joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Dýzové prúdenie

Dýzové prúdenie alebo (nenormovaný názov) jetstream (nesprávne tryskové prúdenie, ) je prúdenie v atmosfére, charakteristické rýchlosťami vetra vyše 30 m.s-1 (108 km.h-1) a smerujúce zo západu na východ. Priestor vymedzený izotachami,  ktoré vymedzujú dýzové prúdenie má značne pretiahnutý sploštený tvar. Charakteristickým znakom je tiež vertikálny strih vetra okolo 10 m.s-1 (36 km.h-1) na 1 km výšky. Dýzové prúdenie sa vyskytuje v troposfére, stratosfére i mezosfére. V troposfére sa vyskytuje najčastejšie 1 až 2 km pod tropopauzou na hranici susediacich vzduchových hmôt, ktorých teploty sú výrazne rozdielne. Vyskytuje sa teda medzi polárnou, Ferrelovou a Hadleyovou bunkou.

Prúdenie bolo objavené letcami počas druhej svetovej vojny. Dýzové prúdenie má značný význam v leteckej doprave, respektíve letectve, pretože uľahčuje let a znižuje množstvo spotrebovaného paliva – to platí v prípade letu v smere dýzového prúdenia. Ak lietadlo letí opačným smerom, dýzové prúdenie zvyšuje spotrebu a predlžuje čas potrebný na prepravu. Ak sa lietadlo snaží vyhnúť dýzovému prúdeniu, väčšinou opúšťa ortodrómu.

Zdroje

Externé odkazy 
 Analýza a predpoveď dýzového prúdenia
 

Meteorológia
.tv

.tv je internetová národná doména najvyššej úrovne pre štát Tuvalu. Túto doménu často používajú rôzne televízie.

Externé odkazy 
 WHOIS

Národné domény najvyššej úrovne
tv
SOR NB 18 City

SOR NB 18 City je model mestského kĺbového nízkopodlažného autobusu z produkcie východočeskej spoločnosti SOR Libchavy. Prototyp bol vyrobený v roku 2006, sériová výroba začala v roku 2008.

Konštrukcia 
Autobus NB 18 je prvý kĺbový model značky SOR. Je odvodený od úplne nízkopodlažného štandardného typu NB 12. Je to trojnápravový autobus určený do mestskej premávky. Hnacia náprava je zadná značky ZF, rovnako ako stredná, predná náprava je vlastnej výroby s nezávisle zavesenými kolesami. Motor a automatická prevodovka sa nachádza v ľavom zadnom rohu vozidla. Karoséria je zvarená z oceľových profilov, je zvonka oplechovaná a v interiéri obložená plastovými doskami. Podlaha je vo výške 360 mm nad vozovkou. Vstup zabezpečuje pätoro dvojkrídlych dverí, v prednom článku troje, v zadnom dvoje.

Z autobusu NB 18 s naftovým motorom je odvodený autobus SOR NBH 18 s hybridným pohonom (paralelná hybridná pohonná jednotka od firmy Allison umožňuje akumuláciu brzdnej energie, ktorá je následne využívaná pre rozjazd prostredníctvom dvoch elektromotorov vystavených do automatickej prevodovky) a trolejbusy SOR TNB 18 a Škoda 31Tr SOR.

Výroba a premávka 

V roku 2006 predstavila spoločnosť SOR na brnenskom Autotecu úplne novú radu nízkopodlažných autobusov. Štandardný voz NB 12 aj kĺbový NB 18 tu boli predstavené svojimi prototypmi a po ukončení veľtrhu vykonali obidve vozidlá skúšobnú a predvádzaciu jazdu po mestách Česka a Slovenska. Druhý autobus typu NB 18 bol predstavený na Autotecu 2008, od prvého prototypu sa odlišuje upraveným designom. Sériová výroba začala na jeseň v roku 2008, v januári 2009 bolo dodaných prvých deväť sériových autobusov NB 18 do Nitry.

Na Slovensku tieto vozidlá premávajú v mestách:
 Bratislava (DPB 183 ks)
 Košice (DPMK 86 ks)
 Nitra (Arriva 9 ks), (Transdev 15 ks)
 Prešov (DPMP 13 ks)
 Spišská Nová Ves (Eurobus 2 ks).

V Bratislave premávajú na linkách , , , , , , , , , , , , , , ,  a .

Referencie

Zdroj

Iné projekty 

Autobusy SOR
SOR NB 12 City

SOR NB 12 City je model českého mestského štandardného plne nízkopodlažného autobusu, ktorý vyrába spoločnosť SOR Libchavy. Prototyp vznikol v roku 2006, sériová výroba začala o dva roky neskôr.

Je to prvý plne nízkopodlažný autobus z produkcie firmy SOR. Model NB 12 je dvojnápravový a v celom priestore vozu je plne nízkopodlažný. Hnacia náprava je zadná, motor a prevodovka sa nachádza v ľavom zadnom rohu. Karoséria je zvarená z oceľových profilov, zvonku je oplechovaná, zvnútra obložená plastovými doskami. Podlaha sa nachádza vo výške 360 mm nad vozovkou. Kabína vodiča je uzatvorená. Predná náprava je značky SOR, zadná tuhá náprava je značky VOITH. Tieto vozidlá sú vybavené naftovým motorom Iveco Tector.

Vyrába sa aj verzia s pohonom na stlačený zemný plyn (CNG), ktorá je označená ako SOR NBG 12. Tieto vozy sú vybavené motorom Cummins s výkonom 206 kW a štyrmi tlakovými nádobami na plyn na streche autobusu.

SOR NB 12 koncepčne nadväzuje na svojho čiastočne nízkopodlažného predchodcu SOR BN 12.

Na Slovensku tieto autobusy premávajú na linkách MHD v mestách Bratislava (DPB), Košice (DPMK), Nitra (Arriva, Transdev), Prešov (DPMP), Liptovský Mikuláš (Arriva Liorbus), Spišská Nová Ves (eurobus) a Trnava (Arriva).

V Bratislave premávajú väčšinou na linkách: , , , ,  a .

Iné projekty

Zdroj 

Autobusy SOR
Bradavica (kožný výrastok)

Bradavica je nezhubný výrastok na koži alebo na sliznici.

Bradavice sú dôsledkom ľudského papilomavírusu (HPV), ktorý spôsobuje nadmerný rast epitelových buniek a nadmerný rast kožného väziva. Bradavice sa najčastejšie vyskytujú na rukách, nohách alebo na tvári.

Iné projekty 

Vírusové choroby
Choroby kože
Ángel Di María

Ángel Fabián Di María Hernández (* 14. február 1988, Rosario) je argentínsky futbalista, ktorý v súčasnosti hráva za taliansky Juventus a Argentínske národné mužstvo. Dokáže hrať na pozícií krídelníka alebo ofenzívneho záložníka.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil na fifa.com

Narodenia v 1988
Argentínski futbalisti
Hráči Real Madrid CF
Hráči SL Benfica Lisabon
Hráči Manchester United FC
Hráči Paris Saint-Germain FC
Hráči Juventus FC
Hráči Ligue 1
Argentínski olympionici
Olympijskí víťazi vo futbale
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Satyr

Satyr () je v gréckej mytológii synom boha Herma alebo Silena. 

