submerged Torpedo Tubes – americký povojnový manuál

Zdroj 

Torpéda
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2011

Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 2011 alebo Eurobasket 2011 boli 37. majstrovstvá Európy v basketbale mužov. Bolo to najvyššie kontinentálne podujatie Európskej basketbalovej federácie (FIBA Europe) v basketbale v roku 2011, ktoré sa prvýkrát konalo za účasti až 24 tímov. Konalo sa od 31. augusta18. septembra 2011 v šiestich litovských mestách: Kaunas, Vilnius, Šiauliai, Panevežys, Alytus a Klaipėda. Litva, ako prvá hostiteľská krajina ME, mala oficiálnu pieseň k ME. Jej názov je Celebrate a existuje v dvoch jazykových mutáciách, anglickej a litovskej. 

Litva bola vybrana za organizátora tohto turnaja 19. januára 2005 na zasadnutí predstavenstva FIBA Europe.

Finalisti si zapezpečili účasť na LOH 2012 a tímy na 3. až 6. mieste účasť na svetovej kvalifikácii na LOH 2012.

Arény

Kvalifikácia

Nasadenie do výkonnostných košov 
FIBA Europe nasadila družstvá pred žrebovaním skupín, ktoré sa konalo 30. januára 2011, do nasledujúcich výkonnostných košov podľa ich výsledkov v predchádzajúcej edícii ME:

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Štvrťfinálové skupiny

Skupina E

Skupina F

Play-off

Štvťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy v basketbale žien 2011

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ME 2011 
 Oficiálna pieseň ME 2011

Zdroje 
 Oficiálna stránka ME 2011 na stránke FIBAEurope.com 
 ME 2011 na archívnej stránke FIBA 
 ME 2011 na stránke todor66.com 
 ME 2011 na stránke linfuasport.com 

Basketbal v 2011
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov
Basketbal
2011 v Litve