joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Spišská nemecká strana

Spišská nemecká strana (nemecky Zipser deutsche Partei) bola regionálna politická strana Karpatských Nemcov na Slovensku, hlavne na historickom území Spiša, v období medzivojnového Československa.

Charakteristika 
Išlo o menšiu politickú stranu, ktorá, ako už vyplývalo z jej názvu, sa sústreďovala na zastupovanie záujmov Karpatských Nemcov na Slovensku. Podobne ako maďarské politické strany mala odmietavý postoj k vzniknutej Československej republike. Jej politika bola promaďarská a zakladala na veľkouhorských pozíciách. Počas celej svojej histórie pôsobila ako autonómna súčasť maďarských politických strán – spočiatku Krajinskej kresťansko-socialistickej strany a od roku 1925 Maďarskej národnej strany. Jej členskú základňu tvorili obyvatelia nemeckej národnosti a spišskonemecká inteligencia. 

Z programového hľadiska sa strana zameriavala na presadzovanie požiadaviek Spišských Nemcov, ktorí daný región obývali vyše 800 rokov. Obce, kde prevažovalo nemecké obyvateľstvo, požadovala spojiť do jedného politického okresu a na danom území zabezpečiť pomerne rozsiahlu autonómiu (administratívnu, hospodársku, kultúrnu a školskú). Najmä v oblasti školstva strana presadzovala vznik, resp. obnovu nemeckých škôl na Spiši, otvorenie nemeckých odborných škôl pre potreby poľnohospodárstva a lesného priemyslu. Veľkú pozornosť strana venovala aj rozvoju cestovného ruchu.

História 

Ustanovujúci snem strany sa konal 22. marca 1920 v Kežmarku. Prvým predsedom sa stal Karl Brückner, kežmarský pedagóg a riaditeľ nemeckého gymnázia. V roku 1922 prevzal vedenie strany Andor Nitsch, statkár z Veľkej Lomnice. Tlačovým orgánom strany boli noviny Karpathen Post. Síce šlo o malú politickú stranu, mala však významný vplyv v rôznych regionálnych hospodárskych, kultúrnych, telovýchovných alebo spoločenských organizáciách v okolí Kežmarku, Popradu, Spišskej Novej Vsi, Levoče, Sabinova a Gelnice. V prvých parlamentných voľbách v roku 1920 strana kandidovala v rámci formácie Maďarsko-nemecká kresťansko-sociálna strana, žiadny jej zástupca sa však nedostal ani do poslaneckej snemovne, ani do senátu. V ďalších parlamentných voľbách strana vstúpila do koalície s Nemeckým zväzom poľnohospodárov, Nemeckou živnostenskou stranou a Maďarskou národnou stranou. Poslanecký mandát získal jej predseda Andor Nitsch. Ten zotrval v poslaneckej snemovni aj po voľbách v rokoch 1929 a 1935. Okrem neho v rokoch 1934 - 1935 mala strana zástupcu aj v hornej komore Národného zhromaždenia, senáte. Po smrti senátora Jánosa Richtera nastúpil do senátu starosta Popradu, evanjelický duchovný Emmerich Varga. Jej vplyv postupne klesal a voličov jej preberala Karpatonemecká strana (časť Sudetonemeckej strany).

Referencie 

Politické strany za prvej republiky
Politické strany v Česko-Slovensku
Zaniknuté politické strany na Slovensku
Nemci na Slovensku
Organizácie založené v 1920
Raków Częstochowa

Raków Częstochowa je poľský futbalový klub z Čenstochovej. Klub bol založený v 1921 pod názvom Klub Sportowo-Footballowy Racovia. Pôsobí v najvyššej poľskej futbalovej lige Ekstraklasa.

Zo Slovákov tu pôsobil Lukáš Ďuriška a Dominik Holec.

Športové úspechy 
 Majster Poľska (0):
 Víťaz Poľského pohára (2): 2020/21, 2021/22.
 Super poľsky (2): 2021, 2022.

Známi hráči 
  Jacek Krzynówek
  Tomasz Kiełbowicz
  Andrzej Niewulis
  Tomáš Petrášek

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky
 rakow.com.pl 
 Raków Częstochowa (90minut.pl)

Referencie

Zdroje 
 

Poľské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1921
Čenstochová
Fontána pre Zuzanu 2 (album)

Fontána pre Zuzanu 2 je názov soundtracku k rovnomennému filmu Dušana Rapoša z roku 1993. Album v tom istom roku ako vyšiel do kín film dalo na hudobný trh vydavateľstvo Tommü Records.

Na albume Fontána pre Zuzanu 2 je dvanásť originálnych piesní, ktoré okrem Pavla Haberu naspievali: Ibrahim Maiga, Lucie Bílá, Szidi Tobias a Jožo Ráž. Piesne otextoval Boris Filan a hudbu k nim zložili na polovicu, po šiestich skladbách Vašo Patejdl a Pavol Habera. Na konci albumu je trinásta nahrávka, coververzia úvodnej piesni albumu, „Niekto ma musí mať rád“, ktorá bola produkovaná pre rádiá.

