joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rashida Jonesová

Rashida Jones (* 25.február 1976, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) je americká herečka a komička. Je dcérou herečky Peggy Lipton a hudobníka Quincyho Jonesa. Hrala vo filmoch ako Sociálna sieť (2010), Muppets (2011) či v seriáli Angie Tribeca (2016).

Životopis 

Rashida Jones, sa narodila do hereckej rodiny, herečke Peggy Lipton a hudobníkovi Quincymu Jonesovi. Má dvoch súrodencov Kidadu Jones a Quincyho Jonesa III. Meno Rashida je arabského pôvodu. Celá rodina je židovského pôvodu. Jej rodičia sa rozviedli, keď mala Rashida štrnásť rokov. Odvtedy žila s matkou Peggy v Brentwoode. Po skončení strednej školy, bola Rashida prijatá na Harvard.

Kariéra 

Prvý raz sa objavila v seriály Dedičstvo posledného dona (1997). Postupne sa objavovala aj v filmoch ako príklad Tajomstvo diára (2004) po boku Brittany Murphy, kde stvárnila gynekologičku. V seriály Web Therapy sa objavila po boku Lisy Kudrow a v roku 2010 zažiarila v dráme Sociálna sieť, kde bola spolupracovníčkou Marka Zuckerberga, vo filme Jesse Einsenberg. 

V roku 2011 sa objavila v komédií Muppets. Vo filme sa objavila po boku hviezd ako Amy Adams, Emily Blunt, Whoopi Goldberg, Seleny Gomez, Neila Patricka Harrisa či Jima Parsonsa. 

Od roku 2016 stvárňuje hlavnú úlohu vo filme Angie Tribeca.

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Dabingové herečky USA
Komici USA
Absolventi Harvard University
Osobnosti USA židovského pôvodu
Osobnosti z Los Angeles
Slovenská basketbalová liga 2016/17

Slovenská basketbalová liga alebo Eurovia Slovenská basketbalová liga v sezóne 2016/17 bol 25. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA) cez združenie Slovenská basketbalová liga (SBL). V lige súťažilo 11 účastníkov, čo je o 2 družstvá viac ako v minulej sezóne. Titul získalo družstvo BK Inter Bratislava, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad MBK Rieker Com Therm Komárno.

Systém súťaže 
Systém SBL ostal podobný ako v predchádzajúcich sezónach. Po odohraní základnej časti dvakrát doma a vonku postúpilo najlepších 8 družstiev do play-off. Štvrťfinálové duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy, nasledujúce duely už na 4 víťazné zápasy. Zo súťaže nikto nezostúpil. Zmenou bolo zrušenie play-off o 3. miesto, kde obaja porazení semifinalisti získali bronzové medaily.

Účastníci 

Pozn: Družstvo Handlovej sa stalo držiteľom tzv. divokej karty, ktorá mu umožnila poslať prihlášku do SBL napriek tomu, že v minulej sezóne nehralo v žiadnej súťaži.

Výsledky

Základná časť 
Tabuľka 

Poznámka: Družstvám Handlovej a Nitry bola uznaná 1 kontumačná prehra bez priznania bodu.

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Finále 

Poznámka: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.

Konečné umiestnenie

Referencie

Pozri aj 
 Basketbalová extraliga žien 2016/17

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej basketbalovej ligy

Zdroje 
 Sezóna SBL 2016/17 na oficiálnej stránke Slovenskej basketbalovej asociácie
 Sezóna SBL 2016/17 na stránke msbasket.sk
 Slovenská basketbalová liga na stránke basket.sk
 Slovenská basketbalová liga na stránke eurobasket.com 

Basketbal v 2016
Basketbal v 2017
Basketbalová extraliga mužov
Prezidentská záhrada

Prezidentská záhrada alebo Grasalkovičova záhrada je mestská záhrada, ktorá je súčasťou Grasalkovičovho paláca. Je to rozsiahla záhrada upravená vo francúzskom štýle, ktorá nadväzuje na rozsiahlu záhradu bývalého letného arcibiskupského paláca. Koncom 90. rokov 20. storočia prebehla rozsiahla rekonštrukcia záhrady, ktorá do veľkej miery prinavrátila pôvodný výzor parku. V roku 1978 tu bola osadená fontána Radosť zo života autorov Tibora Bártfaya, Karola Lacka, Imricha Ehrenbergera a Pavla Mikšíka. Začiatkom 90-ych rokov 20. storočia bola v záhrade umiestnená jazdecká socha Márie Terézie, ktorá bola pôvodne súčasťou výzdoby Veľprepoštského paláca v Nitre. Nachádzal sa tu aj pomník Johanna Nepomuka Hummela, významného skladateľa a bratislavského rodáka, ktorý bol v roku 2002 po rekonštrukcii umiestnený na svoje pôvodné miesto pred veľvyslanectvo Nemecka na Hviezdoslavovo námestie.

Záhrada je voľne prístupná verejnosti počas dňa v čase otváracích hodín, ktoré sa menia počas roka.

Dopravné spojenie

Referencie 

Parky a záhrady v Bratislave
Červený vrch

Červený vrch môže byť:

 vrch v Krkonošiach v Česku, pozri Červený vrch (Krkonoše)
 chránené územie v Česku, pozri Červený vrch (prírodná pamiatka)

Pozri aj 
 Červené vrchyhorský masív v Západných Tatrách
 Červená hora
Gymnázium Ivana Horvátha

Gymnázium Ivana Horvátha je gymnázium v Bratislave na ulici Ivana Horvátha pomenované podľa slovenského spisovateľa a diplomata Ivana Horvátha.

Založená bola v roku 1966 ako Stredná všeobecnovzdelávacia škola, gymnáziom je od roku 1969.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne webstránky

Gymnáziá v Bratislave
Ružinov
Garni Hotel Junior

Garni Hotel Junior  je 3-hviezdičkový hotel na Drieňovej ulici 14, Bratislava, miestna štvrť Štrkovec, vedľa Štrkoveckého jazera.

Stavba hotela prebiehala v rokoch 19761982, pôvodný názov bol Hotel CKM Sputnik.

Referencie

Pozri aj 
Zoznam hotelov v Bratislave

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Hotely v Bratislave
Reštaurácie v Bratislave
Slovenská hokejbalová extraliga mužov 2016/17

Slovenská hokejbalová extraliga mužov v sezóne 2016/17 (alebo HEL 2016/17) bol 27. ročník extraligy hokejbalistov, najvyššej hokejbalovej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenskou hokejbalovou úniou (SHbÚ). V súťaži účinkovalo, rovnako ako v minulej sezóne, 12 družstiev. V auguste 2016 bolo spustené logo extraligy, ktorá dostala mediálnu značku pod skratkou HEL a vytvorila sa aj vlastná internetová stránka extraligy. Titul získalo družstvo HBK Hokejmarket Skalica, ktoré vo finálovej sérii zvíťazilo nad MŠK Vippokerpro Kežmarok.

Systém súťaže 
Po základnej časti, v ktorej odohral každý s každým jedenkrát doma a vonku, nasledovalo play-off ôsmich najlepšie umiestnených tímov. Play-off sa hralo na 3 víťazné zápasy, v ktorých prvé 2 zápasy sa odohrali na ihrisku lepšie umiestneného tímu. Play-off o 3. miesto sa nehralo, o bronzových medailách rozhodlo lepšie umiestnenie porazených semifinalistov v základnej časti. Posledný celok mal pôvodne odohrať baráž o zotrvanie v extralige. Nakoľko ale SHbÚ rozhodla o navýšení počtu účasníkov v ďalšej sezóne, žiadny tím nezostúpil, ani nehral baráž. Bodovanie:
 3 bodyvýhra v riadnom hracom čase
 2 bodyvýhra po predĺžení
 1 bodprehra po predĺžení
 0 bodovprehra v riadnom hracom čase
V barážových zápasoch bol hrací čas 3 x 15 min a namiesto predĺženia sa hrali hneď samostatné nájazdy.

