joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jozef Mareták

Jozef Mareták (* 3. október 1907, Liptovská Teplá† 25. november 1969, Martin) bol slovenský vynálezca, konštruktér, zlepšovateľ; zaoberal sa predovšetkým spaľovacími motormi.

Životopis 
Narodil sa 3. októbra 1907 v obci Liptovská Teplá, kde navštevoval ľudovú školu. V rokoch 1919-1923 študoval na reálnom gymnáziu v Liptovskom Mikuláši. V rokoch 1923-1926 sa vyučil za elektrikára a v rokoch 1927-1929 študdborné kurzy na priemyselnej škole v Bratislave. V rokoch 1926-1927 bol mechanikom, montérom, neskôr vedúcim montérom na Zakarpatskej Ukrajine. V roku 1931 bol konštruktérom závodu Aero a neskôr firmy V. Horáka v Prahe. V roku 1938 krátko pôsobil v Košiciach a potom v ústave mechaniky Slovenskej vysokej školy technickej v Martine. V rokoch 1939-1943 bol vedúcim Ústredných dielní slovenských elektrární v Žiline a v rokoch 1947-1959 úradníkom celulózky v Martine. Od roku 1959 žil na invalidnom dôchodku v meste Martin, kde 25. novembra 1969 vo veku 62 rokov zomrel.

Vynálezy  
Od roku 1930 sa zaoberal možnosťami zlepšenia konštrukcie leteckých motorov a znižovania spotreby pohonných látok na jednotku výkonu. Zameral sa najmä na zvyšovanie mechanickej účinnosti spaľovacích motorov. Bol vynálezcom nového spôsobu prípravy spaľovacej zmesi a jej zužitkovania po explóznej reakcii, protiplynovej masky a zariadenia na narkózu. Nepriaznivé hospodárske a politické pomery 30. rokov 20. storočia znemožnili realizáciu jeho vynálezov.

Literatúra

Zdroje 
 http://www.regionzilina.sk/nas-kraj/osobnosti/
 http://www.tkmartin.sk

Osobnosti z Liptovskej Teplej
Slovenskí konštruktéri
Slovenskí vynálezcovia
Jawa 500 OHV

Jawa 500 OHV, tiež Rumpál je česko-slovenský vzduchom chladený jednovalcový motocykel, vyrábaný firmou Jawa. Celkovo sa vyrobilo 1016 kusov. Motocykel vyvinula spoločnosť Wanderer (Wanderer K 500). Motocykel Jawa 500 OHV sa vyrábal v rokoch 1929 až 1933. Išlo o prvý sériovo vyrábaný motocykel značky Jawa a jeho nasledovník bola Jawa 500 OHC.

Vývoj 
Prvé vyrobené modely mali podrámovú nádrž, ktorá bola nahradená nádržou sedlovou. Pôvodný rám vylisovaný z oceľového plechu a zváraný, bol nahradený rámom nitovaným. Nedostatočne pevná predná rúrková vidlica bola nahradená vidlicou lisovanou. Predné svetlo okrúhleho tvaru bolo nahradené zaobleným polooválnym. Pôvodný tlmič výfuku bol nahradený rybinami.

Technické parametre 
 Rám: rúrkový oceľový
 Motor: jednovalcový, štvordobý, vzduchom chladený 
 Ventilový rozvod: OHV
 Zdvihový objem: 499 cm³
 Prevodovka: 3 stupňová
 Prevod: reťazou
 Pohotovostná hmotnosť: 175 kg
 Maximálna rýchlosť: 100 km/h
 Spotreba paliva: 6 l/100 km

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Technické špecifikácie
 Motorkáři.cz

Zdroj 

500 OHV
Dobrý deň, to som ja

Dobrý deň, to som ja je debutový štúdiový album slovenskej speváčky a skladateľky Simy Martausovej, ktorý bol vydaný 12. augusta 2013 vydavateľstvom Agentúra JOMA.

Zoznam skladieb

Podieľali sa 
 Simona Martausová - spev, vokály, hudba, texty
 Igor "Ajdži" Sabo - bicie, perkusie, vokály
 Martin Zajko - gitary, mandolíny, ukulele, tlesky, vokály
 Pišta Lengyel - gitary, lap steel guitar, vokály
 Martin Gašpar - kontrabas, basgitara, klávesy, vokály
 Juraj Bartoš - trumpeta
 Michal Šimko - akordeón
 Erich (Boboš) Procházka - ústna harmonika
 Martin Čema - zvuk a mix

Externé odkazy 
 Sima Martausová - Dobrý deň, to som ja, hudba.zoznam.sk
 Sima Martausová – Dobrý deň, to som ja, music.server.sk

Albumy Simy Martausovej
Hudobné albumy z 2013
Ortodoxný judaizmus

Ortodoxný judaizmus je „smer judaizmu, ktorý sa najprísnejšie drží zásad náboženského práva halacha“. V podstate až do 19. storočia šlo o najvýznamnejší smer judaizmu, hoci vtedy ešte bez prívlastku „ortodoxný“.

Zo židovskej tradície uznávajú Pentateuch, Talmud, Maimonidova Mišne Tóra, dielo Šulchan Aruk od Jozefa Karа, takže ide o „prijímanie celej sústavy zákona od Pentateuchu až po jeho verných interpretov“.

Ako termín sa ortodoxný judaizmus objavuje na konci 18. storočia, od začiatku 19. storočia sa používa ako protiklad voči reformovanému judaizmu.

Najranejšie formulovanie zásad ortodoxného judaizmu vzniklo v 1. štvrtine 19. storočia v Uhorsku a v polovici 19. storočia v Nemecku.

Najdôležitejšie strediská ortodoxného judaizmu sa nachádzajú v Izraeli a v USA.

Smery ortodoxného judaizmu:
 nemecká neooortodoxia
 východoeurópská ortodoxia
 (tradičná) chasidská ortodoxia
 nechasidská ortodoxia (= východoeurópská neooortodoxia)

Referencie

Pozri aj 
 moderný ortodoxný judaizmus
 reformovaný judaizmus

Iné projekty

Externé odkazy 
 BROWN, Benjamin. Orthodox Judaism In: NEUSNER, Jacob, ed.; AVERY-PECK, Alan, ed. The Blackwell Companion to Judaism. Malden, MA: Blackwell Publishers, 2000. Benjamin Brown, dostupné online ISBN 978-1-57718-058-6. s. 311-333.
 
 Origins of Orthodox Judaism
 Orthodox Jewish population growth and political changes

 
Judaizmus
Náboženské smery
Cirkev československá husitská

Cirkev československá husitská (CČSH) je kresťanská cirkev pôsobiaca na území Česka, Slovenska a do roku 1939 aj na území Podkarpatskej Rusi. Na Slovensku je registrovaná pod názvom Cirkev československá husitská na Slovensku. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 sa k nej hlásilo 39 276 obyvateľov Česka a 1 782 obyvateľov Slovenska.

Nejde o historických husitov, ktorí existovali v 15. storočí. Cirkev vznikla v roku 1920 činnosťou modernisticky naladeného zoskupenia s názvom Jednota katolického duchovenstva československého, oddelením sa od Rímskokatolíckej cirkvi a len nadväzujúc na husitské hnutie. V období druhej svetovej vojny bola na území Slovenska zakázaná, na území Protektorátu Čechy a Morava niesla názov Cirkev českomoravská. Po vojne sa vrátila k názvu Cirkev československá. Prívlastok husitská dostala až v roku 1971.

