joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Rudolf Diesel

Rudolf Christian Karl Diesel (* 18. marec 1858,  Paríž, Francúzsko† 29. september 1913, Lamanšský prieliv) bol nemecký inžinier a vynálezca.

Životopis 
Vyrastal v Paríži do roku 1870, kedy jeho rodina odišla do Anglicka; začala prusko-francúzska vojna. Istú dobu žil v Londýne, odkiaľ bol poslaný do Augsburgu, rodného mesta svojho otca, aby tu pokračoval v štúdiu na priemyselnej škole. Inžiniersky diplom získal na technike v Mníchove. 

Ako veľmi schopný študent bol predstavený Carl von Lindemu, inžinierovi, ktorý sa špecializoval na projektovanie a výrobu chladiacich zariadení. V roku 1880 začal pracovať v Lindeho parížskej firme. Jeho úlohou bolo teoretické zdokonalenie spaľovacieho motora pri využití Carnotovho cyklu. Venoval tomuto problému veľa času, robil pokusy s použitím amoniaku ako paliva. V roku 1890 sa stal inžinierom v Lindeho firme v Berlíne. V ďalšom období pracoval na vylepšení spaľovacieho motora. Výsledkom bol patent, ktorý dostal v roku 1892, v nasledujúcom roku vydal potom tlačou prácu Teória a konštrukcie ekonomického spaľovacieho motora, vysvetľujúce podstatu jeho myšlienky. Jeho publikovaná práca zaujala Otta Kellera, ktorý už skôr publikoval princíp fungovania motora a tak sa Diesel dostal do sporu s Kellerom. 

Po dlhom vyjednávaní sa nakoniec dohodol s Kellerom a ponúkol mu ako kompenzáciu 3000 nemeckých mariek ročne za poradenskú zmluvu, keď Keller ustúpi od patentového sporu. Sám Diesel uznal, že myšlienku Kellera dotiahol do úspešného konca. Po urovnaní sporu Diesel cestoval po celom svete a predával licencie na svoj motor, počas krátkej doby sa stal milionárom. Niekoľkokrát odmietol ponuku námorníctva s odôvodnením, že jeho motor nie je k dispozícii pre vojnové účely. Diesel chcel nech jeho motor slúži pre obchodné plavidlá.

Posledné roky svojho života venoval Diesel prácu nad konštrukciou motora pre potreby moreplavby, hoci ho trápilo zdravie. 

28. júla 1999 bola jeho menom pomenovaná planétka Diesel s katalógovým číslom 10093. Na jeho počesť je od roku 1953 nemeckým Inštitútom pre vynálezy udeľovaná Medaila Rudolfa Diesela.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Liste von Diesels Patenten 
 Mathias Bröckers: Über das Ende des Ölzeitalters. Visionen Rudolf Diesels. In: Telepolis, 8. október 2005
 Biografia

Zdroj 

Nemeckí vynálezcovia
Osobnosti na nemeckých poštových známkach
Osobnosti z Paríža
Samantha Stosurová

Samantha Jane "Sam" Stosurová (* 30. marec 1984, Brisbane, Austrália) je austrálska profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre a 22 turnajov vo štvorhre.

Finálové účasti na turnajoch WTA (50)

Dvojhra - výhry (3)

Dvojhra - prehry (11)

Štvorhra - výhry (23)

Štvorhra - prehry (13)

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 

Austrálski tenisti
Víťazi French Open
Víťazi US Open
Osobnosti z Brisbane
Austrálski olympionici
Tenisti na Letných olympijských hrách 2016
Viedenské memorandum

Viedenské memorandum (slovenské) bolo memorandum zaoberajúce sa štátoprávnym riešením postavenia Slovákov v Uhorsku a habsburskej monarchii, ktoré bolo predložené panovníkovi 12.12.1861.

Vychádzalo z Memoranda národa slovenského, pričom Viedenské memorandum bližšie špecifikovalo predstavy o vnútornom usporiadaní tzv. "Hornouhorského slovenského okolia". Znamenalo to, že síce obe memorandá vychádzali z jednej platformy (z uznania Slovákov za osobitný národ), Viedenské memorandum, však špecifikovalo vlastné orgány správy, vlastné súdne orgány a úradnú reč - slovenčinu. Aj Viedenské memorandum zdôrazňovalo, že tu nie je snaha o štátnoprávne odčlenenie sa od Uhorska.

Územný rozsah Slovenského Okolia 

Delegácia, ktorá navštívila panovníka, apelovala na 7. 9.(??) časť, 2. časti Tripartita, kde bolo zakotvené, že panovník môže udeliť privilégiá. Pokiaľ ide o Viedenské memorandum, išlo o najprepracovanejší pohľad na usporiadanie Hornouhorského Slovenského Okolia. Viedenské memorandum hovorilo o tom, z koľkých žúp sa malo  Hornouhorské Slovenské Okolie tvoriť, boli to župy:
 Trenčianska
 Oravská
 Turčianska
 Liptovská
 Zvolenská
 Bratislavská
 Nitrianska
 Tekovská
 Hontianska
 Novohradská
 Gemerská
 Spišská
 Šarišská
 Abovská

Nie je známe, prečo bola Zemplínska župa vynechaná, keďže je jednoznačne dokázané, že tu žili Slováci. Namiesto žúp sa Hornouhorské Slovenské Okolie malo členiť na 16 okresov.

Správa Slovenského Okolia 
Predstaviteľom samosprávnej moci sa mal stať Provinčný snem. Tento mal mať 90 členov. Až 60 malo byť volených, čo bol výrazný demokratický prvok. Na 30 000 obyvateľov mal pripadať 1 poslanec. Sídlom snemu mala byť Banská Bystrica. Mal sa schádzať raz ročne. Snem mal rozhodovať o všetkých otázkach národnej, regionálnej, hospodárskej, kultúrnej a sociálnej politiky (verejné práce, poľnohospodárstvo, školstvo, kultúrne inštitúcie). Mal mať právo predkladať návrhy zákonov do Uhorského snemu. Snem mal schvaľovať aj vlastný rozpočet, určovať kvótu daní a spravovať erárny majetok na Slovensku. Výkonným orgánom snemu mal byť štátny výbor, volený snemom, mal viesť agendu snemu, udržiavať kontakt s vládou, miestodržiteľom a obecnými zastupiteľstvami. Politickú správu Hornouhorského Slovenského Okolia mal vymenovať cisár a predsedu snemu mal voliť snem zo 4 kandidátov, ktorých navrhoval cisár. Okresy mali mať takú právomoc ako predtým župy. Na čele okresu mal stáť okresný náčelník. Ďalej sa predpokladalo zavedenie osobitnej sústavy súdov. 1. stupeň mali tvoriť obecné súdy, 2. stupeň mali tvoriť okresné súdy a najvyšším súdom mal byť Hlavný súd so sídlom v Banskej Bystrici. Zdôrazňovalo sa, že súdy sa budú riadiť uhorským právom. 

Panovník však celý tento dokument, Viedenské memorandum, neprijal. Pretože už začiatkom 60. rokov a ďalší vývoj, hlavne Rakúsko–pruská vojna, poukázal na ekonomický úpadok cisárstva, bolo jasné, že ak má monarchia prežiť, budú sa musieť Habsburgovci dohodnúť s Maďarmi.

Referencie 
 prednáška z Dejín štátu a práva na Slovensku z 8. marca 2007 od Prof. JUDr. Dr. h. c. Petra Mosného, CSc.

