joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Complementary Metal Oxide Semiconductor

Complementary Metal Oxide Semiconductor , skr. CMOS, je technológia výroby logických integrovaných obvodov (čipov).

Najcharakteristickejšou vlastnosťou obvodov vyrobených touto technológiou je takmer nulový prúd pretekajúci obvodom v statickom stave, t. j. keď sa logické úrovne na vstupoch (a tým aj výstupoch) nemenia. Prúd CMOS obvod odoberá len pri prepínaní.

Preto sú CMOS čipy obvody mnohonásobne úspornejšie ako čipy vyrobené staršou technológiou NMOS či technológiami založenými na bipolárnych tranzistoroch. Prakticky všetky logické integrované obvody sú dnes vyrábané technológiou CMOS.

Návrh 
Pri realizácii logickej funkcie (či už jednoduchej alebo zložitej) sa obvod skladá z dvoch častí:
 NMOS časť, pripínajúca výstup do nuly ale izolujúca po prepnutí do log1
 PMOS časť, pripínajúca výstup do log1 (ale izoluje od log0)

Každá táto časť je logickou negáciou druhej.

Šírka kanálu (w) pre PMOS je väčšinou 2 krát väčšia ako šírka kanálu pre NMOS pre logické obvody.

Technická realizácia 
Základné prvky sú odvodené od klasických PMOS a NMOS, len hradlá sú aj napriek M v skratke MOS z tepelne odolnejšieho a lacnejšieho polykryštalického kremíka. V rámci výskumu sa však experimentuje aj s kovovými elektródami.

Obvody rady 4000 operujú s TTL úrovňou, ale v počítačoch sa prešlo na nižšie napätia, pretože to znižuje výkonový rozptyl (laterálne skraty cez parazitné kapacity) pri vysokých frekvenciách. Typické napätia sú 3,3V alebo 1,8V a pri supervysokých frekvenciách sú aj menšie ako volt. Niektoré čipy pre niektoré rozhrania majú interne nízke napätia a dovonka TTL.

Krátko povedané, frekvencia sa dá zvýšiť vďaka zmenšeniu napätia, takže je ohraničená len latenciou. Ale vďaka nižším napätiam sa dá aj čipová štruktúra zmenšiť tenšími izolačnými vrstvami (menší čip ⇒ menšia latencia) bez rizika prierazu a signálových „duchov“ . 

Elektronika
Brontosaurus

Brontosaurus môže byť:
synonymum rodu Apatosaurus 
planétka, pozri 9949 Brontosaurus
skrátene Hnutí Brontosaurus
český film, pozri Brontosaurus (film)
divadelná hra Lanforda Wilsona, pozri Brontosaurus (Wilson)
pieseň skupiny The Move, pozri Brontosaurus (The Move)
album skupiny Da Vinci's Notebook
NASA World Wind

Softvér World Wind je virtuálny glóbus z produkcie NASA, určený na používanie na osobných počítačoch (PC) s operačným systémom MS Windows. Program na trojrozmernom modeli Zeme zobrazuje satelitné fotografie NASA, letecké fotografie USGS a viaceré ďalšie grafické produkty. Môžete si v ňom prezrieť aj Mesiac, väčšinu planét Slnečnej sústavy a časť hviezdnej oblohy.

Užívateľ programu sa môže nad zvolenou planétou plynulo pohybovať (posun, otáčanie sa ľubovoľným smerom, odklonenie kamery od zvislého pohľadu, zoomovanie) a vyberá si z rôznych vrstiev, či už bitmapových alebo vektorových.

Podobné programy
Najznámejším konkurentom WorldWind-u je Google Earth, pôvodne nazývaný Keyhole. Ich vzhľad a možnosti sú podobné. Oba majú pre niektoré časti sveta fotografie s vysokým rozlíšením a pre iné nie. World Wind je open source (podrobnosti licencie: NASA Open Source Agreement) a väčšina dát, ktoré si cezeň môžete prezerať, je pod niektorou z voľnejších licencií, napríklad public domain. Google Earth je closed source, čiže všetky jeho dáta (satelitné a letecké fotografie, 3D budovy, atď.) aj zdrojový kód programu sú chránené copyrightom.

World Wind funguje zatiaľ len pod operačným systémom Windows, na počítačoch vybavených prostredím .NET a DirectX. Budúce verzie budú vyvíjané nielen v .NET, ale aj v Jave a JOGL. Architektúra týchto dvoch implementácií má zostať rovnaká.
Prvé vydanie javovej multiplatformovej verzie je plánované na september 2006 . Google Earth bol prednedávnom vydaný vo verzii pre Mac OS X a Linux.

NASA World Wind navždy zostane zadarmo resp. voľný. Podobne, aj veľká väčšina preň pripravených zásuvných modulov a rozšírení (plugins and addons) má voľnejšiu licenciu. Google Earth má niektoré prídavné služby, napríklad GPS navigáciu, za ktoré sa platí.

Pozri aj 
 Google Maps - mapový server Googlu
 Google Earth

Externé odkazy

 Oficiálna stránka NWW
 WorldWindCentral - rozsiahla stránka vytvorená komunitou okolo NWW
 Punt
 WW2D
 WW2D Plus One
 TerraServer-USA - server poskytujúci obrazové dáta viacerých základných vrstiev WorldWind-u
 vrstva záujmové body Wikipédie z projektu WikiProjekt geografické súradnice
 porovnanie WorldWind-u s Google Earth
 stiahnite si balíky pre cache (pozor, sú veľké stovky megabytov)
 PhotoGlobe WorldWind Add-On linking satellite images to georeferenced ground photos (still small but promising)

NASA
Slobodný softvér
Thomas Stamford Raffles

Sir Thomas Stamford Raffles (* 6. júl 1760, Port Morant, Jamajka – † 5. júl 1826, Londýn, Spojené kráľovstvo) bol zakladateľ Singapuru. Ako zástupca guvernéra v Benkulene presvedčil sultána aby mu prepustil tento dovtedy neobývaný ostrov, ktorý bol od roku 1826 britskou kolóniou.

Iné projekty

Externé odkazy 
Biografia

Britskí ornitológovia
Britskí politici
Gravitačná potenciálna energia

Gravitačná potenciálna energia je jeden z druhov mechanickej energie, ktorú má teleso v gravitačnom poli Zeme zdvihnuté do určitej výšky.

Veľkosť gravitačnej potenciálnej energie závisí na hmotnosti telesa, na výške do ktorej bolo zdvihnuté a na gravitačnom zrýchlení. Veľkosť sa rovná mechanickej práci, ktorá je na teleso vykonávaná pri jeho zdvíhaní.

Symbol veličiny a jednotky 
Symbol veličiny: Ep (príp. Ug)

Základná jednotka: joule, značka jednotky: J

Ďalšie jednotky: 
  kilojoule
  Megajoule 
  Gigajoule

Výpočet gravitačnej potenciálnej energie v homogénnom poli 

kde:
  je hmotnosť telesa
  je gravitačné zrýchlenie
  je výška telesa nad podložkou

Výpočet gravitačnej potenciálnej energie v radiálnom poli 
Vo všeobecnosti majú potenciálnu energiu všetky telesá, ktoré na seba pôsobia gravitačnou silou. Hladinu nulovej potenciálnej energie môžeme zadať v nekonečne - kde je gravitačná sila nulová. Približovaním telies sa táto energia znižuje, a naopak, pri odďaľovaní telies (zdvíhanie telesa do výšky od zemského povrchu) sa veľkosť tejto energie zvyšuje.