Satyrovia sú zaraďovaní medzi polobohov, skôr však medzi horských a lesných démonov. Boli sprievodcovia boha vína Dionýza, tiež bývali v družinách boha Pana. Zobrazovaní sú väčšinou ako napoly človek a napoly cap, s kučeravými vlasmi, špicatými ušami, tupým nosom, s rožkami, hrivou a kozími nohami. V neskoršej dobe sa táto podoba zjemňuje. 

Bola to veselá družina, pohybovali sa v skupinách, milovali víno aj všelijaké iné pôžitky, boli samopašní, prenasledovali nymfy, tancovali a hrali hudbu, najmä na flautu, sýrinx, dokonca aj gajdy. Uvádza sa, že boli v podstate zbabelí. V mytológii sú väčšinou stotožňovaní s mužskou sexuálnou silou, v gréckom a rímskom umení sú často zobrazovaní s erekciou. Bývali videní aj ako pastieri stád. K ľuďom neboli práve ústretoví, prepadávali pastierov a strašili pútnikov. Podobali sa iným lesným polobohom - Silénom, s ktorými sa dobre znášali. 

Pomenovanie satyr je pôvodom grécke, s latinskými Satura či satira určite nijako nesúvisia, takže slová satira a satyr príbuzné nie sú. Ale to je všetko, čo sa o výraze satyr dá vyčítať v etymologických knihách. Pôvod tohto gréckeho slova je nejasný. Isté ale je, že takpovediac kozí zjav týchto gréckych mytologických bytostí, s ich rožkami, kopytami aj chvostami, dal vzniknúť predstave našich predkov o čertoch. Čerti aj v súčasných filmoch vyzerajú vlastne rovnako ako grécki satyrovia.

Odraz v kultúre 
Satyrovia boli znázornení na množstve malieb, najznámejšie sú: 
 Satyros s amfora a Satyros s mladým Dionýzom(z 3. stor. pred Kr.) od Epiktéta 
 Bronzová soška Tancujúci Satyros a.i. 
 Novodobých sôch, sošiek a obrazov je mnoho

Iné vyobrazenie satyr podávajú knihy C. S. Lewisa Letopisy Narnie, sfilmované režisérom Andrew Adamsonom a to podobe blízkej faunom.

Zdroje

Iné projekty 

Postavy gréckej mytológie
Rímska mytológia
Oleg Viktorovič Novickij

Oleg Viktorovič Novickij (; ; * 12. október 1971, Červeň) je bývalý pilot ruského vojenského letectva, od októbra 2006 je kozmonautom, členom oddielu kozmonautov CPK. Na svoj prvý kozmický let na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) letel na palube Sojuzu TMA-06M ako člen Expedície 33 a 34. Štart bol naplánovaný na september 2012, ale po miernom posune sa uskutočnil 23. októbra 2012. Novickij na tomto lete strávil vo vesmíre 143 dní.

Život

Mladosť 
Bielorus Oleg Novickij pochádza z bieloruského mesta Červeň, po strednej škole bol prijatý na štúdium na Kačinskú vojenskú vysokú leteckú školu (), absolvoval ju v roku 1994. Nasledovalo desať rokov služby u útočného leteckého pluku v 4. leteckej armáde (resp. od roku 1998 4. armáde letectva a protivzdušnej obrany) dislokovanej v Severokavkazskom vojenskom okruhu. V rokoch 2004-2006 študoval na veliteľskej fakulte Gagarinovej vojenskej leteckej akadémie (). Potom sa vrátil k pluku.

Kozmonaut 
Prihlásil sa na výber kozmonautov a 11. októbra 2006 získal odporúčania Štátnej medzirezortnej komisie na zaradenie do oddielu kozmonautov CPK. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu a 9. júna 2009 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.

V letovom pláne NASA z 2. júna 2010 bol uvedený ako člen záložnej posádky Expedície 31/32 (štart v Sojuze TMA-04M bol pripravovaný na marec 2012) a hlavnej posádky Expedície 33/34 so štartom 23. októbra 2012.

Oleg Novickij je ženatý, má jednu dcéru.

Referencie

Zdroj 

Bieloruskí kozmonauti
Ruskí kozmonauti
Bieloruskí letci
Ruskí letci
Anton Myrer

Anton Myrer, celým menom Anton Olmstead Myrer, (* 3. november 1922, Worcester, Massachusetts, USA – † 19. január 1996, New York, USA) bol americký románopisec dvadsiateho storočia. Často si vyberal vojnovú tematiku. Napísal pozoruhodný a úspešný román „Posledný kabriolet“ (The last convertible), ktorý vyšiel aj v českom preklade. V češtine takisto vyšiel v osemdesiatych rokoch 20. storočia román „Veľká vojna“. Obidva romány obsahujú tému druhej svetovej vojny, Posledný kabriolet je zároveň zameraný na osudy hrdinov, ktoré sú typické pre generáciu babyboomu v USA.

Život 
Anton Myrer vyrástol v Bostone, kde absolvoval strednú školu. V roku 1941 začal študovať na Harvard University, no po útoku na Pearl Harbor a vyhlásení vojny Japonsku odišiel do armády. Tri roky bojoval v Tichomorí. Ako „mariňák“ sa zúčastnil bitky o ostrov Guam a bitky o Mariánske ostrovy. V roku 1945 sa vrátil do školy, ktorú ukončil v roku 1947 s vynikajúcim prospechom, zároveň sa v tom istom roku oženil. V nasledujúcom období do roku 1957 pracoval na rôznorodých príležitostných a zle platených miestach, aby mal čas na písanie.

Jeho prvotinou je kriminálny román Večne pod slnkom (Evil under the sun) z roku 1951. Mal bezvýznamnú odozvu finančnú aj u kritiky. Druhým románom Veľká vojna sa zaradil v roku 1957 medzi úspešných autorov u kritiky aj filmu. Román bol sfilmovaný v roku 1958 (In love and war).

U čitateľov v USA bol jeho najúspešnejším literárnym počinom román Once an Eagle. Je to opäť vojnový román, ktorý sa stal povinným školským čítaním pre kadetov vo West Pointe.

Dielo 
 Večne pod slnkom (Evil Under the Sun) - príbeh o skupine amerických umelcov, literárnych autorov a miestnych postavách v priebehu povojnového leta na Cape Cod. Opisuje predsudky, pretrvávajúcu vojnovú traumu a frustráciu z povojnovej Ameriky, ktoré vyústili do násilia. Netreba si popliesť s románom Agathy Christie toho istého názvu.   
 Veľká vojna (The Big War) - román o druhej svetovej vojne
 Pobrežie násilia (The Violent Shore)
 Dotieravec (The Intruder)
 Byť raz orlom (Once an Eagle) - príbeh o dvoch dôstojníkoch armády, dva povahové protipóly, jeden kariérou posadnutý pozér, druhý jeho presný opak a ich spoločná cesta od konca prvej svetovej vojny do začiatku vojny vo Vietname. Román je dobre známy medzi americkým dôstojníckym zborom ako príklad ideálneho a chybného veliteľa. Je povinným čítaním študujúcich profesionálnych dôstojníkov. 
 Tiger Waits (The Tiger Waits) - príbeh kariéry v politike a štátnej správe, vzťahy lásky a nenávisti v bostonskej spoločnosti a vojne
 Posledný kabriolet (The Last Convertible) - príbeh piatich harvardských študentov, ich odchod do druhej svetovej, návrat z nej a život počas 60. rokov v USA. Elegantný Posledný kabriolet je symbolom ich romantickej, ale krátkej mladosti. Román sa stal kultovým príbehom. 
 Nezrelá túžba (A Green Desire)

Zdroj
 
        

Spisovatelia USA
Modernizmus
Osobnosti z Worcesteru (Massachusetts)
Japonská kozmická agentúra

Japonská kozmická agentúra (, skr. JAXA) je japonská národná vesmírna agentúra.