Dejiny Slovenska
Token (text)

Token alebo známka v počítačovej vede je kategorizovaný blok textu, obyčajne pozostáva z nedeliteľných znakov, známych ako lexémy. Lexikálny analyzátor najprv číta lexémy a kategorizuje ich podľa funkcie, čím im priraďuje význam. Toto priradenie významu sa nazýva tokenizácia. Tokeny môžu vyzerať rôzne, napríklad to môžu byť slovenské, anglické alebo iné slová alebo rôzne symboly, musia to byť hlavne užitočné súčasti štruktúrovaného textu.

Rôzne druhy tokenov:

Informatika
Muli

Muli () je jeden z obývaných ostrovov na atole Mímu na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 787 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 525 m, šírka 600 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 139,86 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Muli - anglicky

Ostrovy atolu Mímu
Rádio Slovakia International

Rádio Slovakia International je okruh RTVS vysielajúci o Slovensku do zahraničia a pre zahraničných Slovákov do celého sveta. Vysiela v 6 jazykových verziách: po anglicky, nemecky, francúzsky, rusky, španielsky a slovensky.

Každá jazyková redakcia pripravuje denne polhodinový blok vo svojom jazyku, ktoré sa striedavo vysielajú nasledovne:
 slovensky do:
 celého sveta
 anglicky do:
 Severnej Ameriky
 Južnej Ameriky
 Západnej Európy
 Austrálie
 nemecky do:
 Západná Európa
 francúzsky do:
 Západná Európa
 Južná Amerika
 Severná Amerika
 španielsky do:
 Západná Európa
 Južná Amerika
 rusky do:
 Východnej Európy
 Ázie

Rádio Slovakia International vysiela v rôznych časoch (UTC) prostredníctvom krátkych vĺn (KV), DAB, a cez satelit a internet. Stanica má po zmenách v januári 2007 bývalú zvučku Rádia Slovensko - na motív hymnickej piesne „Kto za pravdu horí“.

Prvýkrát odznela relácia Zahraničného vysielania vtedajšieho Slovenského rozhlasu 4. januára 1993. Bola v slovenskom jazyku. Iba v slovenčine sa vysielalo až do 23. marca 1993, kedy sa začali relácie zahraničného vysielania vysielať aj po anglicky, rusky, nemecky a francúzsky. Neskôr sa pridala aj španielčina. V roku 2006 sa pre nedostatok financií prestalo vysielať na krátkych vlnách, vysielanie bolo len na internete a satelite. 29. októbra 2006 sa opäť začalo vysielať aj v pásme krátkych vĺn, ale 1. januára 2011 bolo vysielanie na krátkych vlnách opäť zrušené. Rádio je zaradené aj v 3. (verejnoprávnom) multiplexe DVB-T a od roku 2016 vysiela aj v multiplexe digitálneho rozhlasu.

Vysielače

Externé odkazy 
 http://www.rozhlas.sk/radio-international-sk

Slovenský rozhlas
Vzniklo v 1993
Rádio Patria

Rádio Patria () je slovenská verejnoprávna rozhlasová stanica, ktorá začala vysielať 16. decembra 1928. Vysiela pre národnostné menšiny a etnické skupiny na Slovensku v ich materinských jazykoch. Hlavným vysielacím jazykom je maďarčina (popoludní), ukrajinčina a rusínčina (dopoludnia), vysiela sa taktiež rómsky a každé 3 týždne striedavo je hodinová relácia v češtine, nemčine a poľštine.

Rádio Patria vysiela od 06:00 do 18:00. Vo zvyšnom čase na jeho frekvenciách vysiela Rádio _FM, Rádio Devín alebo Rádio Slovakia International (záleží podľa frekvencie).

Rádio je zaradené aj v 1. multiplexe DVB-T a od roku 2016 vysiela aj v multiplexe digitálneho rozhlasu.

Vysielače 

Stredné vlny:

Počúvanosť 
Rádio Patria je s počúvanosťou 0,7% dvanástou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou podľa prieskumu Market & Media & Lifestyle spoločnosti Median SK (2+3 Q 2015).

Referencie

Externé odkazy 
 http://www.rozhlas.sk/radio-patria

Slovenský rozhlas
Feromagnetizmus

Feromagnetizmus je  forma magnetizmu, s ktorou sa v každodennom živote najviac stretávame. Feromagnetizmus je definovaný ako jav, pri ktorom sa materiály ako železo vo vonkajšom magnetickom poli zmagnetizujú a zostanú zmagnetizované istý čas po skončení pôsobenia poľa. Všetky permanentné magnety sú feromagnetické alebo ferimagnetické, ako sú kovy, ktoré sú nimi priťahované. 

Vlastnosti feromagnetizmu vyplývajú z dvoch veličín kvantovej mechaniky: spin a Pauliho vylučovací princíp. Spin elektrónu, kombinovaný s jeho orbitálnou uhlovou rýchlosťou, má za následok magnetický moment a tvorí magnetické pole. Avšak v mnohých materiáloch (obzvlášť tie, ktoré majú plný elektrónový obal) je celkový moment všetkých elektrónov nula. Feromagnetické materiály majú také elektróny, a ak sú usporiadané tvoria merateľné makroskopické pole.

Odporúčané články 
 Antiferomagnetizmus
 Diamagnetizmus
 Superdiamagnetizmus
 Ferimagnetizmus
 Paramagnetizmus
 Superparamagnetizmus
 Metamagnetizmus

Magnetizmus
Železo
Alexej Alexejevič Abrikosov

Alexej Alexejevič Abrikosov (; * 25. jún 1928, Moskva, Rusko – † 29. marec 2017, Palo Alto, Kalifornia, USA) bol ruský fyzik.

V roku 2003 dostal Nobelovu cenu za svoj prínos v oblasti fyziky kondenzovaného stavu a supravodivosti.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Lukáš Kupka: Nobelovy ceny za fyziku v roce 2003
 A Short Biography
 Krátka biografia

Osobnosti z Moskvy
Sovietski fyzici
Ruskí fyzici
Teoretickí fyzici
Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Členovia American Academy of Arts and Sciences
Členovia Ruskej akadémie vied
Fyzici židovského pôvodu
Členovia United States National Academy of Sciences
Absolventi Moskovskej štátnej univerzity M. V. Lomonosova
Ruské osobnosti židovského pôvodu
Ruskí nositelia Nobelovej ceny
Vévah

Vévah () je jeden z obývaných ostrovov na atole Mímu na Maldivách. Počet obyvateľov je 270 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 525 m, šírka 300 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 136,28 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Vévah - anglicky

Ostrovy atolu Mímu
Paténa

Paténa je omšový tanierik na ktorom sa obetuje Božie telo.
Používa sa pri cirkevných obradoch. Má zabrániť prípadnému pádu hostie na zem.

Kresťanstvo
Bartini A-57

Bartini A-57 bol projekt sovietskeho strategického bombardéra, navrhnutý sovietskym konštruktérom talianskeho pôvodu Robertom Ľudvigovičom Bartinim v päťdesiatych rokoch. R.L.Bartini prezentoval v 1955 projekt, supersonického bombardéra – lietajúceho člna stredného dosahu А-55. Ako hydroplán mal mať možnosť  natankovať priamo na oceáne, v bezprostrednej blízkosti pobrežia nepriateľa, z lodí alebo ponoriek. Výhodou hydroplánu bola nezávislosť od pozemných letísk. Avšak tento projek bol vyhodnotený ako nereálny a následne zamietnutý. Bartini sa však nevzdal a pracoval na zdokonalení svojho projektu spolu Koroľovom.Mimo iného hľadali optimálne aerodynamické usporiadane, toto zahŕňalo 10 modelov v rôznych konfiguráciach na testovanie v aerodynamických tuneloch a mnoho hodín strávených nad výpočtami.

