joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Kamčatka

Kamčatka je  dlhý polostrov na ruskom Ďalekom východe, s rozlohou . Najsevernejší bod dosahuje 65° severnej šírky, najjužnejší je mys Lopatka (50°59'). Pobrežná čiara má približne . Nachádza sa medzi Tichým oceánom a Ochotským morom. Pacifickú pobrežnú líniu lemuje Kurilská priekopa. Kamčatka patrí do kamčatskej oblasti, vrátane Komandorských ostrovov, Karaginského ostrova a časti kontinentálneho Ruska.

Geografia 

Polostrov má pretiahnutý tvar (dĺžka približne , šírka ). Najvyšší bod je Kľučevskaja (), stredom polostrova sa od severu k juhu tiahne po celej dĺžke horský chrbát. Tento sa v spodnej časti rozdeľuje na dva chrbáty – Východný chrbát a Stredný chrbát. Medzi nimi sa nachádza veľké údolie, ktorým preteká rieka s rovnakým názvom Kamčatka. Prakticky všetky vrcholy Stredného chrbta sú sopky, niektoré aktívne, no oveľa viac ich je už vyhasnutých. Pre tak veľký výskyt vulkanizmu na relatívne malej ploche sú kamčatské vulkány zaradené do svetového dedičstva UNESCO. Kamčatka ja taktiež jediná lokalita v Eurázii (ak nerátame Island), kde sa vyskytujú gejzíry – Dolina gejzerov.

Rieky 
Riečna sieť polostrova je veľmi hustá. Zo západnej časti polostrova stekajú mnohé pomerne krátke rieky patriace úmoriu Ochotského mora. Na východnej strane Kamčatky pramenia rieky, ktoré majú úmorie v Beringovom mori alebo bezprostredne vtekajú do Tichého oceánu.

Do Tichého oceánu sa vlieva aj najdlhšia rieka polostrova Kamčatka.

Rieky polostrova sa delia do troch skupín:
 chrbtové rieky: Majú horský charakter a ich hlavným zdrojom vody je topiaci sa sneh a ľad v zime. Sú veľmi vodnaté.
 čisté rieky: Nachádzajú sa v menšom počte a sú charakterizované malými výkyvmi úrovne vody. Teplota vody je stála, preto v zime rieky tohto typu nezamŕzajú.
 rieky tundry: Typické rovinaté rieky pretekajúce blatistými nížinami.

Pre všetky rieky polostrova je charakteristický ich pomalý proces samočistenia.

Podnebie 

Kamčatka, vďaka svojej rozľahlosti, je miestom viacerých klimatických pásiem. Od miernej klímy európskeho vnútrozemia na juhu po subarktické podnebie na severe. Z východu je podnebie silno ovplyvňované oceánom. Letné mesiace sú pomerne teplé, zima je dlhá s veľkými snehovými nádielkami. Priemerná hodnota ročných zrážok je  na m², čo je jedna z najvyšších hodnôt v Rusku. Centrálna časť Kamčatky má klasické vnútrozemské podnebie s malými zrážkami a omnoho väčšími výkyvmi teplôt.

Fauna a flóra 
Kamčatka je domovom viacerých druhov zvierat. Vďaka riedkemu osídleniu sa tu dobre darí medveďom (približne 4 kusy na sto štvorcových kilometrov).

Obyvateľstvo 

Celkovo na polostrove žije viac ako 400 000 ľudí, väčšina Rusov. Významná menšina sú Koriaci (približne 13 000), ktorí žijú v severnej časti polostrova v Koriackom autonómnom okruhu. Najväčším a zároveň aj správnym mestom oblasti je Petropavlovsk-Kamčatskij.

Pozri aj 
 Kamčatská oblasť
 Kamčatské sopky

Iné projekty

Zdroj 
 Kašuba, V., Gippenreuter, V. (1986): Objavili sme Kamčatku? Osveta, Martin, 182 s.
 Rieky polostrova Kamčatka 

 
Polostrovy Ruska
Polostrovy Ázie
Severný ľadový oceán

Severný ľadový oceán (zastarano Severné ľadové more/Severné Ľadové more), ktorého väčšina sa nachádza za severným polárnym kruhom, je najmenším aj najplytším z piatich oceánov Zeme.

Severný ľadový oceán má viac-menej okrúhly tvar s rozlohou približne  (o niečo menšou ako 1,5 násobok veľkosti USA). Dĺžka pobrežia je . Oceán je skoro úplne obklopený pevninou – pobrežím Eurázie, Severnej Ameriky, Grónska a početnými ostrovmi.

Severný ľadový oceán zahŕňa aj Baffinovo more, Barentsovo more, Beaufortovo more,
Čukotské more, Východosibírske more, Grónske more, Hudsonov záliv, Hudsonov prieliv, Karské more, More Laptevovcov, Biele more a ďalšie priľahlé vodné plochy.

Je prepojený s Tichým oceánom, Beringovou úžinou a s Atlantickým oceánom cez Grónske more a Barentsovo more a Baffinov záliv.

Lomonosovov stredooceánsky chrbát rozdeľuje oceán na dve panvy: Eurázijskú (alebo Nensenovu) s hĺbkou medzi 4 000 až  a Severoamerickú, ktorá má hĺbku okolo . Priemerná hĺbka oceánu je , čiastočne pre veľkú rozlohu pevninového šelfu na eurázijskej strane (siaha približne do 1/3 oceánu).

Najväčší prílev vody pochádza z Atlantického oceánu cestou Nórskeho prúdu, ktorý prúdi okolo eurázijského kontinentu. Voda taktiež prúdi z Tichého oceánu Beringovou úžinou. Východogrónskym prúdom naopak najviac vody z oceánu odteká.

Teplota a soľnatosť vody sa mení podľa sezóny spolu s topením ľadu alebo mrznutím vody.
Ľad pokrýva väčšinu plochy oceánu po celý rok (v zime až 90 % plochy).
Maximum zaľadnenia býva dosahované v mesiacoch február a marec, minimum v septembri.
Arktída je hlavný zdroj studeného vzduchu, ktorý sa nevyhnutne pohybuje smerom k rovníku. V stredných zemepisných šírkach sa stretáva s teplým vzduchom, pričom spôsobuje dažde a sneženie.

Prírodné bohatstvo 
Náleziská ropy a plynu, ryby, cicavce (tulene, veľryby, sezónne polárne medvede).

Dôležité prístavy a mestá 
 Nórsko: Hammerfest, Kirkenes
 Rusko: Archangeľsk, Murmansk, Pevek, Tiksi, Dikson, Dudinka
 Spojené štáty americké: Prudhoe Bay, Barrow
 Kanada: Churchill, Manitoba, Inuvik

Doprava 
 Severná morská cesta: Archangeľsk – Vladivostok (dĺžka ). V najfrekventovanejšej západnej časti až k ústiu Jeniseja zabezpečujú ľadoborce celoročnú prevádzku.

Významní polárni bádatelia 
 Willem Barents
 Henry Hudson
 Vitus Bering
 Fridtjof Nansen
 Roald Amundsen
 Robert Peary
 Umberto Nobile

Referencie

Pozri aj 	 
 Severný pól	
 Polárna žiara

Iné projekty
Bellingshausenovo more

Bellingshausenovo more je more pri pobreží Antarktídy, pomenované podľa admirála Faddeja Faddejeviča Bellinsgauzena.