Založená bola v októbri 2003 spojením troch organizácií.

Názvy 
Medzi slovenské názvy organizácie patrí: Japonská kozmická agentúra, Japonská vesmírna agentúra, Japonská agentúra pre výskum vesmíru, Japonská agentúra výskumu vesmíru, Úrad pre letectvo a astronautiku. Organizácia je tiež známa pod stkratkou JAXA. a anglickým názvom Japan Aerospace Exploration Agency.

História 
JAXA bola založená 1. októbra 2003 spojením troch dovtedy nezávislých organizácií. Agentúra už úspešne zvládla umiestnenie družice na obežnú dráhu a je zapojená do viacerých ďalších projektov ako je prieskum planétok, ISS a prípadná pilotovaná výprava na Mesiac.

Najnovšie projekty 
Začiatkom októbra 2018 sonda Hajabusa 2 vyslala na povrch asteroidu Ryuga zariadenie na skúmanie povrchu.

Slovenská spolupráca 
Na misii BepiColombo, ktorá smeruje na Merkúr spolupracoval aj Ústav experimentálnej fyziky Slovenskej akadémie vied. Ústav spolupracoval s írskym partnerom Space Technology Ireland na konštrukcii elektronického boxu iónovej kamery, PICAM ako časti európskej sondy MPO spoločného projektu JAXA a ESA.

Referencie

Pozri aj 
 Akari

Iné projekty

Externé odkazy 
 Globálna webstránka
 Projekt BepiColombo na stránke Ústavu experimentálnej fyziky SAV

 
Kozmické agentúry
Organizácie v Japonsku
Kozmonautika v Japonsku
Organizácie založené v 2003
Liptovská Mara (obec)

Liptovská Mara je zaniknutá obec v okrese Liptovský Mikuláš, bola zatopená priehradou Liptovská Mara.

Vznik obce sa predpokladá v 9. storočí, prvá písomná zmienka pochádza z roku 1314. Stála na úpätí návršia Havránok. Obec Liptovská Mara plnila do roku 1449 funkciu svetskej správy, zhromažďovala sa v nej liptovská šľachta. Do roku 1582 bola detašovaná ako stredisko cirkevnej správy. V roku 1390 v obci odsúdili a upálili falzifikátora kráľovských donačných listín Jána Literáta z Madočian.

Kvôli výstavbe priehrady v rokoch 1965-1975, ktorá dostala rovnomenný názov, bolo obyvateľstvo obce vysťahované a obec zatopená. Obec Liptovská Mara mala krátko pred zánikom 329 obyvateľov v 61 domoch.

Ostala po nej len veža gotického kostola a budova fary. Kostol okrem veže zbúrali, pričom cenné architektonické prvky a zariadenie preniesli do Múzea liptovskej dediny v Pribyline, kde postavili kópiu chrámu. Na pôvodnom mieste pri stojacej veži sú vyznačené základy kostola.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Liptovská Mara
 www.apsida.sk - profil zbúraného kostola

Liptovská Mara
Slovenské obce zaniknuté vysídlením
Džochar Musajevič Dudajev

Džochar Musajevič Dudajev (* 15. február 1944 – † 21. apríl 1996) bol bývalý generál sovietskeho letectva, popredný čečenský politik a prvý prezident neuznanej separatistickej Čečenskej republiky Ičkéria.

Život 
Dudajev prežil detstvo v Kazachstane, kde bola jeho rodina (spolu s mnohými ďalšími rodinami kaukazských etník) vysídlená po druhej svetovej vojne na Stalinov príkaz pre údajnú kolaboráciu s nacistami. Do čečenskej vlasti sa vrátil až ako tínedžer. V roku 1962 sa zapísal do vojenskej školy pre pilotov a v 1968 vstúpil do Komunistickej strany Sovietskeho zväzu. Od roku 1971 študoval na prestížnej Gagarinovej škole vojenského letectva, slúžil na vojenských bombardéroch a zúčastnil sa vojny v Afganistane. Oženil sa s ruskou spisovateľkou Allou Dudajevovou, s ktorou mal tri deti. V 1987 bol povýšený na generálmajora a bolo mu zverené velenie nad leteckou základňou v Tartu. V roku 1990 odišiel zo sovietskej armády a vrátil sa do Čečenska, kde sa začal venovať miestnej politike.

Zvolili ho za vedúceho lídra tzv. Všenárodného kongresu čečenského ľudu, opozičnej organizácie požadujúcej samostatnosť Čečenska. Využijúc chaotickú situáciu počas rozpadu Sovietskeho zväzu 6. septembra 1991, militanti pod Dudajevovým vedením zaútočili v Groznom na oblastné sídlo najvyššieho sovietu a následne obsadili aj ďalšie strategické pozície v meste. Rozpustili miestnu komunistickú vládu a prevzali moc nad Čečenskom. Po kontroverznom referende v októbri 1991 sa Dudajev potvrdil vo funkcii prezidenta a bez súhlasu Moskvy vyhlásil nezávislosť tzv. Čečenskej republiky Ičkéria. Tá nebola nikdy medzinárodne akceptovaná (dočasne ju uznalo iba Gruzínsko) a od začiatku sa zmietala v občianskych a ekonomických problémoch. Dudajevova popularita nebola až taká silná a musel čeliť silnej opozícii, ktorá sa ho pokúšala zbaviť moci. Parlament, ktorý sa snažil iniciovať verejné referendum o dôvere k nemu, Dudajev v r. 1993 rozpustil, nepokoje napokon vyústili v Čečensku až k občianskej vojne. 

Snaha o obnovenie kontroly nad svojim separatistickým regiónom viedla Ruskú federáciu v r. 1994 k začatiu prvej čečenskej vojny. Pred dobytím Grozného ruskými silami opustil Dudajev prezidentský palác a presunul sa do hôr blízko mesta Vedeno, odkiaľ z opusteného raketového sila ďalej aktívne viedol povstalecký odpor.

Dudajev bol zabitý 21. apríla 1996, keď ho, po lokalizovaní jeho satelitného mobilného telefónu, zasiahli dve laserom navádzané strely vypálené ruskými taktickými bombardérmi. Dudajev bol údajne lokalizovaný počas telefonátu s bližšie neznámym ruským politikom, presné detaily operácie však ruská strana nikdy nezverejnila.

Externé odkazy 
 Дудаев Джохар Мусаевич
 Dudajevova smrť

Sovietske vojenské osobnosti
Čečenskí politici
Roman Dostál

Roman Dostál (* 13. júl 1970, Ústí nad Orlicí) je český biatlonista. Je majster sveta v pretekoch na 20 km z roku 2005 z rakúskeho Hochfilzen a dvojnásobný účastník zimných olympijských hier v roku 2002 a 2006. Jeho titul majstra sveta v roku 2005, ktorý dosiahol vo svojich 34 rokoch, bol veľmi prekvapivým víťazstvom (navyše docieleným za veľmi zlého počasia), pretože až do tejto doby sa Roman Dostál na najvyšších priečkach pri pretekoch svetovej biatlonovej špičky (s výnimkou jedných pretekov na majstrovstiev Európy v roku 1999) nikdy neumiestnil.

