Slovník (výklad slov)

Slovník je dokument, ktorý uvádza k súboru slov, výrazov a ďalších lingvistických alebo sémiologických jednotiek (napr. aj znakov, symbolov, obrazov) príslušnú lingvistickú, resp. sémantickú informáciu podľa poslania diela (výklad, prekladový ekvivalent, pravopis a.i.) alebo na základe hesiel podáva výklad zvoleného predmetu. Podobná definícia znie: Slovník je ucelený súbor jazykových jednotiek (slov, slovných spojení, mien, termínov, skratiek alebo znakov) vymedzenej oblasti, ktoré sú usporiadané do určitej zostavy, a ku ktorým sú pripojené príslušné výklady, jazykové charakteristiky alebo ekvivalenty v iných jazykoch.

Termín slovník v závislosti od definície zahŕňa buď len jazykové slovníky, alebo jazykové aj vecné slovníky , alebo jazykové slovníky aj vecné slovníky aj (typické) encyklopédie.

Tvorbou slovníkov sa zaoberá slovnikárstvo (lexikografia).

Druhy slovníkov 

Delenie 1:
jazykový slovník
výkladový slovník v užšom zmysle (jazykový výkladový slovník) - t.j. slovník, ktorý vysvetľuje význam slova
všeobecný výkladový slovník - t.j. jazykový výkladový slovník pre celú slovnú zásobu jazyka
terminologický slovník - t.j. jazykový výkladový slovník pre jeden odbor; je to často zároveň odborný náučný slovník (porov. nižšie)
špeciálny jazykový slovník:
slovník cudzích slov - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
frazeologický slovník - je zároveň výkladový slovník  v užšom zmysle
idiomatický slovník - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
dialektologický slovník - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník porekadiel - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník prísloví - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník epitet - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
historický slovník - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník neologizmov - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník slangu - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník argotu - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
slovník alúzií - je zároveň výkladový slovník v užšom zmysle
synonymický slovník
slovník homoným
slovník antoným
slovník podobných slov
slovník rýmových slov
slovník vlastných mien
slovník citátov
pravopisný slovník (ortografický slovník)
etymologický slovník
ortoepický slovník (slovník výslovnosti)
retrográdny slovník
frekvenčný slovník
valenčný slovník
prekladový slovník
všeobecný prekladový slovník
odborný prekladový slovník
vecný slovník (vrátane nejazykového výkladového slovníka) [termín vecný slovník má aj iný význam - pozri nižšie]
odborný náučný slovník - t.j. prechod medzi terminologickým slovníkom a špeciálnou encyklopédiou
biografický slovník
geografický slovník
slovník pseudonymov
slovník skratiek
slovník značiek
slovník symbolov
iné
zmiešané typy

Delenie 2:
jednojazyčný slovník (monolingválny slovník)
viacjazyčný slovník (multilingválny slovník) - dvojjazyčný (bilingválny), trojjazyčný (trilingválny) atď.

Delenie 3:
všeobecný slovník
špeciálny slovník

Delenie 4:
abecedný slovník - slovník usporiadaný abecedne
slovník usporiadaný podľa postupu bežného pre dané neabecedné písmo
vecný slovník - t.j  slovník usporiadaný vecne [porov. vyššie]:
systematicky usporiadaný slovník
tematicky usporiadaný slovník
onomaziologicky usporiadaný slovník

Delenie 5:
veľký slovník
stredný slovník
malý slovník (vreckový slovník)

Delenie 6:
jednozväzkový slovník
viaczväzkový slovník

Radenie slov v abecednom (a podobnom) slovníku 
V slovníkoch jazykov, ktoré používajú abecedné písmo alebo slabičné písmo, sa slová zoraďujú abecedne alebo v analogickom fonetickom poradí. 

Slová alebo znaky v jazykoch s logografickým písmo, ako napríklad čínština, sa zoraďujú podľa jednej z mnohých schém, založených na zložkách znaku, počte ťahov v znaku a celkovom tvare znaku. Novšie sa však aj v čínštine znaky zoraďujú abecedne, a to podľa poradia písmen, ktoré vznikne keď je dané heslo zapísané v pchin-jine.

Lema 
Heslové slovo, pod ktorým/vedľa ktorého je príslušný text uvedený v slovníku, sa volá lema (lemma). Jedna lema reprezentuje aj všetky odvodené tvary slova, ktoré autor slovníka považuje za dostatočne podobné na to, aby nemuseli mať samostatné heslo (samostatnú lemu).  Lema je na jednej strane súčasťou makroštruktúry slovníka, na stane druhej je však tiež súčasťou slovníkového hesla, ku ktorému sa priradí. V slovenčine existujú určité konvencie pri vytváraní lemy, napr. slovesá sú vždy v neurčitku, podstatné mená v nominatíve jednotného čísla, prídavné mená v predikatívnej pozícii a pod.

Najväčšie (a zároveň jediné „veľké“) slovenské slovníky 
 Slowár Slowenskí Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskí (5 zv. + Repertórium; dokončený 1808, vyšiel 1825),
 Slovník slovenského jazyka (6 zv., 1959 – 1968)
 Veľký rusko-slovenský slovník (5 zv., 1960 – 1970),
 Veľký slovensko-ruský slovník (6 zv., 1979 – 1995),
 Slovník súčasného slovenského jazyka (2006 a n.; predpokladaný rozsah: 8 zv.).

Iné projekty

Zdroje 

 Encyklopédia jazykovedy, 1993
Nováková et al.: Využívanie informačných zdrojov, 1998
Paulička et al.: Všeobecný encyklopedický slovník, 2002

Externé odkazy 
 Wikislovník
 Wiktionary (en)
 Slovenské slovníky (Jazykovedný ústav Ľ. Štúra SAV)
 Cambridge Advanced Learner's Dictionary (en-uk)
 Merriam-Webster Online Dictionary (en-us)
 yourDictionary.com (Slovníkový portál)
 Retrográdny slovník online