Iné projekty

Externé odkazy 
 USGS mapa (anglicky)
 NASA Bellinghausen Sea satelitná fotka (anglicky)

Moria Južného oceánu
1768



Udalosti 
 15. máj – Janov postúpil ostrov Korziku Francúzsku
 august – James Cook odplával z Plymouthu na svoju prvú objaviteľskú cestu
 začína vychádzať prvé vydanie Encyklopédie Britannica

Narodenia 
 12. február – František II., rakúsky arcivojvoda, český a uhorský kráľ, rímskonemecký a rakúsky cisár († 1835) 
 21. marec – Jean Baptiste Joseph Fourier, francúzsky matematik a fyzik († 1830)
 20. máj – Dolley Madisonová,  manželka prezidenta USA J. Madisona († 1849)
 30. jún – Elizabeth Monroeová, manželka prezidenta USA J. Monroea († 1830)
 27. júl – Charlotta Cordayová, francúzska šľachtičná, atentátnička na Marata († 1793)
 4. september – François-René de Chateaubriand, francúzsky spisovateľ a diplomat († 1848)
 21. november – Friedrich Schleiermacher, nemecký filozof († 1834)
 30. november – Jędrzej Śniadecki, poľský spisovateľ, fyzik, chemik a biológ († 1838)
 Jan Daniel Preysler, český prírodovedec († 1839)
 Edward Donovan, írsky spisovateľ, cestovateľ, botanik, ornitológ a entomológ († 1837)

Úmrtia 
 3. marec – Nicola Porpora, taliansky hudobný skladateľ (* 1686)
 19. apríl – Canaletto, taliansky  maliar (* 1697)
 8. jún – Johann Joachim Winckelmann, nemecký archeológ a historik umenia (* 1717)
 24. jún – Mária Leszczyńska, francúzska kráľovná ako manželka Ľudovíta XV. († 1703)
 11. september – Joseph Nicolas Delisle, francúzsky astronóm a kartograf (* 1688)
 1. december – František Borgia Kéri, slovenský fyzik a astronóm (* 1702)

 
 1768
New York (štát USA)

New York je americký štát. Nachádza sa na východnom pobreží USA. Je jedným z 13 zakladajúcich štátov USA. Má 19 378 102 obyvateľov (2010) a rozlohu . Najvyšším vrchom je Mount Marcy () v Adirondack Mountains na severovýchode.

Významné mestá a miesta 

 Albany - hlavné mesto
 New York - najväčšie mesto
 Buffalo - 2. najväčšie mesto
 Niagarské vodopády
 Vojenská akadémia West Point
 Lyžiarske stredisko Lake Placid - miesto konania zimných olympijskych hier

Referencie

Iné projekty
Harrisburg (Pensylvánia)

Harrisburg je hlavné mesto Pensylvánie, štátu USA. Podľa sčítania z roku 2010 má mesto 49 528 obyvateľov a je deviatym najväčším v Pensylvánii. Harrisburg tiež sídlom okresu Dauphin County. Rozprestiera sa na východnom brehu rieky Susquehanna River, 169 km na západ-severozápad od Philadelphie.

Dejiny 
Harrisburg hral v americkej histórii významnú úlohu, najmä počas sťahovania na západ, Občianskej vojny a priemyselnej revolúcie. Počas 19. toročia výstavba kanálu Pennsylvania Canal a železničnej trate Pennsylvania Railroad umožnila Harrisburgu stať sa jedným z najpriemyslenejších miest severovýchodu.  
 
Od polovice 20. storočia boli hlavnými hospodárskymi odvetviami mesta vládny sektor, ťažké strojárstvo, poľnohospodárstvo (širšie zázemie mesta je srdcom úrodnej Dutch Country) a potravinárstvo.  Na konci sedemdesiatych a začiatku osemdesiatych rokov mesto prežívalo ťažké ekonomické obdobie. Následne, počas vlády starostu Stephen R. Reeda prišlo hospodárske oživenie. Stephen R. Reed investoval do rozvoja mesta počas viacerých funkčných období 3 miliardy dolárov.
 
Najväčšia indoorová poľnohospodárska výstava v Spojených štátoch, Pennsylvania Farm Show, sa od roku 1917 každoročne koná v Harrisburgu.

Osobnosti mesta 
 Newt Gingrich  (* 1943), politik

Partnerské mestá 
  Ma'alot-Taršicha, Izrael
  Pachuca, Mexiko

Pozri aj 
 Hlavné mestá štátov USA

Referencie

Externé odkazy 
Oficiálna stránka 
Regionálna obchodná komora Harrisburg 
Mestské archívy Harrisburgu
Stránka, venovaná pamiatkam Harrisburgu

Zdroj 

 
Hlavné mestá štátov USA
Mestá v Pensylvánii
Žilinský kraj

Žilinský kraj je kraj na severe stredného Slovenska. Rozlohou je 3. najväčší na Slovensku a tvorí 13,8% jeho územia. Hraničí s Českom na severozápade, na severe s Poľskom, na východe s Prešovským krajom, na juhu s Banskobystrickým krajom a na juhozápade s Trenčianskym krajom.

Demografia 
K 21. máju 2011, bolo na území Žilinského kraja 144 948 domov, t.j. 13,5 % z celkového počtu domov na Slovensku (z toho 120 788 obývaných, t.j. 83,3 %). Žilinský kraj bol v počte domov na druhom mieste za Nitrianskym krajom (podiel 16,2 %). Spomedzi okresov kraja najvyšší počet domov sa nachádzal v Žiline 20,3 % a najmenej v Turčianskych Tepliciach 3,3 %. Obývaných domov bolo v okrese Žilina 21,1 % z úhrnu za kraj a v Turčianskych Tepliciach 3,2 %.

Geologická charakteristika 
Celé toto hornaté územie spadá z geomorfologického hľadiska do Západných Karpát. Horské masívy v tejto lokalite sa sformovali pomerne nedávno, v paleogéne. Zásluhou pohybov príkrovov sa vyzdvihovali pôvodné morské sedimenty, z ktorých postupne vznikli impozantné údolia. Rieka Váh územie nápadne rozdeľuje na dve časti:
 severná zahŕňa pohoria: Tatry, Skorušinské vrchy, Oravské Beskydy, Oravská Magura, Oravská vrchovina, Chočské vrchy, Krivánska Fatra, Kysucké Beskydy, Kysucká vrchovina a Javorníky
 južná zahŕňa pohoria: Nízke Tatry, Veľká Fatra, Lúčanská Fatra a Strážovské vrchy

Dejiny 
Po páde Veľkomoravskej ríše v roku 907, ku ktorej územie patrilo, bolo od 12. storočia prakticky až do roku 1918 súčasťou uhorského kráľovstva. V 13. storočí na obranu proti mongolským nájazdom bola vybudovaná sieť hradov (Hričov, Považský, Košecký, Lietavský, Strečniansky). 16. storočie znamenalo pre miestnych obyvateľov chudobu a strach, hlavne pred tureckou okupáciou a živelnými pohromami. Ku koncu 19. storočia tu bola zavedená železnica a v údolí Váhu začal prekvitať priemysel.

Historické oblasti 
 Kysuce
 Liptov
 Orava
 Horné Považie
 Turiec

Okresy 
 Okres Bytča
 Okres Čadca
 Okres Dolný Kubín
 Okres Kysucké Nové Mesto
 Okres Liptovský Mikuláš
 Okres Martin
 Okres Námestovo
 Okres Ružomberok
 Okres Turčianske Teplice
 Okres Tvrdošín
 Okres Žilina

Referencie

Pozri aj 
 Žilinský samosprávny kraj
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Žilinskom kraji
 Zilinsky-kraj.sk - Tipy na výlety a víkendové akcie

Iné projekty 

 
Kraje na Slovensku
1792



Udalosti 
 25. apríl – v Paríži bola prvýkrát na popravu použitá gilotína, prvým odsúdencom s týmto trestom bol Nicolas-Jacques Pelletier
 1. jún – Kentucky sa stal 15. štátom USA.
 13. október – začatie výstavby Bieleho domu vo Washingtone D.C., sídla prezidenta USA