Charakteristika
Projekt A-57 reprezentoval komplexný strategický systém zahŕňajúci hydroplán, schopný vzletu a pristátia na vodnej hladine a tiež na snehu a ľade (kvôli predpokladanej možnosti použitia arktických základní ), a ťažkú lietadlovú strelu RSS naprojektovanú v  OKB P.V.Cybina. Lietadlo bolo projektované ako nadzvukový bezchvostový hydroplán so silne šípovitým krídlom a vysokou mierou integrácie trupu a krída. Klasický kolesový podvozok chýbal, pre pristátie na vode alebo ľade slúžili zaťahovateľné lyže. Uvažovalo sa aj o špeciálnych odhadzovateľných saniach pre pristátie na klasických pevných dráhach, ale od tohto zámeru sa upustilo. Posádku mali tvoriť traja ľudia. Celková nosná plocha mala byť 755 m2  Maximálna rýchlosť mala byť А-57 podľa  výpočtov 2500 km/h, a praktický dostup (závisel na vzletovej hmotnosti) 18000-23000 m, praktický dolet 15000 km. Lietadlo malo mať vzletovú hmotnosť 250 ton. Pohon mali tvoriť buď päť TRDF NK-10B (každý s ťahom 26 000 kg) alebo (dočasné riešenie), NK-6 (každý s ťahom 22 500 kg), umiestnené vzadu medzi zvislými chvostovými plochami . Nad motormi mala byť umiestnená lietadlová strela RSS. V internej bombovnici mala byť umiestnená termonukleárna bomba 244N s hmotnosťou 3000 kg.

Koniec projektu
Komisia MAP(ministerstvo leteckého priemyslu) spolu s  TsAGI(Centrálny aerodynamický inštitút), TSIAM(Centrálny inštitút pre výskum leteckých motorov), ОKB-156 (A.N.Tupoleva) a ОKB-23 (V.M.Mjasisčeva) napísali pozitívne hodnotenie na tento projekt, avšak rozhodnutím vlády bol projekt zamietnutý, mimo iného bol zastavený aj projekt vývoja lietadlovej strely RSS . Medzi rokmi 1952 až 1961 R.L.Bartini vypracoval ďalších 5 projektov nadzvukových lietadiel s konštrukciou vychádzajúcou z A-57 - А-55, А-57, R, F-57 (Р-57) a R-57AL.
Ani jeden sa nedostal do prototypového štádia.

Externé odkazy
 stručný popis na hitechwebe 
 popis 
 podrobný popis 

Nerealizované projekty lietadiel
Userbar

Userbary sú malé obrázky o veľkosti 350x19 px, ktoré vyjadrujú to čo nosíte na oblečenie, čo pijete, čomu holdujete, komu fandíte, proste userbarom sa dá vyjadriť všetko.
Zväčša sa tieto obrázky vyskytujú v phpbb fórach ako podpisy.
Autor sa prezentuje svojou grafickou zdatnosťou.

Štandardy userbaru 

 350 pixelov šírka
 19 pixelov výška
 Priehľadné, diagonálne čiary (45°)
 Písmo / font 'Visitor TT1 (BRK)'. Nie tučné a bez vyhladzovania
 PNG-Formát pre dobrú kvalitu GIF pre animácie

V súčasnosti sa začínajú čoraz viac objavovať tzv. extra userbary. Ide o klasický obdĺžnik, z ktorého vyčnieva určitý obrázok. Pôvodný obdĺžnik si však musí zachovať rozmery 350x19 pixelov, vyčnievajúci obrázok ma transparentné pozadie. Tieto userbary sa začali objavovať na stránke userbars.net. Po zániku ich databázy sa jediným miestom, kde môžete nájsť práve takéto userbary stala slovenská stránka userbars.sk a za autora sa považuje tvorca menom Hawkeye.

Externé odkazy 
Stránky zaoberajúce sa userbarmi:
 Userbars.be
 Userbars.sk
 Userbars.com
 Userbarz.netuj.cz
 Userbars.org
 Userbars.net
Na Tvorbu animácií:
 UB Animátor

Internetová kultúra
Porfýria

Porfýria je autozomálne dedičné (vrodená erytropoetycká porfýria sa dedí recesívne) metabolické ochorenie, ktorého následkom je porucha tvorby hému. Za klinické symptómy sú zodpovedné metabolity, ktoré sú pred alebo nedostatok tých, ktoré sú za defektným enzýmom (produktom mutovaného génu) metabolického reťazca syntézy hému. Na syntéze sa podielajú tieto enzýmy :
 ALA-synthasa, 
 ALA-dehydrataza, 
 uroporfyrinogen-I-syntasa, 
 uroporfyrinogen-III-kosyntasa, 
 uroporfyrinogendekarboxylasa, 
 koproporfyrinogenoxydasa, 
 protoporfyrinogenoxydasa, 
 ferrochelatasa. 
V prípade poruchy na 3. enzýme, ALA (deltaaminolevulat) a PBG (profobilinogen), hromadiace sa v telesných tekutinách, spôsobujú svojou toxicitou na brušné nervy a centrálny nervový systém abdominálnu bolesť a neuropsychické problémy. Enzýmové bloky v neskorších stupňoch metabolizmu majú za následok hromadenie metabolitov v tkanivách. Pri hromadení v koži následnou oxidáciou vznikajú molekuly citlivé na svetlo. Fotoexcitáciou týchto molekúl vznikajú vysoko aktívne molekuly atakujúce kyslík za vzniku kyslíkových radikálov, ktoré sú zodpovedné za kožné prejavy fotosenzitivity (svetlocitlivosť - jeden z príznakov). Porfýrie sú klasifikované podľa najviac postihnutých orgánov. Známy je zvýšený lokálny výskyt v belošskej populácii Juhoafrickej republiky spôsobený génovým driftom. Predpokladá sa, že zmenený vzhľad neliečených a fotosenzitivita viedli v minulosti k vzniku historiek o upíroch.

Terapia porfýre zatiaľ nie je. Indikovaná je len symptomatická liečba, ktorá zmierňuje príznaky. Napríklad podanie beta-karoténu vďaka svojmu antioxidačnému účinku zmierňuje kožné prejavy. Používané sú tiež slnečné filtre. Príznaky porfýrie zhoršujú mnohé látky. Mechanizmus tohoto účinku spočíva v tom, že sa na ich odbúravaní podieľa cytochróm P450, ktorého súčasťou je protoporfyrínový kruh. Používanie cytochrómu P450 indukuje syntézu porfyrínov a teda ukladanie aktívnych metabolických prekurzorov. Medzi takéto látky patria napríklad barbituráty, anestetiká a alkohol. Porfýrie sú adeptom génovej terapie.
Andrej Terren

Andrej Terren (známy aj ako András Terren, alebo Andreas Terren; * 9. október 1814? Kremnica? – † 5. december 1890? Kremnica?) bol amatérsky entomológ – lepidopterológ a koleopterológ, evanjelický farár a milovník prírody. Pôvodom bol maďarskej národnosti. Takmer po celý svoj život pôsobil v Kremnici ako farár.