Vierouka 
CČSH považuje za prameň viery Bibliu zloženú zo Starého a Nového zákona. Prijíma cirkevnú tradíciu, avšak iba takú, ktorá je v súlade s Bibliou. Vysluhuje sedem sviatostí: krst, Večeru Pánovu, birmovanie, spoveď, manželstvo, posvätenie kňazstva a útechu chorých. Do duchovného úradu sú ordinované aj ženy. Večera Pánova sa vysluhuje pod obomi spôsobmi (hostie aj víno) a spoveď je spoločná, pri bohoslužbe. Duchovného je možné požiadať aj o súkromnú spoveď alebo duchovný rozhovor. Cirkev je dogmaticky veľmi dynamická a veľký dôraz kladie na poznanie a slobodu jednotlivca. Duchovní nosia pri bohoslužbe čierny talár s vyšitým červeným kalichom na hrudi a štólu. Čierny talár sa smie nahradiť aj bielou albou, ktorá má taktiež vyšitý červený kalich.

Patriarchovia 

Patriarcha je najvyšším predstaviteľom Cirkvi československej husitskej. V tejto funkcii pôsobili:

 Karel Farský (1924 – 1927)
 Gustav Adolf Procházka (1928 – 1942)
 František Kovář (1946 – 1961)
 Miroslav Novák (1961 – 1990)
 Vratislav Štěpánek (1991 – 1994)
 Josef Špak (1994 – 2001)
 Jan Schwarz (2001 – 2005)
 Tomáš Butta (2006 -)

Diecézy 

 Pražská diecéza (biskup David Tonzar) 
 Olomoucká diecéza (biskup Tomáš Chytil) 
 Plzeňská diecéza (biskup Filip Štojdl) 
 Královohradecká diecéza (biskup Pavel Pechanec) 
 Brnenská diecéza (biskup Juraj Jordán Dovala) 
 Slovenská diecéza (biskup Jan Hradil)

Cirkev československá husitská na Slovensku 
 Pre bližšie informácie pozri Cirkev československá husitská na Slovensku

Referencie

Pozri aj 
 Cirkev československá husitská na Slovensku
Cirkev československá husitská na Podkarpatskej Rusi

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky cirkvi

Protestantské cirkvi
Kresťanstvo na Slovensku
Kresťanstvo v Česku
Machy (prírodná rezervácia)

Machy je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.

Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovská Kokava v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1965 na rozlohe 25,6100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.

Predmetom ochrany je: Ochrana rašelinných spoločenstiev podtatranských fluvioglaciálnych plošín (Abieto-Piceetum, Pinetum ledosum), ktorých obdobu nachádzame na Slovensku len na hornej Orave. Územie je využívané ako vedeckovýskumný objekt.

Referencie

Externé odkazy 
 Prírodná rezervácia Machy, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Zdroj 

Prírodné rezervácie v Žilinskom kraji
Chránené územia v okrese Liptovský Mikuláš
Liptovská Kokava
Chránené územia Tatranského národného parku
Združenie pre republiku - Republikánska strana Československa

Združenie pre republiku - Republikánska strana Československa (), skratka SPR-RSČ, je česká pravicová politická strana. Vznikla v roku 1989 a v rokoch 1992–1998 mala zástupcov v českej Poslaneckej snemovni. Predsedom strany je Miroslav Sládek. Na Slovensku kandidovala vo volbách v rokoch 1990–2000 ako Združenie pre republiku - Republikáni.

Charakteristika 
SPR-RSČ býva označovaná za populistickú a krajne pravicovú stranu. Hlási sa k odkazu prvorepublikovej Agrárnej strany a ekonomickým myšlienkam Karla Engliše, ďalej presadzuje profesionalizáciu armády, národnú suverenitu a odmietavý postoj voči EÚ a NATO. Po novembrovej revolúcii požadovali republikáni opätovné pripojenie Podkarpatskej Rusi k Česko-Slovensku. Proti rozpadu Česko-Slovenska v roku 1992 viedla Republikánska strana aktívnu kampaň.

Referencie

Externé odkazy 
 oficiálna stránka SPR-RSČ

Politické strany v Česku
Luba Skořepová

Luba Skořepová, vlastným menom Libuše Skořepová, (* 21. september 1923, Náchod† 23. december 2016, Praha) bola česká herečka, spisovateľka, autorka divadelnej hry, dlhoročná členka činohry Národného divadla v Prahe. Jej krstné meno Libuše bolo často komolené na „Ljuba“, z čoho vznikla prezývka „Luba“.

Život 
V rokoch 19421944 študovala herectvo na Pražskom konzervatóriu. Po oslobodení pôsobila v Súbore mladých Jindřicha Honzla a v Studiu ND (19451948). Po jeho zániku sa v roku 1948 stala členkou činohry Národného divadla.

Svoje posledné predstavenie na doskách Národného divadla odohrala dňa 18. júna 2014 pri derniére Gogoľovej hry Revízor. Počas šesťdesiatich šiestich rokov pôsobenia v tunajšom súbore stvárnila okolo 140 rolí. Okrem Národného divadla hosťovala napr. v divadle Metro, Ypsilon, A studio Rubín, Divadle v Řeznické, v Mestských divadlách pražských atď.

Jej prvým manželom bol herec Josef Pehr, druhým spisovateľ Pavel Hanuš (19281991). Skořepová však zostala bezdetná.

Ocenenie 
 1966 zaslúžilá členka ND
 1988 zaslúžilá umelkyňa
 2010 Cena FOREVER YOUNG, Mestské divadlo Most
 2014 Cena mimoriadneho šarmu, Český rozhlas

Literárne dielo 
 Herci a jejich hvězdy : Jak je vidí Luba Skořepová (1990)
 Tajemné síly přírody (1992, 2010)
 Nejsem čarodějka (1993)
 Hadrová Ančka (1994, 2007)
 Pomněnky i máta peprná, aneb, Kudy jsem si to vyšlapovala (1995, 1998)
 Jiskření, aneb, Na černé hodince s Máchou, Němcovou a hvězdami (s M. Ivanovom, 1996)
 Nebe, peklo, ráj (1999)
 O zvířatech a lidech a malých zázracích (2003)
 Tajnosti herecké a historky rozverné (2010)
 Nejsem už holka (2014)

Filmografia

Referencie

Iné projekty

Literatúra 
 Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. ISBN 80-7008-107-4. s. 268, 325, 475, 476.
 ČERNÝ, Jindřich. Osudy českého divadla po druhé světové válce – Divadlo a společnost 1945–1955, Academia, Praha, 2007, str. 50, 81, 115, 164, 206, ISBN 978-80-200-1502-0.
 
 HOŘEC, Petr; NYTROVÁ, Olga. Jak slavívali a slaví slavní, Euromedia Group a Knižní klub, Praha, 1999, str. 131–2, ISBN 80-242-0120-8.
 HŮLA, Jan. Divotvorný svět Luby Skořepové. Praha : Mladá fronta, 2006. 113 s. ISBN 80-204-1573-4.
 