Narodenia 
 12. január – Johan August Arfwedson, švédsky chemik († 1841)
 8. február – Karolína Augusta Bavorská, štvrtá manželka rakúskeho cisára Františka I. († 1873)
 29. február – Karl Ernst von Baer, estónsky lekár, zoológ, jeden zo zakladateľov embryológie († 1876)
 7. marec – John Herschel, anglický matematik a astronóm († 1871)
 13. máj – Pius IX., pápež († 1878)
 4. august – Percy Bysshe Shelley, anglický spisovateľ († 1822)
 23. november – Václav Kliment Klicpera, český spisovateľ a dramatik († 1859)
 28. november – Victor Cousin, francúzsky filozof († 1867)
 1. december – Nikolaj Ivanovič Lobačevskij, ruský matematik († 1856)

Úmrtia 
 1. marec – Leopold II. (Svätá rímska ríša) – cisár Svätej ríše rímskej (* 1747)
 3. marec – Robert Adam, britský architekt (* 1728)
 29. marec – Gustáv III., švédsky kráľ (* 1746)
 14. apríl – Maximilián Hell, slovenský astronóm, matematik a fyzik (* 1720)
 15. júl – Juraj Pavlín Bajan, slovenský katolícky kňaz, kazateľ, organista a hudobný skladateľ (* 1721)

 
 1792
1863



Udalosti 
 1. január – americký prezident Abraham Lincoln podpísal vyhlásenie o zrušení otroctva (Emancipation Proclamation)
 10. január – v Londýne bol otvorený prvý úsek podzemnej dráhy (metra)
 20. jún – Západná Virgínia sa stala 35. štátom USA
 4. august – v Turčianskom sv. Martine sa uskutočnilo prvé valné zhromaždenie Matice slovenskej

Narodenia 

 1. január – Pierre de Coubertin, francúzsky historik a pedagóg, zakladateľ novodobých Olympijských hier († 1937)
 12. január – Vivékánanda, indický filozof († 1902)
 31. január – Henri Berr, francúzsky filozof († 1954)
 27. február – George Herbert Mead, americký filozof († 1931)
 12. marec – Vladimir Ivanovič Vernadskij, ruský geológ, zakladateľ geochémie a biochémie († 1945)
 6. apríl – Jozef Hanula, slovenský maliar († 1944)
 14. máj – Vilém Mrštík, český spisovateľ († 1912)
 25. máj – Heinrich Rickert, nemecký filozof († 1936)
 3. jún – Jevhen Omeľanovyč Petruševyč, ukrajinský politik († 1940)
 21. jún – Max Wolf, nemecký astronóm († 1932)
 19. júl – Hermann Bahr, rakúsky spisovateľ, dramatik a literárny kritik († 1934)
 30. júl – Henry Ford, americký vynálezca a priemyselník († 1947)
 7. august – Samuel Šikeť, slovenský cestovateľ († 1902)
 13. august – William Isaac Thomas, americký sociológ († 1947)
 3. október – Stanisław Zaremba, poľský matematik († 1942)
 4. november – Max Verworn, nemecký fyziológ († 1921)
 14. november – Leo Hendrik Baekeland, americký chemik, objaviteľ bakelitu († 1944)
 24. november – Mária Henrieta Choteková, česká grófka a pestovateľka ruží († 1946)
 11. december – Annie Jump Cannonová, americká astronómka († 1941)
 12. december – Edvard Munch, nórsky expresionistický maliar († 1944)
 18. december – František Ferdinand d’Este, následník habsburského trónu a synovec cisára Františka Jozefa I. († 1914)
 19. december – Ján Čajak, slovenský prozaik († 1944)

Úmrtia 
 1. apríl – Jakob Steiner, švajčiarsky matematik (* 1796)
 25. jún – Johann Karl Ehrenfried Kegel, nemecko-ruský agronóm (* 1784)
 26. júl – Sam Houston, americký štátnik, politik a generál (* 1793) 
 13. august – Eugène Delacroix, francúzsky maliar (* 1798)
 24. december – William Makepeace Thackeray, anglický románopisec (* 1811)

 
 1863
Indiana

Indiana je štát USA. Indiana je 38. najväčším štátom podľa rozlohy a 17. najobývanejším z 50 štátov USA. Hlavným a najväčším mesto je Indianapolis. Indiana bola prijatá do Spojených štátov ako 19. americký štát 11. decembra 1816. Indiana hraničí na severozápade s jazerom Michigan, na severe s Michiganom, na východe s Ohaio, na juhu a juhovýchode s Kentucky a na západe s Illinois. 

Predtým, ako sa stala územím, obývali Indianu tisíce rokov rôzne domorodé obyvateľstvá a miestny Američania.

Mestá 
 Indianapolis – hlavné a najväčšie mesto
 Fort Wayne

Geografia 
Zo severu je ohraničený jazerom a štátom Michigan, z východu je štát Ohio, z juhovýchodu a juhu Kentucky a zo západu Illinois. Hlavným a zároveň najväčším mestem je Indianapolis.

Iné projekty
1817



Udalosti 

 10. december – Mississippi sa stal 20. štátom USA.

Narodenia 
 15. február – Charles-François Daubigny, francúzsky maliar a grafik († 1878)
 február – Frederick Douglass, americký politik († 1895)
 8. marec – Jozef Božetech Klemens, slovenský maliar, sochár, technik, prírodovedec († 1883)
 19. marec – Jozef Miloslav Hurban, slovenský spisovateľ, politik a evanjelický kňaz († 1888)
 21. máj – Rudolf Hermann Lotze, nemecký filozof († 1881)
 8. júl – Andrej Ľudovít Radlinský, slovenský rímskokatolícky kňaz, jazykovedec, pedagóg, redaktor, fyzik, vydavateľ, náboženský spisovateľ († 1879) 
 12. júl – Henry David Thoreau, americký filozof a spisovateľ († 1862)
 24. júl –  Adolf I., vojvoda z Nassau a luxemburský veľkovojvoda († 1905)
 2. október – Maximilián Jalovecký, slovenský autor učebníc († 1889)
 12. november – Bahá’u’lláh, zakladateľ náboženstva Bahá’í († 1892)
 30. november – Theodor Mommsen, nemecký historik a politik († 1903)

Úmrtia 
 1. január – Martin Heinrich Klaproth, nemecký chemik (* 1743)
 15. marec – František Abafi, uhorský šľachtic (* 1732)
 12. apríl – Charles Messier, francúzsky astronóm (* 1730)
 25. apríl – Joseph von Sonnenfels, rakúsky právnik, spisovateľ, dvorský radca a teoretik osvieteneckého absolutizmu (* 1732/1733)
 14. júl – Madame de Staël, francúzska spisovateľka a šľachtičná (* 1766)
 18. júl – Jane Austenová, anglická spisovateľka (* 1775)
 14. október – Fiodor Fiodorovič Ušakov, ruský admirál (* 1744)
 15. október – Tadeusz Kościuszko, poľský a americký generál, pevnostný inžinier, účastník americkej vojny za nezávislosť, iniciátor a najvyšší vodca v roku 1794 (* 1746)
 26. október – Mikuláš Jacquin, rakúsky lekár, chemik, mineralóg a biológ (* 1727)
 7. december – William Bligh, anglický viceadmirál a moreplavec (* 1754)
 11. december – Mária Walewska, poľská grófka (* 1786)

Referencie 

 
 1817
Havaj (štát USA)

Havaj alebo Hawaj (Havajsky: Hawai‘i) je 50. štát USA. Leží na Havajských ostrovoch v Tichom oceáne. Je 1 zo 4 USA štátov ktoré kedysi boli nezávislé. Havajské ostrovy boli zjednotené v roku 1810 kráľom Kamehameha I. Zostali nezávislé až do 17. januára 1893, kedy americkí podnikatelia zvrhli kráľovnú Lili‘uokalani a o päť rokov sa Havaj stal teritórium USA. 21. augusta 1959 Havaj vstúpil do únie ako 50. štát USA. Skladá sa zo 8 hlavných ostrovov: Havaj (Big Island), O‘ahu, Maui, Kaho‘olawe, Lāna‘i, Moloka‘i, Kaua‘i a Ni‘ihau. Dokopy je Havaj zložený zo 137 ostrovov. Hlavné mesto je Honolulu na O‘ahu, kde žije ⅔ populácie Havaja.