Zoznam skladieb

Výroba albumu 
 Pavol Habera - akustická gitara (3), elektrická gitara (4),  vokály (2, 3)
 Peci Uherčík - elektrická a akustická gitara (1-3, 5-13), vokály (2, 3)
 Vašo Patejdl - vokály, klávesové nástroje
 Marek Minárik - basová gitara
 Emil Frátrik - bicie nástroje, perkusie
Produkcia
 Jozef Krajčovič - zvuková réžia, hudobná réžia, mixovanie
 Pavol Habera, Václav Patejdl - hudobná réžia, producenti
 Ján Machút, Miroslav Paciga - technická spolupráca

Referencie 

Albumy Vaša Patejdla
Hudobné albumy z 1993
Albumy Pavla Haberu
Ribozým

Ribozýmy (ribonukleová kyselina + enzýmy) sú molekuly RNA, ktoré majú schopnosť katalyzovať špecifické biochemické reakcie, ako sú napríklad zostrih RNA v expresii génov, podobne ako to dokážu enzýmy. Ich objav v roku 1982 ukázal, že RNA môže fungovať ako genetický materiál (ako DNA) aj ako biologický katalyzátor (ako proteínové enzýmy), čo prispelo k hypotéze RNA sveta, ktorá tvrdí, že RNA bola dôležitá vo vývoji prebiotických systémov, ktoré boli schopné sami sa množiť (replikovať). Najbežnejšie aktivity prírodných ribozýmov a ribozýmov, ktoré vznikli evolúciou in vitro, je štiepenie alebo spájanie RNA a DNA a tvorba peptidovej väzby. Napríklad najmenší známy ribozým (GUGGC-3') dokáže aminoacylovať sekvenciu GCCU-3' v prítomnosti PheAMP. V rámci ribozómu fungujú ribozými ako časť veľkej podjednotky ribozomálnej RNA a spájajú aminokyseliny počas proteosyntézy. Takisto sa účastnia rôznych reakcií spracovania RNA vrátane zostrihu RNA, replikácie vírusov a biosyntézy transferovej RNA. Medzi príklady ribozýmov patria hammerhead ribozým, VS ribozým a vlásenkový ribozým.

Výskumníci, ktorí skúmajú pôvod života pomocou hypotézy RNA sveta, pracujú na objavovaní ribozýmov, ktoré majú kapacitu replikovať sami seba, čo by znamenalo schopnosť katalyticky syntetizovať polyméry RNA. To by sa malo diať v prebioticky možných podmienkach s vysokou presnosťou kopírovania, aby sa predišlo rozkladu informácie, ale aby takisto bola umožnená občasná chyba počas tohto procesu, vďaka ktorej by mohla prebiehať Darwinovská evolúcia.

Prebehli rôzne pokusy vytvoriť ribozýmy ako terapeutiká, ako enzýmy schopné cielene zamerať a štiepiť definovanú sekvenciu RNA, ako biosenzory a pre aplikácie v rámci funkčnej genomiky a objavovania génov.

Referencie

Zdroj 

Ribozýmy
Katalyzátory
Enzýmy
Látková premena
Chemická kinetika
Ján Pálfi (? – 1646)

Gróf Ján Pálfi (staršie Pálffy; * ?† 29. máj 1646) bol uhorský stoličný hodnostár a feudálny zemepán, príslušník šľachtického rodu Pálfiovcov.

Život 
Narodil sa ako jedno z ôsmich detí v rodine Mikuláša Pálfiho (15521600) a jeho manželky Márie, rod. Fuggerovej (?1646). Mal tri sestry – okrem iných Katarínu, tretiu manželku krajinského hodnostára Žigmunda Forgáča – a štyroch bratov, medzi ktorými bol vojenský a stoličný hodnostár Štefan (15861646), krajinský hodnostár Pavol (15901653) a bratislavský prepošt Mikuláš (15991621).

Počas služby v armáde dosiahol hodnosť kapitána. Pôsobil ako kráľovský radca, strážca uhorskej koruny (1625) a župan Komárňanskej stolice (1643). Zúčastnil sa bojov proti Osmanom. V roku 1636 bol spolu s bratmi povýšený do grófskeho stavu. Získal vyznamenanie Rad zlatého rúna. Bol zemepánom tej časti hradného panstva Červený Kameň, ktorá mala centrum v Suchej nad Parnou.

Jeho prvou manželkou bola grófka Anna Lucia, rod. Mansfeldová, druhou barónka Judita, rod. Amadeová. Mal jedného syna – Ferdinanda (16201680) – a dve dcéry. Zomrel v rovnaký deň ako jeho matka a brat Štefan. Bol pochovaný v Bratislave.