Podľa gravitačného zákona 

Potom gravitačná potenciálna energia Ep

 G- gravitačná konštanta
 m, M - hmotnosť telies
 r - vzdialenosť

a potenciál gravitačného pola

Energia
Gravitácia
William McMahon

Sir William McMahon (* 23. február 1908, Sydney, Austrália   – † 31. marec 1988, Sydney) bol austrálsky politik a 20. predseda vlády Austrálie.

Životopis 
Vyštudoval právo na univerzite v Sydney. Po štúdiách pracoval ako právnik. V roku 1940 vstúpil do armády, no vzhľadom na problémy so sluchom nebol na fronte. Po II. svetovej vojne cestoval po Európe a vyštudoval ekonómiu.

Od roku 1949 bol poslancom pralamentu, vo vláde Roberta Menziesa bol ministrom vojenského námorníctva. Ministrom s rôznymi právomocami bol nepretržite 21 rokov, čo je austrálsky rekord. Vo vláde Harolda Holta sa stal ministrom financií (druhý najdôležitejší vládny post) a po zmiznutí Holta v roku sa predpokladalo, že ho automaticky nahradí. Koaliční partneri však nechceli byť vo vláde, ktorú by McMahon viedol a premiérom sa stal John Gorton. Gorton rezignoval v marci 1971, po čom sa sa McMahon konečne stal predsedom vlády.

McMahon sa počas svojej vlády boril s odporom voči Vojne vo Vietname a povinnej vojenskej službe, pričom jeho labouristický oponent Gough Whitlam presadzoval skončenie austrálskej intervencie a zrušenie povinnej vojenskej služby. McMahon kritizoval Whitlamov postoj na medzinárodné uznanie Čínskej ľudovej republiky, no ustúpil, keď americký prezident Richard Nixon oznámil, že Čínu oficiálne navštívi.

McMahon nebol populárny ani medzi členmi vlastnej liberálnej strany a voličmi a v decembri roku 1972 prehral vo voľbách proti Whitlamovi. Po roku 1974 skončil s aktívnou politikou. V roku 1977 bol pasovaný do rytierskeho stavu.

McMahon sa oženil až v roku 1965 vo veku 57 rokov. Mal tri deti.

Iné projekty

Externé odkazy 
 William McMahon - Predsedovia vlády Austrálie / Národný archív Austrálie

Predsedovia vlády Austrálie
Osobnosti zo Sydney
John Gorton

Sir John Grey Gorton (* 9. september 1911, Melbourne, Austrália – † 19. máj 2002, Sydney) bol austrálsky politik a 19. predseda vlády Austrálie. 

Gorton vyštudoval univerzitu v Oxforde. V roku 1935 sa oženil s Američankou Bettinou Brownovou. Od roku 1940 slúžil v austrálskom letectve ako vojenský pilot. Prežil dve vážne nehody.

V roku 1949 bol zvolený do senátu za Liberálnu stranu. Bol v rôznych ministerských pozíciách vo vládach Roberta Menziesa a Harolda Holta. Po smrti Holta v decembri 1967 sa očakávalo, že jeho zástupca William McMahon sa stane ďalším premiérom. McMahona však nepodporili koaliční partneri Liberálnej strany a po internom zápase v strane sa predsedom vlády stal Gorton. Gorton bol prvým a zatiaľ senátorom, ktorý sa stal austrálskym premiérom. V súlade s tradíciou westministerského systému však najprv rezignoval na post senátora a následne bol zvolený v doplňovacích voľbách (za zosnulého Holta) do dolnej komory parlamentu.

Gorton podporoval austrálsku prítomnosť vo Vietname. Na domácej scéne presadzoval viac právomocí pre federálne inštitúcie. Výrazne podporoval umenie a austrálsku filmovú tvorbu.

Gorton sa však prejavil ako slabý rečník a mediálna osobnosť a médiá ho vykresľovali ako slabocha. Vo voľbách v roku 1969 Gorton stratil väčšinu z majority v dolnej komore parlamentu, ktorú zdedil po Holtovi. Gorton si však udržal miesto premiéra až do marca 1971. Vtedy už Liberálna strana zaostávala v prieskumoch za Labouristickou stranou a minister obrany Malcolm Fraser rezignoval a verejne označil Gortona za neschopného. Vo vnútrostraníckej voľbe o dôvere bol počet hlasov vyrovnaný a Gorton, hoci nemusel, sa rozhodol rezignovať. 

V neskoršom veku žil v Canberre. Zomrel v Sydney vo veku nedožitých 91 rokov na zápal pľúc.

Iné projekty

Externé odkazy 
 John Gorton - Predsedovia vlády Austrálie / Národný archív Austrálie

Predsedovia vlády Austrálie
Austrálski politici
Osobnosti z Melbourne
Úmrtia na pneumóniu
Cayambe (sopka)

Cayambe je masívny andezitovo-dacitový stratovulkán, ležiaci izolovane v ekvádorských Andách asi 70 km severovýchodne od Quita. S výškou 5 790 m je to tretia najvyššia hora Ekvádora, ktorá je od výšky 4 200 m celoročne zaľadnená. Vo výške 4 690 m pretína rovník a je to zároveň jediné miesto na rovníku, ktoré je celoročne pokryté snehom.

Súčasný stratovulkán bol vybudovaný na staršom pleistocénnom vulkanickom komplexe, ktorý pozostával s viacerých lávových dómov. Približne okolo roku 1040 a neskoršie v roku 1290 sa odohrali dve väčšie erupcie (s objemom 400 mil. m3 vyvrhnutého materiálu) a posledná sa odohrala v rokoch 1785-1786.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Cayambe na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Stratovulkány
Kurt Wüthrich

Kurt Wüthrich (* 4. október 1938, Aarberg) je švajčiarsky chemik. V roku 2002 získal spolu s Johnom Fennom a Kóičim Tanakom Nobelovu cenu za chémiu za rozvoj metód identifikácie a štrukturálnej analýzy biologických makromolekúl.

Život 
Wüthrich sa narodil v Aarbergu vo Švajčiarsku. Na Univerzite v Berne vyštudoval chémiu, fyziku a matematiku. Titul Ph.D. získal v roku 1964 pod vedením Silvia Fallaba na Univerzite v Bazileji. Medzi rokmi 1965 až 1967 spolu s Robertom Connickom odišiel na Kalifornskú univerzitu, Berkeley. Popritom pracoval s Robertom Shulmanom v Bell Telephone Laboratories v Murray Hill, New Jersey (19671969).

Práca 
V roku 1969 sa vrátil do Zürichu, kde začal kariéru profesora biofyziky v Eidgenössische Technische Hochschule (Spolková vysoká škola technická). V súčasnosti pracuje v miestnych laboratóriách a taktiež má na starosti The Scripps Research Institute v La Jolla.

Externé odkazy 
 http://www.mol.biol.ethz.ch/groups/wuthrich_group/wu_people/wkurt (anglicky)

Osobnosti z kantónu Bern
Švajčiarski chemici
Švajčiarski vysokoškolskí pedagógovia
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Švajčiarski nositelia Nobelovej ceny
Členovia Francúzskej akadémie vied
Členovia United States National Academy of Sciences
Členovia American Academy of Arts and Sciences
Skupina Schill

Úderná skupina SS „Schill“ (po nemecky: SS-Panzergrenadier Regiment „Schill“ alebo Kampfgruppe Schill) bola vojenská jednotka, súčasť nacistických vojsk, ktoré zasiahli proti SNP. Jej veliteľom bol generálporučík Karl Friedrich von Pückler-Burghaus, neskôr Otto Klotz.