Geografické rozdelenie

Iné projekty
Indianapolis

Indianapolis je hlavné a najväčšie mesto Indiany, štátu USA.

Má rozlohu 963,5 km² a žije tu 852 866 obyvateľov (2013).

Demografia 
Rasové zloženie:
 66,3 % belosi
 25,5 % černosi
 0,3 % pôvodní Američania (Indiáni)
 1,6 % Aziati
 0,0 % pacifickí ostrovania
 3,8 % iná rasa
 2,4 % dve, alebo viac rás

Hispánci, alebo Latinos, zároveň členovia jednej z rás, tvorili 6,2 % obyvateľstva.

Osobnosti mesta 
 Kurt Vonnegut (1922 – 2007), spisovateľ
 Wes Montgomery (1923 – 1968), džezový gitarista
 Philip Warren Anderson (* 1923), fyzik, držiteľ Nobelovej ceny 
 Steve McQueen (1930 - 1980), herec
 Michael Graves (* 1934), architekt
 Freddie Hubbard (1938 – 2008), džezový trubkár
 Dan Quayle (* 1947), 44. viceprezident USA
 David Letterman(* 1947), komik a moderátor talk show 
 Vivica A. Foxová (* 1964), herečka
 Brendan Fraser (* 1968), herec
 John Michael Green (* 1977), spisovateľ a youtuber
 Adam Lambert (* 1982), spevák a herec

Partnerské mestá 
  Kolín nad Rýnom, Nemecko
  Monza, Taliansko
  Piran, Slovinsko
  Scarborough, Kanada
  Tchaj-pej, Taiwan

Pozri aj 
 Hlavné mestá štátov USA

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

 
Hlavné mestá štátov USA
Mestá v Indiane
Florida

O rovnomennom polostrove pozri Florida (polostrov). 

Florida je štát USA ležiaci na rovnomennom polostrove na juhu Spojených štátov.

Meno „Florida“ je španielske prídavné meno znamenajúce „kvetinový“. Symbolom tohto štátu je pelikán. Floridu objavili španielski námorníci v dobe veľkonočných sviatkov, ktoré sa v španielčine označujú ako „Pascua Florida“. Hlavným mestom Floridy je Tallahassee, avšak najznámejším mestom je bezpochyby Miami. Tomuto mestu dominujú vysoké mrakodrapy a veľa nočných klubov. Nočný život je veľmi rozmanitý a ulice sú plné turistov a domácich.

Na Floride sa často vyskytujú hurikány. Sezóna hurikánov trvá od mája do novembra. V lete tu teplota často dosahuje nad tridsať stupňov Celzia, noci sú veľmi teplé. Teplota mora sa pohybuje na tridsiatich stupňoch Celzia. Najznámejším národným parkom na Floride sú močiare Everglades.

Dejiny 
V roku 1819 bola Florida odkúpená od Španielska. Do únie vstúpila 3. marca 1845 ako 27. v poradí.

Obyvateľstvo 
Na Floride žije podľa údajov z roku 2010 viac ako 18 miliónov obyvateľov, čo je o 17 % viac ako v roku 2000. Florida je jedným z najrýchlejšie rastúcich štátov USA a to predovšetkým vďaka veľkému dopytu po práci, miernej klíme a relatívne nízkym nákladom na bývanie.

Náboženstvo 
Florida je väčšinou protestantská s veľkou katolíckou komunitou, ktorá rastie spolu s imigráciou. Je tu tiež veľa židov, viac ako v ktoromkoľvek z južných štátov USA.

 kresťania 70 %
 protestanti 24 %
 katolíci 21 %
 ostatní protestanti 22 %
 ostatní kresťania 3 %
 židia 3 %
 ostatné ne-kresťanské viery 3 %
 bez vyznania 24 %

Referencie

Iné projekty
Belize

Belize je štát nachádzajúci sa na východnom pobreží Strednej Ameriky pri karibskom mori. Na severozápade susedí s Mexikom a na juhozápade s Guatemalou.

Hlavné mesto Belmopan bolo založené v roku 1970. V roku 1973 bol Britský Honduras premenovaný na Belize. Nezávislosť bola vyhlásená 21. septembra 1981. Štátne zriadenie je parlamentná demokracia i konštitučná monarchia, prezentovaná britskou kráľom  Karlom II. Je členskou organizáciou CARICOM (Caribbean Community and Common Market) a SICA (Sistema de Integración Centroamericana).

Belize je jediná anglicky hovoriaca krajina v Strednej Amerike a najmenší neostrovný štát podľa počtu obyvateľov v Amerike. Medzi hlavné turistické lákadlá patrí výnimočná príroda (zalesnené vnútrozemie i koralové pobrežie) a mayské pamiatky.

V roku 2010 boli 40 % obyvateľov Belize rímskokatolíci. 8,5 % letniční, 5,5 % adventisti siedmeho dňa, 4,6 % anglikáni, 3,8 % mennoniti, 22 % iné náboženstvá a 15,6 % bez vyznania.

Dejiny 
Bývalá korunná kolónia Britský Honduras získala 20. septembra 1981 úplnú nezávislosť ako republika v rámci Britského spoločenstva. Nezávislosť vo vnútornej politike mala už od roku 1964, roku 1973 prijala názov Belize. Definitívnemu udeleniu nezávislosti vtedy stáli v ceste územné nároky susednej Guatemaly, ktorá sa ich vzdala až v zmluve uzatvorenej s Belize a Spojeným kráľovstvom v marci 1981. 

Belize tvorilo súčasť územia Mayov až do zničenia tejto civilizácie Hernandom Cortézom v 16. storočí. V 17. storočí obsadili krajinu Briti a urobili z nej kolóniu (1862) a korunnú kolóniu (1871). Odlišná interpretácia zmluvy o hraniciach z roku 1859 v Spojenom kráľovstve a Guatemale, ktoré si činili nároky na časť územia Belize, viedla k vojnám v rokoch 1972, 1975 a 1977. Už roku 1960 však bola v krajine ustanovená ministerská vláda, ktorá od roku 1964 disponovala úplnou autonómiou vo vnútornej politike. Situáciu krajiny komplikovali ťažké prírodné katastrofy, ktoré ju postihli v rokoch 1931, 1951, 1978 a 1980. Zjednotená ľudová strana, ktorá vládla v krajine od roku 1961, odmietla pripojenie ku Guatemale rovnako ako Zjednotená demokratická strana, ktorá prevzala riadenie krajiny po voľbách roku 1984. Získaniu úplnej suverenity krajiny napomohli aj rezolúcie OSN z rokov 1975 a 1980.

Iné projekty 

 
Členovia Commonwealthu
Členovia OSN
Štáty v Strednej Amerike
Štáty v Severnej Amerike
Rovníková Guinea

Rovníková Guinea, dlhý tvar Republika Rovníkovej Guiney, je štát v Afrike. Hlavné mesto je Malabo. Štát susedí s Gabonom a Kamerunom, po mori má spoločnú hranicu aj s Nigériou.

Geografia 
Štát sa nachádza na západe Afriky pri pobreží Guinejského zálivu severne od rovníka. Okrem pevninskej časti k nemu prináleží aj ostrov Bioko, ktorý je značne hornatý. Nachádza sa na ňom navyšší vrch krajiny Pico Basilé s výškou 3 008 m. n. m ako aj hlavné mesto Malabo. Druhým väčším ostrovom je odľahlý ostrov Annobón. Pobrežná časť pevninskej Rovníkovej Guiney je nížinatá a smerom na východ rastie nadmorská výška, pričom najvyšším je pomerne izolovaný vrch Fijellwing, ktorý meria 1 500 m. n. m. Väčšinu územia pokrýva náhorná plošina, ktorou preteká najdlhšia rieka Benito. V pevninskej časti sa nachádza aj najväčšie mesto štátu Bata. Podnebie je rovníkové, teplé, vlhké a pravidelné ročné zrážky predstavujú približne 2 000 mm.