Referencie

Odporúčaná literatúra 
 
 

Osoby s neistým dátumom narodenia
Úmrtia 29. mája
Úmrtia v 1646
Pálfiovci
Uhorskí šľachtici
Ján Anton Pálfi

Gróf Ján Anton Pálfi (staršie Pálffy; * 1642† 29. november 1694, Bratislava) bol uhorský stoličný hodnostár a feudálny zemepán, príslušník šľachtického rodu Pálfiovcov.

Život 
Narodil sa v rodine krajinského hodnostára Pavla (15901653) a jeho manželky grófky Františky, rod. Khuenovej. Mal brata, vojenského hodnostára a diplomata Jána Karla (16451694) a jednu sestru.

Bol dedičným kapitánom Bratislavského hradu (16791694), županom Bratislavskej stolice, zemepánom hradného panstva Červený Kameň, komorníkom (1683) a tajným radcom rýnskeho kurfista Viliama.

Jeho prvou manželkou bola grófka Agneša, rod. Nádašdyová, druhou Eleonóra, rod. Molarthová. Mal jednu dcéru.

Referencie

Odporúčaná literatúra 
 
 

Narodenia v 1642
Úmrtia 29. novembra
Úmrtia v 1694
Pálfiovci
Uhorskí šľachtici
Žijem ako viem

Žijem ako viem je názov druhého štúdiového albumu Petra Cmorika. Tento album 1. novembra 2007 vydalo hudobné vydavateľstvo Ariola.

Zoznam skladieb

Výroba albumu 
Hudobníci
 Peter Cmorik - spev, vokály
 Martin Gašpar - basová gitara
 Marcel Buntaj - bicie nástroje
 Juraj Kupec - gitara, Hammond organ, syntetizátory, vokály
 |Juraj Tatár - klávesové nástroje, programovanie
 Radovan „Vrabec“ Orth - vokály
Produkcia
 Juraj Kupec - mastering, mixovanie, zvuková réžia
 Jozef Šebo, Juraj Kupec - producenti
 Ondřej Pýcha - fotografie
 Marek Ormandík - dizajn obalu
 Ján Došek - nahrávka na koncerte v Snine (13)

Referencie 

Hudobné albumy z 2007
Albumy Petra Cmorika
Pavol Žiška

ThDr. Pavol Žiška alebo Pavol Žižka (* 1. jún 1879, Skalica - † 17. september 1947, tamtiež) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, pedagóg, teológ, spisovateľ a politik Československej strany ľudovej v prvej polovici 20. storočia. 

Pavol Žiška sa narodil do roľníckej rodiny. V rodnej Skalici navštevoval ľudovú školu. Gymnaziálne štúdiá absolvoval v Skalici, Ostrihome a v Trnave. Vydal sa na kňazskú dráhu. Študoval teológiu na Pázmáneu vo Viedni. Tam bol aj v roku 1903 vysvätený za kňaza. V roku 1905 dosiahol doktorát teológie. 

Po štúdiách začínal ako kaplán v Mojmírovciach, odkiaľ prešiel do Topoľčian a neskôr do Dolnej Stredy nad Váhom. Pre svoje proslovenské postoje sa ho uhorská cirkevná vrchnosť rozhodla preložiť do maďarského prostredia a preto od roku 1906 pôsobil vo farnosti Svätý Ondrej (pri Budapešti) a od roku 1914 v samotnej Budapešti. Po zmene spoločenských pomerov sa v roku 1918 stal profesorom náboženstva a vicerektorom biskupského semináru sv. Cyrila a Metoda v Trnave. 

Tak ako na začiatku 20. storočia sa činil v prospech slovenskej veci a spolupracoval s viacerými slovenskými národovcami (Milan Ivanka, Martin Kollár a pod.), aj po vzniku Česko - Slovenska vstúpil do politiky. Spočiatku bol členom Slovenskej národnej strany. Spolupracoval aj s Andrejom Hlinkom a bol členom Slovenskej ľudovej strany.  Zasadal vo výkonom výbore slovenskej kňazskej rady a bol podpredsedom Slovenskej národnej rady v Budapešti. Svoje organizačné schopnosti a široký rozhľad uplatnil v rokoch 1919 - 1920, keď pôsobil ako hlavný redaktor Katolíckych novín. Zakladal aj Spolok profesorov Slovákov, ktorých bolo po vzniku nového štátu veľmi málo.

S politikou Andreja Hlinku sa postupne rozišiel a začal kritizovať ľudácku koncepciu autonómie Slovenska. V roku 1925 spolu s Martinom Mičurom, Andrejom Cvninčekom a Karolom Antonom Medveckým zakladá slovenskú pobočku Československej strany lidovej. Stranu počas dvoch volebných období v rokoch 1929 - 1939 zastupoval ako jediný slovenský senátor v Národnom zhromaždení. V závere roku 1938, v čase napätej vnútropolitickej i zahraničnopolitickej situácie, spolu s ostatnými slovenskými zástupcami centralistických politických strán vstúpil do spoločného senátorského klubu HSĽS. Následne sa verejného života stiahol.