 Kolektiv autorů: Dějiny českého divadla/IV., Academia, Praha, 1983, str. 548.
 Kolektiv autorů: Národní divadlo a jeho předchůdci, Academia, Praha, 1988, str. 447–8.
 
 VALTROVÁ, Marie. Kronika rodu Hrušínských, Odeon, Praha, 1994, str. 294, ISBN 80-207-0485-X.

Externé odkazy 
 Zoznam diel v Souborném katalogu ČR, ktorých autorom alebo témou je Luba Skořepová
 Luba Skořepová v súbornom katalógu Akadémie vied ČR
 Webové stránky Luby Skořepová
 Luba Skořepová v archíve Národného divadla (s bohatou fotodokumentáciou)
 
 
 Luba Skořepová na Dabingforum.cz
 Luba Skořepová na stránkach Českej televízie
 Luba Skořepová v cykle Českej televízie 13. komnata

Zdroj 

České herečky
České divadelné herečky
České filmové herečky
České televízne herečky
České dabingové herečky
Herečky Národného divadla (Praha)
Českí spisovatelia
Českí spisovatelia pre deti a mládež
Spisovatelia píšuci po česky
Fejtonisti
Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Osobnosti z Náchoda
Partizánska jaskyňa

Partizánska jaskyňa alebo Hrubá diera je verejnosti prístupná jaskyňa a prírodná pamiatka v oblasti Súľovských vrchov ().

Nachádza sa v katastrálnom území mestskej časti Považská Teplá mesta Považská Bystrica v okrese Považská Bystrica v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a novelizované v roku 2015. Ochranné pásmo nebolo určené. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy.

Počas SNP slúžila ako prechodný úkryt, ale je pravdepodobné, že človek ju využíval už skôr. Jaskyňu tvorí  dlhá priestranná tunelovitá klesajúca chodba v masívnych sivých vápencoch s rohovcami (urgónske vápence spodnej kriedy z obdobia druhohôr), ktoré majú vek skoro 130 miliónov rokov. Chodba sa končí v rozšírenom priestore, miestami má na stenách sintrové náteky.

Použité zdroje 
 informačná tabuľa v okolí jaskyne

Referencie

Externé odkazy 
 Kras a jaskyne v okolí Považskej Bystrice, Jaskyniarsky klub Strážovské vrchy

Jaskyne na Slovensku
Prírodné pamiatky v Trenčianskom kraji
Chránené územia v okrese Považská Bystrica
Považská Bystrica
Carrie Fisherová

Carrie Frances Fisherová (* 21. október 1956, Beverly Hills, Kalifornia, USA† 27. december 2016, Los Angeles) bola americká scenáristka, producentka a herečka známa predovšetkým svojou úlohou princeznej Leii v pôvodnej trilógii Star Wars. Carrie sa do Star Wars vrátila v roku 2015, do v poradí už tretej trilógie, dejovo nadväzujúcej na tú pôvodnú. Ďalej sa objavila napríklad vo filme Ženy, kde stvárnila postavu Bailey Smith.

Mladosť 
Narodila sa do umeleckej rodiny. Jej matkou je známa herečka, speváčka a tanečníčka Debbie Reynoldsová, otcom herec a zabávač Eddie Fisher, syn prisťahovalcov z Ruska. Otec sa od rodiny odsťahoval keď mala tri roky, kvôli vzťahu s herečkou Elizabeth Taylor.

Kariéra 
Vo svojom prvom filme s názvom Šampón si zahrala postavu menom Lorna Karpf. Hneď druhý film v jej kariére boli Star Wars. Do hlavných úloh v tomto filme George Lucas obsadil vedľa Carrie ďalších rovnako neznámych hercov ako Mark Hamill (Luke Skywalker) alebo Harrison Ford (Han Solo). Natáčanie tohto filmu sprevádzal rad komplikácií. Či už väčšie, ako že napríklad počas natáčania v púšti prišli teploty okolo 40°C, alebo menšie, ako že mala Carrie podľa režiséra George Lucasa na svoju úlohu až moc veľká prsia. Po veľkom úspechu Star Wars prišlo pokračovanie v podobe druhého dielu, Impérium vracia úder, a tretieho dielu - Návrat Jediho. Rovnako ako Mark Hamill nedokázala svoj talent zúročiť, a preto bude vždy známa ako Leia. Možno aj preto sa v deväťdesiatych rokoch začala venovať písaniu. V roku 2015 sa vrátila pred kameru v pokračovaní Star Wars, po boku Marka Hamilla a Harrisona Forda.

Osobný život 
V roku 1983 sa vydala za Paula Simona. Ich manželstvo ale dlho nevydržalo. Jej osobné problémy ju dohnali až k závislosti na alkohole a drogách. Svoje pocity z tohto obdobia opísala v knihe Postcards from the Edge. Po rozvode so Simonom mala vážny vzťah s Bryanom Lourdom s ktorým má jedinú dcéru Billie Lourdovú. Ten ju však opustil, pretože zistil, že je bisexuál a vymenil ju preto za Bruce Bozziho.

23. decembra 2016 ju postihol srdcový infarkt asi 15 minút pred pristátím jej letu z Londýna do Los Angeles. O tri dni neskôr, 27. decembra o 8.55 v nemocnici na následky infarktu zomrela.

Filmografia

Referencie

Iné projekty

Pozri aj 
 Leia
 Star Wars
 Mark Hamill
 Harrison Ford

Externé odkazy

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Dabingové herečky USA
Dramatici USA
Scenáristi USA
Spisovatelia románov USA
Herci Hviezdnych vojen
Osobnosti z Kalifornie
Osobnosti USA anglického pôvodu
Atletiko Cvernofka

Atletiko Cvernofka je komediálny seriál, ktorý vysielala TV Markíza od 5. septembra 2016 do 24. novembra 2016. Seriál je nakrútený podľa rumunskej predlohy s názvom Atletico Textila vysielaný na TV PRO.

Dej 

Atletiko Cvernofka - malé mužstvo zložené z neveľmi schopných, ale o to vtipnejších hráčov. Príbeh najlepšieho a zároveň najhoršieho tímu v meste, širokom okolí a vlastne na celom Slovensku, ktorý brzdí lenivosť. Keď majiteľ štvrtoligového futbalového klubu Atletiko Cvernofka dostane infarkt po vypadnutí jeho tímu do ešte nižšej súťaže, je jeho manželka nútená prevziať vedenie nad klubom, a to aj napriek protestom zo strany hráčov a najmä proti svojej vlastnej vôli. Naivne ambiciózna nová majiteľka si predsavzala, že z týchto nemehiel urobí šampiónov.

Obsadenie

Série

Časti

1. séria (2016)

Referencie

Externé odkazy 
 
 http://atletiko.markiza.sk/

Slovenské televízne seriály
Komediálne televízne seriály
Televízne seriály TV Markíza
Televízne seriály z roku 2016
Andrij Valerijovyč Piatov

Andrij Valerijovyč Piatov (; * 28. jún 1984, Kropyvnyckyj) je ukrajinský futbalový bránkar a reprezentant, v súčasnosti je hráčom ukrajinského klubu Šachtar Doneck, s ktorým uzavrel zmluvu v roku 2007.

S tímom FK Šachtar Doneck vyhral Pohár UEFA 2008/09, 6 × ukrajinskú Premjer-lihu, 4 × ukrajinský futbalový pohár a 4 × ukrajinský Superpohár.