História 
Od 15. do 18. storočia kolonizovali toto územie Portugalčania. Pevninskú časť neskôr ako Río Muni získalo Španielsko v roku 1845. V roku 1900 boli vytýčené hranice kolónie Španielska Guinea. V roku 1960 bola rozdelená na dve Španielske provincie: Río Muni a Fernando Póo, ktoré mali od roki 1964 autonómiu. Nezávislosť získala 12. 10. 1968.

Hospodárstvo 
Donedávna značne zaostalý rozvojový štát s pestovaním batatov, manioku, banánov, kávy a kakaa. V roku 1996 boli objavené obrovské ložiská ropy v Guinejskom zálive pri hranici s Nigériou. V súčasnosti vďaka rope patrí Rovníková Guinea medzi najrýchlejšie rastúce ekonomiky na svete.

Iné projekty

Zdroj 
 Lexikon zemí světa, Kartografie Praha, 2002, ISBN 8070116986

 
Členovia AÚ
Členovia OSN
Štáty v Afrike
Členovia Frankofónie
Francúzska Polynézia

Francúzska Polynézia () je zámorská správna korporácia (collectivité d'outre-mer, skr. COM) Francúzska v Oceánii tvorená početnými ostrovmi. Zároveň má (v praxi len symbolické) postavenie zámorskej krajiny v rámci Republiky (skr. POM). 

Do začiatku 21. storočia mala postavenie zámorského územia (territoire d'outre-mer, skr. TOM) Francúzska, ktoré ju, aspoň formálne, viac viazalo na materskú krajinu ako dnesbola to typická kolónia.

K Francúzskej Polynézii patria najmä:
 Ostrovy Spoločnosti (Spoločenské ostrovy):
 Náveterné ostrovy (najmä Tahiti)
 Záveterné ostrovy (najmä Ra‘iātea)
 súostrovie Tuamotu (78 ostrovov a koralových ostrovov)
 súostrovie Markézy (17 ostrovov)
 Gambierove ostrovy (20 vulkanických ostrovov)
 súostrovie Tubuai (početné drobné vulkanické ostrovy)
 osamotené ostrovy Rapa a Marotiri

Pozri aj 
 Administratívne členenie Francúzskej Polynézie

Iné projekty 

 
Krajiny Austrálie a Oceánie
Ostrovy Tichého oceánu
Ostrovy Francúzska
Francúzske zámorské správne korporácie
Zvláštne územia EÚ
Svätý Tomáš a Princov ostrov

Svätý Tomáš a Princov ostrov (do roku 2006 v slovenčine Svätý Tomáš), dlhý tvar Demokratická republika Svätého Tomáša a Princovho ostrova, je ostrovný štát v Guinejskom zálive pri západnom pobreží Afriky.

Hlavné mesto je Svätý Tomáš.

Iné projekty 

 
Členovia AÚ
Členovia OSN
Štáty v Afrike
Členovia Frankofónie
Severné Írsko

Severné Írsko (ang. Northern Ireland, ír. Tuaisceart Éireann, ul.šk. Norlin Airlann) je krajina Spojeného kráľovstva (klasifikovaná ako konštituentná krajina Spojeného kráľovstva alebo ako provincia Spojeného kráľovstva). Rozkladá sa na severovýchode írskeho ostrova, zaberá väčšinu historickej provincie Ulster. Historicky bol najpriemyselnejšou časťou Írska, v časoch severoírskeho konfliktu ekonomika stagnovala. Po obnovení mieru v roku 1998 zažilo ekonomický rozmach

Má rozlohu  a 1 847 457 obyvateľov (2015). Žijú tu tak asi tri percentá obyvateľov Spojeného kráľovstva a približne 30 percent obyvateľov ostrova Írsko. Hlavné a najväčšie mesto je Belfast, v ktorého aglomerácii žije asi 600-tisíc ľudí.

Dejiny 
Takisto ako Írsko bola aj táto časť už od staroveku osídlená Keltmi. Tí sa v 5. storočí začali sťahovať do severných oblastí Británie, kde založili svoje kráľovstvo a následne ovládli celé dnešné územie Škótska a ďalšie oblasti. V období od 9. do 11. storočia Írsko pustošili vikingské nájazdy. Vikingovia ale na rozdiel od Angličanov nejako významne ostrov neosídlili.

Od 12. storočia bola oblasť na severovýchode ostrova pod vplyvom Anglicka. Sem tiež od 16. storočia smerovala silná imigrácia anglických a hlavne škótskych presbyteriánov. Títo takzvaní ulsterskí Škóti neskôr tvorili významný podiel kolonistov do Severnej Ameriky.

Severné Írsko vzniklo v roku 1921, keď došlo k rozdeleniu Írska a vzniku Írskeho slobodného štátu. Väčšinu obyvateľov Severného Írska tvorili unionisti (lojalisti) – väčšinu z nich tvoria protestanti a potomkovia kolonistov z Veľkej Británie. Menšia časť obyvateľov, zväčša katolíci, si želala jednotné a nezávislé Írsko (republikáni). Z rozporov medzi týmito dvomi komunitami vyplynulo napätie, ktoré v 60. rokoch vyústilo do konfliktu (Troubles). Ten si vyžiadal až tritisíc obetí a podarilo sa ho ukončiť až v roku 1998.

Náboženské zloženie obyvateľstva z roku 2001 

Source: UK 2001 Census.

Galéria

Pozri aj 
 Administratívne členenie Spojeného kráľovstva a ovládaných území
 Grófstvo (Írsko)

Referencie

Externé odkazy 
 Northern Ireland Census of Population
 

 
Írsko (ostrov)
Dejiny Írska
Spojené kráľovstvo
Ulster
Marshallove ostrovy

Marshallove ostrovy, dlhý tvar Republika Marshallových ostrovov (marš. Aolepān Aorōkin M̧ajeļ), sú ostrovný štát v Mikronézii v Tichom oceáne. Ide o nezávislý štát, ale zároveň pridružený štát USA. Skladajú sa približne z 1 250 ostrovov, atolov a koralových útesov. Nachádzajú sa 3 200 km juhozápadne od Havajských ostrovov.

Referencie

Iné projekty 

Marshallove ostrovy
Členovia OSN
Štáty v Austrálii a Oceánii
Malajzia

Malajzia je federálna islamská konštitučná monarchia v juhovýchodnej Ázii. Skladá sa zo 14 štátov (Negeri) a troch federálnych dištriktov (Wilayah Persekutuan). Hlava štátu sa nazýva Yang di-Pertuan Agong (menej presne kráľ) a volí sa na obdobie 5 rokov spomedzi dedičných monarchov deviatich Malajských štátov.

Prídavné a obyvateľské menoPravidlá slovenského pravopisu 2000 (slovníková časť) 
Prídavné meno k slovu Malajzia znie malajzijský (nie: malajský). Akíkoľvek obyvatelia/štátni občania Malajzie sa volajú Malajzijčania. Malajzijčania zahŕňajú Malajcov (pozri ďalej), Číňanov, Tamilov a podobne.

Prídavné meno k slovám Malajsko a Malajci (Malajčania) znie malajský (nie: malajzijský). Etnikum žijúce primárne na Malajskom polostrove a Malajskom súostroví (toto etnikum tvorí okrem iného hlavnú časť Malajzijcov) sa volá Malajci alebo Malajčania.