Účastníci

Výsledky

Základná časť 

Zdroj: tophbl.sk

Play-off

Štvrťfinále

Semifinále

Finále

Konečné umiestnenie

Baráž o extraligu 
Nakoľko SHbÚ rozhodla o navýšení počtu účasníkov v ďalšej sezóne, žiadny tím extraligy nemusel nastúpiť v baráži. Okrem 2 slovenských tímov sa do baráže prihlásil aj jeden český. Do extraligy postúpili Košice a Trenčín.
 Bratislava, 24. jún 2017
Družstvá:
 Slovenský orol Trenčín
 HBC Košice
 HBC Enviform Třinec

Nakoľko bolo o 2 postupujúcich rozhodnuté už po dvoch zápasoch, tretí zápas (medzi Košicami a Trenčínom) sa už nemusel odohrať.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka extraligy
 Oficiálna stránka Slovenskej hokejbalovej únie

Zdroje 
 Extraliga na stránke Slovenskej hokejbalovej únie
 Extraliga na stránke tophbl.sk
 Extraliga na stránke extraligahokejbal.sportvin.sk
 Extraliga na stránke hokejbalplanet.sk

Hokejbal v 2016
Hokejbal v 2017
Slovenská hokejbalová extraliga mužov
Karel Bořivoj Presl

Karel Bořivoj Presl (* 17. február 1794, Praha† 2. október 1852, Praha) bol český biológ, botanik, profesor na filozofickej fakulte Karlovej univerzity (1832). Jeho brat Jan Svatopluk Presl bol tiež významným botanikom.

Život 
Vyštudoval lekárstvo na pražskej univerzite. V roku 1817 podnikol cestu do Talianska a na Sicíliu, kde zozbieral botanický materiál. V roku 1826 vydal štúdiu o flóre Sicílie s názvom Flora sicula, exhibens plantas vasculosas in Sicilia. Sicílskym trávam sa venoval aj vo svojej dizertácii. Doktorom medicíny sa stal v roku 1818, ale medicíne sa nevenoval (s výnimkou krátkej epizódy počas cholerovej epidémie v roku 1831). Jeho najvýznamnejším dielom je Reliquiae Haenkeanae, ktoré vychádzalo v rokoch 18251835. Opísal v ňom aj nové druhy, o ktorých ho informoval Tadeáš Haenke, ktorý v tom čase cestoval po Južnej Amerike. Spoločne s bratom položili základy českého botanického názvoslovia (hlavne vo Flora Čechica, 1819). Na rozdiel od svojho brata písal výhradne v nemčine a latinčine. V roku 1835 sa stal členom Kráľovskej českej spoločnosti náuk. Viedol tiež prírodovedecké zbierky Národného múzea v Prahe (od 1822). Exponáty Národného múzea si občas nosil domov. Bol kvôli tomu obvinený z ich krádeže a v roku 1846 bol z múzea prepustený. Jeho súkromný herbár obsahoval viac ako 28 tisíc rastlín. 900 z nich mu poslal Haenke, 500 potom ďalší cestovateľ Hugh Cuming. Herbár po Preslovej smrti odkúpila od dedičov pražská univerzita. Jeho botanická skratka znie C.PRESL.

Referencie

Iné projekty 

Českí lekári
Českí botanici
Českí prírodovedci
Muzeológovia
Českí vysokoškolskí pedagógovia
Českí univerzitní profesori
Vyučujúci na Karlovej univerzite
Osobnosti z Prahy
Pochovaní v Prahe
Gabriela Dolná

Gabriela Dolná (* 13. november 1955, Šurany) je slovenská filmová, televízna a divadelná herečka. Okrem iného, účinkovala vo všetkých muzikáloch Jozefa Bednárika. Je vdovou, má dve deti a žije v Nitre.

Filmografia

Filmy 
 1998: A ešte dve frašky...
 2010: Obhliadka (ovdovelá nevesta) (film z antológie Filmoviedky)
 2014: Láska na vlásku (pestúnka Guta)
 2015: Eva Nová (Jana; alkoholička)
 2017: Únos (herečka)

TV seriály 
 2007: Ordinácia v ružovej záhrade; (TV Markíza)
 2008: Panelák (Evička Bognárová; Capatého mama); (TV JOJ)
 2009: V mene zákona; (TV Markíza)
 2010: Aféry; (TV JOJ)
 2012: Rodinné prípady; (TV Markíza)
 2012: Búrlivé víno; (TV Markíza)
 2014: Pravdivé príbehy; (RTVS)
 2014: Kolonáda (mama Moniky); (RTVS)
 2014: Superhrdinovia; (RTVS)
 2014: Ochrancovia; (TV JOJ); (epizóda: „Škôlkárske galeje“)
 2015: Kukučka (Zita Frčková); (TV Markíza)
 2017: Horná Dolná; (TV Markíza); (epizóda: „Karavan“)
 2018: Oteckovia (Žemličková); (TV Markíza)
 2020: Pán profesor; (TV Markíza)
 2020: Červené pásky; (TV Markíza)

Záznamy divadelných inscenácii v Nitre 
 1998: Jeppe z vŕšku
 2009: Statky zmätky (Mara Palčíková)
 2016: Potkany (Kielbacková); (RTVS)

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Gabriela Dolná na Filmer.cz
 
 
 Gabriela Dolná v Slovenskej filmovej databáze (SFÚ)
 

Osobnosti zo Šurian
Slovenské divadelné herečky
Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Slovenské herečky divadelných muzikálov
Členovia Divadla Andreja Bagara
Selected: Ivan Csudai 1991 – 2011

Selected: Ivan Csudai 1991 – 2011 je prvý výberový album slovenského artrockového speváka a skladateľa Ivana Csudaia z roku 2011. Predstavuje prierez vyše dvadsaťročným úsekom jeho sólovej hudobnej kariéry.

Dvojdiskovú kompiláciu časovo zdola ohraničujú dve pôvodné skladby („The Man Behind Me“ a „The Yellow Heart Mole“) datované do roku 1991, ktoré boli súčasťou Csudaiovho debutového albumu 9 Easy Pieces and Other Songs (1992) a vznikli v rámci dua s Martinom Burlasom, jeho dlhoročným spolupracovníkom. Zaradených je tu aj šesť starších skladieb v nových verziách z roku 2010 vrátane dvoch kompozícií („The Outsider“ a „The Christmas Child“) už z roku 1989, ktoré boli takisto súčasťou debutu. Kompiláciu dopĺňajú tri bonusové, predtým nezverejnené piesne („Shapeless Day“, „Laments“ a „Time Is Blind“).

Kompilácia je – podobne ako Csudaiov debutový album – uvedená na obale pod hlavičkou Ivan Csudai & Martin Burlas.

Na prednom obale albumu je fotografia Alexandry Barthovej, maliarky a vtedajšej poslucháčky Csudaiovho 4. ateliéru na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Barthová, ako aj jej spolužiačka z tohto ateliéru Katarína Sidová, sa objavuje i v buklete albumu. Buklet obsahuje texty k skladbám.