Jednotka bola pomenovaná na počesť pruského dôstojníka z obdobia napoleonských vojen Ferdinanda von Schilla.

Dejiny 
Skupina „Schill“ bola vytvorená 26. augusta 1944 C. F. von Pükler-Burghaussom, z iniciatívy Karla H. Franka z jednotiek Waffen SS, ktoré boli umiestnené vo vtedajšom protektoráte. Skladala sa z troch práporov. Disponovala samohybným delostrelectvom, obrnenými vozidlami a celkom asi 2200-3000 mužmi. Jednotka sa skladala z inštruktorov a vybraných najvycvičenejších frekventantov z výcvikových táborov v protektoráte. Prvému práporu skupiny Schill velil bývalý príslušník 1. divízie SS Leibstandarte Adolf Hitler SS-Hauptsturmführer Hans Kettgen.

Jej prvá časť prišla do Bratislavy v noci z 31. augusta na 1. september 1944, do rána nasledujúceho dňa odzbrojila Bratislavskú vojenskú posádku. Velenie mestskej posádky nebolo schopné urýchlene konať a napokon poslúchlo Tisov rozkaz a prikázalo vojakom zložiť zbrane. Skupina Schill sa po jej odzborojení presunula do Nitry, kde sa začala jej bojová činnosť proti povstalcom na strednom Slovensku.

Referencie

Externé odkazy 
 Rozhovor s príslušníkmi jednotky Schill

Nemecké vojenské jednotky druhej svetovej vojny
Slovenské národné povstanie
Waffen-SS
Soche

Soche je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Ekvádore, blízko hraníc s Kolumbiou. Je to najsevernejšie položený vulkán v reťazi ekvádorských sopiek.

Prevažne dacitový vulkán sa vyvinul v pleistocéne. Posledná erupcia sa odohrala v holocéne, keď sa vo vrcholovej kaldere vyformovali dva lávové dómy, sprevádzané veľkým objemom vyvrhnutých dacitických pyroklastík a pemzy.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Soche na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Stratovulkány
Vyhasnuté sopky
Trojtisícovky v Ekvádore
Reventador

Stratovulkán Reventador je najaktívnejší z reťaze vulkánov ležiacich v sopečnej reťazi Ekvádora.  vysoká, prevažne andezitová sopka sa týči nad Amazonskou panvou. Vrchol sopky tvorí menšia kaldera tvaru písmena U.

Od prvej doloženej erupcie v roku 1541 sopka eruptovala viac ako 25-krát. Väčšinou ide o explozívne erupcie s produkciou početných lávových prúdov, pyroklastických prúdov, lahárov a mračien popola, ktoré sú pozorovateľné až z Quita. Nakoľko sa však nachádza v riedko obývanej oblasti, väčšinou spôsobujú iba materiálne škody. Posledná veľká erupcia sa odohrala v rokoch 2002-2003, keď sopka od 3. novembra 2002 do 10. januára 2003 vyprodukovala 36 mil. m3 lávy,  dlhé pyroklastické prúdy a mrak popola, ktorý vystúpil do výšky až .

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – stratovulkán Reventador na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Stratovulkány
Aktívne sopky
Trojtisícovky v Ekvádore
Pululagua

Pululagua je neaktívna sopečná kaldera s priemerom 3 km, nachádzajúca sa vo výške 3 356 m asi 15 km severne od Quita - hlavného mesta Ekvádoru. Vytvorila sa približne v roku 450 pred Kr. Západná stena kaldery je porušená a dno je vyplnené niekoľkými dacitovými lávovými dómami (Loma el Chivo, Loma la Marca, Loma Pondona).

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - Pululagua na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Kaldery
Pribinova ulica (Hlohovec)

Pribinova je ulica v Hlohovci.

Pôvod názvu 
Je pomenovaná na počesť nitrianskeho kniežaťa Pribinu († 861). Za socializmu niesla meno Malinovského, podľa sovietskeho vojenského veliteľa Rodiona Jakovleviča Malinovského (1898-1967). Pre svoju typickú starú dlažbu je domácimi nazývaná Kocková ulica.

Základné informácie
Nachádza sa v tesnej blízkosti Námestia sv. Michala. Je tu situovaný mestský kultúrny dom, viacero obchodov a pohostinstiev.

Blízke ulice
 Námestie sv. Michala
 Jesenského
 Rozmarínová
 Školská

Externé odkazy
Pribinova na mape Hlohovca
Základná škola svätého Jozefa

Ulice v Hlohovci
Ulica
Chacana

Chacana je masívny, silne erodovaný vulkanický komplex pozostávajúci z rozľahlej kaldera (32 × ) a niekoľkých lávových dómov, ležiaci v Ekvádore. Vyvinul sa v pliocéne až holocéne v troch cykloch. Počiatočná aktivita nastala pred 30 000 až 21 000 rokmi. Početné lávové dómy sú zdrojom explozívnych erupcií od holocénu až po 18. storočie.

Komplex je tvorený vyvretými horninami s rôznym zložením: od andezitov až po ryolity. Blízko kaldery, smerom na juhovýchod sa nachádza stratovulkán Antisana.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – kaldera Chacana na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Kaldery
Štvortisícovky v Ekvádore
Acrocanthosaurus

Acrocanthosaurus bol veľký, 11 až  dlhý  dravý dinosaurus. Známy je z pozostatkov viacerých jedincov, zahrňujúcich aj kompletnú lebku. Žil pred 115 až 110 miliónmi rokov na území dnes patriacom Texasu (USA). Jediný druh je Acrocanthosaurus atokensis.

Opis 
Rod Acrocanthosaurus disponoval stavbou tela typickou pre karnosaury: mal veľkú, otvormi odľahčenú lebku, silné, no krátke predné končatiny s troma prstami, dlhé zadné končatiny a dlhý chvost. V porovnaní inými karnosaurami sa lebka akrokantosaura smerom k rypáku znižovala už od očníc. Jeho krk bol pravdepodobne držaný viac vodorovne ako u iných teropodov. Chrbtové stavce mali značne predĺžené tŕňovité výbežky, pričom najdlhšie sa nachádzali nad bedrami (podobé predĺženie tŕňov stavcov nachádzame u viacerých iných dinosaurov, napr. Suchomimus, alebo ešte výraznejšie pri rodoch Spinosaurus a Ouranosaurus). Účel predĺžených tŕňov stavcov nie je istý. Najčastejšie sa predpokladá, že slúžili ako opora koženej plachte, ktorá pomáhala pri termoregulácii, komunikácii, alebo ju samce používali na lákanie samíc. Ďalšie názory hovoria o použití na skladovanie tuku, prípadne na uchytenie chrbtového svalstva.

Klasifikácia 
Klasifikácia akrokantosaura je problematická. Pôvodne bol zaradený do čeľade Allosauridae, neskôr sa však väčšina vedcov priklonila k názoru, že bol členom čeľade Carcharodontosauridae, kam patrili viaceré formy patriace medzi najväčšie suchozemské dravce všetkých čias. Hoci stále nepanuje konsenzus, väčšina vedcov považuje akrokantosaura za člena Carcharodontosauridae.