Roman Dostál je ženatý, manželkou je bývalá biatlonistka Hanka Rychterová, spolu majú dve deti syna Romana a dcéru Anitu.

Najväčšie športové úspechy 
 1999 Majstrovstvá Európy, rýchlostné preteky, 2. miesto
 2005 Majstrovstvá sveta, vytrvalostné preteky na 20 km, 1. miesto

Referencie 
  IBU Profile
  Sportovci.cz
  Oficiálne stránky Romana Dostála

Zdroje 

Narodenia v 1970
Českí biatlonisti
Majstri sveta v biatlone
Českí olympionici
Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2002
Biatlonisti na Zimných olympijských hrách 2006
Osobnosti z Ústí nad Orlicí
Mansijčina

Mansijčina (zastarano vogulčina, mansijsky Мāньси лāтыӈ, mans lātyŋ) je ugrofínsky jazyk, ktorým rozprávajú príslušníci mansijskej národnostnej menšiny na území dnešného Ruska pozdĺž rieky Ob a jej prítokov v Chantyjsko-Mansijskom autonómnom okruhu (Jugra) a v Sverdlovskej oblasti. Podľa sčítania ľudu v roku 1990 tu žilo 3 184 ľudí mansijsky hovoriacich obyvateľov. V roku 2002 sa tento počet zmenšil na 2 746.

Mansijčina medzi ugrofínskymi jazykmi 
Mansijčina spolu s chantyjčinou tvoria podskupinu obsko-ugorských jazykov. Obidva tieto jazyky sú jazykovo najpríbuznejšie maďarčine, s ktorou tvoria skupinu ugorských jazykov. Ugorské jazyky sú súčasťou ugrofínskej jazykovej vetvy, ktorá patrí do uralskej jazykovej rodiny.

Písmo 
Prvým dielom písaným v mansijčine latinkou bol preklad Evanjelia svätého Matúša vydaný v roku 1868 v Londýne. V roku 1937 nahradila latinku cyrilika.

Dialekty 
Mansijčina je rozdelená do štyroch hlavných dialektov (východná, južná, západná a severná mansijština), navzájom nezrozumiteľných, pričom južný a západný už zanikli.

Porovnanie s maďarčinou - číslice

Zdroje 
 

Ugorské jazyky
Agensi Angkasa Negara

Agensi Angkasa Negara (-po malajsky – doslovný preklad Štátna/Národná vesmírna agentúra; skr. ANGKASA; anglický názov: National Space Agency – doslovný preklad: Národná vesmírna agentúra) bola založená roku 2002 s úlohou zdokonalenia technických zručností krajiny v oblasti výskumu vesmíru. Agentúra v rokoch 2003-2007 organizovala kozmický let malajzijského občana na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS).

Prvým riaditeľom bol Mazlan Bint Othman, v rokoch 1999-2002 a od roku 2007 vedúci Úradu OSN pre vesmírne záležitosti. Od roku 2007 stojí v čele agentúry Mustafa Din Subaru.

Družica 
Malajzia využíva ako umelé družice Zeme zakúpené v zahraničí, tak aj domáce výrobky spoločnosti Astronautica Technology Sdn. Bhd. (ATSB).

Prvý malajzijský mikrosatelit TiungSat bol vyrobený v spolupráci ATSB a britskej Surrey Satellite Technology Ltd. Štart TiungSatu prebehol 26. septembra 2000 z kozmodrómu Bajkonur, vyniesla ho raketa Dnepr. Družice sa používa na mapovanie, meteorologické merania, registráciu kozmického žiarenia a komunikáciu.

Telekomunikačné služby poskytuje séria družíc MEAS () vyrobená americkou firmou Hughes Space and Communications (teraz Boeing Satellite Systems) a prevádzkovaná malajzijskou spoločnosťou MEAS Satellite Systems Sdn. Bhd. Prvé dve družice boli vypustené v roku 1996 z kozmodrómu Kourou, tretia v roku 2006 z Bajkonuru, rovnako tak štvrtý MEAS 3a o tri roky neskôr.

Dňa 14. júla 2009 z atolu Kwajalein raketa Falcon 1 vyniesla družicu RazakSAT určenú pre diaľkový, predovšetkým fotografický, prieskum Zeme.

Let malajského kozmonauta 
Prvýkrát dostala Malajzia ponuku na kozmický let od Sovietskeho zväzu v Sojuze v roku 1987, vtedy ešte na stanicu Mir. Zo sovietskeho návrhu nakoniec nič nebolo. Po mnohých rokoch bolo počas návštevy ruského prezidenta Putina v Malajzii v auguste 2003 oznámené dosiahnutie dohody o lete Malajzijčana v Sojuze na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) a začatie procesu výberu malajzijského kozmonauta. Dňa 4. septembra 2006 predseda vlády Malajzie oznámil mená dvoch víťazov výberu - boli nimi lekári Šejk Muszafar Šukor Al-Masri a Faiz bin Chálid. V októbri 2006 obaja začali prípravu v Stredisku prípravy kozmonautov (CPK) vo Hviezdnom mestečku, výcvik zahŕňal aj stáž v Johnsonovom vesmírnom stredisku v Houstone. Vlastný let prebehol od 10. októbra do 24. októbra 2007, malajzijský kozmonaut tvoril jednočlennú 13. návštevnú expedíciu na ISS, štartoval v Sojuze TMA-11, pristál v Sojuze TMA-10.

Referencie

Externé odkazy 

 Oficiálny web 
 História malajzijského kozmického programu 

Kozmické agentúry
Kozmonautika v Malajzii
Organizácie založené v 2002
Agência Espacial Brasileira

Agência Espacial Brasileira (skr. AEB; preklady: Brazílska vesmírna agentúra alebo Brazílska kozmická agentúra) je brazílsky civilný orgán zodpovedný za vesmírny program krajiny.

Externé odkazy 

 Stránky agentúry

Kozmonautika v Brazílii
Kozmické agentúry
M4 (puška)

M4 je americká útočná puška zo série zbraní AR-15. Je skrátenou (odlišuje sa teleskopickou pažbou a kratším predpažbím) a odľahčenou verziou útočnej pušky M16A2, s ktorou sa zhoduje v 80 % súčiastok.

Je známa medzi puškami aj samopalmi a bola považovaná za jednu s najsilnejších zbraní v rokoch 1997-2011.

Iné projekty 

Útočné pušky
Volin

Vsevolod Michajlovič Ejchenbaum,  (* 11. august 1882, Voronež - † 18. september 1945, Paríž), známy ako Volin, bol ruský anarchista.

Narodil sa vo Voroneži, jeho rodičia boli doktori. V roku 1904 odišiel z univerzity v Petrohrade a stal sa členom Strany socialistických revolucionárov. Zúčastnil sa revolúcie z roku 1905 a podarilo sa mu prežiť Krvavú nedeľu. Aktívne sa zúčastnil vytvorenia Sankt Peterburského sovietu v tom istom roku. Bol na neho vydaný zatykač, kvôli čomu musel v roku 1907 utiecť do z krajiny. Dostal sa do Francúzska, kde sa zoznámil s ruskými anarchistami, a v roku 1911 vstúpil do miestneho anarchistického hnutia.