Zoznam skladieb 
CD 1

CD 2

Autorstvo 
Hudba:
 Ivan Csudai (CD 1: 1 – 9, 11 – 15; CD 2: 1 – 18)
 Ivan Csudai, Martin Burlas (CD 1: 10)

Texty: 
 Ivan Csudai (CD 1: 1 – 9, 11 – 15; CD 2: 1 – 18)

Zostava 
 Ivan Csudai – spev, gitara, fúkacia harmonika, klavír
 Martin Burlas – syntetizátor, programovanie, gitara, basová gitara

Hosťujúci hráči 
 Daniel Baláž – bicí nástroj (CD 1: 10, 11; CD 2: 2)
 Peter Zagar – klavír (CD 1: 12; CD 2: 12)
 Lucia Piussiová – sprievodný vokál (CD 2: 2, 4)

Výroba 
 Hudobná réžia: Ivan Csudai, Martin Burlas
 Zvuková réžia: Martin Burlas, Juraj Štubniak
 Návrh obalu a dizajn: Ivan Csudai
 Fotografie: Ivan Csudai
 Výkonný producent: Ivan Csudai
 Vydavateľstvo: Divyd
 Katalógové číslo: DI-026-2 (CD)

Pozri aj 
 Zoznam piesní Ivana Csudaia

Referencie

Externé odkazy 
 Predný obal
 Shapeless Day – zvuková ukážka na Youtube.com

Albumy Ivana Csudaia
Hudobné albumy z 2011
Kompilačné albumy
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale mužov 2017

Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale 2017 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev Južnej Ameriky vo futsale, ktoré organizuje Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Konal sa v dňoch od 5.12. apríla 2017 v San Juan, v rovnomennej provincii, v Argentíne za účasti 9 tímov. Argentína organizovala juhoamerický šampionát druhýkrát, keď prvýkrát hostila toto podujatie v roku 2011, v Buenos Aires. Dejiskom zápasov bola aréna Estadio Aldo Cantoni s kapacitou pre 8 000 divákov. Svoj jubilejný desiaty titul získala , ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila až po predĺžení nad domácou .

Pôvodne sa mali majstrovstvá konať v brazílskom meste Rio de Janeiro, Brazília však svoju organizatúru zrušila. O zmene dejiska na Argentínu rozhodlo vedenie CONMEBOL až v marci 2017.

Účastníci 

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom futsalovom rebríčku k aprílu 2017.

Aréna

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Futsal na oficiálnej stránke Juhoamerickej futbalovej komfederácie 
 Oficiálna stránka Ekvádorskej futbalovej federácie

Zdroje 
 Majstrovstvá Južnej Ameriky 2017 na stránke Juhoamerickej futbalovej komfederácie 
 Majstrovstvá Južnej Ameriky 2017 na stránke futsalplanet.com 

Futsal v 2017
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale
Futsal
2017 v Argentíne
José Celestino Mutis

José Celestino Mutis (* 6. apríl 1732, Cádiz, Španielsko† 11. september 1808, Bogota, Kolumbia) bol španielsky botanik a matematik.

Životopis 
José Mutis študoval v Cádize medicínu a súbežne kurzy fyziky a botaniky. Lekárske skúšky zložil 2. mája 1755 na Sevillskej univerzite a 5. júla 1757 dostal doktorský titul. 

Roku 1761 odišiel ako expedičný lekár do Ameriky s Pedrom Messia de la Cerda. Roku 1763 začal  rozsiahlejší prieskum juhoamerickej flóry a fauny, ktorý trval viac ako dvadsať rokov.
 
V marci 1762, pri prednáške na Colegio de Rosario, objasnil podstatu heliocentrizmu a moderných experimentálnych vedeckých metód, čím sa dostal do konfliktu s cirkvou. Roku 1774 obhajoval svoje názory pred inkvizíciou. 

Mutis si dopisoval so španielskymi aj európskymi vedcami, okrem iného aj s Linném. V roku 1801 ho počas svojej americkej cesty navštívil v Bogote Alexander von Humboldt.

Zomrel vo veku 76 rokov na zápal pľúc. Na jeho počesť bola pomenovaná Jardín Botánico José Celestino Mutis v Bogote.

Jeho meno nesie aj rastlinný druh Mutisia z čeľade Asteraceae.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Drawings of the  Royal Botanical Expedition online
National Astronomical Observatory
Biografia

Zdroj 

Botanici
Španielski matematici
Osobnosti na bankovkách
Zoznam laureátov a kandidátov cien Slnko v sieti

Najúspešnejším hraným filmom v doterajšej histórii odovzdávania cien Slnko v sieti, je slovensko-nemecká tragikomédia od Juraja Nvotu s názvom Muzika (2007),  ovenčená 9-timi trofejami. S celkovým počtom 8 výhier, nasleduje česko-slovenská životopisná dráma Masaryk (2016) v réžii Juliusa Ševčíka. Medzi dokumentárnymi titulmi vedú 5-násobne ocenené Slepé lásky (2008) Juraja Lehotského, medzi animovano-hranými iný koprodukčný počin, a to Hmyz (2018), už z autorskej dielne Jana Švankmajera. V ostatných umeleckých žánroch sa žiadnej kinematografickej snímke nepodarilo obhájiť prípadné početné nominácie.

Superlatívy 
Prehľady zostavené na základe výsledkov jednotlivých ročníkov uskutočnených ceremónií, nezahŕňajúc čestné či špeciálne ceny – tieto sú predmetom nesúťažnej pocty akadémie v podobe tzv. Siene slávy, diváckeho hlasovania  o najobľúbenejší film alebo dokument, prípadne udelené formou finančnej prémie. Dodatočný zoznam osobností uvedených v sekcii Výhradní čestní držitelia (t. j. bez prípadných výhier/nominácií), slúži len pre inštrumentálne účely a ucelenosť takých informácií.

Filmy

Víťazné filmy 

Vysvetlivky: ∆ označuje takisto držiteľa finančnej prémie ∩ označuje takisto držiteľa ceny divákov

Nominované filmy 

Vysvetlivky: ʘ označuje takisto kandidáta na finančnú prémiu

Tvorcovia

Laureáti 

Vysvetlivky: ∆ označuje takisto držiteľa finančnej prémie ф označuje takisto držiteľa čestnej ceny † označuje laureáta in memoriam ‡ označuje laureáta v dvoch kategóriách Ψ označuje laureáta v troch kategóriách

Kandidáti 

Vysvetlivky: ʘ označuje takisto kandidáta na finančnú prémiu ф označuje takisto držiteľa čestnej ceny † označuje kandidáta in memoriam Ц označuje kandidáta v dvoch kategóriách Щ označuje kandidáta v troch kategóriách ЩΓ označuje kandidáta v štyroch kategóriách

Výhradní čestní držitelia 

Vysvetlivky: † označuje laureáta in memoriam

Príbuzné články 
 Zoznam víťazov a nominantov ankety OTO

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Slnko v sieti (historický web) 
 Slnko v sieti (aktuálne stránky)

Laureáti a kandidáti
Filmové zoznamy
Jena Malonová

Jena Malonová (neprechýlene Jena Laine Malone; * 21. november 1984, Sparks, Nevada, USA) je americká herečka, známa z filmov ako Mesto nádeje (1997), Donnie Darko (2001), Hitler : Vzostup zla (2003), Útek do divočiny (2007), Sucker Punch (2011), The Hunger Games (2013, 2015) či Batman vs. Superman : Úsvit spravodlivosti (2016).