Referencie 

Slovenskí kňazi
Slovenskí teológovia
Slovenskí politici
Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Osobnosti zo Skalice
Osobnosti z Trnavy
Politici SNS (historickej)
Politici HSĽS
Ms. Marvel (seriál)

Ms. Marvel je americký televízny seriál, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom seriálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je Bisha K. Aliová.

Objednávku seriálu oznámili spoločnosti The Walt Disney Company a Marvel Studios v auguste 2019. V septembri 2020 bola do hlavnej úlohy obsadená Iman Vellaniová. Natáčanie seriálu sa začalo v novembri 2020 a skončilo sa v máji 2021. Seriál bol uvedený na streamovacej platforme Disney+ 8. júna 2022. Seriál mal slovenskú premiéru 14. júna 2022. Seriál Ms. Marvel je v poradí siedmym seriálom v MCU a je súčasťou 4. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.

Obsadenie 
 Iman Vellaniová ako Kamala Khanová / Ms. Marvel, 16-ročná študentka
 Matt Lintz ako Bruno Carrelli, najlepší kamarát Kamaly
 Yasmeen Fletcherová ako Nakia Bahadirová, nejlepšia kamarátka Kamaly
 Zenobia Shroffová ako Muneeba Khanová, matka Kamaly
 Mohan Kapur ako Yusuf Khan, otec Kamaly
 Saagar Shaikh ako Aamir Khan, starší brat Kamaly
 Laurel Marsdenová ako Zoe Zimmerová, najpopulárnejšie dievča na Kamalinej škole
 Rish Shah ako Kamran, chlapec, ktorý sa páčil Kamale
Brie Larsonová si zopakovala úlohu ako Carol Danversová / Captain Marvel.

Dej 
Kamala Khanová, fanúšička Avengerov, najmä Carol Danversovej, sa snaží zapadnúť, kým nezíska svoje vlastné schopnosti.

Dej seriálu sa odohráva po seriáli Moon Knight.

Ms. Marvel bude pokračovať vo filme Marvels (2023), v ktorom si zahrá Vellaniová.

Natáčanie 
Natáčanie sa začalo začiatkom novembra 2020 v štúdiu Trilith Studios v Atlante. Režisérom epizód seriálu boli Adil El Arbi a Bilall Fallah, Sharmeen Obaid-Chinoyová a Meera Menonová. Natáčalo sa aj v New Jersey. Posledná klapka padla začiatkom mája 2021 v Thajsku.

Epizódy

Referencie

Externé odkazy 
 https://www.csfd.sk/film/844723-ms-marvel/prehlad/
 https://www.imdb.com/title/tt10857164/
 https://www.marvel.com/tv-shows/ms-marvel/1
 https://marvel.fandom.com/wiki/Kamala_Khan_(Earth-616)

Zdroj  

Seriály
Televízne seriály USA
Televízne seriály Disney+
Televízne seriály Marvel Cinematic Universe
Televízne seriály z roku 2022
Ironheart (seriál)

Ironheart je pripravovaný americký televízny seriál, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom seriálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je Chinaka Hodgeová.

V decembri 2020 spoločnosť Marvel Studios oznámila, že seriál zameraný na Riri Williamsovú / Ironheart bol vo vývoji v hlavnej úlohe s Dominique Thorneovou. Chinaka Hodgeová bola najatá ako hlavná scenáristka v apríli 2021.  Natáčanie seriálu sa začalo v júni 2022 a skončí sa v októbri 2022. Seriál bude uvedený na streamovacej platforme Disney+ na jeseň 2023 a bude obsahovať šesť epizód.  Ironheart je v poradí trinástym seriálom v MCU a je súčasťou 5. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.

Obsadenie 
 Dominique Thorneová ako Riri Williams / Ironheart
 Lyric Rossová ako najlepšia kamarátka Riri
 Anthony Ramos ako Parker Robbins / The Hood
 Alden Ehrenreich

Dej 
Riri Williamsová / Ironheart sa prvýkrát objaví vo filme Čierny Panther: Navždy Wakanda (2022).

Natáčanie 
Natáčanie sa začalo 2. júna 2022 v štúdiu Trilith Studios v Atlante pod pracovným názvom Wise Guy. Režisérmi epizód seriálu sú Angela Barnesová a Sam Baileyová. Francesca J. Gailesová, Jacqueline Gailesová a Malarie Howardová slúžia ako scenáristky seriálu, pričom sestry Gailesové predtým písali scenár pre seriál She-Hulk: Neuveriteľná právnička. Natáčať sa bude aj v Chicagu. Natáčanie sa skončí 21. októbra 2022.