Dátum narodenia, ani jeho miesto nie je presne známe. Podľa záznamov Indexu ku matrikám cirkvi by mohol byť narodený v Kremnici dňa 9. októbra 1814. Jeho otec Terren András († 1832) a matka Balla Anna.

Počas svojho života mal úzke kontakty s dvomi významnými entomológmi Rakúsko–Uhorskej monarchie: MUDr. Imre Frivaldským a jeho príbuzným Ing. Janosom Frivaldszkým, ktorý pochádzal z Rajca. Po skončení štúdia teológie pôsobil ako kňaz v Kremnici (Körmöcbánya).
 
Venoval sa hlavne zberu chrobákov a motýľov, prevažne v okolí Kremnice, ale navštívil počas svojho života i grécky ostrov Krétu a oblasť Malej Ázie: Turecko – [okolie Izmiru a Bursy], Bulharsko a Grécko. Túto svoju cestu vykonal s oboma Frivaldszkovcami: (MUDr. Imre Frivaldszky a Ing. Janos Frivaldszky), pričom zozbieral z tohto územia významný a dosť početný entomologický materiál do svojej zbierky. Tejto výskumno – zberateľskej cesty sa zúčastnil v rokoch 1843 – 1845. Po svojom návrate pôsobil ďalej ako kňaz v Kremnici. Celkove je o tomto zberateľovi známych veľmi málo informácií.

Zbierku Andreja Terrena po jeho smrti zdedil jeho brat, ktorý pôsobil tiež ako farár v Kremnici. Časť zbierky v rozsahu asi 10 000 kusov chrobákov odkúpil uhorský zberateľ slovenského pôvodu Jozef Bossanyi (1853 [1855?] – 1946) v roku 1899.

Andrej Terren zomrel pravdepodobne v Kremnici 5. decembra 1890.

Zdroje informácií o autorovi  
 Rhaab, K.: Index ku matrikám evanjelickej cirkvi: september 1888 – 22. 1. 1890, Kremnica.
 Bossányi, J.: 1899, Terren András. Rovartani lapok, 6, 129, Budapest.
 Jurkovič, M.: 1976, Ján Frivaldszký. In: Vlastivedný zborník Považia, XII., Martin, Osveta, 249 – 252.
 Rybáriková, R.: 1994, Ján Frivaldský, Rajecký rodák a múzejník. In: Spravodaj mestského múzea, Rajec, 1 / 1994, 11 – 12.
 Koleška, Z.: 1995, TERREN András. 614, In: Seznam biografií československých entomologů (entomologové nežijíci) – 15. pokračování, Klapalekiana, 31 (Suppl.): 564 – 775.
 Hesselbarth, G.; Oorschot, H. van & Wagener, S.: 1995, Die Schmetterlinge der Türkei, Band 2: 1196: (odkaz na časť jeho zbierkového materiálu).
 Okali, I. et al.: 1996, Slovník slovenských zoológov a zoológov so vzťahmi k územiu Slovenska. T: Terren Andrej (András): 118.
 Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Internetové informácie. Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Terren András (=Andrej)“.

Bibliografia
Nie je známe, že by bol publikoval niektoré entomologické práce.

Narodenia v 1814
Úmrtia v 1890
Slovenskí entomológovia
Slovenskí múzejníci
Lepidopterológovia
Koleopterológovia
Slovenskí evanjelickí kňazi
Mandarínkovník

Mandarínkovník je skupina druhov z rodu citrónovník (citrus). Sú to stromy pôvodom z juhovýchodnej Ázie so sladkými plodmi, nazývanými mandarínky.

Systém 
Taxonómia mandarínkovníkov je komplikovaná a pomerne sporná. Pre prehľadnosť a orientáciu sa zaraďujú do nasledujúcich "skupín" (niektoré sa často považujú za "druhy"):
 unshiu (satsuma) – Citrus unshiu
 king – Citrus nobilis
 stredozemná skupina – Citrus deliciosa 
 drobnoplodé mandarínkovníky a príbuzné druhy
 ostatné mandarínkovníky – Citrus reticulata (citrónovník mandarínkový), vrátane tangerínok (=citrónovník chutný, tangeríkovník, Citrus tangerina), tangora, tangela a podobne

Sorty a ich kultivary 
 mandarínka – Clementina, Changsa, Le-dar, Emperor, Oneco a Willow-leaf.
 tangerínka – Cleopatra, Dancy, Ponkan, Robinson a Sunburst.
 satsuma – Owari, Wase a Kara.

Krížence 
 tangor = mandarínkovník + pomarančovník.
 z tangerínok: odrody King, Murcott, Ortanique (zo slov orange, tangerine a unique), Temple a Umatilla.
 zo satsúm: sorty Ijókan, Mijauči Ijó, Othani Ijó, Kijómi a Seto.
 rangpur = mandarínkovník + citrónovník
 tangelo = tangerínkovník + grapefruitovník

Iné projekty 

Rutovité
Fáfu

Fáfu (angl. Faafu) je atol na Maldivách. Hlavné mesto atolu je Nilandú. Skladá sa z 23 ostrovov, z toho 5 je obývaných. Počet obyvateľov je 4 790. Atol momentálne nemá správcu (Atoll Chief).  Tento administratívny atol sa rozkladá len na jednom prírodnom atole Severný Nilandú.

Obývané ostrovy 
Bileddú
Daranbúdú
Fíali
Magúdú
Nilandú

Neobývané ostrovy 
Badidhiffusheefinolhu, Dhiguvarufinolhu, Enbulufushi, Faanuvaahuraa,  Filitheyo, Himithi, Jinnathugau, Kandoomoonufushi, Maafushi, Maavaruhuraa, Madivaruhuraa, Makunueri, Minimasgali, Villingilivarufinolhu, Voshimasfalhuhuraa

Referencie

Externé odkazy 

Informácie ministerstva pre rozvoj o atole Fáfu 

 
Atoly Maldív
Daranbúdú

Daranbúdú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Fáfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 385 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 300 m, šírka 400 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 138,11 km.

Ostrov leží na západnom okraji atolu Fáva. Kód ostrova je L-5.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Daranbúdú - anglicky

Ostrovy atolu Fáfu
Fíali

Fíali () je jeden z obývaných ostrovov na atole Fáfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 965 (jún 2006), dĺžka ostrova 525 m, šírka 425 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 113,40 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Fíali - anglicky

Ostrovy atolu Fáfu
Magúdú (Fáfu)

Magúdú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Fáfu na Maldivách. Počet obyvateľov je 663 (jún 2006), dĺžka ostrova 950 m, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 134,44 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Magúdú - anglicky

Ostrovy atolu Fáfu
Bandidú

Bandidú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 799 (jún 2006), dĺžka ostrova 575 m, šírka 450 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 147,97 km.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Bandidú - anglicky

Ostrovy atolu Dálu
Kudahuvadú

Kudahuvadú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Je hlavným mestom atolu. Počet obyvateľov je 1 529 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 150 m, šírka 875 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 179,7 km.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Kudahuvadú - anglicky

Ostrovy atolu Dálu
Máenbúdú

Máenbúdú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 874 (jún 2006), dĺžka ostrova 975 m, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 174,32 km.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Máenbúdú - anglicky

Ostrovy atolu Dálu
Pyrenejský mastif

Pyrenejský mastif (Pyrenejský mastin) je plemeno psa uznané v FCI v skupine 2. pod číslom 92.