Životopis 

V jej desiatich rokoch sa s mamou presťahovala do Kalifornie, aby sa Jena mohla zúčastniť filmových konkurzov. Jej prvá filmová rola bola vo filme Bastard Out of Carolina, kde stvárnila postavu malej Bone, ktorá je sexuálne zneužívaná. Vo filme Kontakt sa predstavila ako mladá Jodie Foster a vo filme Druhá alebo prvá sa objavila po boku Julie Roberts.

V roku 2001, sa objavila vo filme Donnie Darko, kde predstavila priateľku Jakea Gyllenhaala. Druhý raz si zahrala po boku Jodie Foster, vo filme Škandál na katolíckej škole, ktorý bol veľmi zle prijatý u veriacich. Po boku herca Emilea Hirscha si zahrala aj v roku 2007, vo filme Útek do divočiny. Spolu s herečkami Emily Browning a Vanessou Hudgens sa objavila vo fantasy filme Sucker Punch. Menšie role si zahrala aj v sérií The Hunger Games či vo filme Batman vs. Superman : Úsvit spravodlivosti (2016).

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Detskí herci
Účastníci Medzinárodného filmového festivalu Karlovy Vary
Jamie Dornan

Jamie Dornan (* 1. máj 1982, Holywood, County Down, Severné Írsko, Spojené kráľovstvo) je severoírsky herec, známy vďaka postave podnikateľa Christiana Greya zo série filmov Päťdesiat odtieňov sivej, kde hrá hlavnú postavu aj s jeho hereckou kolegyňou Dakotou Johnson.

Kariéra 

Začínal ako model. Pracoval pre značky ako príklad Calvin Klein či Armani. Jeho prvá filmová rola, prišla od režiséry Sofie Coppoly, filmom Maria Antoinetta z roku 2006. V roku 2011, sa pridal k hereckému obsadeniu seriálu Kde bolo tam bolo. V roku 2013 ho viac-menej preslávila postava sériového vraha, ktorý sa vydáva za milujúceho otca a manžela, zo seriálu The Fall. V seriály sa objavil po boku Gillian Anderson a mal tri série. V roku 2015, bol obsadený do úlohy Christiana Greya, do série romantickej drámy so sexuálnym podtónom Päťdesiat odtieňov sivej. V roku 2017 vyšlo aj druhé pokračovanie s názvom Pätdesiat odtieňov temnoty. Vo filme hrá hlavnú postavu spoločne aj s jeho hereckou kolegyňou Dakotou Johnson. V roku 2016, bol nominovaný na cenu Českého Leva za film Operácia Anthropoid, v ktorom si zahral s hercami ako príklad Cillian Murphy či českou herečkou Aňou Geislerovou. Tiež sa zúčastnil aj Medzinárodného Filmového Festivalu v Karlových Varoch.

V roku 2013, sa oženil za britskú herečku Ameliu Warner a majú spolu tri dcéry.

Iné projekty

Zdroj 

Severoírski filmoví herci
Severoírski televízni herci
Účastníci Medzinárodného filmového festivalu Karlovy Vary
Severoamerický a karibský turnaj v hádzanej žien 2017

Severoamerický a karibský turnaj v hádzanej žien 2017 bol hádzanársky turnaj, v ktorom súťažili hádzanárske družstvá žien Severnej Ameriky a Karibiku a ktorý organizuje Panamerická hádzanárska federácia (PHF). Konal sa v Río Grande, v Portoriku v dňoch od 30. marca3. apríla 2017, za účasti 4 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Cancha Néstor Milete s kapacitou 2 000 miest. Pôvodne sa malo turnaja zúčastniť aj družstvo Mexika. Zvíťazilo domáce , ktoré vyhralo vo finálovom stretnutí nad .

Turnaj slúžil výhradne ako kvalifikácia severoamerických a karibských družstiev na Panamerické majstrovstvá 2017. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

Priama účasť 
Z tohoto regiónu postúpili priamo na finálový turnaj družstvo hostiteľskej krajiny a účastník Panamerických majstrovstiev 2015 na základe umiestnenia:

Účastníci 

 Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v neoficiálnom medzinárodnom rebríčku v novembri 2015.

Výsledky

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Panamerickej hádzanárskej federácie /
 Oficiálna stránka Portorickej hádzanárskej federácie

Zdroj 
 Turnaj žien 2017 na stránke Panamerickej hádzanárskej federácie /
 Turnaj žien 2017 na stránke mundohandball.com 
 Turnaj žien 2017 na stránke Portorickej hádzanárskej federácie 

Hádzaná v 2017
Panamerické majstrovstvá v hádzanej žien
Hádzaná
2017 v USA
Walter Burley Griffin

Walter Burley Griffin (* 24. november 1876, Maywood† 11. február 1937, Lakhnaú) bol americký architekt.

Preslávil sa najmä návrhom Canberry, od základov stavaného nového hlavného mesta Austrálie. Revolučná bola predovšetkým koncepcia parkovania v meste a použitia železobetónu. Je radený k tzv. prériovej architektúre. Jeho manželka Marion Mahony Griffinová bola tiež významnou architektkou a Griffin s ňou na väčšine návrhov spolupracoval, vrátane projektu Canberry. Spoznali sa v štúdiu Franka Lloyda Wrighta v Oak Park, kde obaja na začiatku 20. storočia pracovali. Spolu navrhli vyše 350 diel. Často išlo o krajinné diela. Architektúru vyštudoval na University of Illinois. On i jeho žena boli vyznávači antropozofie, kvôli ktorej tiež odcestovali do Indie, kde však Griffin čoskoro zomrel na zápal pobrušnice.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Heslo v encyklopédii Britannica 
 Heslo v Australian Dictionary of Biography 

Architekti USA
Krajinní architekti
Urbanisti
Antropozofi
Osobnosti z Illinoisu
Renata Scottová

Renata Scottová (* 24. február 1934, Savona) je bývalá talianska operná speváčka, sopranistka. V súčasnosti operná režisérka. Ako speváčka sa špecializovala na bel canto a Verdiho repertoár. Spievala 45 operných rolí od osemnástich skladateľov.

Život 
Debutovala v osemnástich rokoch rolou Violetty vo Verdiho La traviata. V La Scale prvýkrát spievala v roku 1953. Do zahraničia prenikla v septembri 1957, to keď na festivale v Edinburghu musela zaskočiť za slávnu Mariu Callasovú v Belliniho La sonnambula a zožala úspech. Jej kariéra kulminovala v 60. rokoch 20. storočia. Roku 1964 spievala s ansámblom La Scaly aj v Bolšojom teatru v Moskve, išlo o prvé vystúpenie západných operných umelcov v Sovietskom zväze v ére Studenej vojny. O rok neskôr debutovala v Metropolitnej opere v New Yorku v Madama Butterfly. Na tejto scéne potom stvárnila 26 rolí vo viac ako 300 predstaveniach.

Spevácku kariéru ukončila v roku 2002 a potom sa úspešne obrátila k réžii (o. i. Ceny Emmy za televíznu réžiu Gioconda a Traviaty) a pedagogickej činnosti na Accademia Nazionale di Santa Cecilia v Ríme a na Juilliard School v New Yorku. Žije v USA, spolu so svojím manželom, huslistom Lorenzo Anselmim.