Zúčastnil sa Ruskej občianskej vojny, najprv na strane Ukrajinskej anarchistickej organizácie Nabat, a od augusta 1919 bojoval po boku Nestora Machnu v  Revolučnej oslobodzovacej armáde Ukrajiny. V januári 1920 ho chytili boľševici, no v októbri bol spolu s ďalšími anarchistami prepustený, keďže došlo k výmene zajatcov medzi Sovietskym Ruskom a Machnovou armádou. Čoskoro bol znovu zatknutý, Trockij rozkázal, aby bol zastrelený, no mobilizácia európskych odborárov mu zachránila život a v roku 1921 bol z krajiny vykázaný.

Usadil sa v Nemecku, kde vydal pamflet Perzekúcia anarchistov v Sovietskom Rusku, preložil Aršinovovo dielo História Machnovského hnutia a prispieval do nemeckých anarchistických novín. Po dvoch rokoch sa na pozvanie francúzskeho anarchistu Sébastiena Faureho presťahoval do Paríža, kde Faureovi pomohol s vydaním knihy Encyclopédie Anarchiste.

Počas Druhej svetovej vojny sa musel skrývať pred fašistami a presúvať sa z jedného miesta na druhé. Po vojne sa vrátil do Paríža, kde 18. septembra 1945 zomrel na tuberkulózu. Jeho dielo o Machnovskom hnutí, Neznáma revolúcia, vyšlo posmrtne.

Referencie

Pozri aj 
 Anarchizmus
 Slobodné územie

Narodenia v 1882
Úmrtia v 1945
Ruskí anarchisti
Igor Choma

Ing. Igor Choma (* 28. január 1964, Martin) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky za stranu Smer-SD a bývalý primátor mesta Žilina. 

Po vyštudovaní stavebnej fakulty SVŠT v Bratislave pracoval v rokoch 19871996 v spoločnosti Váhostav, a. s. V období rokov 1996 až 1999 pôsobil v Moskve ako obchodný zástupca Ministerstva zahraničných vecí. V rokoch 19992005 pracoval v spoločnosti BCI, a. s. a v rokoch 20052006 bol riaditeľom firmy PROMA, s. r. o.

V rokoch 2006 až 2010 bol generálnym riaditeľom Národnej diaľničnej spoločnosti. Od 5. septembra 2007 do 21. júla 2010 pôsobil ako splnomocnenec vlády pre urýchlenie postupu výstavby nadradenej cestnej dopravnej infraštruktúry na Slovensku. Po zvolení do Národnej rady roku 2010 bol zvolený za predsedu výboru pre verejnú správu a regionálny rozvoj.
V komunálnych voľbách v roku 2010 bol zvolený za primátora Žiliny.

Referencie 

Slovenskí politici
Politici Smeru
Poslanci NR SR (2010 – 2012)
Primátori Žiliny
Osobnosti z Martina
Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Prečínska skalka

Prečínska skalka je chránená prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy. 

Nachádza sa v Súľovských vrchoch, nad obcou Prečín v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Bola vyhlásená  v roku 1994, o výmere  bez ochranného pásma. Je územnou súčasťou CHKO Strážovské vrchy. Na území pamiatky platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: Geomorfologicky hodnotný súbor skalných útvarov v Strážovských vrchoch s výskytom chránených, ohrozených a vzácnych druhov fauny a flóry.

Bralá sú budované najmä súvrstviami paleogénnych zlepencov so zvetralými skalnými útvarmi. Vyskytujú sa tu morfologicky zaujímavé skalné útvary karbonátových zlepencov a brekcií s výskytom chránených druhov rastlín a živočíchov.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná pamiatka Prečínska skalka, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

Prírodné pamiatky v Trenčianskom kraji
Chránené územia v okrese Považská Bystrica
Súľovské vrchy
Skalné útvary na Slovensku
Prečín
Geologické lokality na Slovensku
Bosmany

Bosmany sú prírodnou pamiatkou v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy. 

Nachádzajú sa nad obcou Kostolec v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Pamiatka bola vyhlásená v roku 1994, o výmere  bez ochranného pásma.  Je územnou súčasťou CHKO Strážovské vrchy. Na území pamiatky platí 5. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany sú: Tri skalné veže rozostavené v jednej línii - typické bradlové prvky. Zaujímavým javom na hrebeni je výrazne zoškrapovatelý reliéf. Výskyt charakteristických rastlinných a živočíšnych spoločenstiev vápencových skál a priľahlých bučín.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Prírodná pamiatka Bosmany, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Prírodné pamiatky v Trenčianskom kraji
Súľovské vrchy
Chránené územia v okrese Považská Bystrica
Kostolec (okres Považská Bystrica)
Spolok sv. Cyrila a Metoda

Spolok sv. Cyrila a Metoda (skratka SSCM) je náboženský a kultúrny spolok gréckokatolíkov na Slovensku. Vznikol v roku 1941 pod názvom Jednota sv. Cyrila a Metoda s cieľom rozvíjať svoju náboženskú, kultúrnu, výchovno-vzdelávaciu a organizačnú činnosť medzi gréckokatolíkmi na Slovensku aj v zahraničí, v úsilí zachovať a zveľaďovať dedičstvo svätých Cyrila a Metoda a upevňovať náboženské a národné povedomie gréckokatolíkov. V roku 1950 bola činnosť spolku násilne prerušená, obnovená bola v roku 1991.
 
Spolok sv. Cyrila a Metoda je náboženským a kultúrno-výchovným spolkom gréckokatolíkov na Slovensku. Je právnickou osobou a má svoj znak. Znakom spolku je trojramenný (osemčlenný) kríž s vyobrazením sv. Cyrila a sv. Metoda po boku kríža, uzatvorený tromi navzájom spojenými kružnicami v tvare trojlístka. Sídlom SSCM sú Michalovce.
 
SSCM rozvíja aktivitu v oblasti náboženského a  kultúrneho života aj medzi gréckokatolíkmi, ktorí žijú v zahraničí. SSCM je aktívna aj v oblasti edičnej a vydavateľskej a v rámci svojej pôsobnosti vydáva periodické  a neperiodické publikácie. Spolok má vydavateľstvo Byzant v Košiciach. SSCM v duchu ekumenizmu spolupracuje s inými náboženskými spoločnosťami a organizáciami.

Každý rok vydáva spolok Gréckokatolícky kalendár (v súčasnosti s názvom V brázde Metodovej) a podielovú knihu pre členov.

V minulosti boli predsedami spolku: Jozef Zorvan-Karpaty, Vojtech J. Dudič st. a Jozef Knežo. Veľkú zásluhu na vzniku spolku mali o. Ján Murín, Jozef Pichonský a Ján Danko.

Súčasným predsedom spolku je ThDr. Michal Hospodár (od r. 1999).

Spolok má v súčasnosti (r. 2011) 126 zakladajúcich členov, 85 skupinových členov a 3 504 riadnych členov.

Vydavateľstvo Byzant 
Byzant je vydavateľstvo gréckokatolíckeho Spolku sv. Cyrila a Metoda. Pre spolok vydáva podielové knihy, kalendáre a ďalšie publikácie. Ide o publikácie súvisiace s byzantsko-slovanskou duchovnosťou, na ktorú sa Spolok sv. Cyrila a Metoda zameriava.

Medzi významnejšie publikácie patria napr. knihy pre byzantský bohoslužobný obrad ako sú cirkevnoslovanský Liturgikon a Poriadok bohoslužieb, prípadne historicky cenné dielo Joannikia Baziloviča. Ďalej vydáva knihy zaoberajúce sa dejinami Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku.

V rámci podielových kníh pre Spolok sv. Cyrila a Metoda sa vydavateľstvo venuje aj vydávaniu pôvodnej tvorby autorov najmä z východného Slovenska (napr. Mikuláša Kasardu).