Epizódy 

Sam Baileyová zrežíruje prvé tri epizódy seriálu a Angela Barnesová zrežíruje posledné tri epizódy seriálu.

Referencie

Externé odkazy 
 https://www.csfd.sk/film/954335-ironheart/zaujimavosti/
 https://www.imdb.com/title/tt13623126/
 https://www.marvel.com/tv-shows/ironheart/1
 https://marvelcinematicuniverse.fandom.com/wiki/Ironheart_(TV_series)

Zdroj  

Seriály
Televízne seriály USA
Televízne seriály Disney+
Televízne seriály Marvel Cinematic Universe
Ja som Groot

Ja som Groot je americký animovaný televízny seriál, vytvorený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom seriálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je Kirsten Leporeová.

V decembri 2020 štúdio Marvel Studios oznámilo, že vyvíja animovaný seriál Ja som Groot. V novembri 2021 bolo oznámené, že je seriál v produkcii. Ja som Groot obsahuje päť krátkych filmov, ktoré mali celosvetovú premiéru 10. augusta 2022 na Disney+. Druhá séria je vo vývoji.  Ja som Groot je súčasťou 4. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.

Obsadenie 
 Vin Diesel ako Baby Groot
 Bradley Cooper ako Rocket
 James Gunn ako náramkové hodinky

Dej 
Každý krátky film sleduje Baby Groota, ako vyrastá v galaxii a vydáva sa na dobrodružstvá s novými a nezvyčajnými postavami, ktoré ho dostanú do problémov.

Tieto krátke príbehy sa odohrávajú po filme Strážcovia Galaxie 2 (2017).

Casting 
V júni 2022 bolo potvrdené, že si Vin Diesel zopakuje svoju úlohu Baby Groota. Nasledujúci mesiac bolo odhalené, že Bradley Cooper si zopakuje svoju MCU rolu Rocketa. James Gunn potvrdil, že bude dabovať náramkové hodinky.

Produkcia 
Práce začali už v auguste 2021 a v novembri 2021 sa potvrdilo, že je seriál v produkcii. V apríli 2021 James Gunn potvrdil, že bude seriál animovaný. Režisérkou epizód seriálu je Kirsten Leporeová.

Epizódy

Referencie

Externé odkazy 
 https://www.csfd.sk/film/954338-i-am-groot/prehlad/
 https://www.imdb.com/title/tt13623148/
 https://www.marvel.com/tv-shows/i-am-groot/1
 https://marvelcinematicuniverse.fandom.com/wiki/I_Am_Groot

Zdroj  

Seriály
Televízne seriály USA
Televízne seriály Disney+
Televízne seriály Marvel Cinematic Universe
Televízne seriály z roku 2022
Ján Štrba

Ján Štrba (* 3. jún 1952, Slovenský Grob) je slovenský fotograf.

Životopis 
Narodil sa v Slovenskom Grobe. Je absolventom Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej v Bratislave.

V roku 1974 sa začal venovať fotografii. Od roku 1983 žije v Pezinku a väčšinu života pracoval ako technik na Farmaceutickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.

Publikoval dve monografie, Taký vzdialený deň (2002) a Návrat (ne)strateného (2012), a fotopublikáciu Pezinok 12082008. Medzitým vyšlo niekoľko kníh s jeho fotografiami hudobníkov a koncertov, napr. atmosféry Koncertov mladosti na amfiteátri v Pezinku, ktoré boli súčasťou rôznych spomienkových výstav a knihy.

Je ženatý a s manželkou Ľudmilou majú syna Mateja.

Referencie 

Slovenskí fotografi
Osobnosti zo Slovenského Grobu
Jindřich Nentwich

Jindřich Nentwich (* 27. december 1875, Slavíkov - † ?) bol český pedagóg a sociálnodemokratický politik pôsobiaci na Slovensku v období medzivojnového Česko  -Slovenska. 

Patril k množstvu českých učiteľov, úradníkov a inteligencie, ktorí po vzniku spoločného štátu v roku 1918 prišli na územie Slovenska, aby zaujali uprázdnené miesta po zmaďarizovanej verejnej správe. Jindřich Nentwich sa presťahoval na východ Slovenska, kde sa venoval svojmu učiteľskému povolaniu. Stal sa riaditeľom chlapčenskej  meštianskej školy v Košiciach. 

Politicky sa aktivizoval v Československej sociálnodemokratickej strane robotníckej. V dvadsiatych rokoch 20. storočia pôsobil ako poslanec zastupiteľstva Košickej župy. V parlamentných voľbách v roku 1925 sa za túto stranu uchádzal o post poslanca Národného zhromaždenia. Istý čas pôsobil aj ako poslanec mestského zastupiteľstva Košíc. V parlamentných voľbách v roku 1929 bol zvolený za senátora Národného zhromaždenia v rámci X. volebného kraja (Prešov). V senáte zasadal v kultúrnom výbore. Senátorský mandát obhájil aj v parlamentných voľbách v roku 1935. Aj v tomto volebnom období zasadal v kultúrnom výbore senátu. 