Reprezentačná kariéra 
Nastupoval za ukrajinskú mládežnícku reprezentáciu do 21 rokov.

V A-mužstve Ukrajiny debutoval 22. augusta 2007 v priateľskom zápase v Kyjeve proti reprezentácii Uzbekistanu (výhra 2:1).

MS 2006 
Bol v kádri Ukrajiny na Majstrovstvá sveta 2006 v Nemecku.

EURO 2012 
Zúčastnil sa domácich Majstrovstiev Európy vo futbale 2012, ktoré Ukrajina spoluorganizovala s Poľskom. Odohral na turnaji všetky tri zápasy svojho tímu, postupne 11. júna výhra 2:1 nad Švédskom, 15. júna prehra 0:2 s Francúzskom a 19. júna porážka 0:1 s Anglickom. Ukrajinské mužstvo skončilo s tromi bodmi na nepostupovej tretej priečke základnej skupiny D.

EURO 2016 
Tréner Mychajlo Fomenko ho zaradil do záverečnej 23-člennej nominácie na EURO 2016 vo Francúzsku.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Profil hráča na Transfermarkt.com 
 Profil hráča na National Football Teams.com 
 Profil hráča - reprezentačné štatistiky v A-mužstve, eu-football.info   

Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2016
Hráči FK Vorskla Poltava
Hráči FK Šachtar Doneck
Ukrajinskí futbalisti
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Futbaloví brankári
Bielozúbka krpatá

Bielozúbka krpatá (Crocidura suaveolens) je menší hmyzožravec z čeľade piskorovité. Obýva palearktídu. Výskyt na Slovensku bol doložený na 60,3 % územia, obýva najmä nížiny, kotliny a pahorkatiny.

Rozšírenie a početnosť  
Bielozúbka krpatá je v Európe rozšírená od severu Pyrenejského polostrova a južného Francúzska cez strednú Európu, Apeninský a Balkánsky polostrov až po severné Poľsko. Žije aj na väčších ostrovoch Stredomoria.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytla v 260 (60,3 % rozlohy Slovenska) v nadmorských výškach 97 (Streda nad Bodrogom, NPR Tajba) –  (Závraty, Žiarska dolina v Západných Tatrách).

Referencie

Iné projekty 

Piskorovité
Európske cicavce
Ázijské cicavce
Najmenej ohrozené druhy
Cicavce na Slovensku
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Hraboš severský

Hraboš severský (Microtus oeconomus) je hlodavec z čeľade chrčkovité. Obýva tundru a tajgu celej Holarktídy. Výskyt na Slovensku bol doložený na 4,6 % územia.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 20 (4,6 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 6, 1,4 %) v nadmorských výškach 106 (Vrbová nad Váhom) –  (NPR Jurský Šúr).

Referencie

Pozri aj 
Hraboš severský panónsky

Iné projekty 

Chrčkovité
Najmenej ohrozené druhy
Cicavce na Slovensku
Európske cicavce
Ázijské cicavce
Severoamerické cicavce
Majstrovstvá ASEAN vo futsale mužov 2016

Majstrovstvá ASEAN vo futsale mužov 2016 bol v poradí 13. turnaj majstrovstiev ASEAN vo futsale mužov, ktoré riadi Futbalová federácia ASEAN (AFF). Konal sa v dňoch od 23.29. januára 2017 v Bangkoku, v Thajsku, za účasti 7 tímov. Pôvodne sa mali turnaja zúčastniť aj družstvá Vietnamu a Singapuru; Singapur odstúpil kvôli nepripravenosti svojho družstva. Thajsko bolo organizátorom subkontinentálneho šampionátu Juhovýchodnej Ázie ôsmykrát, keď predtým hostilo toto podujatie v rokoch 2005, 2006, 2007, 2008, 2012, 2013 a 2015, zakaždým v Bangkoku. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Indoor Stadium Huamark. Svoj dvanásty titul (piaty v rade) získalo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad .

Pôvodne sa mal turnaj organizovať v októbri 2016, bol ale zrušený kvôli úmrtiu thajského kráľa Pchúmipchón Adundéta. Indonézia navrhla, že bude organizovať turnaj v novembri toho roku, neskôr svoj návrh stiahla a aj ďalší oslovenýSingapur, odmietol turnaj organizovať kvôli krátkemu času prípravy. V novembri 2017 hostí ďalší turnaj Vietnam, v roku 2017 sa tak odohrajú až 2 turnaje juhovýchodoázijských majstrovstiev.

Účastníci 

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku k 2. januáru 2017.

Aréna

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Futbalovej federácie ASEAN  
 Oficiálna stránka Thajskej futbalovej asociácie (po thajsky)/

Zdroje 
 Majstrovstvá ASEAN 2016 na stránke Futbalovej federácie ASEAN  
 Majstrovstvá ASEAN 2016 na portáli futsalportal.net 

Futsal v 2017
Muži
Futsal
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2018

Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2018 bola kontinentálna kvalifikácia vo futsale mužov o postup na Majstrovstvá Európy 2018. Zúčastnilo sa jej rekordných 47 európskych družstiev, ktoré súťažili o 11 postupových miest na záverečný turnaj v 7 skupinách predkvalifikácie, 7 skupinách kvalifikácie a play-off. Prebiehala od 24. januára do 27. septembra 2017.

Z predkvalifikácie postúpili víťazi skupín do hlavnej kvalifikácie a z hlavnej kvalifikácie postúpili na záverečný turnaj víťazi kvalifikačných skupín. Družstvá na druhých miestach a najlepšie družstvo z tretích miest odohrali play-off, z ktorého vyšli 4 víťazné družstvá, ktoré sa taktiež kvalifikovali na záverečný turnaj. Nováčikom kvalifikácie boli  a .

Priamy postup 
Priamo postúpilo iba družstvo hostiteľskej krajiny, ktoré sa na záverečnom turnaji naposledy predstavilo v roku 2016, kde obsadilo 11. miesto:

Nasadenie do výkonnostných košov 
Družstvá boli nasadené do výkonnostných košov podľa koeficientu, ktorý im bol vypočítaný na základe dosiahnutých výsledkov v kvalifikáciach a záverečných turnajoch na MS 2016, ME 2014 a ME 2016.
Predkvalifikácia

Kvalifikácia

Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie vo svetovom futsalovom rebríčku k 2. januáru 2017.

Predkvalifikácia

Skupina A 
  Tbilisi

Skupina B 
  Hereford

Skupina C 
  Jelgava

Skupina D 
  Varna

Skupina E 
  Nikózia

Skupina F 
  Vilnius

Skupina G

Kvalifikácia

Skupina 1 
  Tbilisi

Skupina 2

Skupina 3

Skupina 4

Skupina 5

Skupina 6

Skupina 7

Play-off

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej futbalovej únie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke Európskej futbalovej únie 
 Predkvalifikačné kolo na stránke futsalplanet.com  

Futsal v 2017
Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale
Lucián Bezák

Lucián Bezák (* 7. jún 1965, Bánovce nad Bebravou) je slovenský hudobník, hudobný skladateľ, klavirista, spevák, textár a učiteľ hudby. V súčasnosti žije v Topoľčanoch. Je lídrom hudobnej skupiny Sába.