Okrem knižnej produkcie vydáva aj hudobné nahrávky.

Literatúra 
 Pamätnica Spolku sv. Cyrila a Metoda. Michal Hospodár (ed.) Košice – Michalovce: BYZANT Košice s.r.o., vydavateľstvo Spolku sv. Cyrila a Metoda, 2011. 84 s. ISBN 978-80-85581-56-0

Externé odkazy
Spolok sv. Cyrila a Metoda
SPOLOK SV. CYRILA A METODA
BYZANT Košice s.r.o. Vydavateľstvo Spolku sv. Cyrila a Metoda

Gréckokatolícka cirkev na Slovensku
Náboženské organizácie
Spolky
Army Ballistic Missile Agency

Army Ballistic Missile Agency – ABMA (Armádna agentúra pre balistické strely) bola agentúra americkej armády založená 1. februára 1956 v Redstone Arsenal, Huntsville Alabama, ktorej úlohou bol vývoj prvej armádnej balistickej strely stredného doletu. Veliteľom sa stal Generálmajor John B. Medaris a Dr. Wernher von Braun.

Činnosti agentúry 
Prvým veľkým projektom prideleným ABMA bola raketa Redstone. ABMA v čele s von Braunom na jej základe vyvíjali raketu schopnú vyniesť satelit do vesmíru, projekt niesol názov Orbiter. Ministerstvo obrany však rozhodlo v prospech projektu Vanguard a ABMA dostala rozkaz prerušiť práce na projekte. Von Braun však rozkaz neakceptoval a sústredil sa na vývoj rakety Jupiter-C, ktorá mala krycí názov IRBM Jupiter-C (balistická raketa stredného doletu) a slúžila pre testy návratu do atmosféry. Hneď pri prvom lete, keď niesla približne 14 kilovú maketu satelitu, dosiahla výšku 1100 km. Špekuluje sa, že už vtedy by bolo možné umiestniť satelit na orbitu, ale chýbalo vládne povolenie. To sa zmenilo o rok neskôr, keď Sovieti vypustili svoj Sputnik 1. ABMA dostala povolenie a 31. januára 1958 vypustila raketu Juno I so satelitom Explorer 1.

Ďalším projektom bolo nahradenie rakety Redstone novým typom na tuhé pohonné látky. Pôvodný názov znel Redstone-S, ale neskôr bol premenovaný na Pershing. Výrobou MGM-31 Pershing bola následne poverená spoločnosť Glenn L. Martin Company. Vývoj začal už v roku 1956, teda pred uvedením pôvodných rakiet Redstone do služby.

Prechod pod NASA 
V roku 1958 bol všetok vedecký a inžiniersky personál, vrátane von Brauna, prevedený pod novovzniknutú NASA a z budov a zariadení v južnej časti Redstone Arsenal sa stalo Marshall Space Flight Center . Zvyšok ABMA prešiel spolu s Redstone Arsenal, Jet Propulsion Laboratory, White Sands Proving Ground a Army Rocket and Guided Missile Agency pod správu Ordnance Missile Command (AOMC). Ďalšou reštrukturalizáciou v roku 1961 prešli všetky vesmírne aktivity AOMC pod kontrolu NASA, to zahŕňalo väčšinu personálu, objektov i vybavenia. Posledné zvyšky ABMA boli rozpustené roku 1962 alebo prešli pod novozriadené Armádne velenie raketových síl, skrátene MICOM.

Pozri aj 

 NASA
 Wernher von Braun
 Redstone
 Juno I

Externé odkazy 

 www.redstone.army.mil 
 time.com - Reach for the Stars 

Kozmonautika v USA
NASA
Huntsville (Alabama)

Huntsville je mesto v americkom štáte Alabama v okrese Madison. Podľa odhadu z roku 2007 malo 171 327 obyvateľov. 

Mesto bolo založené v roku 1805. Svoje súčasné meno získalo až počas britsko-americkej vojny v roku 1812 po osadníkovi Johnovi Huntovi. Mestom preteká rieka Tennessee.

Osobnosti mesta 
 Michael E. Brown (* 1965), astronóm a profesor
 Jimmy Wales (* 1966), internetový podnikateľ a spoluzakladateľ Wikipédie
 Felicia Day (* 1979), herečka
 Debby Ryan (* 1993), herečka, speváčka a skladateľka

Partnerské mestá
  Tchaj-nan, Taiwan

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Huntsville Botanical Garden
 Old Huntsville
 U.S. Space & Rocket Center

 
Mestá v Alabame
Briestenské skaly

Briestenské skaly (alebo Prírodná pamiatka Briestenné) je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy. 

Nachádza sa v Strážovských vrchoch, pri rovnomennej osade obce Pružina v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Za prírodnú pamiatku ju vyhlásili v roku 1992. Jej výmera predstavuje  bez ochranného pásma.  Je územnou súčasťou CHKO Strážovské vrchy. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.

Predmetom ochrany je: Morfologicky hodnotné zoskupenie skalných zlepencov zvetrávajúcich do tvaru skalných veží, bášt a homolí. Dominantným skalným útvarom je skala v tvare pravekého jaštera tyranosaura, ktorá stojí asi  nad cestou a je k nej celkom ľahký prístup. Taktiež sa tu vyskytujú chránené endemické a reliktné druhy rastlín a živočíchov.

Geologicky je prírodná pamiatka súčasťou tzv. súľovského paleogénu.

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Prírodná pamiatka Briestenské skaly, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Prírodné pamiatky v Trenčianskom kraji
Strážovské vrchy
Chránené územia v okrese Považská Bystrica
Pružina (okres Považská Bystrica)
Martin Pupiš

Martin Pupiš (* 19. október 1978, Banská Bystrica) je bývalý slovenský atlét a atletický tréner, ktorý sa venoval chodeckým tratiam - chôdzi na 20 km a 50 km.  Na juniorských majstrovstvách Európy v roku 1997 získal bronzovú medailu. Po ukončení športovej kariéry trénoval dvojnásobného olympionika (2004, 2008) Kazimíra Verkina, trojnásobnú olympioničku (2012, 2016, 2020) Máriu Czakovú, a ďalších športovcov. 

V súčasnosti pracuje ako docent na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Je predsedom Slovenskej asociácie kondičných trénerov a šéftrénerom slovenskej atletickej reprezentácie, ktorá pod jeho vedením dosiahla na majstrovstvách Európy v roku 2014, Majstrovstvách sveta 2015 a Olympijských hrách 2016 historicky najlepšie výsledky. V roku 2015 priviedol atletickú reprezentáciu v súťaži družstiev k zlatu na 1. Európskych hrách v Baku a v roku 2017 po prvý krát v histórii do 1.ligy Majstrovstiev Európy družstiev v atletike..

Externé odkazy 
 profil atléta
 profil pedagóga

Slovenskí chodci na 20 km
Slovenskí chodci na 50 km
Slovenskí atletickí tréneri
Osobnosti z Banskej Bystrice
Vyučujúci na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici
Kečka

Kečka môže byť:

 vrch () v Súľovských vrchoch, pozri Kečka (Babkov)
 vrch () v Starohorských vrchoch, pozri Kečka (vrch v Starohorských vrchoch)
 vrch () v Nízkych Tatrách, pozri Kečka (vrch v Nízkych Tatrách)

Pozri aj 
 Hrubá Kečka ()vrch v Strážovských vrchoch
 Ostrá Kečka ()vrch v Strážovských vrchoch
Modulárna aritmetika

Modulárna aritmetika je v matematike aritmetika na konečnej množine prirodzených čísel

v ktorej pre  je  definované rovnako, ako v klasickej aritmetike a pre  platí . To znamená, že  v modulárnej aritmetike nad  je to isté ako  v klasickej aritmetike.