Iné projekty

Zdroj 

Talianske operné speváčky
Držitelia ceny Emmy
Sopranistky
Elektronická riadiaca jednotka

Elektronická riadiaca jednotka (angl. electronic control unit – skr. ECU) alebo elektronický riadiaci modul (angl. electronic control module – skr. ECM) môže byť: 
v automobile a pod.:
akýkoľvek elektronický modul v aute, ktorý niečo riadi, pozri elektronická riadiaca jednotka (všetky časti automobilu)
riadiaca jednotka motora, najmä jej „srdce“, teda mikroprocesor s pamäťou, alebo „srdce“ niektorého z jej podsystémov, pozri riadiaca jednotka motora
riadiaca jednotka systému ABS
elektronický modul na riadenie niečoho, pozri elektronická riadiaca jednotka (elektrotechnika)

Elektronická riadiaca jednotka (angl. electronic control unit – skr. ECU) môže znamenať aj všetky riadiace elektronické moduly v automobile okrem riadiacej jednotky motora, pozri pod elektronická riadiaca jednotka (všetky časti automobilu)

Referencie 

 
Časti automobilov
Ján Fridrich Pecval

Ján Fridrich Pecval alebo Ján Fridrich Petzval (iné mená: Peczival, Pecivál; * 4. júl 1775, Loděnice, Česko† 3. november 1852, Levoča) bol vynálezca a učiteľ.

Ján Fridrich Pecval sa narodil 4. júla 1775 v obci Loděnice na Morave. V rokoch 17991815 pôsobil ako učiteľ a regenschori v Spišskej Belej. Dňa 16. februára 1801 sa oženil v Spišskej Belej so Zuzanou, rod. Kreutzmannovou. V rokoch 18151819 pôsobil v Kežmarku (Spišskú Belú musel opustiť, pretože sa pobil v kostole a ten museli potom znovu vysvätiť) a 18191852 ako regenschori a mestský geometer v Levoči.

Pecval navrhol dva vynálezy (oba v roku 1824): zdokonalenie strunových hodín a návrh písacieho stroja („polygraph“), ktorý sa zachoval aj s nákresmi.

Záznamy z Moravy ho uvádzajú pod menom Pecival a priamo o ňom píšu ako o „Bohemus“.

Všetci jeho traja synovia sa narodili 6. januára a tak ich v domácnosti volali traja králi.

Referencie 

Slovenskí pedagógovia
Slovenskí vynálezcovia
Traky (hudobná skupina)

Traky je hudobná skupina, ktorá vznikla v roku 2009 v obci Čaňa (Košice-okolie). 1. apríla 2009 bola aj prvá skúška. Na hudbe sa podieľajú prevažne všetci z kapely, texty piesní väčšinou píše Milan Hricišin, no k niektorým skladbám už napísal text aj Erik Miľo. Koncerty majú po celom Slovensku a vystupovali aj v Maďarsku či v Česku. Označovaní sú ako úsmevno-zábavná alebo humorno-zábavná skupina.

Medzi ich najznámejšie skladby patria skladby ako Ja od mala... (Šicke sme tu kamaráci), Fyzola, Slovania''' (spolupráca s poľskou kapelou TerazMy) či najnovšia skladba Taký život sa mi páči, na ktorej spolupracovali aj rómsky muzikanti Sendreiovci.

 Kapela 
Kapelu tvoria:
 Erik Miľo (spev, ústna harmonika)
 Damián Hricišin (ozembuch, spev)
 Alexandra Brutovská (husle, spev)
 Lukáš Bittó (klávesové nástroje)
 Damián Rakaš (gitara, ukulele)
 Daniel Falat (akordeón)

 Diskografia 
 2012: Na Valal Stačí, CD
 2016. Šicke sme tu kamaraci - Traky 2'' - Štúdio Klakson 2675 001-2, CD

Videoklipy 
 2013: „Ja od mala...“ - réžia, kamera: Radomír Kreheľ
 2015: „Fyzola“ - réžia, produkcia: JBS production & O.W.-record
 2015: „Poznám dievča“ - réžia, produkcia: JBS production & O.W.-record
 2015: „Je nám tu dobre“ - réžia, produkcia: JBS production & O.W.-record
 2015: „Zuzka“ - réžia, produkcia: JBS production & O.W.-record
 2016: „Mama“ - réžia, produkcia: JBS production & O.W.-record
 2016: „Krajina zázrakov (Slovensko)“ - réžia: Oliver Takáč
 2016: „Šťastné a veselé“ - réžia: Oliver Takáč
 2017: „Slovania/Slowianie“ ft. TerazMy (PL) réžia: Nawrotka TV,
2017: „Fejsbuk“ - réžia: Milan Antol; účinkujúci herci: Milka Zimková, Stanislav Pitoňák, Eugen Libezňuk (film Čiara)
2018: „Taký život sa mi páči“ ft. Sendreiovci - réžia: Franky Stružák (Vidia Production)
 2019: „Mal som Radku kamarátku“
 2021:„Ja neviem sám“
 2021:„Nosím v hlave taký plán“ Vidia Production

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky - www.traky.sk
 Stránky na Facebook-u

Slovenské hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 2009
Jakub Klimo

Jakub Klimo (* 9. august 1979, Ostrava) je slovenský fotograf.

Zo života 
Jeho otec Martin Klimo je fotograf. Na Škole úžitkového výtvarníctva v Bratislave vyštudoval odbor fotografia. Tento odbor neskôr študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Jeho manželkou je modelka Denisa Dvončová. V roku 2010 sa im narodil syn Mates. Vtom istom roku sa narodila aj dcéra jeho sestre, vizážistke Zuzane Klimovej. Jeho brat Matej Klimo je hudobník.

Tvorba

Knihy 
 Igor Kalinauskas, Jakub Klimo: The Cage - the Story of Beauty, Gallery INK, 2011, ISBN 9788097071455.

Hudobné albumy 
 2009: Gemini – Zuzana Smatanová
 2010: Už – Richard Müller
 2012: Vyzliecť si človeka – Sima Martausová
 2013: War – Nela Pocisková, foto: Jakub Klimo, Braňo Šimončík
 2013: Jsem to já – Lucie Bílá
 2013: Hlasy – Richard Müller & Fragile
 2013: Hlasy 2'' – Richard Müller & Fragile

Ocenenia 
 2005 1. miesto Fuji Europress Photo Awards, kategória módna fotografia
 2007 Talent roka, Medzinárodný festival módnej fotografie, Cannes

Referencie

Externé odkazy 
 Stránky na Facebook-u

Slovenskí fotografi
Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Sergej Kužugetovič Šojgu

Sergej Kužugetovič Šojgu (rus.: Сергей Кужугетович Шойгу; tuv.: Сергей Күжүгет оглу Шойгу; *21. mája 1955 Čadan, Tuvinská RSFSR, Sovietsky zväz) je ruský politik tuvianskeho pôvodu, v rokoch 1991 – 1994 a neskôr v rokoch 1994 – 2012 pôsobil ako minister pre výnimočné situácie. V roku 2012 pracoval krátko ako gubernátor Moskovskej oblasti a napokon od 6. novembra 2012 pôsobí ako Minister obrany Ruskej federácie.

Život 
Sergej Šojgu sa narodil 21. mája 1955 v mestečku Čadan v Tuvinskej autonómnej oblasti v rodine redaktora miestnych novín Kužugeta Sergejeviča Šojgu a zootechničky Alexandry Jakovlevny Šojgu, rodenej Kudrjavcevovej. V rokoch 1972 – 1977 navštevoval Krasnojarský polytechnický inštitút, kde vyštudoval v odbore stavebný inžinier. Po skončení štúdia pracoval v rôznych častiach krajiny ako stavebný inžinier. Koncom 80. rokov vykonával nižšie funkcie v oblastnej komunistickej strane v meste Abakan v Chakasku na južnej Sibíri. Následne pôsobil ako inšpektor krajského výboru komunistickej strany v Krasnojarsku.