V populárnej kultúre 
Acrocanthosaurus sa objavuje v románe Červený Raptor (Red Raptor) od amerického paleontológa Roberta T. Bakkera.

Referencie

Externé odkazy 
 Podrobné informácie o rode Acrocanthosaurus na The Theropod Database (po anglicky)
 Obrázok kostry akrokantosaura.

Carnosauria
Kriedové dinosaury
Dinosaury zo Severnej Ameriky
Quilotoa

Quilota je názov pozostatku dacitového dómu a kaldery, ako výsledku prejavu sopečnej činnosti v najzápadnejšej časti ekvádorských Ánd. Nachádza sa asi 35 km severozápadne od mesta Latacunga.

Kaldera má priemer 3 km a strmé steny, vystupujúce 400 m nad hladinu 250 m hlbokého jazera. Pod vodou sa nachádzajú aj zvyšky dómu a horúce pramene. Sopka naposledy eruptovala približne okolo roku 1280. Táto erupcia vyprodukovala približne 10 mld. m3 sopečného popola a prachu a množstov pyroklastických prúdov a lahárov - bola to, čo sa týka objemu vyvrhnutého materiálu, najväčšia erupcia v severných Andách. Následným kolapsom dómu sa vtvorila kaldera. Neskoršie erupcie nie sú potvrdené.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - kaldera Quilotoa na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Kaldery
Horkýže Slíže

Horkýže Slíže je slovenská punk rocková hudobná skupina, ktorá vznikla 4. novembra 1992 v Nitre. Na začiatku kariéry hrali prevažne hard rock, neskôr komedy rock, ktorý býva tiež označovaný ako naivný punk. Dnes je skupina zameraná výlučne len na punk rock. Patrí k legendám Československej scény nie len rockovej, ale aj všeobecnej.

Skupina Horkýže Slíže dvakrát získala platinovú platňu.

Zostava skupiny

Súčasní členovia 
 Peter Hrivňák (Kuko) – basgitara, spev (1992 - súčasnosť ) 
 Mário Sabo (Sabotér) - gitara, vokály ( 1992 - súčasnosť )
 Juraj Štefánik (Doktor) - gitara, vokály ( 1995 - súčasnosť )
 Marek Viršík (Vandel) - bicie, vokály ( 2002 - súčasnosť )
Veronika Smetanová - basgitara (od 2018)

Bývalí členovia 
 Martin Košovan (Košo) - bicie, vokály (1992 - 2002)
 Martin Žiak (Apíčko) - basgitara
 Noro Ivančík - basgitara

Diskografia

Štúdiové albumy

Koncertné nahrávky 
2005 – Živák – CD, DVD  
2010 - Wanted Dead or Alive - DVD

Kompilácie

Demá 
1994 – Prvý slíž

Skladby umiestnené v rebríčkoch

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

 
Slovenské rockové hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1992
Chimborazo (sopka)

Vyhasnutý stratovulkán Chimborazo je najvyšší vrch Ekvádora (podľa najnovších meraní od stredu Zeme aj najvyšší vrch sveta). Nachádza sa asi 150 km od hlavného mesta Quito a 30 km severozápadne od mesta Riobamba. Pri dobrej viditeľnosti je zahliadnuteľný až z pobrežia, z mesta Guayaquil. Jeho vrchol je zároveň miestom najviac vzdialeným od stredu Zeme. Sopka je súčasťou rezervácie Reserva de Produccion Faunistica Chimborazo.

Sopka je tvorená prevažne andezitovými a dacitovými horninami. Pred 35 000 rokmi nastal kolaps pri explózii, čoho dôkazom sú depozity pyroklastík pod mestom Riobamba. Nasledujúce erupcie vytvorili nový (súčasný) tvar sopky. Pôvodný predpoklad bol, že sopka bola naposledy aktívna v pleistocéne, ale novšie výskumy ukazujú, že posledné erupcie prebehli okolo roku 550 (± 150 rokov).

Sopka je zobrazená na štátnom znaku Ekvádora, Simón Bolívar napísal poému, inšpirovanú vrchom Chimborazo.

Iné projekty 
.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - stratovulkán Chimborazo na Global Volcanism Program 

Sopky Ekvádora
Stratovulkány
Vyhasnuté sopky
Terence McKenna

Terence McKenna (* 16. november 1946, Paonia, Colorado, USA – † 3. apríl 2000, San Rafael, Kalifornia, USA) bol americký filozof, predstaviteľ new age a etnofarmakológie; etnobotanik, propagátor psychedelickej obnovy (neopsychedelizmus) a návratu k šamanizmu; usiloval o oživenie archaizmu.

Filozofia 
Vonkajší svet  sa podľa McKenna v mysli rekonštruuje prostredníctvom prísunu najrôznejších vnemov. Vnímanie usmerňujú receptory, takže obraz vonkajšieho sveta sa k nám dostáva prinajmenšom po troch alebo štyroch líniách prísunu. Telo je rozhraním medzi mysľou a svetom, ich styčnou plochou. Jazyk akoby bol kódom pre celé množstvo informácií, putujúcich z mysle do sveta a potom zasa naspäť zo sveta do mysle.

Prvotné formy života žiadne "zariadenie na vnímanie sveta" nemali. Keď sa im v ceste objavila nejaká potrava, pohltili ju. Neskôr, s vývojom rudimentárnych očí a chemikálií citlivých na pigment, sústredených v istých bunkách, došlo k základnému rozlišovaniu medzi svetlom a tmou. Objavili sa pohyblivé zvieratá a došlo k evolúcii komplikovanejších zmyslových orgánov.

Podľa McKennu to, čo sa odohráva v biológii, je vlastne postupom do nových dimenzií reality. Ak sa ako extenzia biologickej evolúcie chápe celú civilizáciu, je podľa neho zrejmé, že aj jej vývoj kráča do novej dimenzie. Špecificky ide o prenikanie do dimenzie času, kedy sme prostredníctvom vynálezu písmen, abecied, systémov jazyka a ústnych tradícií schopní kódovať a uchovávať nadobudnutú skúsenosť. Už dokážeme kódovať priestor a čas, evolúcia dobývania priestoru prostredníctvom pohybu nám umožňuje mapovanie celého sveta.

Podľa Mc Kennu sa tak civilizácia premieňa na hyperdimenzionálnu bytosť, realizujúcu biologický program života. Sama sa prostredníctvom radu dimenzií transformuje a sama si pomáha pri prechode z jednej roviny do druhej. Naša súčasná ľudská civilizácia je stále skôr dvojrozmerná; pripravujeme sa však budovať vesmírne kolónie, kde už teória o tom, aká stavba je alebo nie je vysoká, nefunguje - budovou sa tak stáva náš svet.

Dnes môžeme kódovať a zaznamenávať v podstate čokoľvek chceme; neskôr si to zasa môžeme vyvolať a pripomenúť. Podľa McKennu existuje akási syntéza toho všetkého, ktorá smeruje k objaveniu vnútornej dimenzie. Tú možno považovať za dimenziu vyššiu alebo nižšiu, ľudská predstavivosť však je rozmerom mimo priestoru a času a svojím spôsobom všetkým dimenziám predchádza. Na určitej úrovni má charakteristiku ukazovateľa smeru; práve hologram má povahu ukazovateľa smeru nového vedomia. Je v ňom zhustené a zakódované všetko zároveň. Hologram je šifrou vyššej dimenzie.