Geografia 

Najvyšším vrchom Malajzie je Gunung Kinabalu () na ostrove Borneo. Dĺžka malajského pobrežia je 4 675 km. Až 63,6% povrchu Malajzie tvoria lesy, 17,6% trvalé porasty a 5,5% orná pôda. 30,7% krajiny je chráneným prírodným územím. Pevninská časť štátu je hornatá. Pohoria sa smerom na juh znižujú. Na juhu krajiny prevládajú nížiny. Podnebie je rovníkové s vysokými teplotami a vysokou vlhkosťou po celý rok. Horské oblasti sú pokryté tropickým pralesom. Medzi najvzácnejšie živočíchy patrí orangutan, tiger či nosorožec. Vodstvo, medzi najznámejšie a zároveň najvýznamnejšie rieky v Malajzií patria Pahang, Perak a Rajang.

Dejiny 
Malajský polostrov bol osídlený už v praveku. Prvé malajské kmene, ktoré prišli z Južnej Číny v niekoľkých vlnách, sa začali na území dnešnej Malajzie usádzať už od 1. tisícročia pred Kr. Od prelomu letopočtov bolo územie významnou križovatkou rôznych kultúr a vplyvov. V 15. stor. väčšinu Malajského polostrova dobyla thajská ríša. Od začiatku 15. stor. začali na územie prenikať Portugalci, v 16. stor. Nizozemci. V pol. 17. stor. bol celý polostrov zjednotený v sultanáte Džohor, po jeho rozpade v 19. storočí sa dostala Malajzia pod správu anglickej koruny. Počas druhej svetovej vojny v rokoch 1942 - 1945 nasledovala japonská okupácia. V roku 1946 bol vyhlásený "Malajský zväz" (alebo "Malajská únia"), od roku 1948 premenený na "Malajskú federáciu" (krátky tvar: "Malajsko") v rámci Spoločenstva národov. V roku 1957 bola táto Malajská federácia vyhlásená za nezávislú. V roku 1963 bola rozšírená o Singapur (vystúpil v roku 1965), Sarawak a Britské severné Borneo a tento väčší štát dostal nové meno "Malajzia" (názov nemá dlhý tvar, staršie sa ale uvádzal dlhý tvar "Malajzijská federácia"). Proti založeniu Malajzie vystúpili Indonézia a Filipíny, kríza trvala do konca 60. rokov.

Malajzia bola 22 rokov (1981 – 2003) pod vládou premiéra Mahathira bin Mohameda. Pod jeho vládou sa malajzijská ekonomika zmenila z krajiny, ktorá len exportovala suroviny, na krajinu vyvážajúcu výrobky, služby a na turisticky atraktívnu destináciu. Malajzia exportuje ropu a zemný plyn.

Referencie

Iné projekty 

 
Monarchie
Členovia ASEAN
Členovia Commonwealthu
Členovia OSN
Juhovýchodná Ázia
Štáty v Ázii
Federácie
Tunisko

Tunisko, dlhý názov Tuniská republika, je štát v Severnej Afrike. Krajina je členom AfDB, GATT, IBRD, IBD, LORCS, MMF, NAM, OAPEC, OAS, OAU, OSN, UNCTAD, WHO.

Dejiny 
Krajina leží na území starovekého Kartága. Samotné mesto Kartágo je dnes súčasťou hlavného mesta Tunisu. Krajina sa osamostatnila spod francúzskej koloniálnej nadvlády v roku 1956. V polovici decembra 2010 v krajine prepukli sociálne nepokoje, ktoré neskôr začiatkom januára 2011 prerástli do ozbrojených stretov s políciou a armádou.
Následným zvrhnutím vládcu, prezidenta Ben Alího 14. januára 2011 sa začala vlna revolúcií (v Tunisku dostala revolúcia prívlastok "jazmínová"), v ostatných arabských krajinách známa ako "arabská jar". 23. októbra sa v Tunisku uskutočnili prvé demokratické voľby, v ktorých zvíťazila strana umiernených islamistov. 12. decembra 2011 bol parlamentom zvolený nový dočasný prezident Munsif Marzukí.

Ekonomika 
Krajina je považovaná za jednu z najliberálnejších arabských krajín. Je významnou turistickou destináciou, ktorú ročne navštívi asi 2 - 4 milióny turistov. Významnou zložkou národného hospodárstva krajiny je ťažba ropy, fosfátov, železnej rudy, olova a soli.

Poľnohospodárstvo je zamerané na pestovanie obilnín, teplomilného ovocia, viniča, olív a datlí. Významná je výroba olivového oleja, vín a konzervovaného ovocia a rýb. V živočíšnej výrobe prevláda chov hovädzieho dobytka, v suchších oblastiach chov kôz a oviec.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Cestovateľský denník z Tuniska

 
Členovia LAŠ
Členovia AÚ
Členovia OSN
Členovia Frankofónie
Severná Afrika
Štáty v Afrike
Bratislavský kraj

Bratislavský kraj je kraj na západe Slovenska. Najväčším mestom kraja je hlavné mesto Bratislava. Jeho územie je zároveň územím Bratislavského samosprávneho kraja a zároveň oblasťou RŠÚJ 2 (región NUTS 2) SK01.

 Celková rozloha: 
 Počet obyvateľov (): 
 Hustota osídlenia: 329,77 obyv./km2

Okresy 
 Okres Bratislava I
 Okres Bratislava II
 Okres Bratislava III
 Okres Bratislava IV
 Okres Bratislava V
 Okres Malacky
 Okres Pezinok
 Okres Senec

Referencie

Pozri aj 
 Bratislavský samosprávny kraj
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Bratislavskom kraji

Iné projekty 

	

 
Kraje na Slovensku
Nitriansky kraj

Nitriansky kraj je kraj na juhozápade Slovenska. Žije tu 674 306 obyvateľov (2019) a má rozlohu .

Obyvateľstvo a demografia 
Po národnostnej stránke v kraji prevláda slovenské obyvateľstvo, s počtom 468 978 (69,55 %), podľa údajov Štatistického úradu Slovenskej republiky z roku 2019. Významnou menšinou, ktorá tvorí väčšinu v okrese Komárno, je maďarská menšina, s počtom 161 995 (24,02 %) obyvateľov. Medzi ďalšie prítomné menšiny patria: Česi (3 979; 0,59 %), Rómovia (3 936; 0.58%) a Rumuni (1 081; 0,16 %). 34 337 obyvateľov (5,09 %) má inú alebo nezistenú národnosť.

Národnostné zloženie v roku 2019

Okresy 
 Okres Komárno
 Okres Levice
 Okres Nitra
 Okres Nové Zámky
 Okres Šaľa
 Okres Topoľčany
 Okres Zlaté Moravce

Pozri aj 
 Nitriansky samosprávny kraj
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Nitrianskom kraji

Referencie

Iné projekty 

 
Kraje na Slovensku
Zoznam štátov USA podľa hustoty obyvateľstva

Toto je zoznam 50 štátov USA, zoradených podľa hustoty obyvateľstva. Hodnoty sú v počte ľudí na štvorcový kilometer. Údaje sú z United States Census Bureau a sú aktuálne k roku 2000.
 New Jersey - 438,00
 Rhode Island - 387,35
 Massachusetts - 312,68
 Connecticut - 271,40
 Maryland - 209,23
 New York - 155,18
 Delaware - 154,87
 Florida - 114,43
 Ohio - 107,05
 Pensylvánia - 105,80
 Illinois - 86,27
 Kalifornia - 83,85
 Havaj - 72,83
 Virgínia - 69,03
 Michigan - 67,55
 Indiana - 65,46
 Severná Karolína - 63,80
 Georgia - 54,59
 Tennessee - 53,29
 New Hampshire - 53,20
 Južná Karolína - 51,45
 Louisiana - 39,61
 Kentucky - 39,28
 Wisconsin - 38,13
 Washington - 34,20
 Alabama - 33,84
 Missouri - 31,36
 Texas - 30,75
 Západná Virgínia - 29,00
 Vermont - 25,41
 Minnesota - 23,86
 Mississippi - 23,42
 Iowa - 20,22
 Arkansas - 19,82
 Oklahoma - 19,40
 Arizona - 17,43
 Colorado - 16,01
 Maine - 15,95
 Oregon - 13,76
 Kansas - 12,69
 Utah - 10,50
 Nebraska - 8,60
 Nevada - 7,03
 Idaho - 6,04
 Nové Mexiko - 5,79
 Južná Dakota - 3,84
 Severná Dakota - 3,59
 Montana - 2,39
 Wyoming - 1,96
 Aljaška - 0,42