Hudobná kariéra 
Lucián Bezák študoval hru na klavíri na bratislavskom konzervatóriu. Pôsobil v skupine AC+, s ktorou vyprodukoval debutový singel Sólo pre nezvestných a album Nemusíš sa tieňov báť. Participoval ako hosť na projekte skupiny Metalinda. V oblasti gospel music sa prvýkrát objavil pri nahrávaní samizdatovej kazety Zdravas Mária (1987). Po ukončení spolupráce s AC+ založil v roku 1990 rockovú formáciu Sába. Dodnes je jej lídrom a hlavným skladateľom a textárom. Postupne vydali albumy Dar, Myrta a v roku 2015 najnovší album Pod obal.

Zároveň bol členom vokálno – inštrumentálneho súboru Gihon, pre ktorý skomponoval viacero piesní, z ktorých niektoré sú zachytené na albume Až pochopíš. Zúčastnil sa aj na nahrávaní dvoch CD Spevy z Taizé a bol spoluautorom hudby k muzikálu Maranatha pre divadlo Rondo z Preselian.

V súčasnosti je okrem vedenia skupiny Sába členom hudobného zoskupenia Projekt Zbory a pracuje ako pedagóg na ZUŠ Ladislava Mokrého v Topoľčanoch. Jeho kompozičný záber predstavuje širšie žánrové spektrum: od rocku cez pop music, gospel music až po súčasnú vážnu hudbu a experimentovanie. V jeho tvorbe možno rozoznať spriaznenosť so skupinami a umelcami ako napr. U2, Midnight Oil, Talk Talk, Kate Bush, Brian Eno, Olivier Messiaen, Gyorgy Ligeti...

Najnovšími aktivitami sú sólové hudobné albumy Chvíle s Carlom Carrettom z roku 2016 a Blank z roku 2020.

Diskografia

Sólový album 
2016 Chvíle s Carlom Carrettom - Tonada, CD 
2020 Blank - Tonada, stream

So skupinou Sába 
 1993: Dar - Cantate, MC, CD
 1997: Myrta - Anima, MC AI 0001 4 331, CD
 2015: Pod obal - Tonada R162 0038-2-331, CD

So skupinou AC+ 
 1987 Nemusíš sa tieňov báť - Opus, MC, LP
 1989 Sólo pre nezvestných / Sme zvláštni  - Opus, SP

Spolupráca na albumoch 
 1991: Za všetky prachy - Metalinda - Tommü Records, LP, CD 
 2011: Láskou nás prikrývaj - Projekt Zbory - , CD 
 2012: Best of - AC+ - Opus MKZZ05412, CD

Literatúra  
 Kajanová, Yvetta.: Gospel music na Slovensku. 2009. CoolArt, Bratislava.s.200-201. ISBN 978-80-969080-4-2

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka - lucianbezak.com
 Hudobník Lucián Bezák: Myslím si, že náš debutový album bol v oblasti gospelovej hudby výnimočným počinom - cestaplus.sk
 Topoľčianska kapela Sába pokrstí nový album: Venuje ho pamiatke zosnulého člena! - topolcany.dnes24.sk

Slovenskí speváci
Slovenskí hudobní skladatelia
Slovenskí hudobní pedagógovia
Kresťanskí speváci
Kresťanskí hudobníci
Kresťanskí hudobní skladatelia
Osobnosti z Bánoviec nad Bebravou
Nutria riečna

Nutria riečna (Myocastor coypus) je väčší hlodavec z čeľade nutriovité. Jej domovinou je Južná Amerika. Kvôli vysoko cenenej kožušine bola introdukovaná v ďalších svetadieloch a dnes žije v Severnej Amerike, Európe, Afrike a v Ázii. Výskyt na Slovensku bol doložený na 7,2 % územia.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 31 (7,2 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 8, 1,9 %) v nadmorských výškach 108 (Martovce,Veľký Kýr Žitavský luh) –  (Tichý potok v Západných Tatrách).  Dokonca sa vyskytuje v menšom počte aj na potoku Dubová na ulici Kukorelliho v Piešťanoch.

Referencie

Iné projekty 

Nutriovité
Cicavce na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy
Dulovnica väčšia

Dulovnica väčšia (Neomys fodiens) je hmyzožravec z čeľade piskorovité. Obýva Palearktídu od Britských ostrovov po Bajkalské jazero a ostro Sachalin. Výskyt na Slovensku bol doložený na 66,1 % územia.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytla v 285 (66,1 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 96, 22,3 %) v nadmorských výškach 97 (Tajba) –

Referencie

Iné projekty 

Piskorovité
Európske cicavce
Ázijské cicavce
Najmenej ohrozené druhy
Cicavce na Slovensku
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Wayne Sermon

Daniel Wayne Sermon (* 15. jún 1984, American Fork, Utah, USA) je americký hudobník. Je hlavným gitaristom skupiny Imagine Dragons. Okrem akustickej gitary ovláda hru na cello, elektrickú gitaru, mandolínu a klavír. So svojou ženou Alexandrou majú dvoch synov.

Život 
Narodil sa v meste American Fork v Utahu a je jedným z piatich detí. Ako malý rád počúval vinylové platne od Beatles, takže rozhodnutie stať se gitaristom na seba nenechalo dlho čakať. Začal chodiť na Berklee College of Music, ktoré absolvoval v roku 2008.

Už na škole se zoznámil s bubeníkom Andrewom Tolmanom, ktorý ho priviedol do kapely Imagine Dragons. Kapela vydala v roku 2012 svoj prvý album Night Visions, ktorý mal obrovský úspech. V roku 2015 vydali svoj druhý album s názvom Smoke + Mirrors.

Zdroj 

Členovia skupiny Imagine Dragons
Rockoví gitaristi USA
Rockoví speváci USA
Rockoví klaviristi USA
Violončelisti USA
Absolventi Berklee College of Music
Osobnosti z Utahu
Krt obyčajný

Krt obyčajný alebo krt podzemný (Talpa europaea) je hmyzožravec z čeľade krtovité. Obýva západnú Palearktídu od Pyrenejí po rieky Ob a Irtyš. Výskyt na Slovensku bol doložený na 90,3 % územia. 
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov krt obyčajný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, celková populácia je stabilná, maximálne zistené početnosti sú až 16 jedincov na hektár. V mnohých krajinách jeho areálu rozšírenia ho považujú za škodcu na trávnikoch a v poľnohospodárstve.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytla v 389 (90,3 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 86, 20 %) v nadmorských výškach 100 (Somotor) –  (vo Vysokých Tatrách).

Opis 
Je to podzemný cicavec. Telo meria 12 – 17 cm, chvost 2 – 4 cm, ktorý pri cúvaní slúži ako hmatový ústroj. Hmotnosť sa pohybuje okolo 65 – 120 g. Samce sú menšie a vážia menej ako samice. 

Telo je valcovité, pokryté krátkou a hustou srsťou najčastejšie čiernej farby. Farba srsti môže byť aj bridlicovo sivá alebo zamatová. 

Krty majú nápadný rypák, ktorý je nasadený zoširoka na trup, nosné dierky sú na spodnej strane rypáka. Hmat a čuch majú uložené v rypáčiku.