Vzhľad 
Pyrenejský mastif sa so svojou kohútikovou výškou radí medzi molosy. Je to impozantný pes krátkeho štvorcového rámca so silným krkom a širokým hrudníkom. Má drsnejšiu, polodlhú a hustú srsť, ktorá má byť biela s dobre vyznačenými fľakmi rovnako sfarbenými ako maska. Uši sú vždy sfarbené, zatiaľ čo špička chvosta a zadná časť končatín je biela. Cenia sa najmä jedince so stredne sivými, intenzívne zlatožltými, hnedými, čiernymi, striebornými, svetlobéžovými, pieskovými alebo mramorovanými fľakmi. Nežiaduce sú červené fľaky a bieložltý základ. Uši sú stredne veľké, trojuholníkové, nasadené povyše očí

Povaha a upotrebenie 
Pyrenejský mastif pochádza zo španielskych Pyrenejí. Jeho úlohou bolo stráženie a obrana stád a pastierov pred vlkmi a medveďmi. Túto úlohu plní aj dodnes tiež ako strážny pes. Je to inteligentné, ľahko cvičiteľné plemeno so sklonom riešiť situácie individuálne (zlodej). Dobre sa znáša s inými zvieratami. Napriek svojej veľkosti je živý a pohyblivý.

Odkazy 
Slovakia Moloss Club
Pyrenejský mastif (česky)

Molosoidné psy
Plemená psov zo Španielska
Ostravsko-opavská diecéza

Ostravsko-opavská diecéza je rímskokatolícka diecéza zriadená v severovýchodnej časti Česka 30. mája 1996 bulou pápeža Jána Pavla II. Ad Christifidelium spirituali. Je súčasťou Moravskej cirkevnej provincie. 

Prvým a súčasným biskupom je František Václav Lobkowicz. Biskup sídli v Ostrave, kde sa nachádza i katedrála Božského Spasiteľa, v Opave je konkatedrála Nanebovzatia Panny Márie. Diecéza je členená na 11 dekanátov.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Bula Ad Christifidelium spirituali

 
Rímskokatolícke diecézy v Česku
John Marshall

John Marshall (* 24. september 1755 – † 6. júl 1835) bol americký štátnik a právnik, ktorý sa významnou mierou zaslúžil o formovanie amerického ústavného práva. Marshall bol štvrtým predsedom Najvyššieho súdu USA, tu slúžil od roku 1801 až do jeho smrti. Bol členom Snemovne reprezentantov a počas vlády Johna Adamsa bol ministrom zahraničných vecí USA (od 6. júna 1800 od 4. marca 1801). Marshall bol rodákom z Virgínie a stál na čele strany federalistov.

Bol najdlhšie vo funkcií predsedu Najvyššieho súdu USA v histórií. Marshall mu predsedal vyše tri dekády a hral významnú rolu pri rozvoju amerického právneho systému. Rozhodol, že súdy majú právo na súdne preskúmanie zákonov prijatých parlamentom a ich prípadné pozastavenie platnosti ak sú v rozpore s Ústavou Spojených štátov. Preto sa mu pripisuje kredit za ustálenie pozície súdnictva v rámci rozdelenia štátnej moci ako nezávislej a vplyvnej vetvy. Taktiež Marshall urobil viacero dôležitých rozhodnutí týkajúcich sa federalizmu a rozdelenia moci medzi federálnou vládou a jednotlivými štátmi. Najmä viackrát potvrdil zvrchovanosť federálneho práva nad právom jednotlivých štátov a presadzoval rozšírený výklad práv kongresu (uvedených v 1. Článku, 8. oddiel Ústavy USA).

Významné prípady 
 Marbury v. Madison – dôležité rozhodnutie z roku 1803, ktorým dostalo súdnictvo možnosť kontroly legislatívy
 Fletcher v. Peck – prípad z roku 1810, kde Najvyšší súd prvýkrát rozhodol o štátnom zákone ako o zákone, ktorý bol v rozpore s Ústavou USA
 McCulloch v. Maryland
 Dartmouth College v. Woodward – rozhodnutie z 1819, ktoré sa týkalo klauzule o kontaktoch v Ústave USA
 Cohens v. Virginia
 Gibbons v. Ogden
 Worcester v. Georgia
 Barron v. Baltimore

Iné projekty

Externé odkazy 
 História najvyššieho súdu USA (en)

Sudcovia Najvyššieho súdu USA
Osobnosti na bankovkách USA
Osobnosti na poštových známkach USA
Ján Adam Rayman

Ján Adam Rayman (tiež Johann Reiman, lat. Ioannes Reimanus, maď. Rayman János; * 23. apríl 1690, Prešov† 23. apríl 1770, Prešov) bol slovenský lekár, infekcionista, imunológ, farmaceut a polyhistor, mestský lekár mesta Prešova a župný lekár Šarišskej župy.

V roku 1699 mu umiera otec Ján Rayman, lekárnik. Matka, Alžbeta (rod. Rothová) sa znovu vydala za Jana Samuela Willicha, s ktorým naďalej zveľaďovala lekáreň. Mladý J.A. Rayman teda vyrastal v lekárnickom prostredí, ktoré ho ovplyvnilo aj vo výbere povolania.

Absolvoval štúdium farmácie na prešovskom evanjelickom kolégiu. V štúdiu pokračoval na Leidenskej univerzite v Holandsku, kde absolvoval medicínu v rokoch 17091712. Názov jeho dizertačnej práce bol O základoch priebehu rozmanitých chorôb a ich rozmanitej liečbe (De praecipuis diversitatis morborum fundamentis et curatione diversa); obhájil ju 16. decembra 1712.

Roku 1713 začal pracovať v Prešove ako mestský lekár. V roku 1714 sa oženil so Žofiou Wachsmannovou, s ktorou neskôr mali 7 detí. Prevzal vedenie lekárne po nevlastnom otcovi, ktorý zomrel v roku 1710 na morovú epidémiu, ktorá vtedy zasiahla mesto. Zároveň viedol veľkoobchod s liečivami, exotickým ovocím a korením a tokajským vínom. Vďaka jeho profesionálnym i ľudským kvalitám sa tešil medzi Prešovčanmi takej obľube, že mu mesto odpustilo platenie daní a bol prijatý do stavu šľachtického.

V roku 1719 bol vymenovaný za člena cisárskej Leopodínsko-Karolínskej akadémie (ekvivalent dnešnej Akadémie vied).

V roku 1720 vykonal na vlastnej dcére očkovanie proti pravým kiahňam (Variola) vmasírovaním hnisu z kiahničky jej chorého brata do kožného rezu na ramene. Očkovanie v nasledujúcich rokoch s úspechom opakoval na viacerých pacientoch. Svetové prvenstvo je však v medicínskej literatúre priznávané anglickému lekárovi a fyziológovi Edwardovi Jennerovi, ktorý tieto pokusy vykonal nezávisle od J.A. Raymana o 76 rokov neskôr, v roku 1796. Jenner zaviedol aj pojem vakcinácia a vakcína, prvý použil termín vírus a prvý úmyselne vpichol predtým očkovanému dieťaťu infekčnú dávku vírusu, aby dokázal, že očkovaný človek na kiahne neochorie.