Prvok  je možné reprezentovať ako triedu ekvivalencie obsahujúcu všetky čísla, ktorých zvyšok po delení n je práve k.

Modulárnu aritmetiku uviedol Carl Friedrich Gauss v svojej knihe Disquisitiones Arithmeticae publikovanej v roku 1801.

Príklad 
 A mod B = celočíselný zvyšok po delení čísla A číslom B.
 7 mod 5 = 2; {7/5 = 1,4}
 Vezmeme celočíselnú časť 1,4 po zaokrúhlení smerom nadol (TRUNC) = 1
 Vynásobíme 1 x 5 = 5
 7 − 5 = 2 ⇒ MOD

Iné príklady:
 1 MOD 4 = 1;
 2 MOD 4 = 2;
 3 MOD 4 = 3;
 4 MOD 4 = 0; //Začne modulo cyklus
 5 MOD 4 = 1;
 6 MOD 4 = 2;
 ...

Externé odkazy 
 do-skoly.cz - Online kalkulátor pre výpočet zvyšku po delení 2 reálnych čísel vrátane skúšky správnosti výsledku.

 
Teória čísel
Matematická terminológia
Algebra
Homôľka

Homôľka môže byť:
 malá homoľa
 sedlo pod rovnomenným vrchom v Nízkych Tatrách, pozri Homôľka (sedlo v Nízkych Tatrách)
 vrch v Bachurni (), pozri Homôľka (vrch v Bachurni)
 vrch v Branisku (), pozri Homôľka (vrch v Branisku)
 vrch v Javorí (), pozri Homôľka (vrch v Javorí)
 vrch v Nízkych Tatrách (), pozri Homôľka (vrch v Nízkych Tatrách)
 vrch v Strážovských vrchoch pri Fačkovskom sedle, pozri Homôľka (1072,8 m n. m.)
 vrch v Strážovských vrchoch pri obci Dolná Poruba, pozri Homôľka (906,6 m n. m.)
Martina Svobodová

Martina Svobodová (* 25. október 1983, Bratislava) je 6-násobná majsterka sveta v agresívnom inline korčuľovaní a pomocná cvičiteľka golfu. 10 rokov sa profesionálne venovala agresívnemu inline korčulovaniu. S korčuľovaním začala v roku 1997 a v roku 2000 sa stala profesionálnou inline korčuliarkou. 9 rokov jazdila za svetový team Rollerblade a neskôr za Deshi skates. V roku 2003 získala ocenenie Osobnosť Petržalky.  Počas svojej kariéry vyhrala rôzne prestížne súťaže, napríklad X Games, čo je medzinárodná športová súťaž v extrémnych športoch.

Okrem agresívnemu inline korčulovaniu sa venuje od roku 2003 aj golfu. Posledné 2 roky pomáha ako cvičiteľka golfu v golfovom klube Hainburg profesionálnemu trénerovi Andrew Malley z Veľkej Británie, ktorý patrí medzi špičku PGA trénerov v okolí Slovenska. Špecializuje sa najmä na rozvoj golfu u detí a mládeže, začinajúcich a stredne pokročilých golfistov a na rozvoj golfu na Slovensku ako takom.

Športové úspechy

Golfové športové úspechy 
 Titul Freixenet Tour (2007)
 Majsterka klubu Full Swing Indoor Golf Club (2007)
 Majsterka klubu Full Swing Indoor Golf Club (2009)
 Prvé miesto na Česko-slovenskej Ladies Tour (2009)
 Prvé miesta na turnajoch Prezident Golf Cup, Freixenet Tour, Golf&Style, Firemná liga,  (2009)

Referencie

Externé odkazy 
 Súťažné výsledky na actionsportstour.com

Narodenia v 1983
Slovenskí športovci
Marlboro Classics

Marlboro Classics je taliansky lifestylový a módny dom (módna značka). Firma a značka bola založená  v druhej polovici 80.rokov minulého storočia ako značka pánskej módy a neskôr v 90. rokoch rozšírená o atraktívne línie obuvi, doplnkov a dámsku módu. Je produkovaná a ditribouvaná obchodnou skupinou Valentino Fashion Group.

Súčasnosť 
Momentálne má značka 2400 predajných miest v 42 krajinách, medzi nimi aj v Bratislave.

Aktuálne kolekcie zahŕňajú jednu z najširších kolekcií v tzv. casual a denim móde, ale v podstate ponúka kompletné vybavenie šatníka vrátane doplnkov, obuvi, opaskov, čiapok, rukavíc, tašiek rôznej veľkosti a spodnej bielizne. Je určená pre strednú a vyššiu vrstvu aktívnych a energických mladistvých ľudí a manažérov na voľný čas, ale aj na neformálne pracovné aktivity a príležitosti. 

Obchodné meno meno Marlboro bolo v rámci licencie obstarané od spoločnosti Philip Morris International, ktorá je majiteľom obchodnej značky. Táto licencia bola poskytnutá v rámci snahy spoločnosti o pozitívnejší obraz obchodného mena.

Externé odkazy 
 http://www.marlboroclassics.valentinofashiongroup.com/
 http://www.marlboroclassics.sk/

Módne spoločnosti
Anarchokapitalizmus

Anarchokapitalizmus je smer anarchizmu, ktorý presadzuje úplné odstránenie štátu, spravidla definovaného Weberovsky ako „monopol na legitímne použitie násilia na danom území“, a úplné nahradenie jeho funkcií voľným trhom. Za autora pojmu anarchokapitalizmus sa pokladá americký ekonóm rakúskej školy Murray Rothbard.

Anarchokapitalisti neuznávajú oprávnenosť inej autority rozhodovať za nich samotných a všetky aktivity štátu sú podľa ich názoru nahraditeľné súkromnými inštitúciami (vrátane súdov, zdravotníctva, bezpečnosti a školstva), ktoré narozdiel od štátu neporušujú práva slobodných jedincov. Podľa ich názoru nemá nikto právo prerozdeľovať finančné prostriedky občanov bez ich vedomia a súhlasu. Problematickú otázku verejného záujmu riešia lakonicky - čo iné by mal znamenať verejný záujem, než záujem konkrétnych jednotlivcov? Zároveň pokladajú aj inú otázku - čo iné by malo byť efektívnejšie, než vlastný záujem a viac motivujúce, než vlastný majetok a česť?

Pojem anarchokapitalizmus použil už v druhej polovici 20. storočia ekonóm Murray Rothbard, ktorý bol predstaviteľom tzv. Rakúskej ekonomickej školy, a ktorý prehlásil: "Kapitalizmus je vrcholné vyjadrenie anarchizmu a anarchizmus je vrcholné vyjadrenie kapitalizmu. Nielen, že sú kompatibilné, ale nemôžete skutočne mať jedno bez druhého. Pravý anarchizmus bude kapitalizmom a pravý kapitalizmus bude anarchizmom." Za zakladateľa anarchokapitalizmu je považovaný holandský ekonóm pôsobiaci vo Francúzsku v 19. storočí - Gustave de Molinari. Medzi ďalších predstaviteľov patrí napr.  David D. Friedman a Hans-Hermann Hoppe. 