Oči sú zakrpatené a uši nemajú ušnice. Na hrabanie mu slúžia silné a krátke končatiny, na ktorých má mohutné pazúry.

Spôsob života  
Krt žije na lúkach, poliach a v záhradách. Je dokonale prispôsobený životu pod zemou a zriedka vychádza na povrch.

Je to hmyzožravec. Živí sa najmä dážďovkami, larvami a inými malými živočíchmi.

Hmat, čuch a sluch sú preňho prvoradé zmysly. Pomocou hmatu sa orientuje v tmavých a rozvetvených chodbách. Sluch mu slúži na lokalizáciu potravy. 

Krty sú aj veľmi užitočné; rozrývaním pôdy ju prevzdušňujú a živia sa škodlivým hmyzom. Škodia však záhradám, lebo obhrýzajú korene rastlín.

Prednými končatinami si vyhrabávajú dlhé chodby. 

Mláďatá krta sú po narodení malé asi ako fazuľa a cicajú materské mlieko. Matka sa o ne stará niekoľko týždňov, potom sa o seba starajú samy.

Referencie

Iné projekty 

Krtovité
Európske cicavce
Ázijské cicavce
Najmenej ohrozené druhy
Cicavce na Slovensku
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2017

Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2017 bol v poradí 37. turnaj majstrovstiev sveta v bandyhokeji mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia bandyhokeja (FIB). Konal sa v dňoch od 24. januára5. februára 2017 v Sandvikene a Trollhättane, vo Švédsku, za účasti 18 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo Lotyšska, ktoré už bolo aj vyžrebované do skupiny C. Svoj dvanásty titul získalo domáce , ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva z .

Švédsky Sandviken dostal právo organizovať MS 2017 v máji 2015. Švédsko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov jedenástykrát, keď naposledy hostilo toto podujatie v roku 2013. Zápasy sa odohrali na 2 štadiónoch: Göransson Arena a Slättbergshallen.

Štadióny

Účastníci

Výsledky

A divízia

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Štvrťfinále

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

B divízia

Základné skupiny

Skupina C

Skupina D

Play-off

B Štvrťfinále

Stretnutia o 15.18. miesto

Stretnutie o 17. miesto

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

B Semifinále

Stretnutie o 11. miesto

B Finále (o 9. miesto)

Konečné poradie 

A divízia

B divízia

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej bandyhokejovej federácie  
 Oficiálna stránka Švédskej bandyhokejovej federácie

Zdroj 
 Oficiálna stránka MS 2017 /
 MS 2017 na stránke bandycup.com 

Šport v 2017
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji
Bandy
2017 vo Švédsku
Ján Stančík

Ján Stančík (* 31. marec 1983, Nová Baňa) je slovenský tenisový tréner a bývalý profesionálny hráč. V súčasnosti je riaditeľom a hlavným trénerom mužov v medzinárodnej tenisovej akadémii Love4Tennis v Bratislave.

V roku 2009 bol trénerom vrcholového centra mládeže v tenisovom klube Slávia Agrofert STU Bratislava, kde trénoval popredných slovenských hráčov Rebeku Šramkovú a Mateja Maruščáka. V tom istom roku sa stal aj trénerom akadémie Love4Tennis v ktorej pôsobí dodnes.

Je certifikovaným trénerom Slovenského tenisového zväzu (STZ) a absolventom Slovenskej poľnohospodárskej univerzity v Nitre. Hovorí plynule anglicky.

Životopis

Hráčska kariéra 
Stančík začal hrať tenis keď mal 7 rokov. V kategórii do 10 rokov sa stal majstrom Slovenska v dvojhre.

V juniorských kategóriách vždy patril medzi najlepších slovenských hráčov. V medzinárodnom rebríčku ITF do 18 rokov sa prepracoval na 126. miesto v dvojhre.

V mužskej kategórii je víťazom 8. turnajov kategórie Furutes s dotáciami 10 000 USD a 15 000 USD. Zúčastnil sa na dvoch svetových univerziádach v Južnej Kórei a Thajsku. V Južnej Kórei spolu s Igorom Zelenayom získali bronzové medaily.

Je 3-násobným víťazom Slovenskej extraligy mužov s tímom TC Empire Trnava.

Najvyššie umiestnenie v rebríčku ATP v dvojhre dosiahol podľa atpworldtour.com 7. júla 2008  - 388. hráč sveta. Vo štvorhre sa nachádzal 7. júla 2008 na 493. mieste.

Trénerská kariéra 
So Stančíkom od roku 2009 spolupracovali nasledovní hráči:
 Uladzimir Ignatik - ATP 137
 Norbert Gombos - ATP 103
 Danylo Kalenichenko - ATP 550
 Adrian Partl - ATP 393
 Karin Morgošová - WTA 351
 Alexey Aleschev – ITF 42
 Isa Mammetgulyyev – ATP 1115
 Tim Srkala – ITF 116
 Filip Vittek – ATP 1297 (majster Slovenska do 18 rokov)
 Jakub Behúň – majster Slovenska do 18 rokov
 Rebeka Šramková - WTA 124
 Matej Maruščák - ATP 1301

Rodina 
Je ženatý s manželkou Hanou a má dve deti, synov Adama a Lukáša. Žije v Bratislave.

Externé odkazy 
 Ján Stančík - na stránkach ITF
 Ján Stančík - na stránkach ATP WORLD TOUR
 Ján Stančík - na stránkach tenisovej akadémie Love4Tennis
 Ján Stančík - na stránkach TC EMPIRE Trnava

Referencie 
 Tenisová príprava Adriana Partla. tenisovysvet.sk, 11.2.2015. Dostupné online
 Juríková a Stančík vyhrali tituly v slovenskej extralige. love4tennis.sk, 6.5.2015. Dostupné online

Slovenskí tenisoví tréneri
Slovenskí tenisti
Osobnosti z Novej Bane
Peperek

Peperek je kopec o nadmorskej výške 675 m nachádzajúci sa na východe Čiech v oblasti Žďárských vrchov asi 5 km západne od okresného mesta Žďár nad Sázavou, prípadne 2 km juhovýchodne od obce Velká Losenice. Asi 255 metrov východne od neho prechádza historická zemská hranica Čiech a Moravy.

Skalný vrchol je sprístupnený odbočkou zo žltej turistickej značky vedúcej od Tálského mlyna cez Peperek a Rozštípenú skálu na Hamerský kopec pri Žďári nad Sázavou. Vrchol je však zarastený a neposkytuje žiadne rozhľady.