Dielo 

 The Invisible Landscape 1975 
 Psilocybin - Magic Mushroom Grower's Guide 1976 
 The Archaic Revival (1991)
 Food of the Gods (1992)
 Synesthesia (1992)
 Trialogues at the Edge of the West 1992
 True Hallucinations (1993)
 The evolutionary mind : Trialogues at the edge of the unthinkable 1998
 Robert Venosa: Illuminatus 1999

Externé odkazy 
 
Úmrtie: Robert trpel rakovinou mozgu, ktorej podľahol, svoje posledné chvíle trávil so svojimi milovanými.

Filozofi USA
Anarchisti USA
Osobnosti USA írskeho pôvodu
Úmrtia na rakovinu
Osobnosti z Colorada
Remdik

Remdik alebo řemdih bola stredoveká zbraň pozostávajúca z ostnatej gule na konci reťaze pripevnenej na druhom konci na rúčku. 

Výhodou tejto zbrane bolo, že sa dala ťažko zastaviť, dokázala udierať poza štít aj meč a vedela sa omotať. Bezreťazová verzia sa nazývala palcát.

Pozri aj 
 palcát

Chladné zbrane
Glutamín

Glutamín (Gln, Q) predstavuje neesenciálnu aminokyselinu, ktorá tvorí podstatnú časť voľných aminokyselín vo svalových bunkách. Ide o najčastejšie sa vyskytujúcu sa aminokyselinu v ľudskom tele. Podporuje správne fungovanie svalových buniek a imunitného systému, tlmí katabolizmus bielkovín a zlepšuje dusíkovú bilanciu. Predstavuje dôležitý substrát pre biele krvinky. Jeho zníženie po náročnom dlhšie trvajúcom zaťažení môže viesť k jeho deficitu a zhoršeniu funkčnej zdatnosti bielych krviniek. Glutamín je dôležitým prostriedkom pre nárast, ochranu a regeneráciu svalovej hmoty. Podávanie glutamínu podporuje tvorbu rastového hormónu a vytvára antikatabolický stav. Užívanie glutamínu je zvlášť užitočné počas redukčnej diéty pri obmedzení sacharidov. V prípade zdravých a dospelých jedincov chýbajú relevantné výskumy, ktoré mi potvrdzovali efektivitu užívania glutamínu keď ide o fyzický výkon alebo svalovú hypertrofiu. Viacero vedeckých štúdií však naznačuje, že glutamín má zanedbateľný alebo žiaden efekt na zvýšenie sily alebo výkon pri fyzickom cvičení. 

Proteínogénne aminokyseliny
A16AA - Aminokyseliny a ich deriváty
Wikipédia:Chýbajúce referencie
Compsognathus

Compsognathus (v preklade „elegantná čeľusť“) bol malý vtákovitý dravec, často považovaný za najmenšieho dinosaura  (Microraptor, Caenagnathasia a Parvicursor však boli ešte menší). Známy je z kompletných pozostatkov. Žil pred približne 150 miliónmi rokov, nájdený bol v Nemecku, Francúzsku a možno aj v Portugalsku.

Opis

Štíhly Compsognathus patril medzi primitívne Coelurosauria hojné koncom jury a začiatkom kriedy. Zachovalé kostry svedčia, že dĺžka tohto dinosaura sa pohybovala v rozmedzí 70 až 140 cm. Vyznačoval sa pomerne nízkou, pretiahnutou lebkou, krátkymi prednými končatinami pravdepodobne len s dvoma prstami, dlhými zadnými končatinami a dlhým chvostom. V mnohých smeroch pripomínal archaické vtáky do takej miery, že jeden jedinec Archeopteryxa, ktorému chýbali odtlačky peria, bol amatérskym zberateľom považovaný za jedinca rodu Compsognathus.

Perie
Compsognathus mal pravdepodobne telo pokryté primitívnym perím podobne ako jeho blízky príbuzný Sinosauropteryx. Niekedy sa argumentuje, že nemal perie, pretože sa nezachovalo na skamenelinách, pričom jedinci rodu Archaeopteryx, nájdení v tých istých sedimentoch, majú perie vždy zachovalé. V prípade archeopteryxa sa však zachovali len veľké perá chvostu a predných končatín, nie menšie pokrývajúce telo. Zároveň sa nezachovali ani odtlačky kože, ktoré by svedčili v prospech šupinatej kože u kompsognata. 

Nedávny nález príbuzného rodu Juravenator, ktorý žil v podstate po boku kompsognata obsahoval aj odtlačky šupinatej kože zo strednej časti chvosta. Minimálne na tejto časti tela teda operený nebol. Je tak možné, že niektoré vtákovité dinosaury druhotne stratili perie na niektorých častiach tela, podobne ako niektoré dnešné vtáky.

Spôsob života
Compsognathus obýval ostrovy tvoriace dnešnú strednú a západnú Európu. Obýval malé púštne ostrovy typické trpaslíčími formami dinosaurov (napr. Europasaurus), alebo väčšie západné zemské masy, ktoré sa vyznačovali väčšou faunou, ktorá pripomínala severoamerickú alebo africkú z rovnakého obdobia. Medzi jeho korisť patrili rôzne malé plazy (jeden jedinec mal kostru jašterice rodu Bavariasaurus na mieste, kde sa nachádzal žalúdok), prípadne aj samotného archeopteryxa. Zrejme nepohrdol krabmi, alebo zdochlinami, ktoré vyplavilo more.

Pozri aj
Sinosauropteryx

Externé odkazy
 Ilustrácia kompsognata s primitívnym perím.

Theropoda
Leucín

Leucín je esenciálna aminokyselina, ktorá sa vyskytuje v bielkovinách. Je vetvená aminokyselina, ktorú si telo nedokáže samo syntetizovať z dostupných zdrojov, preto ju živočíchy musia prijímať z potravy. Spolu s izoleucínom a valínom predstavujú okamžitý zdroj energie, pretože sú využiteľné priamo z krvného obehu, odkiaľ prechádzajú do svalových buniek, ktoré chránia a zväčšujú ich objem. Pri niektorých ochoreniach sa objavuje v moči.

Referencie 

Proteínogénne aminokyseliny
Aminokyseliny s rozvetveným reťazcom
Valín

Valín (Val, V) je vetvená aminokyselina, ktorú si telo nedokáže samo syntetizovať z dostupných zdrojov, preto ju živočíchy musia prijímať z potravy. Spolu s izoleucínom a leucínom predstavujú okamžitý zdroj energie, pretože sú využiteľné priamo z krvného obehu, odkiaľ prechádzajú do svalových buniek, ktoré chránia a zväčšujú ich objem.

Proteínogénne aminokyseliny
Wikipédia:Chýbajúce referencie
Aminokyseliny s rozvetveným reťazcom
Metonymia

Metonymia je druh trópu. Je to prenesenie významu zo slova východzieho na cieľové na základe vecnej, logickej alebo vnútornej súvislosti. Synekdocha je druh metonymie.