V roku 1990 získal miesto na ministerstve výstavby a presťahoval sa do Moskvy. V roku 1991 sa stal predsedom Ruského záchranárskeho zboru a predsedom Štátneho výboru RSFSR pre zvláštne situácie. V rokoch 1991 – 1994 bol najvyšším predstaviteľom Štátneho výboru Ruskej federácie pre civilnú obranu, zvláštne situácie a likvidáciu následkov prírodných katastrof. V tejto pozícií prakticky od nuly vytvoril ruský záchranársky zbor a vyslúžil si povesť zodpovedného, populárneho a skromného človeka.

V roku 1992 bol vyslaný ako sprostredkovateľ pri riešení gruzínsko-osetského konfliktu a zaoberal sa odsunom ruských utečencov z Tadžikistanu. V roku 1996 obhájil dizertačnú prácu na tému Organizácia verejnej správy pri predikcii mimoriadnych situácií s cieľom znížiť sociálne a ekonomické škody, vďaka čomu získal titul kandidát vied.

V roku 1999 viedol proputinovské hnutie Jedinstvo. Druhým miestom strany Jedinstvo vo voľbách pomohol Vladimirovi Putinovi k získaniu postu premiéra. Spolu s Jurijom Lužkovom a Mintimerom Šajmievom viedol v rokoch 2001 a 2002 stranu Jednotné Rusko.

V roku 2011 sa v prieskumoch verejnej mienky umiestnil medzi najdôveryhodnejšími ruskými štátnymi predstaviteľmi. 11. mája 2012 nastúpil na post gubernátora Moskovskej oblasti, kde nahradil Borisa Gromova. Na tomto poste však zotrval iba krátko.

6. novembra 2012 Šojgu nastúpil na post ministra obrany Ruskej federácie. Nahradil pri tom Anatolija Serďukova, ktorý čelil podozreniam z podvodov a zneužitia právomocí. Do funkcie ministra obrany Šojgua odporučil premiér Dmitrij Medvedev, podľa niektorých názorov pre to aby oslabil tzv. petrohradskú skupinu „silovikov“ – Sergeja Ivanova, Sergeja Čemezova a Viktora Ivanova.

Rodina 
Sergej Šojgu je ženatý s Irinou Alexandrovnou Šojgu (rod. Antipina). Spolu majú 2 dcéry – Juliu (*1977) a Xeniu (*1991).

Ocenenia 
 1999 – Hrdina Ruskej federácie
 2014 – Rad Alexandra Nevského

Referencie

Iné projekty 

Ruskí politici
Osobnosti tuvianskeho pôvodu
Hrdinovia Ruskej federácie
Stavební inžinieri
Ministri obrany Ruska
Osobnosti rusko-ukrajinskej vojny
Forge of Empires

Forge of Empires (skrátene FoE) je strategická online multiplayerová počítačová hra, ktorú vyvinula nemecká spoločnosť InnoGames.

Jej cieľom je prejsť všetky obdobia vývoja ľudskej civilizácie od doby kamennej cez dobu železnú, stredovek a moderné dejiny až do budúcnosti. Hráč postupne dobýva svetové kontinenty, skúma dobové technológie, buduje a vyvíja svoje mesto, vyrába suroviny a stavia veľkolepé budovy, založené na skutočne existujúcich alebo už zničených historických alebo ešte nepostavených stavbách. V hre je veľmi dôležitá vzájomná koordinácia a komunikácia medzi skupinami hráčov, ktoré sa nazývajú „cechy“.

Hra bola spustená v roku 2012 a v rovnakom roku bola spustená i slovenská verzia (30. máj 2012 o 12.00 hod). Už na konci roku registrovala celkom päť miliónov hráčov z celého sveta a bola tiež vďaka svojmu ojedinelému bojovému systému nominovaná na European Games Awards, ďalší rok zas na MMO Awards 2013.

Referencie 

Strategické počítačové hry
MMORPG
Webové hry
Počítačové hry z 2012
Symfobia

Symfobia je slovenská kapela z Nitry hrajúca symfonický metal. Kapelu založil klávesák František Molnár v roku 2007 a členovia sa menili rovnako ako štýl, ktorý hrali. Nakoniec sa zostava ustálila v roku 2014 príchodom gitaristu Milana Sitára, basáka Petra Bugára, speváčky Eriky Strečkovej, bubeníka Vandyho Palva Prokopa, gitaristu Piťuku Vargu a nakoniec príchodom vokalistky Petry Hasarovej.

Začiatky a prvý album Way of the Queen 
V januári 2015 vydala kapela svoj prvý debutový album Way of the Queen. Album je dielom nápadov Františka Molnára pričom do spolupráce bolo pozvaných niekoľko skvelých hudobníkov ako napr. k orchestrálnym podkladom prispel Peter Vlčko a zbory naspievalo 8 vokalistiek atď. Texty ku piesňam napísal Rastislav Getta. Album nahralo štúdio HS (Marek Viršík – Horkýže Slíže), kde si mix a master vzal na starosť zvukár Sanchez (BijouTerrier). Album pozostáva z 9 songov v celkovej dĺžke približne 55 minút. Kapela krstila svoj debutový album v máji 2015 vo Frankie Rock klube v Nitre kde krstným otcom sa stal gitarista Henry Tóth a spevák kapely Paranoid Igor Belaj. Krst CD bol zároveň ich prvý oficiálny koncert. Druhým koncertom sa stal júnový koncert s fínskou kapelou Nightwish na banskobystrickom amfiteátri spoločne s kapelou Sabaton. Nasledovali ďalšie koncerty s kapelami ako Therion, turné s kapelou Tublatanka, turné s kapelou Citron a festivaly ako More Than Fest, Topfest, Rock pod Kameňom, Masters of Rock, Benátská noc, Radegast legendy a iné. Koncom roka 2016 nastúpil do kapely nový bubeník Viliam Putz a kapela začala pracovať na novom albume.

Zostava

Súčasná zostava    
 Erika Strečková - spev  
 Dominika Hodáňová - spev
 František Molnár - klávesy
 Milan Sitár - gitara
 Peter Varga - gitara
 Peter Bugár - basgitara
 Viliam Putz - bicie

Bývalí členovia 
 Tóno Moravčík - gitara
 Ľuboš Boudiš - bicie
 Pavel "Vandy" Prokop - bicie
 Petra Hasarová - spev
 Simona Janovičová - spev

Diskografia

Way of the Queen (2015) 

 „Dragon“ (5:20)
 „Only Goodbye“ (6:12)
 „The Castle“ (5:26)
 „Bloody Wings“ (4:34)
 „Way Of The Queen“ (7:13)
 „Pack of Wolves“ (5:17)
 „Last Teardrop“ (7:57)
 „Sun“ (6:38)
 „Finally“ (7:22)

Smog of Tomorrow (2019) 
 „Hungry“ (6:04)
 „Bury It“ (4:55)
 „Atlantis“ (4:34)
 „I'm Waiting“ (4:25)
 „Into the Night“ (4:52)
 „From the Ashes“ (4:41)
 „Smog of Tomorrow“ (4:18)
 „Dust“ (5:17)
 „Everything's Possible“ (4:51)
 „Flowing Down“ (3:46)
 „From Survivor to Creator“ (6:11)
 „Človek“ (4:42)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Slovenské hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 2014
Vladimír Hančík

Vladimír Hančík (* 16. apríl 1944, Ružomberok) je bývalý úspešný volejbalový tréner, dlhoročný volejbalový funkcionár a volejbalový odborník. V roku 1976 sa s družstvom žien Slávie UK Bratislava stal víťazom Pohára víťazov pohárov.