Pozrite aj 
 Zoznam štátov USA podľa počtu obyvateľov

Externé odkazy 
 States by population, organized alphabetically: US Census
 Like above, but with areas, densities and more

!
Zoznamy USA
Demografia USA
Svätý Krištof a Nevis

Svätý Krištof a Nevis (do roku 2006 bol slovenský krátky tvar Svätý Krištof), dlhý tvar Federácia Svätého Krištofa a Nevisu () je ostrovný štát na východe Karibského mora.
Svätý Krištof a Nevis tvoria federatívnu dvojicu ostrovov. Zároveň tvoria konštitučnú monarchiu britského Commonwealthu, na ktorej čele je britská kráľovná zastupovaná generálnym guvernérom. Od roku 1983 sú najmladším nezávislým štátom v Karibiku. Menší Nevis sa dlhú dobu snaží o osamostatnenie, avšak v referende v roku 1998 nezískal dvojtretinovú väčšinu potrebnú na odlúčenie.
Jazyky: angličtina, kreolská angličtina.

Náboženstvá: anglikáni 25,2%, metodisti 25,2%, Letničné hnutie 8,4%, evanjelici 7,6%, rímskokatolíci 6,7 %, hinduisti 1,5%, bez vyznania 1,4%, iné viery 2,4%, iní protestanti 11,6%

Etnické zloženie: černosi 75,1% %, afro-európania 12,3%, miešanci 5,0 %, východoázijci 3,0%, belosi 1,0%, iní 0,6%

História 
Ostrovy boli okolo roku 1495 objavené Krištofom Kolumbom. Osídlené boli v roku 1623 Briti. Z tohto ostrova ďalej podnikali svoje kolonizačné výpravy. Avšak až v roku 1783 uznali Španieli a Francúzi tento ostrov Malých Antíl za britský.

Geografia 
Ostrovy sú situované vo východnej časti Karibského mora. Najvyšším vrchom ostrovov je sopka Liamuiga (1156 m) nachádzajúca sa na ostrove Sv. Krištof. Vulkanická hornina, ktorá je bohatá na minerály umožňuje výnosné poľnohospodárstvo. Oba ostrovy sú vulkanického pôvodu. Na ostrove Nevis sú taktiež aj sírne termálne pramene.

Priemysel a služby 
Hlavným odvetvím na ostrove Svätý Krištof bolo dlhodobo pestovanie a spracovanie cukrovej trstiny. Po náraste stratovosti odvetvia došlo v 21. storočí postupne k likvidácii trstinových plantáží. Prednosť dostáva pestovanie tropického ovocia a zeleniny ako na susednom ostrove Nevis. Popri poľnohospodárstve sa rozvíja ľahký priemysel, finančníctvo a služby spojené s cestovným ruchom. Priemyselná výroba sa koncentruje na ostrove Sv. Krištofa a zameriava sa na produkciu potravín, keramiky, nábytku a elektrosúčiastok. Naopak ostrov Nevis je viac využívaný na rekreáciu. Krajinu ročne navštívi viac ako 300 000 turistov, prevažne zo Severnej Ameriky a Európy. Spojenie so svetom zabezpečuje medzinárodné letisko Golden Rock na ostrove Sv. Krištofa.

Administratívne členenie

Iné projekty

Literatúra 
 
 
 

 
Členovia Commonwealthu
Členovia OSN
Karibské štáty
Štáty v Severnej Amerike
Federácie
1876



Udalosti 
 10. marec – americký fyzik Alexander Graham Bell prvý raz komunikoval pomocou svojho nového vynálezu – telefónu
 1. august – Colorado sa stalo 38. štátom USA.
 18. august – bola dokončená Prešovsko-tarnovská železnica

Narodenia 
 5. január – Konrad Adenauer, nemecký politik († 1967)
 12. január – Jack London, americký spisovateľ († 1916)
 13. január – Erhard Schmidt, nemecký matematik († 1959)
 14. január – Jules Baillaud, francúzsky astronóm († 1960)
 19. január – Thit Jensenová, dánska spisovateľka († 1957)
 19. január – Milan Begović, chorvátsky spisovateľ († 1948)
 23. január – Otto Paul Herrmann Diels, nemecký chemik († 1954)
 28. február – Agustín Pedro Justo, argentínsky vojak a politik († 1943)
 1. marec – Henri de Baillet-Latour, belgický šľachtic a tretí predseda Medzinárodného olympijského výboru († 1942)
 5. apríl – František Lexa, český egyptológ a filológ († 1960)
 22. apríl – Robert Bárány, rakúsky fyziológ maďarského pôvodu, nositeľ Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu († 1936)
 5. máj – Eugen Pažický, maďarsko-slovenský entomológ († 1919)
 30. máj – Vladimir Nazor, chorvátsky spisovateľ († 1949)
 11. jún – Alfred Kroeber, americký antropológ († 1960)
 3. júl – Ralph Barton Perry, americký filozof († 1957)
 12. júl – Ivan Krasko, slovenský básnik († 1958)
 7. august – Mata Hari, holandská tanečnica a špiónka († 1917)
5. september – Wilhelm Ritter von Leeb, nemecký generál († 1956)
6. september – John James Richard Macleod, škótsky fyziológ, nositeľ Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu († 1935)
 13. september – Sherwood Anderson, americký prozaik a básnik († 1941)
 20. december – Walter Sydney Adams, americký astronóm († 1956)
 20. december – Vojtech Plechlo, slovenský politik († 1958)
 21. december – Ján Gašperík, slovenský právnik a významný včelár († 1949)
 25. december – Adolf Otto Reinhold Windaus, nemecký chemik († 1959)
 25. december – Muhammad Džinnáh, prvý guvernér Pakistanu († 1948)
 27. december – Viktor Kaplan, rakúsky inžinier a vynálezca († 1934)

Úmrtia 
 23. január – Jonáš Záborský, slovenský básnik, prozaik, dramatik, novinár a historik (* 1812)
 30. marec – Antoine-Jérôme Balard, francúzsky chemik (* 1802)
 23. máj – Janko Kráľ, slovenský básnik (* 1822)
 2. jún – Christo Botev, bulharský básnik a filozof (* 1848)
 4. jún – Abdülaziz, osmanský sultán (* 1830)
 28. november – Karl Ernst von Baer, estónsky lekár, zoológ, jeden zo zakladateľov embryológie (* 1792)

 
 1876
1867



Udalosti 
 30. január – vo veku 36 rokov zomrel japonský cisár Kōmei a zanechal po sebe princa Mutsuhita
 3. február – shōgun Jošinobu Tokugawa abdikoval; Mutsuhito sa stal cisárom Meiji
 4. február – Rakúsko-uhorské vyrovnanie.
 1. marec – Nebraska sa stala 37. štátom USA.
 8. jún – korunovácia Františka Jozefa I. za uhorského kráľa
 18. október – Spojené štáty kúpili Aljašku od Ruského impéria (18. storočie – začiatok 20. storočia) (Alexandra II.) za 7,2 miliónov vtedajších amerických dolárov.