Prírodná pamiatka 
Vrchol kopca zaberá rovnomenná prírodná pamiatka zriadená v roku 1974 na rozlohe 12 ha na ochranu skalnatého hrebeňa vytvárajúceho skalnú stenu dlhú cez 300 m prerušenú dvoma širokými depresiami s balvanovými prúdmi a sutinami. Zachoval sa tu zvyšok suťových lesov tvorený najmä bukom lesným s prímesou javora horského. V bylinnom poschodí sú hojne zastúpené paprade napr. papraď samčia (Dryopteris filix-mas) a peračina dúbravová (Gymnocarpium dryopteris), ďalej napríklad mesačnica trváca (Lunaria rediviva), pečeňovník trojlaločný (Hepatica nobilis) a ostružiny. Skaly a sutiny sú bohato porastené pokryvnou vegetáciou lišajníkov. Na rozdiel od samotného vrcholu však táto prírodná pamiatka zasahuje aj na územie Moravy.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam chránených území v okrese Žďár nad Sázavou

Iné projekty

Externé odkazy  
 Na stránke geologické lokality.cz
 BioLib.cz
 Kultúrne a prírodné dedičstvo Kraja Vysočina
 Peperek na Ochranaprirody.cz
 Peperek na stránkach turistika.cz

Zdroj 

Chránené územia v okrese Žďár nad Sázavou
Skalné útvary na Českomoravskej vrchovine
Chránená krajinná oblasť Žďárské vrchy
Křižanovská vrchovina
Velká Losenice
Daniel Ricciardo

Daniel Ricciardo (* 1. júl 1989, Perth, Západná Austrália, Austrália) je austrálsky pilot Formuly 1, v súčasnosti jazdiaci za tím McLaren. V roku 2009 vyhral Britskú Formulu 3. Po tom, čo Mark Webber oznámil koniec svojej kariéry v F1, bolo potvrdené, že ho Ricciardo nahradí v tíme Red Bull Racing pre rok 2014. Vo svojej prvej sezóne s Red Bullom skončil v šampionáte na treťom mieste s tromi víťazstvami (Kanada, Maďarsko a Belgicko). Po vyše dvoch rokoch vyhral ďalšie preteky, Veľkú cenu Malajzie 2016. V roku 2016 druhý krát skončil v šampionáte na treťom mieste počas troch rokov v F1. Od roku 2019 Ricciardo pretekal pre tím Renault. Pre rok 2021 podpísal zmluvu s tímom McLaren do konca sezóny 2023, avšak McLaren ukončil Ricciardovu zmluvu už v roku 2022 kvôli nedostatočnému výkonu oproti tímovému kolegovi Landovi Norrisovi. Ricciardove miesto v tíme nahradil šampión Formuly 2 Oscar Piastri. Ricciardo počas pôsobenia v McLarene zaznamenal jedno víťazstvo, vyhral Veľkú cenu Talianska 2021, jeho ôsme a posledné víťazstvo.

Kariérne výsledky

Prehľad

*Sezóna prebieha

Formula 1

* Sezóna prebieha

Referencie

Iné projekty

Zdroj

Piloti F1
Austrálski piloti F1
Osobnosti z Perthu (Západná Austrália)
Austrálske osobnosti talianskeho pôvodu
Jan Petránek (novinár)

Jan Petránek (* 28. december 1931, Praha - † 10. november 2018, Praha) bol český novinár, komentátor, literát a disident. Pred pražskou jarou 1968 pôsobil v Česko-slovenskom rozhlase. Pre svoje proreformné vystupovanie v rokoch 1968 a 1969 však bol nútený za normalizácie manuálne pracovať. Stal sa signatárom Charty 77 a prispieval do samizdatových Lidových novín. Novinárskej práci sa venoval aj po odchode do dôchodku roku 1993.

Ocenenie 
Dňa 28. októbra 2015 ho prezident Miloš Zeman vyznamenal medailou Za zásluhy. Za svoju mnohoročnú publicistickú činnosť uvedený do Siene slávy Českého rozhlasu.

Referencie

Externé odkazy 
 Názory Jana Petránka v relácii Jak to vidí Českého rozhlasu 2
 Blog Jana Petránka na stránkach Českej televízie
 Európa a ja - Jan Petránek video z archívu Českej televízie
 Až na dreň: Jan Petránek, 20.5.2012 (audio) na ČRo Regina 

Českí novinári
České rozhlasové osobnosti
Signatári Charty 77
Nositelia Medaily Za zásluhy (Česko)
Osobnosti z Prahy
Dedo

Dedo () je český film režisérskeho tria Mejla Basel, Marta Santovjáková Gerlíková a Jiří Novotný. Natočený bol v roku 2016 podľa scenára Marty Santovjákovej Gerlíkovej a Mejlu (Milana) Basela. V snímke je vykreslený prázdninový pobyt pražských súrodencov na chalupe u deda, bývajúceho na lazoch Valašska.

Dej 

Príbeh sa odohráva na samote deda (František Segrado), ku ktorému cestujú na prázdniny vnúčatá (Anička Čtvrtníčková a Jáchym Dimov). Deti z Prahy, zvyknuté na zaužívané stereotypy, s obavami z neznáma vystupujú z vlaku, netušiac, čo ich v najbližších dňoch čaká. Rázovité Valašsko však od prvých momentov deti očarí prostredím a úprimnosťou miestnych ľudí, s ktorými sa ihneď skamarátia. Hoci sa sprvu šokovaní zabavením tabletu a telefónu obávajú nudy, čoskoro sa presvedčia o opaku. Aj vďaka nálezu dopisov prababičky z obdobia 1. svetovej vojny začínajú rozumieť zvykom a tradíciám a uvedomujú si, že žiť sa dá aj bez internetu.

Zdroje 
 
 Film na kinobox.cz

České filmové komédie
Filmy z 2016
Filmy podľa názvu
Mrvenička

Mrvenička je cestovina pripravená z hrubej múky a vajec, ktorá sa po zamiesení strúha alebo krája nadrobno a nechá vyschnúť alebo sa priamo strúha do vriacej vody. Suché kúsky majú veľkosť približne od 2 mm do 1 cm podľa dierok strúhadla. Používa sa ako zahustenie polievky.

Sladká mrvenička sa používa ako posýpka koláčov. Pripravuje sa z múky, cukru a masla prípadne žĺtku. Používa sa hrubá alebo polohrubá múka v pomere 1:1:1 (múka, cukor, maslo), prípadne až dvojnásobné množstvo múky ak je pridaný žĺtok. Typický recept je slivkový koláč posypaný mrveničkou.

Zdroj 
 Dvorský, A., 1973, Naša kuchárka. 7. vydanie, Osveta, Martin

 

Cestoviny
Slovenská kuchyňa
Iveta Sabová

Doc. Mgr. art. Iveta Sabová, ArtD. je klaviristkou a pedagogičkou oddelenia klavírnej spolupráce na HTF VŠMU v Bratislave a Konzervatória v Bratislave.

Zúčastnila sa viacerých klavírnych súťaží a ako sólistka účinkovala so Štátnou filharmóniou Košice a Štátnym komorným orchestrom Žilina. Vystúpila na rôznych interpretačných súťažiach doma, ale i v zahraničí (napr. Internationaler Mozartwettbewerb v Salzburgu, Internationaler LOUIS SPOHR Wettbewerb vo Weimare, Medzinárodná tribúna mladých interpretov v rámci BHS).

V súčasnosti sa predovšetkým venuje komornej hre, spolupracuje s viacerými slovenskými sólistami. Koncertovala na mnohých miestach na svete, ako napríklad v Nemecku, Rakúsku, Taliansku, Maďarsku, Rumunsku, Česku, Slovensku, ale aj na Malte a v USA. Pravidelne sa ako lektorka zúčastňuje medzinárodných majstrovských kurzov a festivalov, ako napríklad Musica Arvenzis v Dolnom Kubíne, Medzinárodná akadémia Lessa v Taliansku, Interpretačné kurzy v rámci medzinárodnej organizácie EPTA, Medzinárodné interpretačné kurzy a festival Pekná hudba v Banskej Štiavnici, Medzinárodné interpretačné kurzy v Komárne a Letná akadémia VŠMU.