Rayman za svoj život napísal niekoľko desiatok lekárskych prác, najčastejšie o infekčných chorobách. Okrem pravých kiahní sa zaoberal aj bacilárnou dyzentériou, osýpkami, šarlachom, besnotou a jej prenosom zo zvierat na človeka a i.

Okrem medicíny, farmácie a obchodu sa Rayman venoval meteorológii (po prvýkrát v Rakúsko-Uhorsku pravidelne meral a zaznamenával dennú teplotu vzduchu), chémii (vykonával chemický rozbor minerálnych vôd podľa vlastných postupov) a ďalším prírodným vedám.

Jeho meno dnes nesie Reimanova ulica v Prešove (spája Masarykovu a Východnú), Fakultná nemocnica J. A. Raymana, Gymnázium J. A. Raymana. Všetky uvedené inštitúcie sú v Prešove.

Externé odkazy
 Život a dielo Jána Adama Raymana
 Záznam o narodení a krste v matrike farnosť Prešov; pokrstený ako Joannes Adamus Rajman

Slovenskí polyhistori
Slovenskí lekári
Imunológovia
Slovenskí farmaceuti
Slovenskí šľachtici
Uhorskí šľachtici
Príslušníci zemianskeho stavu
Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove
Osobnosti z Prešova
Eugen Vángel

Eugen Vángel (známy aj ako JUDr. Jenö Vángel) – (* 16. apríl 1864, Perkáta, Rakúske cisárstvo, dnes Maďarsko – † 29. december 1917, Budapešť, Maďarsko) – bol menej známy maďarský entomológ, prevažne lepidopterológ, ktorého práca má význam i pre slovenskú entomológiu. Patril k entomológom Rakúsko–Uhorskej monarchie. Žil a pôsobil na prelome storočí, ale hlavne v prvej štvrtine 20. storočia.

Biografia 

Eugen Vángel sa narodil 16. 4. 1864 v Perkáte v strednom Maďarsku. Po škončení škôl pôsobil v civilnom zamestnaní ako právnik. Entomológii sa venoval ako svojmu koníčkovi. Svoje entomologické práce publikoval hlavne v maďarskom entomologickom časopise Rovartani lapok. Pre entomológiu Slovenska má význam ako autor, ktorý zozbieral, evidoval a publikoval hodne nálezov motýľov aj z územia Slovenska. JUDr. Eugen Vángel zomrel 29. decembra 1918 v Budapešti. Jeho zbierka hmyzu je uložená v Maďarskom národnom múzeu v Budapešti.

Zdroje informácií o autorovi 
 Hrubý, K.: 1964, Prodromus lepidopter Slovenska. SAV, Bratislava, p. 63 – 64, 68 – 69.
 Nonveiller, G.: 1999, The Pioneers of the Research on the Insects of Dalmatia. p. 267.
 Gaedike, R. & Groll, E. K. eds. 2001, Entomologen der Welt (Biografien, Sammlungsverbleib). Datenbank, DEI Eberswalde im ZALF e. V.: „Vangel Jenö“.

Bibliografia 
 Vángel, J.: 1886, A lepkék szaga. In: Rovartani lapok, 3(1): p. 13 – 15.

Narodenia v 1864
Úmrtia v 1917
Maďarskí entomológovia
Lepidopterológovia
Aiko Nakamurová

Aiko Nakamurová, jap. 中村藍子 - Nakamura Aiko, angl. Aiko Nakamura (* 28. december 1983, Osaka, Japonsko) je súčasná japonská profesionálna tenistka . Počas svojej profesionálnej kariéry vyhrala 2 turnaje ITF v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre.

Finálové účasti na turnajoch WTA (1)

Dvojhra - prehry (1)

Iné projekty

Externé odkazy 

Narodenia v 1983
Japonskí tenisti
Romeo, Júlia a tma (novela)

Romeo, Júlia a tma je novela českého spisovateľa Jana Otčenáška z roku 1958. Ide o novelu o tragickom príbehu Pavla a židovského dievčaťa Ester v období heydrichiády.

Doba Protektorátu priniesla do literatúry mnoho diel. Poviedky Jana Drdu, z ktorej najsilnejšia je Vyšší princíp, diela Bohumila Hrabala a mnoho iných. Dielo, ktoré je o láske, dielo, v ktorom cítiť napätie od začiatku do konca. Hlavnými postavami sú Pavel a Ester. Obaja sú do seba zamilovaní a neskutočne sa boja gestapa.

Hlavný hrdina

Pavel 
18 ročný Pavel, ktorý je ešte vo veku dospievania, ani netuší, že si sadne k svojej láske. Chlapec nenávidiaci dobu heydrichiády si sadne k dievčaťu, ktoré plače. „Ach, zrejme ju niekto nechal a teraz chce skočiť pod vlak.“ Pomyslí si. 

Pavlov názor na prísediacu sa zmení hneď potom ako na nej uvidí žltú hviezdu. Chytí ju za ruku a mysľou mu čosi preblysne. Skryje ju. Spomínaný čin možno hodnotiť ako prvok existencializmu.

Ester 
Ester je hanblivé dievča, v jej srdci sa však skrýva žiarivé teplo, ktoré zo začiatku nepatrí nikomu s výnimkou rodiny. Hovorí o svojej rodine, ktorá sa má „dobre“ v Terezíne. Neskôr do svojho srdca pustí Pavla a ani netuší, koľko problémov mu urobí.

Charakteristika diela 

Pavel sa začne o Ester starať a obaja sa do seba nežne zamilujú. Začnú sa o seba báť. Pavel nepovie doma o Ester, bojí sa reakcie rodičov. Rodičom často klame. Vymyslí si, že šiel za kamarátom. Nevie svoje tajomstvo vyzradiť nikomu, ani sebe v zrkadle. 

Autor si všíma aj náladu miestneho, pražského obyvateľstva. Píše o ľuďoch, ktorý si v čase biedy vedeli pomôcť. Píše však aj o kolaborantoch a odsudzuje ich. Podľa neho ľudia, ktorí pomáhajú gestapu, udávajú iných, nemajú v slušnej spoločnosti, čo robiť. Komentuje svoj názor aj výrokom jedného obyvateľa domu, kde Pavel spolu s rodinou žije. „Já taky nejsem žádny Jánošík, to mi hergot věř, ale jsou chvíle, kdy člověk musí ukázat, že je vůbec člověkem, má-li se ještě vůbec kdy podívat slušným lidem do očí.“
Otčenášek je autorom, ktorý píše o reakcii obyvateľstva voči Lidiciam. Keď sa Pavel o Lidiciach dozvie, nevie čo má robiť. Autor píše realisticky, ba až naturalisticky aké gestapo bolo. Názor Jana Otčenáška voči nacizmu cítiť aj vo výroku „Po tých Lidicích ma už nepřekvapí ničím.“ 

Dielo bolo sfilmované. Pavla si zahral legendárny Ivan Mistrík a Ester Daniela Smutná.

Knihy z 1958
Novely
České knihy
Vání

Vání () je jeden z obývaných ostrovov na atole Dálu na Maldivách. Počet obyvateľov je 449 (jún 2006), dĺžka ostrova 630 m, šírka 475 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 169,69 km.