Príklad 
 zámena príčiny a účinku
je to písané jeho rukou = písmo; jej jazyk nie je práve najvyberanejší
 zámena obsahu za vec
vypiť pohár mlieka, čítať Kukučína
 zámena veci (inštitúcie) za miesto jej pôvodu
Hrad reagoval okamžite (= prezident)
 zámena vlastníctva výrobku za majiteľa, autora
ukradli nového Forda
 zámena deja za pôvodcu
 jedlo nedorazilo načas

Štylistické prostriedky
M1 Abrams

M1 Abrams je hlavný bojový tank () USA. Používaný Armádou Spojených štátov a United States Marine Corps v troch hlavných verziách nasadzovaných od roku 1980: M1, M1A1 a M1A2. Posledné verzie M1A2 majú nový pancier a elektroniku. Je pomenovaný po generálovi Creightonovi Abramsovi, bývalom náčelníkovi štábu armády Spojených štátov a veliteľovi armádneho 37. tankového pluku. M1 Abrams nahradil v americkej armáde tank M60 Patton.

Iné projekty 

Tanky USA
Liptovská Mara (priehrada)

Liptovská Mara je vodné dielo na strednom Liptove na Slovensku, pri Liptovskom Mikuláši. Je súčasťou systému priehrad Vážskej kaskády.

Dielo bolo vybudované v rokoch 1969-1975. Pri výstavbe bolo zaplavených 13 obcí, z toho 12 úplne (Čemice, Demčín, Liptovská Mara, Liptovská Sielnica (pôvodná), Nižné Dechtáre, Paludza, Parížovce, Ráztoky, Sestrč, Sokolče, Vrbie, Vyšné Dechtáre), Liptovský Trnovec a Bukovina. Spolu bolo presídlených 940 rodín, čo predstavovalo viac ako 4 tisíc obyvateľov.

Technické parametre 
Vodné dielo vybudovala spoločnosť Váhostav, n. p. v rokoch 1965 až 1975.

Celkovým objemom 361,9 mil. m3 je to druhá najväčšia vodná nádrž na Slovensku. Dlho bola považovaná za najväčšiu čo do objemu vody, ale podľa zamerania z roku 1993 už patrí prvé miesto Oravskej priehrade. Pri vzdutí na kótu  zaplavuje priehrada Liptovská Mara územie s plochou takmer 27 km2. Vodné dielo pozostáva zo 43,5 m vysokej (konštrukčná výška 52 m) zemnej priehrady s hlinitým tesnením a vodnej elektrárne so 4 turbínami (2 Kaplanove, 2 reverzibilné typ Deriaz) s celkovým inštalovaným výkonom 198 MW. 

Pri výstavbe sa premiestnilo 11 mil. m3 zeminy, okolo 300 tis. m3 kameňa a viac ako 400 tis. m3 betónu a železobetónu. Teleso zemnej priehrady je v korune dlhé 1350 m. Vodná elektráreň stojí pri vzdušnej päte priehrady (voda je privádzaná oceľovým potrubím s priemerom 670 cm) ako 45 m vysoký objekt (pôdorys 43*130 m).

Využitie 
Hlavným účelom priehrady je protipovodňová ochrana, ale slúži aj na výrobu elektrickej energie, keďže pod hrádzou sa nachádzajú 4 turbíny s výkonom 198 MW. Rekreačná funkcia je v súčasnosti relatívne poddimenzovaná (rekreačné stredisko pri Liptovskom Trnovci v spojení s neďalekým Aquaparkom Tatralandia). Zo strediska v Liptovskom Trnovci je možné sa vydať na vyhliadkovú plavbu po Mare na fotovoltaických katamaránoch.

Polostrov Ratkovo s priľahlými vodami je chráneným územím.

Nad priehradným múrom Liptovskej Mary, 2 km južne od obce Bobrovník, na východnom úpätí vrchu Úložisko (741,7 m n. m.) sa nachádza archeologická lokalita Havránok - keltské opevnenie osady Kotínov s druidskou svätyňou z 1. storočia pred Kr. Je tu vybudované aj múzeum v prírode.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Liptovská Mara
 Ekologické fotovoltaické lode

Vodné diela na Slovensku
Vodné elektrárne na Slovensku
Elektrárne v Žilinskom kraji
Okres Liptovský Mikuláš
Povodie Váhu
Magdaléna Rybáriková

Magdaléna Rybáriková (* 4. október 1988, Piešťany) je súčasná slovenská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala štyri turnaje WTA v dvojhre. Jej doterajšie najlepšie umiestnenie je 17. priečka v svetovom rebríčku (k 5. marcu 2018). Jej najlepší výsledok na grandslamových turnajoch je semifinále vo Wimbledone 2017. 

Vyhrala 9 turnajov kategórie ITF. Vo Wimbledone 2006 sa prebojovala do finále juniorskej dvojhry. Rybáriková je členkou slovenského družstva v Pohári federácie. Trénuje ju Peter Huber.

Finálové účasti na turnajoch WTA

Dvojhra (4 tituly, 3 finálové prehry)

Turnaje ITF 
 2005 - Vyhrala ITF turnaj v Káhire (dotácia 10 000 USD)
 2005 - Vyhrala ITF turnaj v Mestre (dotácia 25 000 USD)
 2008 - Vyhrala ITF turnaj v St. Petersburgu (dotácia 25 000 USD)
 2008 - Vyhrala ITF turnaj v Patrase (dotácia 50 000 USD)
 2011 - Vyhrala ITF turnaj v Prahe (dotácia 100 000 USD)
 2017 - Vyhrala ITF turnaj v Gifu (dotácia 80 000 USD)
 2017 - Vyhrala ITF turnaj vo Fukuoke (dotácia 60 000 USD)
 2017 - Vyhrala ITF turnaj v Surbitone (dotácia 100 000 USD)
 2017 - Vyhrala ITF turnaj v Ilkley (dotácia 100 000 USD)

Prehľad výsledkov vo štvorhre

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna webová stránka Magdalény Rybárikovej 
  

 Magdaléna Rybáriková na juniorských stránkach ITF 

Narodenia v 1988
Žijúci ľudia
Osobnosti z Piešťan
Slovenskí tenisti
Struthiomimus

Struthiomimus bol 4 m dlhý vtákovitý dinosaurus zo skupiny pštrosom podobných dinosaurov (Ornithomimosauria). Známy je z kompletnej, dobre zachovanej kostry a niekoľkých ďalších nekompletných kostier. Žil pred 73 až 68 miliónmi rokov na území dnešnej Kanady a USA.

Opis 

Struthiomimus bol štíhly bylinožravý alebo všežravý teropód. Viacerými znakmi pripomínal pštrosa - mal malú hlavu s veľkými očami, bezzubé čeľuste ukončené zobákom, dlhý krk, krátky trup a dlhé, na beh uspôsobené nohy. Veľký počet podobných znakov prezrádza prispôsobenie sa podobnému spôsobu života ako pštros. Na rozdiel od pštrosa však Struthiomimus nemal krídla a disponoval dlhým meravým chvostom. Namiesto krídel mal trojprsté predné končatiny, ktoré boli pomerne dlhé a ukončené silnými zahnutými pazúrmi. Podobne ako iné celurosaury, je pravdepodobné, že disponoval primitívnym perím.

Spôsob života

Potrava 
Struthiomimus bol pravdepodobne všežravý, živil sa malými plazmi, hmyzom a podľa všetkého aj rastlinnou potravou. Svojimi dlhými prstami si priťahoval vetvy a konáre k sebe a obhrýzal z nich bezzubým zobákom listy, puky, semená a plody.  Silnými pazúrmi možno otváral aj škrupiny a struky, aby sa dostal k ich jemnému obsahu.