Jeho politickú kariéru predčasne ukončila napätá vnútropolitická situácia po roku 1938. Ľavicové strany (vrátane ČSSD) neboli v rámci rokovaní HSĽS o autonómii Slovenska pripustené k rokovaniam. Dostávali sa do izolácie a nakoniec boli rozpustené. Ešte predtým, v decembri 1938, Nentwich spolu so svojimi kolegami A. Milotom, J. Pociskom a F. Zimákom vstúpili do spoločného senátorského klubu Národnej strany práce, do ktorej sa združili bývalí ľavicoví (nekomunistickí) politici. V dôsledku rozpustenia sociálnej demokracie na Slovensku bol 25. januára 1939 zbavený senátorského mandátu.

Referencie 

Českí politici
Českí pedagógovia
Komunálni politici
Politici ČSSD
Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Juraj Krúpa

PhDr. Juraj Krúpa (* 28. december 1976, Bratislava) je slovenský bezpečnostný analytik a poslanec Národnej rady SR.

Život 
V roku 2001 absolvoval magisterský program v odbore Medzinárodné vzťahy a diplomacia na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Pracoval na Ministerstve obrany, v rokoch 2013 až 2016 pracoval pri Stálej delegácii Slovenska pri NATO. V rokoch 2016 až 2019 pracoval ako riaditeľ programu Bezpečnosť a obrana v Slovenskom inštitúte pre bezpečnostnú politiku.

Politické pôsobenie 
V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidoval za OĽaNO. Nebol však členom strany. V parlamente bol predseda Výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť, členom Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti Vojenského spravodajstva a člen Stálej delegácie NR SR v Parlamentnom zhromaždení NATO.

Koncom júna 2022 sa zdržal hlasovania o balíčku pre rodinu v hodnote 1 miliardy eur navhrovanom ministrom financií Igorom Matovičom (OĽaNO), nepodporil tak prelomenie veta prezidentky Zuzany Čaputovej. Ako jediní sa z poslancov OĽaNO zdržal Krúpa čím sa dostal do pozornosti predsedu SaS Richarda Sulíka.

28. júla 2022 Krúpa oznámil odchod z parlamentného klubu OĽaNO. O den neskôr oznámil svoj prechod do klubu SaS. O svojom prechode povedal: „Kandidoval som za protikorupčné hnutie a zistil som, že som sa ocitol v ultrakonzervatívnom hnutí, ktoré bojuje proti liberalizmu.“ „Za červenú čiaru označil úvahy o pripustení možnosti vytvorenia menšinovej vlády s podporou "rôznych kriminálnikov, extrémistov a fašistov" počas koaličnej krízy.“ Republiková rada SaS Krúpu schválila za tímlídra pre obranu, Krúpa do strany zatiaľ nevstúpil.

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na stránke NR SR

Osobnosti z Bratislavy
Absolventi Fakulty politických vied a medzinárodných vzťahov Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Politici OĽaNO
Politici SaS
Poslanci NR SR (2020 – 2024)
Karol Rosmány

Ing. arch. Karol Rosmány (* 24. november 1937, Bratislava – † 30. júl 2022) bol slovenský architekt, grafický dizajnér, typograf a ilustrátor.

Životopis 
V roku 1962 vyštudoval architektúru na Slovenskej vysokej škole technickej v Bratislave. Jeho učiteľom bol Emil Belluš. Následne pracoval ako architekt v Projektovom ústave obchodu v Bratislave. Od roku 1967 pôsobil ako grafický dizajnér na voľnej nohe. Pre vydavateľstvá Tatran, Smena, Slovenský spisovateľ, Mladé letá, Pallas, Pravda, Práca, Veda či Slovenské pedagogické nakladateľstvo sa graficky podieľal na viac než tisícke kníh.

Vytvoril logo VPN a neskôr s kolegom Janom Meisnerom vytvorili „celý vizuálny štýl kampane [VPN], grafické úpravy propagačných materiálov a novín Verejnosť“.

V roku 2020 získal Národnú cenu za dizajn.

Zomrel koncom júla 2022.

Referencie

Externé odkazy 
 
 Diela Karola Rosmányho v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
 Karol Rosmány – profil na webe 100 rokov dizajnu Slovenského centra dizajnu

Slovenskí architekti
Slovenskí grafickí dizajnéri
Slovenskí ilustrátori
Absolventi Fakulty architektúry Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Osobnosti z Bratislavy
Atlas klub

Atlas klub (Pezinok) (iné názvy: Espresso, Klub mladých) bol mládežnícky klub nachádzajúci sa na Mestskom kúpalisku v Pezinku.