Štúdiá a akademická činnosť 
Po absolvovaní základnej školy v Ružomberku a maturite (1963) na Strednej priemyselnej škole spojovej techniky v Banskej Bystrici sa Vladimír Hančík stal absolventom (1968) Fakulty telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave (FTVŠ UK). Fakultu ukončil ako diplomovaný tréner volejbalu. Po štúdiách nastúpil ako odborný asistent na Katedru teórie a didaktiky hier FTVŠ UK. V roku 1978 získal doktorát z pedagogiky. V rokoch 1986 až 1994 pôsobil ako odborný asistent na Katedre hier FTVŠ UK.

Volejbalový tréner 
V roku 1971 nastúpil ako asistent trénera v ženskom seniorskom družstve TJ Slávia UK Bratislava. O rok neskôr sa stal prvým trénerom tohto družstva. Sláviu UK trénoval v rokoch 19711979, 19821984, 1990 a 1997. V rokoch 1979 až 1982 trénoval Vladimír Hančík v zahraničí. Viedol rakúske reprezentačného družstvo žien, junioriek Rakúska a bol aj trénerom Wustenrotu Salzburg. V rokoch 1984 až 1986 viedol ženskú volejbalovú reprezentáciu ČSSR. V týchto rokoch bol štátnym trénerom volejbalu na Stredisku vrcholového športu Bratislava.

Trénerské úspechy

Reprezentácia 
 11. miesto na Majstrovstvách sveta žien 1986 v Česko-Slovensku
 4. miesto na Majstrovstvách Európy 1985 v Holandsku

Slávia UK Bratislava 
 Víťaz Pohára víťazov pohárov 1976
 3. miesto na záverečnom turnaji Pohára víťazov pohárov 1975
 3. miesto na záverečnom turnaji Európskeho pohára majstrov 1983
 3 x majster ČSSR (1976, 1978, 1983)
 juniorské majsterky ČSSR 1978
 juniorské majsterky ČSFR 1991
víťaz 1.Slovenskej národnej ligy a postup do majstrovstiev ČSFR

Funkcionár 
 19881998: predseda volejbalového oddielu TJ Slávia UK Bratislava
 19982020: prezident volejbalového klubu Slávia UK Bratislava
 20092020: štatutárny zástupca občianskeho združenia Slávia Ekonomická univerzita Bratislava

Ocenenia 
 2012Strieborné kruhy Slovenského olympijského výboru
 2009Bronzové kruhy Slovenského olympijského výboru
 2009Čestný člen Slovenskej volejbalovej federácie
 2004Vyznamenanie za zásluhy o rozvoj volejbalu
 2004 "Trofej" -  vyznamenania Slovenskej volejbalovej federácie za prínos vo volejbale
 1985Verejné uznanie II. stupňa za zásluhy o rozvoj česko-slovenskej telesnej výchovy
1979 -  Vzorný tréner

Externé odkazy 
 Vladimír Hančík na webslovensko.sk
 Vladimír Hančík oslávi 70volejbal.sk

Slovenskí volejbaloví tréneri
Slovenskí športoví funkcionári
Osobnosti z Ružomberka
Absolventi Fakulty telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave
Slovenský pohár vo volejbale mužov

Slovenský pohár vo volejbale mužov je volejbalová pohárová súťaž mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). Vznikla v roku 1993 a zúčastňujú sa jej kluby najvyššej slovenskej ligovej súťaže. Najúspešnejším klubom súťaže je VKP Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 8-krát.

Štruktúra súťaže 
Súťaž sa hrá vyraďovacím systémom doma-vonku (na odvetu). Samotný finálový zápas sa hrá ako jedno stretnutie.

Sezóny a finalisti Slovenského pohára

Historické štatistiky

Referencie

Pozri aj 
 Slovenský pohár vo volejbale žien
 Volejbalová extraliga mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej volejbalovej federácie

Zdroje 
 Prehľad víťazov Slovenského pohára na stránke Slovenskej volejbalovej federácie 
 História pohára na stránke súťaže
 Kroniky športu 19932010 

Slovenské volejbalové súťaže
Lokality japonskej priemyslovej revolúcie Meidži

Lokality japonskej priemyselnej revolúcie Meidži je skupina 23 lokalít prevažne v juhozápadnom Japonsku, ktoré hrali významnú úlohu v procese industrializácie Japonska na konci obdobia Bakumatsu a počas reforiem Meidži (od polovice 19. storočia do začiatku 20. storočia). 

Jedná sa o komplexy oceliarní, dokov, uhoľných baní, ale aj o obytné budovy a budovy vojenského charakteru a pod., ktoré sú pamiatkami na obdobie, kedy boli v Japonsku implementované technologické postupy pochádzajúce z Európy a Ameriky a táto technológia bola prispôsobená japonským potrebám a tradíciám.

Od roku 2015 sú tieto kultúrne pamiatky zapísané na Zozname svetového dedičstva UNESCO.

Fotogaléria

Iné projekty

Externé odkazy 
 UNESCO Tentative List entry
 The Modern Industrial Heritage Sites in Kyushu and Yamaguchi
 Emergence of Industrial Japan: Kyushu and Yamaguchi

Zdroj 

Kultúra v Japonsku
Lokality Svetového dedičstva v Japonsku
Olesya Rulin

Olesya Yurivna Rulin (rus: Oлeся Юрьевна Pулина - Olesya Jurivna Rulin, *17 marec 1986, Moskva, Rusko, Sovietsky zväz) je rusko-americká herečka, známa zo všetkých troch dielov detskej komédie High School Musical, kde si zahrala postavu Kelsi Nielsen.

Detstvo a mladosť 

Olesya Rulin, sa narodila v marci roku 1986 v Moskve za čias Sovietskeho zväzu v Rusku. Vyrastala neďaleko Moskvy, v meste Likhoslavl. Na začiatku deväťdesiatich rokov, jej otec emigroval do Spojených štátov, o dva roky neskôr ho celá jeho rodina aj spolu s Olesyou následovala a usadila sa v Texase a neskôr v Utahu. 

Keď mala Rulinová jedenásť rokov, jej mama ju prihlásila na baletný kurz, aby si zlepšila postavenie v spoločnosti. Po čase si v tanec veľmi obľúbila. Tiež vie hrať výborne na klavír, čo predviedla vo všetkých troch častiach filmu High School Musical. 

Krátko pred zahájením jej hereckej kariéry, brigádovala v menších obchodíkoch, študovala ekonomómiu v Paríži a v roku 2005 absolvovala na West Jordan High School.

Kariéra 

Medzi jej prvé filmy v ktorých si zahrala, patrí Hon na psa (2001), kde si zahrala po boku herca Shia LaBeoufa. Tiež sa objavila v horrorovom thrillery Temná legenda 3 : Krvavá Mary (2005) a až o rok sa jej podarilo zviditeľniť v muzikálovej komédií High School Musical. O dosť viac priestoru získala v druhej časti a tiež si svoju postavu nádejnej klaviristky zopakovala aj tretí krát, v poslednej časti, High School Musical 3. 

Po skončení High School Musical, sa predstavila aj po boku Jessicy Simpson, v komédií Nebezpečne blonďavá z roku 2008. V rovnakom roku, sa objavila aj v dráme Navždy silný a o rok neskôr, si zahrala spolu s herečkou Heather Locklear v dráme Flying By. 