Anarchokapitalisti často uvádzajú ako príklad fungujúcej anarchistickej spoločnosti stredoveký Island.

Anarchokapitalizmus a klasický liberalizmus 
Liberalizmus stavia slobodu jednotlivca na prvé miesto. Každý jednotlivec má podľa téz prirodzeného práva zaručené právo na život, slobodu a majetok. Trh je len miestom stretávania sa záujmov jednotlivcov, pôsobením "neviditeľnej ruky trhu" dochádza k naplneniu individuálnych záujmov.

Aj tak však klasickí liberáli uznávajú určitý význam štátu - hoci je na úkor osobnej slobody, tak je nutnosťou pre zachovanie prirodzených práv. Anarchokapitalisti odmietajú akúkoľvek formu donucovania v podobe štátu a týmto sa zároveň stotožňujú s jednou zo základných myšlienok anarchizmu, nakoľko je absencia štátu primárnym rozličovacím znakom od ostatných politických doktrín. Anarchokapitalisti ale uznávajú dobrovoľný štát, ktorý by fungoval ako forma inštitúcie na voľnom trhu a pozostával by v dobrovoľnej občiasnkej účasti, dobrovoľnom platení daní a pod., čo zase neuznáva väčšina ostatných anarchistických smerov a už len samotné slovo anarchokapitalizmus považujú za oxymoron. Ideologicky najbližším liberálnym smerom k anarchokapitalizmu je minarchizmus.

Spoločným východiskom oboch smerov je individuálna sloboda a pojatie prirodzeného práva.

Referencie

Zdroj 

 
Anarchizmus
Kapitalizmus
Sikkim

Sikkim (po hindsky सिक्किम - Sikkim) je indický štát nachádzajúci sa na severe krajiny v pohorí Himaláje. Zo všetkých indických štátov je najmenej osídlený a po štáte Goa je rozlohou druhý najmenší. Západná časť sa nachádza pri hraniciach s Nepálom, na severe a východe hraničí s autonómnou oblasťou Tibet a na juhovýchode hraničí s Bhutánom. Na juhu susedí s ďalším indickým štátom Západným Bengálskom.

Referencie

Iné projekty 

 
Štáty a teritóriá v Indii
Billy Bremner

William John Bremner  (* 9. december 1942, Stirling, Spojené kráľovstvo – † 7. december 1997, Doncaster) bol škótsky futbalista. Preslávil sa v 60. a 70. rokoch ako kapitán úspešného tímu Leeds United. Bol zvolený najlepším hráčom Leedsu United v histórií a jeho socha sa nachádza pred štadiónom Elland Road. Rovnako tak bol zvolený do stovky najlepších futbalistov anglickej ligy a je členom anglickej siene slávy. Na medzinárodnej úrovni reprezentoval , za ktoré odohral 54 zápasov a strelil tri góly. Zúčastnil sa majstrovstiev sveta v roku 1974.

Životopis 
Hrával v strede zálohy a bol považovaný za tvrdého a nekompromisného hráča. V svojich 17 rokoch sa upísal Leedsu United, po tom čo ho vychovali v katolíckej škole St. Mary's v rodnom [Stirlingu. V roku 1960 debutoval za Leeds a zostal ich hráčom počas nasledujúcich 16 rokov. V roku 1964 vyhral s klubom druhú ligu a postúpili do najvyššej súťaže. V nasledujúcej sezóne vyhral Pohár FA a tímu tesne ušiel zisk majstrovského titulu. V roku 1966 sa zranil Bobby Collins a tréner Don Revie vymenoval Bremnera za nového kapitána tímu. Bremner tento post zastával až do svojho odchodu z klubu. V roku 1969 získal s klubom prvýkrát titul v lige. Aj nasledujúce obdobie prinieslo Bremnerovi a Leeds úspechy, klub v ďalších sezónach skončil vo vrcholnej štvorke anglickej ligy a titul znova získal v roku 1975. Bremnerovi sa však tento ročník nepodarilo získať Európsky pohár, keď vo finále Leeds podľahol Bayernu Mníchov 2-0. Práve táto medzinárodná trofej chýba Bremnerovi v jeho zbierke klubových úspechov. Svoju hráčsku kariéru ukončil v klube Doncaster Rovers.
4
V roku 1970 bol v ankete FWA vyhlásený najlepším futbalistom Anglicka. V roku 1973 sa v ankete o najlepšieho futbalistu Európy Zlatá lopta umiestnil na piatom mieste, o rok neskôr na deviatom.

Po skončení hráčskej kariéry sa stal trénerom.

Klubová pieseň Glory Glory Leeds United obsahuje nasledujúce verše, ktoré opisujú Bremnerovu rolu v klube:
Little Billy Bremner is the captain of the crew
For the sake of Leeds United he would break himself in two
His hair is red and fuzzy and his body's black and blue
As Leeds go marching on.

Referencie

Externé odkazy 
 Bremner na stránke Anglickej siene slávy

Zdroj 

Škótski futbalisti
Škótski futbaloví tréneri
Hráči Leeds United
Hráči Hull City AFC
Hráči Doncaster Rovers FC
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1974
Zoznam televíznych staníc na Slovensku

Toto je zoznam televíznych staníc na Slovensku.

Rozdelenie televíznych staníc 
Televízne stanice možno rozdeliť napríklad podľa majetkovej podstaty na verejnoprávne a súkromné. Štátnu reguláciu v oblasti vysielania a retransmisie vykonáva Rada pre vysielanie a retransmisiu. To znamená, že rozhoduje o licenciách a registráciách pre vysielateľov, plánoch využitia frekvenčného spektra na vysielanie a pod. Zo správy Rady za rok 2018 vyplýva, že licencie na Slovensku sú udeľované na:

 I. Multiregionálne vysielanie
 II. Regionálne vysielanie
 III. Lokálne vysielanie
 IV. Licencie na digitálne vysielanie
Pod IV. digitálne vysielanie spadajú aj internetové televízie, ktorých televízny obsah (napr. webový seriál) je šírený ako tzv. webová televízia. Tento článok sa nevenuje digitálnemu vysielaniu.

Aktuálne dianie 
1. júna 2021 káblový operátor UPC rozšíril ponuku TV služieb o tri nové slovenské stanice. Ide o už predtým existujúcu hudobnú stanicu TV Folklorika, ktorej skončila exkluzivita v Slovak Telekome, a stanicu venovanú najmä Rómom – TV Romana. Novinkou je slovensko-česká platforma zameraná na live streaming e-Športov Chuck TV. Všetky tri sa stali súčasťou základného balíka UPC.

Verejnoprávne televízne stanice

Súkromné televízne stanice

Celoplošné

Regionálne a lokálne televízne stanice

Študentské televízne stanice

Zaniknuté stanice

Referencie

Externé odkazy 
 http://www.srvs.sk/studenti/studentske-televizie
 http://itecko.uniza.sk/
 http://www.fmktv.sk/
 https://www.unipo.sk/filozoficka-fakulta/tv-medialka
 http://www.studenttv.sk/
 https://www.stuba.sk/sk/diani-na-stu/prehlad-aktualit/mc2-prva-studentska-on-line-televizia.html?page_id=4901
Folklorika - prvá folklórna televízia na Slovensku
Chuck TV
Romana - rómske spravodajstvo a rómska televízia 

Televízne stanice na Slovensku
Televízne stanice