História 
Pôvodné Espresso, fungujúce v 60. rokoch 20. storočia bolo miestom, kde sa konávali posedenia pri hudbe, fonotéky, posedenia pri bublinkách atď. Zaniklo v roku 1969 a neskôr budova pripadla Socialistickému zväzu mládeže, ktorý tu zriadil Klub mladých.

V roku 1973 pod hlavičkou SZM vznikol Atlas klub, kde sa prezentovala poézia, próza, divadlo, fotografie, výtvarné umenie a najmä hudba. Jeho predsedom bol Pepo Šimurda, neskôr Vladimír „Vlado“ Raždík. Klub bol pre hudobníkov skúšobňou i koncertnou sálou, každoročne sa tu konal karneval a nachádzala sa tu vývesná skrinka s nadchádzajúcimi podujatiami.

V tomto klube vznikol aj nápad zorganizovať festival Koncert mladosti na pezinskom amfiteátri.

Atlas klub fungoval aj počas 80. rokov 20. storočia. Začiatkom 90. rokov bol spolu s kúpaliskom zatvorený a po tom, ako v roku 1996 kúpalisko prepadlo štátu, bolo zbúrané. Budova, kde sa klub nachádzal, bola zbúraná až v druhej polovici 0. rokov 21. storočia.

Zdroje 
 
 

Stavby v Pezinku
Mládežnícke organizácie totalitných režimov
Rudolf Böhm

Rudolf Böhm, tiež Rezső Böhm (* 6. august 1884, Košice - † 18. január 1933, Bratislava) bol politik maďarskej národnosti na území Slovenska v prvej tretine 20. storočia.

Narodil sa do váženej košickej obchodníckej rodiny. Stredoškolské štúdium absolvoval v Košiciach a následne právo v Budapešti. Už ako mladý študent sa zapojil do politickej práce. Aktivizoval sa v maďarskej kresťansko-socialistickej strane.  V roku 1906 je košickým delegátom strany na prvom budapeštianskom kresťansko-socialistickom  robotníckom kongrese. V roku 1908 sa stal zamestnancom pošty ako poštový úradník. V tomto povolaní ho zastihla aj I. svetová vojna. Počas nej pracoval na poľnej pošte a po okupácii Rumunského kráľovstva bol poverený vedením pošty v Bukurešti. 

Po vzniku Česko - Slovenska sa vrátil domov, avšak zmenou spoločensko-politických pomerov sa jeho situácia významného predstaviteľa maďarskej menšiny zhoršila. Mal problém nájsť adekvátne pracovné uplatnenie. Nespokojnosť s novou situáciou ho priviedla opäť k politike. Začal sa podieľať na založení novej politickej strany, Krajinskej kresťansko-socialistickej strany, ktorá by hájila práva Maďarov v novom štáte.  Patril k jej najvýraznejším predstaviteľom na východnom Slovensku. Osvedčil sa ako vynikajúci organizátor a preto bol v roku 1925 po vnútrostraníckej kríze povolaný do Bratislavy, aby sa ujal funkcie generálneho tajomníka a stranu zreorganizoval. Pozitívne výsledky jeho práce, ako aj dobré výsledky strany vo voľbách v roku 1925, 1928 a 1929 znamenali pre Böhma ďalší rast v straníckej kariére - stal sa generálnym riaditeľom strany. 

V parlamentných voľbách v roku 1929 bol zvolený de senátu Národného zhromaždenia. V 150-člennej hornej komore parlamentu bol najmladším senátorom. Kandidoval v XI. volebnom kraji. V senáte zasadal v národohospodárskom výbore a bol aj náhradníkom v inkompatibilnom výbore. V pléne najčastejšie vystupoval k ekonomickým a hospodárskym otázkam.  Vo funkcii generálneho riaditeľa zotrval do roku 1930 a venoval sa už len senátorskej funkcii. 

Patril k výrazným zástancom záujmov maďarskej menšiny na Slovensku a kritikom vtedajších pomerov v spoločnom štáte. Bol predstaviteľom kultúrnej organizácie strany v Bratislave. Taktiež podporoval maďarskú akademickú mládež a bol vedúcou osobnosťou robotníkov združených v Krajinskej kresťansko-socialistickej strane. 

Zomrel po dlhej a ťažkej chorobe 18. januára 1933 v Bratislave. Mal dva pohreby. Jeden 20. januára 1933 v Bratislave a 22. januára 1933 v Budapešti, kde si prial, aby bol pochovaný. V senáte Rudolfa Böhma nahradil Karl Kreibich.

Zoznam referencií 

Osobnosti z Košíc
Slovenskí politici
Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Maďarskí politici
Kyselina difosforečná

Kyselina difosforečná alebo kyselina pyrofosforečná je anorganická zlúčenina. Je to bezfarebná kvapalina bez zápachu, ktorá je rozpustná vo vode, dietyléteri a etanole. Kryštalizuje v dvoch polymorfoch, ktoré sa topia pri teplotách 54,3 a 71,5 °C. Takisto je súčasťou kyseliny polyfosforečnej, ktorá je dôležitým zdrojom kyseliny fosforečnej. Formálne je to anhydrid kyseliny fosforečnej. Anióny (konjugované zásady), soli a estery kyseliny difosforečnej sa nazývajú difosforečnany, difosfáty alebo pyrofosfáty.