V roku 2010, si zahrala hlavnú postavu vo filme Mary v očakávaní a v roku 2013 si zahrala dcéru Kristen Chenoweth, v komédií Rodinný víkend. 

Od roku 2015, hrá postavu menom Callista Secor v akčnom seriály Powers.

Súkromný život 
Je pescetariánka. V marci 2022 oznámila, že čaká svoje prvé dieťa. 

Vie čítať, písať a hovoriť plynule rusky. Venovala veľa času na charitatívne účely, rozdala niekoľko peňazí pre zvieratá, viac-menej psov, ktorí boli bez domova, a tiež venovala pre charitu aj nejaké jej šaty.

Iné projekty

Zdroj 

Ruské filmové herečky
Ruské televízne herečky
Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Herecké výhonky
Osobnosti z Moskvy
Osobnosti USA ruského pôvodu
Balet v Rusku
Slovenský pohár vo volejbale žien

Slovenský pohár vo volejbale žien je volejbalová pohárová súťaž žien na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská volejbalová federácia (SVF). Vznikla v roku 1993 a zúčastňujú sa jej kluby najvyššej slovenskej ligovej súťaže. Najúspešnejším klubom súťaže je VK Slávia EU Bratislava, ktorý v nej zvíťazil 15-krát. Od ročníka 2021/22 nesie súťaž názov Niké Slovenský pohár ženy.

Štruktúra súťaže 
Súťaž sa hrá vyraďovacím systémom doma-vonku (na odvetu). Samotný finálový zápas sa hrá ako jedno stretnutie.

Sezóny a finalisti Slovenského pohára

Historické štatistiky

Referencie

Pozri aj 
 Slovenský pohár vo volejbale mužov
 Volejbalová extraliga žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej volejbalovej federácie

Zdroje 
 Prehľad víťazov Slovenského pohára na stránke Slovenskej volejbalovej federácie 
 História pohára na stránke súťaže
 Kroniky športu 20032010 

Slovenské volejbalové súťaže
Majstrovstvá Slovenskej republiky mládeže v šachu

Majstrovstvá Slovenskej republiky mládeže sú vrcholom sezóny mladých šachistov na Slovensku. Hráči hrajú vo svojich kategóriách turnaj jednotlivcov švajčiarskym systémom na 9 kôl. Majstrovstvá sú zároveň nominačné podujatia pre reprezentačné akcie v danom roku.

Miesto konania 
 2006Brezová pod Bradlom5. marec10. marec 2006
 2007Liptovský Mikuláš22.apríl27. apríl 2007
 2008Martin17. február23. február 2008
 2009Modra3. máj9. máj 2009
 2010Ružomberok1. február26. február 2010
 2011Sliač31. marec6. apríl 2011
 2012Stará Ľubovňa17. marec24. marec 2012
 2013Stará Ľubovňa6. marec13. apríl 2013
 2014Stará Ľubovňa5. apríl12. apríl 2014
 2015Liptovský Mikuláš18. apríl25. apríl 2015
 2016Liptovský Mikuláš16. apríl23. apríl 2016
 2017Liptovský Mikuláš22. apríl28. apríl 2017
 2018Liptovský Mikuláš21. apríl26. apríl 2018

Najviac medailí

Poradie najúspešnejších hráčov (2014 - 2018)  

Poradie najúspešnejších hráčov podľa partiových bodov na Majstrovstvách Slovenska (2014 - 2018)

Chlapci do 8 rokov

Chlapci do 10 rokov

Chlapci do 12 rokov

Chlapci do 14 rokov

Chlapci do 16 rokov

Chlapci do 18 rokov

Dievčatá do 8 rokov

Dievčatá do 10 rokov

Dievčatá do 12 rokov

Dievčatá do 14 rokov

Dievčatá do 16 rokov

Dievčatá do 18 rokov

Externé odkazy 
 Slovenský šachový zväz
 Chess-Results Slovakia
 Šachový klub Osuské - mládež
 MSR mládeže 2011 Sliač
 Klub šachových nádejí Bratislava
 MSR mládeže 2017 Tatralandia, Liptovský Mikuláš
 MSR mládeže 2018 Tatralandia, Liptovský Mikuláš

Šach na Slovensku
Chata Baske

Chata Baske je turistická horská chata v Strážovských vrchoch, situovaná na rovnomennom vrchu (). Nachádza sa na okraji vrcholovej lúky, v katastrálnom území Slatinky nad Bebravou.

Dejiny 
História chaty siaha do roku 1935, kedy sa členovia ski-klubu z Trenčianskych Teplíc rozhodli postaviť horskú chatu na vrchu Baské. Slávnostné otvorenie vtedajšej „Štúrovej chaty“ sa konalo 28. októbra 1936. Počas druhej svetovej vojny chatu využívali nemeckí vojaci, po ktorých odchode zostala zdevastovaná a bola nutná jej obnova. 

V súčasnosti plní funkciu sezónnej, samoobslužnej turistickej útulne za prítomnosti chatára. Využívanie limituje obmedzené množstvo vody a elektrickej energie, ktorej jediným zdrojom je generátor. K osvetleniu objektu sa používajú petrolejové lampy, vykuruje sa drevom. 

V dvojpodlažnej chate je 22 lôžok, pričom je možné použiť vlastné spacie vaky, spoločenská miestnosť pojme 25 – 30 návštevníkov.

Prístup 
 po  značke z Trenčianskych Teplíc (3.15 h)
 po  značke z horského sedla pod Homôľkou (3.15 h)
 po  a  značke z Dolnej Poruby (2.15 h)
 po  značke zo Slatinky nad Bebravou

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam horských chát na Slovensku

Iné projekty

Zdroj 
 Oficiálny web
 Chata na hiking.sk
 Poloha na turistickej mape

Horské chaty v Strážovských vrchoch
Chuašanské skalné maľby

Chuašanské skalné maľby (, , slovenský prepis Chua-šan Pi-chua) je rozsiahly súbor skalných malieb v okrese Ning-ming v prefektúre Čchung-cuo autonómnej oblasti Kuang-si v Číne.

Nachádzajú sa na vápencovej skalnej stene s výškou približne 40 metrov a dĺžkou približne 170 metrov na západnom brehu rieky Ming-ťiang, prítoku Cuo-ťiangu v povodí Perlovej rieky. Maľby vytvárané pomocou okru, krvi a gleja vznikali pravdepodobne medzi obdobím bojujúcich štátov a obdobím dynastie Chan, teda od 4. storočia pred Kr. do 2. storočia. 

Od roku 2016 sú zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Huashan Cliff Painting 
 Huashan rock art site in Zuojiang River, Guangxi
 Huashan Cliff Paintings Seen as World's Largest 
 Huashan Mountain Frescos
 Rock Art in China

Zdroj 

Lokality Svetového dedičstva v Číne
Základná škola (Bratislava, Ružová dolina 29)

Základná škola Ružová dolina 29 je základná škola v Ružovej doline, Bratislava - mestská časť Ružinov, miestna časť Nivy.

Na rovnakej adrese sídli aj Paneurópska súkromná základná škola.

Referencie

Externé odkazy 
Oficiálne webstránky

Základné školy v Bratislave
Ružinov
Základná škola (Bratislava, Ostredková 14)

Základná škola Ostredková 14 je základná škola na Ostredkovej ulici, Bratislava - mestská časť Ružinov, miestna časť Ostredky.

V roku 2013 z 85 základných škôl v Bratislave bola na 19. mieste, hodnotili sa výsledky žiakov 9. ročníka z matematiky a slovenčiny.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne webstránky

Základné školy v Bratislave
Ružinov