Rýchlosť 
Struthiomimus bol schopný bežať rovnako rýchlo, ako dnešný pštros. Tomuto dinosaurovi sa rovnako ako pštrosovi, vyvinuli dlhé nohy prispôsobené na rýchly beh - lýtka boli dlhšie ako stehná a kosti chodidiel a prstov boli predĺžené.Podľa rôznych odhadov mohol dosahovať rýchlosť 50 až 80 km/h. Svoju rýchlosť využíval na útek pred veľkými predátormi (Daspletosaurus, Gorgosaurus), s ktorými sa delil o územie. Telesnú hmotnosť vyrovnával pri behu dlhým chvostom.

Referencie 

Ornithomimosauria
Kriedové dinosaury
Dinosaury zo Severnej Ameriky
Mr. Olympia

Mr. Olympia je medzinárodná kulturistická súťaž, ktorá je každoročne organizovana Medzinárodnou kulturistickou federáciou (IFBB). 

Víťazstvo je považované za najprestížnejšiu možnú poctu v profesionálnej kulturistike. Na počiatku súťaže Mr. Olympia stojí Joe Weider, ktorý chcel umožniť víťazom súťaže Mr. Universe pokračovať v súťažení a zarábaní peňazí. Prvý ročník Mr. Olympia bol v roku 1965 v New Yorku. Najúspešnejšími účastníkmi sú Ronnie Coleman a Lee Haney - obaja majú zhodne 8 titulov. Zo Slovákov sa zatiaľ najlepšie umiestnil Jozef Grolmus (10. miesto) v roku 1985.

Aktuálnym držiteľom titulu Mr. Olympia je Shawn Rhoden.

Kulturistika
Archivistika

Archivistika je veda, ktorá sa zaoberá základmi a metódami aplikovanými na sústreďovanie, evidovanie, spracovanie, ochranu a sprístupňovanie archívnych dokumentov. Zaraďuje sa medzi pomocné historické vedy, pretože sprístupňovaním archívnych dokumentov napomáha najmä historickému bádaniu.

Predmet archivistiky ako vedy tvorí archívny fond a archívne dokumenty. Spoznanie a sprístupnenie archívneho fondu a archívnych dokumentov sú cieľom archivstiky. Ako metódu používa archivistika provenienčný princíp. Archivistika má niekoľko disciplín:
 archívnu teóriu a prax
 archívnu informatiku
 archívne právo
 archívne dejiny
 organizáciu a správu archívov
 archeografiu
 archívnu techniku
 archívnu ekonómiu

Významné osobnosti slovenskej archívnej vedy 
 Michal Kušík (1915-2000) - nestor slovenského archívnictva
 Elemír Rákoš (1935-2003) - archívny teoretik

Pozri aj 
 Slovenská archivistika

Zdroj 

 Kušík, Michal: Archívnictvo v klasifikácii vedy. In: Slovenská archivistika, roč. 3, 1968, č. 1, s. 3-21.
 Rákoš, Elo: Archívna veda a archívna prax. In: Slovenská archivistika, roč. 25, 1990, č. 1, s. 9-22.
Staroměstská mostecká věž

Staroměstská mostecká věž (doslova Staromestská mostová veža) sa nachádza v Prahe v Starom Meste pri vstupe na Karlov most. Je to gotická veža postavená spolu s mostom Petrom Parléřom. Jej funkcia bola hlavne obranná, bola súčasťou opevnenia Starého Mesta. 

Súčasťou tohoto priestoru bol i stĺp so Sv. Václavom, ktorý v súčasnosti stojí na rohu kostola Sv. Františka z Assisi, oproti vstupu do Klementina. Tento stĺp tu mal symbolizovať dôležitosť svätých, to že svätí majú vždy prednosť, takže i panovník, ktorý prechádzal cez Karlov most, sa mu musel vyhnúť.

Samotná veža je postavená z pieskovcových kvádrov a strecha je pokrytá bridlicovými plátmi. V súčasnej dobe je tu sprístupnená stála expozícia zastrešovaná Pražskou informačnou službou (PIS). Sprístupnené je prvé a druhé poschodie plus strecha. Návštevníci tu môžu vidieť film o Karlovom moste nazvaný Karlov most – lúč storočiami (Karlův most – paprsek staletími).

Sochárska výzdoba Staromestskej mostnej veže je viditeľná hlavne zo strany Křižovníckeho námestia. V prvej línii sedí zľava Karol IV. a vľavo jeho syn Václav IV. Uprostred medzi nimi stojí patrón Karlovho mosta svätý Vít. V úrovni druhého poschodia potom stoja ďalší dvaja patróni: svätý Žigmund a Svätý Vojtech. Pod týmito sochami je malá soška leva. Sochárska výzdoba zo strany mosta bola zničená švédskym kanónom pri dobývaní Starého Mesta v roku 1648. Dochovali sa tu len znaky ledňáčkov. Doska uprostred bola inštalovaná neskôr a je venovaná udalostiam z roku 1648.

Zaujímavosti 
 V tejto veži je okrem iného doštička, ktorá uvádza presný dátum založenia Karlovho mosta Karolom IV. Bolo to 9. júla 1357 v 5:31 ráno.

 V dávnych dobách veža slúžila tiež k vystavovaniu hláv popravených ľudí. Tak tu boli napríklad medzi rokmi 16211631 vystavené hlavy desiatich účastníkov protihabsburského odboja, popravených 21. júna 1621 na Staromestskom námestí.

Iné projekty

Externé odkazy 
Panoramatické fotografie zo Staromestskej mostnej veže

Mosty v Prahe
Veže v Česku
Staré Mesto (Praha)
Gotické stavby v Česku
Oheň

Oheň môže byť:
viditeľný vonkajší sprievodný jav (prejav) prudkých silno exotermických reťazových reakcií, ktoré prebiehajú v otvorených reakčných sústavách
(najmä perzistentný) viditeľný vonkajší sprievodný jav (prejav) horenia (definovaného ako rýchla oxidačná exotermická reakcia, pri ktorej vzniká svetlo); oheň môže byť v dvoch formách: plameň a/alebo tlenie (žeravá látka) 
prírodný činiteľ (sila) alebo aktívny princíp účinkujúci pri horení; ľudovo chápaný ako látka viditeľná v podobe plameňa alebo červeného či bieleho rozžeravenia
rýchle ale perzistentné horenie (definované ako exotermická reakcia, pri ktorej vzniká svetlo)
horenie, najčastejšie na vzduchu
ľuďmi riadené (kontrolované) horenie vo vopred určenom ohraničenom priestore, čiže opak požiaru
požiar

Podmienky vzniku a priebehu ohňa 
Na vznik a priebeh horenia (ako prejavu rýchlej oxidačnej exotermickej reakcie za vzniku svetla), a tým aj ohňa (ak je definovaný ako prejav takto definovaného horenia), je potrebná prítomnosť nasledujúcich faktorov:
horľavina (palivo)
oxidačné činidlo, t.j. buď vzdušný kyslík alebo látka uvoľňujúca v priebehu horenia kyslík (napr. peroxid)
iniciátor horenia, t.j. plameň, iskra alebo teplota (samo)vznietenia

Druhy ohňa 
Podľa horľavých materiálov sa rozlišuje:
Oheň typu A je oheň, ktorým horia obyčajné horľavé látky (napr. papier, drevo, odev, niektoré plasty atď.).
Oheň typu B je oheň, ktorým horia kvapalné a plynné látky ako benzín, alebo oleje, ktoré nezanechávajú žiadnu pahrebu, alebo popol.
Oheň typu C je oheň, ktorý vzniká v elektrických zariadeniach. 
Oheň typu D je oheň, ktorým horia horľavé kovy (titán, zirkón, sodík, draslík a podobne).