Vzdelanie 
 19781984 Konzervatoř v Kroměříži, Česko
 19841988 HTF VŠMU v Bratislave (doc. Ivan Palovič)
 2010 doktorandské štúdium na HTF VŠMU v Bratislave (prof. Daniela Varínska)
 Medzinárodné interpretačné kurzy na JAMU v Brne, Česko

Umelecká prax 
 2011klavírna spolupráca, (K. Daniš – husle), „Tribúna mladých interpretov“ v rámci BHS
 2011klavírna spolupráca, „10. Internationaler Mozart Wetbewerb“, Salzburg (Rakúsko)
 20075. medzinárodná súťaž L. Spohra pre mladých huslistov, Weimar (Nemecko)
 klavírna spolupráca na Medzinárodnej interpretačnej súťaži „Beethovenuv Hradec“ v Hradci nad Moravicí (Česko), v odbore hra na husliach, hra na violončele

Pedagogická prax  
 1988Konzervatórium v Bratislave, pedagogička Klavírneho oddelenia, vedúca Oddelenia klavírnej spolupráce
 1996HTF VŠMU v Bratislave, vedúca Oddelenia klavírnej spolupráce

Slovenskí klaviristi
Sandford Fleming

Sir Sandford Fleming (* 7. január 1827, Kirkcaldy, Spojené kráľovstvo† 22. júl 1915, Halifax, Kanada) bol kanadský inžinier a vynálezca škótskeho pôvodu. Najviac sa preslávil zavedením svetového štandardného času a presadením časových zón. K jeho prácam patrí tiež prvá kanadská známka. Bol veľmi plodný v oblasti kartografie.

Životopis 
Narodil sa v meste Kirkcaldy v Škótsku. V roku 1845 (vo veku 17 rokov) emigroval so svojím starším bratom Davidom do Ontária (vtedy nazývaného Upper Canada). Postupne prešli Quebec, Montreal, Kingston až sa nakoniec usídlili v Peterborough u svojich príbuzných.

Vďaka svojej vynaliezavosti a práci bol menovaný od roku 1855 hlavným inžinierom Severnej železničnej trate v Kanade. Presadzoval oceľové mosty namiesto drevených.

V roku 1874 navrhol v Írsku jednotný dvadsaťštyrihodinový denný čas pre celý svet. Z jeho popudu v roku 1929 všetky významné krajiny prijali časové pásma.

V roku 1880 prestal s mapovaním. Podieľal sa neúnavne na realizácii káblového telegrafu spájajúceho všetky britské krajiny.

V roku 1901 bol odmenený britskou kráľovnou Viktóriou a obdarený rytierskym titulom. Zomrel v roku 1915,  pochovaný bol na Beechwood Cemetery.

Je známy v celom svete. V Kanade v Ontáriu, v Toronte a inde bolo po ňom pomenovaných mnoho škôl.

Pozri aj 
 Univerzálny čas
 Koordinovaný svetový čas

Iné projekty

Externé odkazy 
 Heritage Minutes: Sir Sandford Fleming
 Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online
 Biography from Sir Sandford Fleming College website
 Ontario Plaques - The Birthplace of Standard Time

Zdroj 

Kanadskí vedci
Kanadskí vynálezcovia
Škótske osobnosti
Osobnosti na kanadských poštových známkach
Kanadské osobnosti škótskeho pôvodu
António Egas Moniz

António Egas Moniz, celým menom António Caetano de Abreu Freire Egas Moniz (* 29. november 1874, Avanca, Portugalsko† 13. december 1955, Lisabon) bol portugalský neurológ a neurochirurg, priekopník cerebrálnej angiografie. Ako prvý lekár na svete vykonal lobotómiu, a je tak považovaný za jedného zo zakladateľov psychochirurgie. V roku 1949 získal ako prvý Portugalčan Nobelovu cenu za fyziológiu a lekárstvo (spolu so švajčiarskym fyziológom W. R. Hessom).

Životopis 
Roku 1902 sa stal profesorom na Katedre neurológie, ale o rok neskôr vstúpil do politického života. Bol vymenovaný portugalským veľvyslancom v Madride a neskôr tiež ministrom zahraničných vecí. Roku 1920 sa vrátil späť k medicíne. 

Roku 1927 vyvinul mozgovú angiografiu, ktorá umožňovala vizualizáciu ciev v mozgu, za čo bol dvakrát nominovaný na Nobelovu cenu, ktorú nakoniec získal roku 1949 za objav lobotómie.

Prvú lobotomickú operáciu - ktorú označili ako prefrontálna leukotómia - vykonal spolu s neurochirurgom Pedrom Almeida Limom (* 1903† 1985) v novembri 1935. Pri operácii boli pacientom vyvŕtané do lebky dva otvory s priemerom 1,5 až 2 cm, ktorými sa zaviedli injekcie s liehom do prefrontálnej kôry. Dlhými nožmi potom operatér pohyboval hore a dole, čím bola zničená veľká časť nervových dráh v bielej aj sivej hmote mozgovej.

V roku 1948 sa uskutočnilo už asi 20 tisíc obdobných zákrokov, najmä pacientom trpiacim schizofréniou, alebo depresiou. Súčasne však vychádzali čoraz viac najavo problematické stránky lobotómie. Na prvom mieste to bola vysoká úmrtnosť, ďalej sa jednalo o vznik rozsiahlych hematómov v čelných lalokoch, u niektorých pacientov sa rozvinula epilepsia. Pokiaľ ide o psychické dôsledky, pacienti síce mali nižšie napätie, alebo nepokoj, zároveň ale apatiu, pasivitu, neschopnosť sústrediť sa a emocionálnu plochosť. Spolu s rozvojom psychofarmák v 50. rokoch tak využívanie lobotómie rýchlo klesalo.

V roku 1939 Moniza postrelil pacient, následkom čoho zostal pripútaný na vozík. Zomrel o 16 rokov neskôr vo veku 81 rokov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Egas Moniz Museum
World of Scientific Discovery on Antonio Egas Moniz
Neurosurgery for mental disorder: past and present
By L F Haas Neurological stamp Egas Moniz (1874–1955)

Zdroj 

Portugalskí lekári
Portugalskí politici
Portugalskí nositelia Nobelovej ceny
Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Ministri zahraničných vecí Portugalska
Ivan Švejna

Ing. Ivan Švejna (* 20. november, 1965, Košice) je slovenský politik, liberálny ekonóm, člen Mont Pélerinskej spoločnosti a od roku 2016 do roku 2020 štátny tajomník Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny SR, kde sa zaoberal agendou dôchodkového sporenia a sociálneho poistenia. Od roku 2009 je podpredsedom strany Most-Híd pre ekonomiku a v roku 2010 bol prvýkrát zvolený za poslanca NR SR. Je iniciátorom zavedenia druhého dôchodkového piliera na Slovensku.

Referencie

Externé odkazy 
 Druhý dôchodkový pilier

Slovenskí politici
Slovenskí ekonómovia
Poslanci NR SR (2012 – 2016)
Poslanci NR SR (2016 – 2020)
Politici MOST-HÍD
Štátni tajomníci Ministerstva práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky
Osobnosti z Košíc