Externé odkazy 
 Informácie ministerstva pre rozvoj o Vání - anglicky

Ostrovy atolu Dálu
Buruní

Buruní () je jeden z obývaných ostrovov na atole Tá na Maldivách. Počet obyvateľov je 564 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 450 m, šírka 325 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 185,64 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Buruní - anglicky

Ostrovy atolu Tá
Guraidú (Tá)

Guraidú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Tá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 834 (jún 2006), dĺžka ostrova 775 m, šírka 375 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 206,74 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Guraidú - anglicky

Ostrovy atolu Tá
Kandúdú

Kandúdú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Tá na Maldivách. Počet obyvateľov je 574 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 775 m, šírka 600 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 215,86 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Kandúdú - anglicky

Ostrovy atolu Tá
Kinbidú

Kinbidú () je jeden z obývaných ostrovov na atole Tá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 238 (jún 2006), dĺžka ostrova 930 m, šírka 675 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 228,05 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Kinbidú - anglicky

Ostrovy atolu Tá
Madifusi (Tá)

Madifusi () je jeden z obývaných ostrovov na atole Tá na Maldivách. Počet obyvateľov je 877 (jún 2006), dĺžka ostrova 900 m, šírka 400 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 203,10 km.

Externé odkazy 
Informácie ministerstva pre rozvoj o Madifusi

Ostrovy atolu Tá
Rakovec (prítok Veselianky)

Rakovec je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to pravostranný prítok Veselianky, meria 3 km a je tokom V. rádu.

Pramení v Podbeskydskej vrchovine severne od kóty 986,3 m a východne od obce Beňadovo v nadmorskej výške cca 890 m n. m. Sprvu tečie na severovýchod, zľava priberá prítok z oblasti Havrilky a stáča sa na východ. Sprava potom priberá tri prítoky, najprv prítok (1,7 km) zo severného svahu Nižnej Poperačky (1 036,1 m n. m.), potom prítok zo severozápadného svahu Mrázovej (1 000,1 m n. m.) a nakoniec prítok zo severného svahu Mrázovej. Od jeho sútoku sa stáča severovýchodným smerom a neďaleko obce Oravské Veselé ústi v nadmorskej výške približne 689 m n. m. do Veselianky.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v okrese Námestovo
Vahanovský potok

Vahanovský potok je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Magurského Mútnika, má dĺžku 4,2 km a je tokom VI. rádu.

Prameň 
Pramení v Podbeskydskej vrchovine na západnom svahu Kopanice (922,1 m n. m.) v nadmorskej výške cca 875 m n. m.

Opis toku 
Najprv tečie západným smerom, sprava priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Vahanovho vrchu (918,4 m n. m.), zľava prítok z lokality Za Vahanovom, sprava prítok z južného svahu Oleksovky (896,0 m n. m.) a znovu zľava prítok prameniaci západne od kóty 942,8 m. Následne sa potok stáča na severozápad, vstupuje do Podbeskydskej brázdy a z pravej strany priberá najprv prítok z južného, potom zo západného svahu Olexovky. Napokon sa stáča západným smerom, sprava priberá ešte prítok prameniaci južne od kóty 825,9 m a východne od obce Oravské Veselé ústi v nadmorskej výške 723,1 m n. m. do Magurského Mútnika.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v Podbeskydskej vrchovine
Vodné toky v Podbeskydskej brázde
Vodné toky v okrese Námestovo
Rádio Devín

Rádio Devín je umelecko-kultúrny rozhlasový okruh Rozhlasu a televízie Slovenska, ktorý rozvíja kultúrnu identitu poslucháčov a aktívne prispieva k vytváraniu kultúrnej pamäti Slovenska. Stanica dáva priestor hudobným a literárno-dramatickým reláciám, hudobne sa venuje predovšetkým nekomerčným žánrom (okrem klasickej hudby aj jazz, šansón, folk, experimentálna hudba).

Rádio je dostupné od decembra 2015 aj v DAB+ a od leta 2019 v 1. multiplexe DVB-T2.

Vysielače 

Stredné vlny:

Slovenský rozhlas vysiela od februára 2009 na frekvenciách s poznámkou v čase od 6:00 do 18:00 program Rádia Patria v maďarskom jazyku.

Počúvanosť 
Rádio Devín je s počúvanosťou 0,7% trinástou najpočúvanejšou rozhlasovou stanicou podľa prieskumu Market & Media & Lifestyle spoločnosti Median SK (2+3 Q 2015).

Referencie

Externé odkazy 
 Pokrytie rádia

Zdroj 
 Oficiálne stránky

Slovenský rozhlas
Vzniklo v 1993
Vavrečanka

Vavrečanka je potok na hornej Orave, vo východnej časti okresu Námestovo. Je to pôvodne pravostranný prítok Bielej Oravy, meria 3,8 km a je tokom IV. rádu. V súčasnosti ústi do vodnej nádrže Orava.

Prameň 

Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na juhozápadnom svahu Magurky (1 107,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 005 m n. m.

Opis toku 

Tečie severozápadným smerom, pričom sa dvakrát vlnovito stáča, vstupuje do Oravskej kotliny a sprava priberá prítok zo severného svahu Magurky. Následne sa stáča na sever, preteká obcou Vavrečka a na okraji obce priberá najprv zľava vedľajšie rameno Adamky (dlhé cca 1,6 km), potom sprava prítok zo severného úpätia Magurky. Severoseverovýchodne od spomenutej obce ústi v nadmorskej výške 601 m n. m. do Oravskej priehrady.

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v okrese Námestovo
Okres Litoměřice

Okres Litoměřice je okres v juhovýchodnej časti Ústeckého kraja. Jeho sídlom je mesto Litoměřice. Rozloha okresu je , počet obyvateľov je 114 848 a hustota zaľudnenia je 111 obyvateľov na . V okrese Litoměřice je 105 obcí, z toho 11 miest a 2 mestečká.

Referencie

Iné projekty 

 
Litoměřice
Stavný potok

Stavný potok je potok na hornej Orave, na rozhraní okresov Námestovo a Tvrdošín. Je to pôvodne pravostranný prítok Bielej Oravy, meria 3,6 km a je tokom IV. rádu. Po vybudovaní vodnej nádrže Orava ústi do nej.

Prameň 

Potok pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na severovýchodnom svahu Magurky (1 107,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 950 m n. m.

Opis toku 

Od prameňa tečie najprv smerom na sever, zľava priberá prítok zo severného svahu Magurky a stáča sa viac-menej východným smerom. Preteká Volarčiskou dolinou, zľava priberá prítok z južného svahu Starej hory (946,5 m n. m.), sprava dva prítoky zo severovýchodných svahov Ostrého vrchu (990,7 m n. m.) a vstupuje do Oravskej kotliny. Preteká chatovou osadou, stáča sa na severovýchod a tečie popri rekreačnej oblasti Prístav. Na jej okraji ústi v nadmorskej výške 601 m n. m. do Oravskej priehrady.

Potoky na Slovensku
Povodie Oravy
Vodné toky v okrese Námestovo
Vodné toky v okrese Tvrdošín
FIFA 07

FIFA 07 je športová  počítačová hra a konzolová hra, ktorá "simuluje" život futbalu. Sériu FIFA uviedla spoločnosť Electronic Arts.

Externé odkazy 
 http://www.fifa07.ea.com - oficiálna stránka Ea Sports

Odborné recenzie 
 All Game Guide  link

 

FIFA (počítačové hry)
Športové počítačové hry
Počítačové hry
Počítačové hry z 2006
Patrick Roy

Patrick Roy (* 5. október 1965, Quebec, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár a v súčasnosti spolumajiteľ a manažér tímu Québec Remparts v QMJHL. Do 17. marca 2009 držal rekord NHL v počte víťazstiev a zápasov brankárov, kedy ho prekonal Martin Brodeur. V NHL nastupoval za tímy Montreal Canadiens a Colorado Avalanche. V roku 2003 sa stal členom Hokejovej siene slávy. 