Podľa farby plameňa sa rozlišuje :
 žltý plameň – svietivý, ale obyčajne s nižšou teplotou
 modrý plameň – menej svietivý, ale teplejší
Farbu plameňa však môžu podmieniť aj látky, ktoré sú v ňom prítomné. Ide napríklad o sodík (žlto), draslík (modrofialovo), lítium (karmínovočerveno), či iné.

Názory na oheň 
V stoicizme je oheň všeprenikajúci jemný živel, ktorý riadi chod sveta. Nič neuniká spod jeho vlády. Je to neodvratný osud sveta. Jeho aktívnou stránkou je pneuma.

Podľa Herakleita je oheň prírodná pralátka, z ktorej vznikol svet, jednotlivé veci v ňom i duša. Podľa Herakleita je večne živý a neustále nadobúdajúci nové formy. Oheň je nositeľom rozumu vo svete i v človeku.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ziman, M.: Čo je oheň?

 
Termika
Staromestské námestie (Praha)

Staromestské námestie (česky Staroměstské náměstí, predtým aj Veľké námestie, v češtine ľudovo Staromák, německy Altstädter Ring) je námestie v Prahe, centrum Starého mesta a historického jadra veľkomesta vôbec.

Historický vývoj 

Už v 11. storočí sa tu nachádzalo trhovisko s pravidelne sa konajúcimi trhmi; jeho význam postupne narastal do rozmerov toho najvýznamnejšieho v krajine. Konali sa tu aj významné udalosti – došlo tu k vzbure ľudí po poprave Jana Želivského aj k ďalšej poprave 27 českých pánov v roku 1621. Význam námestia klesol spolu s významom mesta až po presune hlavného mesta štátu do Viedne. 

V 19. storočí došlo k prvej významnej zmene po dlhom čase; vznikla novogotická prístavba Staromestskej radnice a vznikla tu električková trať. Manifestovalo sa tu za zavedenie rovného hlasovacieho práva i za vyhlásenie nezávislosti od Rakúska v roku 1918. V tomto období tu bol odstránený aj mariánsky stĺp z roku 1650. Na konci 2. svetovej vojny radnica vyhorela a odkryla sa tak zadná strana niektorých domov. Klement Gottwald tu vyhlásil svoj veľmi známy prejav Právě jsem se vrátil z Hradu…, čím de facto začal obdobie komunistickej vlády v bývalom Česko-Slovensku.

V povojnovom období neuspel žiadny plán obnovy radnice, zrušila sa tu ale v roku 1966 električková trať a námestie sa zmenilo na Pešiu zónu (od roku 1962 je navyše Národnou kultúrnou pamiatkou). V súvislosti s rekonštrukciou medzi rokmi 1987 a 1988 bolo kompletne nanovo vydláždené. V 90. rokoch sa stalo veľmi významnou turistickou atrakciou Prahy, hlavne vďaka orloju. Na Vianoce a Veľkú noc sú tu umiestnené stánky, ktoré majú pripomínať stredoveké trhy.

Významné budovy a objekty 

 Staromestská radnica (Praha) 
 Pražský orloj 
 Ungelt 
 Pamätník majstra Jána Husa 
 Chrám sv. Mikuláša 
 Chrám Panny Márie pred Týnom
 Palác Kinských
 Dom U Kamenného zvonu
 Týnska škola
 Pražský poludník
 Mariánsky stĺp

Iné projekty

Externé odkazy 

 Článok o staromestskom námestí na stránkach Pražskej informačnej služby 
 Článok o námestí na stránkach Tiscali Pragensia 
 Fotogaléria 
 Webkamery

Staré Mesto (Praha)
Námestia v Prahe
Vince Neil

Vince Neil, narodený Vincent Neil Wharton, (* 8. február 1961, Los Angeles, Kalifornia, USA) je spevák americkej hard rockovej skupiny Mötley Crüe.

Životopis 
Neila objavili, keď vystupoval vo svojej kapele Rock Candy a v roku 1981 sa pridal k Mötley Crüe. V tom istom roku sa oženil so svojou prvou ženou Beth Lynn. V roku 1983 vydali Mötley Crüe megaúspešný album Shout at the Devil, stali sa vďaka nemu jednou z najúspešnejších skupín 80. rokov. V roku 1984 po turné s Ozzym Osbournom, Neil jazdil pod vplvyvom alkoholu a jeho spolujazdec Nicholas "Razzle" Dingley, bubeník skupiny Hanoi Rocks, podľahol zraneniam. Beth Lynn a Neil sa rozviedli v roku 1985. Po drogovom liečení sa Neil znova spojil s Mötley Crüe. V apríli 1988 sa oženil so Sharisou Ruddellovou. V roku 1989 skupina vydala svoj najpredávanejší a najúspešnejší album Dr. Feelgood. 

Neil vo februári 1992 opustil kapelu, aby sa vydal na sólovú dráhu. Podľa správ z ich autobiografie The Dirt ho vyhodili kvôli jeho vášni k pretekárskym autám, ktorá bola väčšia než kapela. Niektorí, ktorých Neil najal: Steve Stevens (bývalý gitarista kapely Billy Idol), Dave Marshall, Robbie Crane a Vik Foxx. V polovici roku 1993 vydal svoj debutový album Exposed. Predalo sa len 300 000 kópií v USA, takmer rovnako ako albumu Mötley Crüe so spevákom Johnom Corabim. Všetky predchádzajúce albumy Mötley Crüe presiahli hranicu 1 000 000 nosičov. 

Sharise Ruddell a Neil sa rozviedli v roku 1993. O dva roky neskôr zomrela ich dcéra Skylar Neil na rakovinu, bolo to jedno z najťažších Neilových období v živote. 

Rovnaký rok skupina Carved In Stone orientovaná na metal predala menej než 100 000 albumov v USA a Neilov kontrakt s Warner Bros sa napokon skončil. Niektoré verzie toho albumu obsahujú Skylar's Song, ktorý napísal Neil. 

V roku 1997 Neil prijal ponuku Mötley Crüe a pripojil sa s skupine. Vydali album Generation Swine. Znova prepuklo v skupine napätie, keď Tommy Lee opustil skupinu. Nahradil ho Randy Castillo, ale v roku 2002 zomrel na rakovinu. 

V máji 2000 sa Neil oženil s kráskou z Playboya Heidi Mark. Rozviedli sa v auguste 2001.

Bežný zákazník Moonlite Bunny Ranch bol Neil v roku 2003 obžalovaný z ublíženia na zdraví potom čo ho prostitútka na ranči obvinila z toho, že ju chytil za hrdlo a hodil o stenu. 

Neil sa v januári 2005 oženil s Liou Gerardini.

Sólová kariéra

Albumy 
 Exposed, 1993
 Carved In Stone, 1995
 Live One Night Only, 2003

Single 
 "You're Invited (But Your Friend Can't Come)", 1992
 "Sister of Pain", 1993
 "Can't Change Me", 1993
 "Can't Have Your Cake and Eat It Too', 1993
 "Promise Me", 2005

Externé odkazy 
 Mötley Crüe HitSquad

Rockoví speváci USA
Heavymetaloví speváci USA
Osobnosti z Los Angeles
Mötley Crüe