Narodenia 
 25. marec – Pavel Blaho, slovenský lekár a politik († 1927)
 8. jún – Frank Lloyd Wright, americký architekt († 1959)
 25. jún – Walther Hermann Nernst, nemecký chemik († 1941)
 9. august – Vavro Šrobár, slovenský lekár, politik († 1950)
 14. august – John Galsworthy, anglický prozaik a dramatik († 1933)
 2. október – Božena Slančíková-Timrava, slovenská prozaička a dramatička († 1951)
 7. november – Maria Curieová-Skłodowská, významná vedkyňa v oblasti fyziky a chémie († 1934)
 5. december – Antti Aarne, fínsky folklorista, bádateľ na úseku ľudových rozprávok († 1925)

Úmrtia 
 13. január – Victor Cousin, francúzsky filozof (* 1792)
 4. február – Janko Čajak, slovenský básnik (* 1830)
 25. august – Michael Faraday, anglický fyzik a chemik (* 1791)
 31. august – Charles Baudelaire, francúzsky básnik (* 1821)

 
 1867
2028

Rok 2028 (MMXXVIII) bude priestupný kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začne v sobotu 1. januára a skončí v nedeľu 31. decembra.

Udalosti 

 23. jún – Portugalsko oslávi 900 rokov nezávislosti.
 26. október – Očakáva sa blízky prelet asteroidu 1997 XF11 vedľa Zeme vo vzdialenosti 930 tisíc km.

 
 2028
Azory

Azory (po portugalsky: (Ilhas dos) Açores) sú portugalské súostrovie a zámorské autonómne územie Portugalska umiestnené v strede Atlantického oceánu, okolo 1 500 km od Lisabonu a okolo 3 900 km od východného pobrežia Severnej Ameriky. 

Je to významná turisticko-rekreačná oblasť veľkého dopravného významu (poloha na ceste z Európy do Ameriky, 3 letiská, stanica káblov).

Ostrovy sú sopečného pôvodu - s časťou pod vodou sú vysoké asi 4 000 m a pobrežia sú strmé. Aj preto sa dajú veľryby pozorovať v blízkosti ostrovov a nie je potrebné sa plaviť ďaleko na otvorené more. Časté sú zemetrasenia a výskyt minerálnych prameňov.

Základné údaje 
 ostrovy: je ich 12 s rozlohou 2 314 km²: São Miguel (je najväčší, 747 km²), Terceira, São Jorge, Fayal, Pico, Corvo, Flores, Santa Maria, Formigas (dva ostrovy), Graciosa, 9 z nich je obývaných.
 najvyšší vrch: Ponta do Pico (2 351 m n. m.)
 podnebie: subtropické morské, silné vetry
 obyvateľov: 256 000 
 hlavné mestá (správa je rozdelená na všetky tri): Ponta Delgada, Angra do Heroísmo, Horta

Dejiny 
Ostrovy poznali už starovekí Feničania, od začiatku 14. storočia Janovčania a 1453 ich (neobývané) obsadili Portugalci.
Teyla Emmagan

Teyla Emmagan je fiktívna postava z televízneho seriálu Stargate Atlantis stvárnená herečkou Rachel Luttrell. Je Athosanka pochádzajúca z planéty Athos v galaxii Pegasus a s tímom Johna Shepparda sa stretla, keď ich svet začali oberať Wraithi. Väčšina jej rodiny bola zozbieraná Wraithmi. Po poslednom útoku Wraithov na jej domovskú planétu ju aj so svojím ľudom opustila a odišla na Atlantis. Má veľké znalosti svetov a národov v galaxii Pegasus, čo využíva čoby členka Sheppardovho tímu. Kvôli dávnemu pokusu wraithského vedca na Teyliných predkoch má Teyla vo svojej DNA časť wraithskej DNA, čo jej umožňuje Wraithov vycítiť a napojiť sa na ich komunikáciu. Medzi jej najbližších priateľov patrí Ronon Dex, ale veľmi blízko má aj k podplukovníkovi Sheppardovi.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne internetové stránky Stargate Atlantis - Teyla Emmagan

Postavy zo seriálu Hviezdna brána
Prvočíslo

Prvočíslo je prirodzené číslo, ktoré je väčšie ako 1 a ktorého jedinými deliteľmi sú 1 a ono samo. Prirodzené čísla, ktoré nie sú prvočíslami sa s výnimkou čísla 1 nazývajú zložené čísla.

Čísla 0 a 1 nie sú považované ani za prvočísla ani za zložené čísla. Každé prirodzené číslo väčšie ako 1 je buď prvočíslom, alebo zloženým číslom. Skúmaním vlastností prvočísel sa zaoberá teória čísel.

Začiatok radu prvočísel:
2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, …

Vlastnosti 
 Ak p je prvočíslo a p delí súčin čísel a a b, potom p delí a alebo p delí b.
 Ak p je prvočíslo a a je ľubovoľné celé číslo, potom je ap − a deliteľné p. (Malá Fermatova veta).
 Ak n je kladné celé číslo, existuje prvočíslo p také, že platí n < p ≤ 2n. (Bertrandov postulát)
 Pre každé prvočíslo p > 2 existuje prirodzené číslo n také, že platí p = 4n ± 1.
 Pre každé prvočíslo p > 3 existuje prirodzené číslo n také, že platí p = 6n ± 1.
 Ak p je prvočíslo iné ako 2 a 5, potom 1/p má v desiatkovej číselnej sústave nekonečný desatinný rozvoj.
 Každé zložené číslo sa dá jednoznačne vyjadriť ako súčin prvočísel. Proces rozkladu čísla na jeho prvočíselné delitele sa nazýva faktorizácia. Napr. 24 = 2³ ⋅ 3.
 Ak p je prvočíslo a G je grupa s pn prvkami, potom G obsahuje prvok rádu p.
 Ak G je konečná grupa a pn je najvyššia mocnina prvočísla p, ktorá delí rád grupy G, potom má grupa G podgrupu rádu pn.
 Okruh Z/nZ je teleso, práve vtedy, keď n je prvočíslo. Inak povedané: n je prvočíslo, práve vtedy keď φ(n) = n − 1.
 Prvočísel je nekonečne veľa. Dôkaz sporom: Nech existuje iba konečne veľa prvočísel. Označme ich p1, p2, …, pn. Potom číslo x = p1 · p2 ··· pn + 1 nie je deliteľné žiadnym z týchto prvočísel, pretože pri delení ľubovoľným z nich dostaneme vždy zvyšok 1. Teda číslo x je buď prvočíslo, alebo je deliteľné nejakým iným prvočíslom, ktoré nebolo medzi p1...pn. To znamená, že množina prvočísel p1...pn nebola úplná, čo je spor s predpokladom.
 Množina prvočísel je spočítateľná.
 Množina všetkých prvočísel spolu s reláciou deliteľnosti je príkladom spočítateľného protireťazca.
 Množina prvočísel obsahuje konečné aritmetické postupnosti ľubovoľnej dĺžky. Toto tvrdenie predstavovalo mnoho rokov odolávajúcu hypotézu. V roku 2004 ju pozitívne zodpovedali Ben Green a Terence Tao.

Mersennove prvočísla 
Istou skupinou prvočísel sú takzvané Mersennove prvočísla. Takéto prvočíslo sa dá zapísať v tvare 2p-1, kde p je tiež prvočíslo. Príkladmi na Mersennove prvočísla môžu byť prvočíslo 3=22-1 alebo 7=23-1. Čo je na nich také zaujímavé je skutočnosť, že takýchto prvočísel je zatiaľ odhalených pomerne málo, presne 51. Zatiaľ posledné bolo objavené 21. decembra 2018 a skladá sa z 24 862 048 číslic. Toto číslo je zároveň najvyšším známym prvočíslom. Je výsledkom 282 589 933-1.

Hľadanie prvočísel 
Na vytvorenie zoznamu prvočísel existujú rôzne algoritmy, napr. Eratostenovo sito.

Využitie 
Veľký praktický význam majú prvočísla v kryptológii.

Referencie

Externé  obrazy 
 www.prime-numbers.org – Prvočísla do 10 miliárd
 www.perhac.com – Prvočísla do 100 miliónov (slovenská stránka)

Aritmetika
Teória čísel
Prvočísla