Roy je doteraz idolom pre začínajúcich mladých brankárov.

Klubová kariéra

Začiatky v NHL
Roy začínal s hokejom v tíme Granby Bisons v Quebec Major Junior Hockey Leauge. Do NHL sa dostal v roku 1984, keď ho draftoval tím Montreal Canadiens z 51. miesta. V sezóne 1984/85 odohral za Montreal iba jeden zápas. Naplno sa usídlil v tíme v sezóne 1985/86, v ktorej odchytal 47 zápasov.

Pôsobenie v Montreale
Roy odchytal v Montreale úctyhodných 10 rokov a už v roku 1986 sa tešil zo Stanley Cup-u. Roy sa stal vo veku 20 rokov najmladším hráčom, ktorý získal Conn Smythe Trophy (pre najužitočnejšieho hráča play-off). 

Počas pôsobenie v tíme Canadiens patril medzi hviezdy tímu. V roku 1993 sa po prehre prvých dvoch zápasov Canadiens v prvom kole play-off s Quebec Nordiques špekulovalo o výmene Roya. Nakoniec Montreal otočil sériu z 0-2 na 4-2 a pokračoval na ceste za Stanley Cupom.

Zlom prišiel v decembri 1995, keď v zápase proti Detroitu Red Wings Montreal vysoko prehral a tréner Mario Tremblay nechal Roya v bráne, aj keď už dostal 9 gólov.

Pôsobenie v Colorade 
Ešte v decembri 1995 prestúpil do Colorada v rámci výmeny "Le Trade" (Roy spolu s vtedajším kapitánom Mikeom Keanom boli vymenení do Colorada za brankára Jocelyna Thibaluta, českého útočníka Martina Ručinského a ruského útočníka Andreja Kovalenka). Roy doviedol Colorado k víťazstvu v play-off hneď v svojej prvej sezóne v tíme. Tento úspech v roku 1996 znamenal aj prvý zisk Stanley Cupu pre Colorado Avalanche. 

22. apríla 2003 odohral svoj posledný zápas v kariére, Colorado vypadlo v siedmom zápase prvého kola play-off s tímom Minnesota Wild.

Štatistiky

Základná sezóna

Play-off

Reprezentácia

Reprezentoval Kanadu na ZOH 1998 v Naganu, kde Kanada obsadila v konečnom poradí štvrté miesto. Roy odohral 6 zápasov v ktorých vychytal jeden shotout. Jeho gólový priemer na zápas bol 1.46.

Ocenenia

Conn Smythe Trophy - získal ju v rokoch 1986, 1993 a 2001
Vezina Trophy - získal ju v rokoch 1989, 1990 a 1992
William M. Jennings Trophy - získal ju v rokoch 1987-89, 1992, 2002
Stanley Cup vyhral v rokoch 1986, 1993, 1996 a 2001
Hral v 11.tich zápasoch all-star - 1988, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1997, 1998, 2001, 2002, 2003
V roku 2006 ho prijali do Siene slávy NHL

Referencie

Externé odkazy

 Profil na hockeygoalies.com
 Profil na legendsofhockey.net

Kanadskí hokejisti
Kanadskí hokejoví brankári
Kanadskí olympionici
Hráči Montreal Canadiens
Hráči Colorado Avalanche
Brankári v NHL
Držitelia Vezina Trophy
Manažéri
Osobnosti z Quebecu (mesto)
Brankári Montreal Canadiens
Brankári Colorado Avalanche
Eva Birnerová

Eva Birnerová (* 14. august 1984, Duchcov, Česko) je súčasná česká profesionálna tenistka. V súčasnosti má na konte jeden vyhraný turnaj vo štvorhre okruhu WTA. Je dcérou bývalého československého tenistu Stanislava Birnera.

Finálové účasti na turnajoch WTA (3)

Štvorhra - výhry (1)

Štvorhra - prehry (2)

Pohár Federácie (FED Cup)
Eva Birnerová odohrala 2 zápasy Pohára federácie za tím Česka s bilanciou 0-0 v dvojhre a 0-2 vo štvorhre.

Referencie

Externé odkazy  

Českí tenisti
Droga (omamná látka)

Droga (v zmysle psychotropná (psychoaktívna) alebo omamná látka) je akákoľvek prírodná alebo umelo vytvorená látka, ktorá má potenciál ovplyvniť centrálny nervový systém, zmeniť vnímanie, náladu alebo vedomie. Vzhľadom na širokú definíciu existuje veľký počet drog, ktoré sa delia na: stimulanty, antidepresíva, anxiolitiká, antipsychotiká, halucinogény (aj ako psychedeliká) a sedatíva. Drogy sa od seba výrazne líšia v akej miere vyvolávajú závislosť, ako sú škodlivé pre ľudský organizmus, ako sú škodlivé pre spoločnosť a ako ľahko je možné sa predávkovať k smrti. Niektoré drogy, najme kvoli svojmu potenciálu vytvoriť silnú fyzickú závislosť (napr. heroín, kokaín alebo legálne opiáty na predpis ako fentanyl) sú vážnym spoločenským problémom.  

Na Slovensku sa pod pojmom droga rozumie aj akákoľvek látka ktorá má potenciál vyvolať závislosť. 

Najčastejšie užívané drogy vo svete sú kofeín, alkohol a nikotín. 

Krajiny vo svete sa výrazne líšia v právnej úprave drog. Niektoré halucinogény (psychedeliká) sú využívané pri liečbe duševných porúch v krajinách kde to povoľuje zákon.

Delenie drog 
Podľa tzv. tvrdosti:
 mäkké: marihuana, hašiš, kofeín...
 tvrdé: alkohol, nikotín, kokaín, pervitín, heroín...

Podľa účinkov:
 Kannabinoidné: marihuana, hašiš, hašišový olej
 Halucinogény: LSD, durman obyčajný...
 Stimulanty: pervitín, kokaín, crack...
 Ópiové drogy: heroín, morfium, metadon...
 Organické rozpúšťadlá: toluén, acetón...
Podľa zákona:
 legálne: nikotín (cigarety), alkohol, niektoré lieky (analgetiká, hypnotiká, sedatíva a pod.), kofeín.
 nelegálne: marihuana, hašiš, pervitín, heroín, extáza, LSD a mnoho iných.

Zoznam drog 
Populárne legálne drogy:
 alkohol
 nikotín
 kofeín
Populárne ilegálne drogy:
 marihuana
 extáza 
 heroín
 kokaín
Ďalšie drogy:
 n-bomb
Adderall
 amfetamín 
 crack
 GHB 
 hašiš 
 ketamín
 LSD
 metadon
 morfium 

mescalin
 ópium 
 pejoty
 Piracetam
Percocet
 speed
 krokodíl
DMT
Datura
PCP
Fentanyl
Flakka
Pervitín 
MDMS
Shrooms
Magic Mushrooms
Fatamorgana 

Spoločensky tolerované drogy sú alkohol a tabak, v niektorých krajinách tiež marihuana, ópium a hašiš, v islamských krajinách naopak je alkohol zakázaný.

Drogová závislosť býva vážnym spoločenským a zdravotným problémom.

Pozri aj 
 Toxikománia

Drogy
Závislosť