Martin Luther King, Jr.

Dr. Martin Luther King, Jr. (Michael King, * 15. január 1929, Atlanta, Georgia, USA  – † 4. apríl 1968, Memphis, Tennessee) bol americký baptistický pastor, bojovník za občianske práva a nositeľ Nobelovej ceny za mier. Je považovaný za jedného z najvýznamnejších vodcov americkej histórie. 4. apríla 1968 bol, v jeho 39-tých rokov, na neho spáchaný atentát, keď bol zastrelený v meste Memphis v Tennessee v USA.

Rodina a vzdelanie 
Narodil sa do rodiny reverenda Martina Luthera Kinga seniora a jeho manželky Alberty Williamsovej Kingovej ako Michael King. V roku 1948 získal titul bakalára zo sociológie a v roku 1951 z teológie. Postgraduálne štúdium a titul PhD získal v roku 1955 zo systematickej teológie na univerzite v Bostone. V rokoch 1957 - 1967 obdržal rad čestných doktorátov z univerzít po celom svete.

18. júna 1953 sa oženil s Correttou Scottovou. Mali spolu štyri deti:
 Yolanda Denis (* 17. november 1955)
 Martin Luther III (* 23. október 1957)
 Dexter Scott (* 30. január 1961)
 Bernice Albertine (* 28. marec 1963)

Všetky štyri deti nasledovali otcove šľapaje a stali sa bojovníkmi za občianske slobody, hoci v niektorých otázkach sa ich názory rozchádzajú.

Boj za občianske slobody 
V roku 1953 sa stal pastorom v baptistickom kostole na ulici Dexter Avenue v meste Montgomery v Alabame. Viedol bojkot verejnej dopravy v Montgomery z roku 1955, po tom, čo Rosa Parksová odmietla uvoľniť svoje miesto v autobuse bielemu pasažierovi. Bojkot trval 382 dní. Počas tohto obdobia bola do Kingovho domu napr. hodená bomba, King bol za svoj postoj zatknutý, ale v konečnom dôsledku kampaň viedla k zrušeniu rasovej segregácie na vnútroštátnych autobusových linkách.

Po tejto kampani v roku 1957 sa podieľal na založení skupiny Southern Christian Leadership Conference (SCLC), ktorej úlohou bolo koordinovať černošské kresťanské skupiny pri nenásilných protestoch v záujme dosiahnutia reformy zákonov týkajúcich sa občianskych slobôd. King viedol túto skupinu až do svojej smrti.

Členmi SCLC boli predovšetkým obyvatelia černošských komunít v spojení s baptistickými cirkvami. King postupoval podľa filozofie nenásilnej občianskej neposlušnosti, ktorú predtým úspešne presadil Mahátmá Gándhí v Indii. Uvedomil si, že organizované nenásilné protesty proti rasistickému systému južanskej segregácie (známe ako Zákony Jima Crowa) za volebné práva černošskej menšiny povedú k obsiahlej informovanosti prostredníctvom médií. Reportáže a televízne zábery na každodenné ponižovanie a neprávosti páchané na černochoch a násilie zo strany zástancov segregácie vyvolali vlnu sympatií s hnutím za občianske slobody, ktoré sa stali najdôležitejšou politickou otázkou začiatku šesťdesiatych rokov v Spojených štátoch. 

King organizoval a viedol protestné pochody afroamerických obyvateľov za právo voliť, právo na prácu, za ukončenie rasovej segregácie a ďalšie základné občianske práva. Väčšina z týchto práv bola úspešne zakomponovaná do právneho poriadku Spojených štátov prijatím zákona o občianskych právach z roku 1964 a zákona o volebnom práve z roku 1965.

King, podľa Nobelovej Nadácie, ktorá mu v roku 1964 udelila Nobelovu cenu za mier, v rokoch 1957 – 1968 precestoval viac ako šesť miliónov míľ, predniesol asi 2500 prejavov, viedol početné protestné pochody a bol viac ako 20-krát zatknutý. Cenu dostal rok po pochode na Washington, D.C., kde pred zhromaždením 250 000 ľudí proklamoval svoju nádej, že „jedného dňa ... synovia bývalých otrokov a synovia bývalých majiteľov otrokov budú schopní spoločne zasadnúť za stôl bratstva... a že moje štyri malé deti budú raz žiť v národe, ktorý ich nebude posudzovať podľa farby ich pokožky, ale podľa ich charakteru.“ King bol v roku 1968 zavraždený najatým vrahom,  ktorý bol následne zadržaný a odsúdený na doživotné väzenie.

Pocta 
V roku 1977 ho prezident Jimmy Carter vyznamenal Prezidentskou medailou slobody. V roku 1986 bol jeho sviatok Martin Luther King Day = deň Martina Luthera Kinga (slávi sa každé výročie jeho narodenia) prehlásený za národný sviatok Spojených štátov. V roku 2004 posmrtne obdržal Zlatú medailu Kongresu.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Benjamin J. Ryan: Neznámy Martin Luther King (v češtine)
 Prejavy Dr. Martina Luthera Kinga, Jr. (v angličtine)

Kazatelia a duchovní USA
Aktivisti za ľudské práva
Aktivisti USA
Socialisti USA
Baptisti
Nositelia Nobelovej ceny za mier
Nositelia Nobelovej ceny z USA
Nositelia Presidential Medal of Freedom
Osobnosti roka časopisu Time
Protestantskí svätci
Osobnosti na indických poštových známkach
Osobnosti na poštových známkach USA
Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Obete atentátov
Zastrelené osobnosti
Osobnosti z Atlanty