Príprava 
Kyselinu difosforečnú možno pripraviť reakciou kyseliny fosforečnej s fosforylchloridom:

5   +    →  3   +  3 HCl

Takisto sa dá pripraviť výmenou iónov z pyrofosforečnanu sodného alebo pôsobením sulfánu na pyrofosforečnan olovnatý.

Reakcie 
Pri zahriatí na vysoké teploty vzniká rovnováha medzi kyselinami fosforečnou, difosforečnou a polyfosforečnou. Asi 40 % (hmotnostných) zmesi tvorí kyselina difosforečná a je zložité ju z tejto zmesi rekryštalizovať.

Aj keď je rozpustná v studenej vode, kyselina difosforečná hydrolyzuje, podobne ako všetky polyfosforečné kyseliny:

  +  ↔ 2 

Kyselina difosforečná je stredne silná anorganická kyselina.

Bezpečnosť 
Kyselina difosforečná je žieravá, ale inak nie je známa žiadna iná jej toxicita.

História 
Názov kyselina pyrofosforečná jej bol daný od "Mr. Clarke z Glasgowa" v roku 1827, ktorý je uvedený ako jej objaviteľ, ktorý ju získal po zahriatí fosforečnanu sodného do červena. Bolo zistené, že kyselina fosforečná po zahratí do červena tvorí kyselinu difosforečnú, ktorá sa v teplej vode ľahko mení naspäť na kyselinu fosforečnú.

Referencie

Pozri aj 
 Kyselina disírová
 Kyselina trifosforečná
 Dimetylalylpyrofosfát (DMAPP)

Zdroj 

Anorganické kyseliny
Zlúčeniny fosforu
Anhydridy
Difosforečnany
Mandžukuo

Mandžukuo bol bábkový štát vytvorený v roku 1932 Japonskom z troch historických provincií Mandžuska. Po rusko-japonskej vojne (1904 – 1905) Japonsko získalo kontrolu nad Ruskom postavenou juhomandžuskou železnicou a jeho armáda si vybudovala prítomnosť v regióne. Expanzia sa považovala za nevyhnutnú pre postavenie Japonska ako vznikajúcej svetovej veľmoci. V roku 1931 tam japonská armáda vytvorila zámienku na útok na čínske jednotky a v roku 1932 bolo Mandžukuo vyhlásené za nezávislý štát. Posledný cisár dynastie Qing sa vrátil z dôchodku a stal sa vládcom Mandžuska, ale štát bol v skutočnosti prísne kontrolovaný Japoncami, ktorí ho používali ako svoju základňu na expanziu do Ázie. Podzemné partizánske hnutie zložené z mandžuských vojakov, ozbrojených civilistov a čínskych komunistov sa postavilo proti okupačným Japoncom, z ktorých mnohí sa prišli usadiť v novej kolónii. Po porážke Japonska v roku 1945 boli osadníci vysťahovaní.

Referencie

Iné projekty  

Dejiny Číny
Dejiny Japonska
Druhá svetová vojna
Zaniknuté štáty
Lisa-Maria Kellermayrová

Dr. Lisa-Maria Kellermayrová (; * 1985 – † 28./29. júl 2022, Seewalchen am Attersee) bola rakúska všeobecná lekárka.

Životopis 
Narodila sa v roku 1985. Počas pandémie COVIDu doma navštívila tisíce pacientov a pacientiek. Do tejto role sa prihlásila dobrovoľne ako nezadaná a bezdetná. Počas pandémie pracovala každý deň 12 hodín.

Vystupovala v médiách o COVIDe, kde verejne podporovala očkovanie. Pri proteste proti vakcínam vo Welse omylom uviedla, že protestujúci blokujú núdzový vchod do nemocnice. Polícia jej tweet označila za fake news, odvtedy začali vyhrážky smrťou.

Svoju súkromnú prax viedla v meste Seewalchen am Attersee. Vo svojej ambulancii musela zamestnať pracovníka súkromnej bezpečnostnej služby. Koncom júna však ordináciu musela zavrieť keďže ju finančne neutiahla a bála sa o svojich zamestnancov. V tom čase už sedem mesiacov čelila vyhrážkam. Na bezpečnosť svojej ordinácie minula viac než 100 000 eur. Vybudovala v nej aj núdzovú miestnosť a pod stolom mala tlačítko na privolanie pomoci. V polovici júla uviedla, že ordináciu zatvára nastálo pretože nemohla ponúknuť perspektívu práce za normálnych podmienok.

Prokuratúra vo Welse ukončila vyšetrovanie nemeckého občana „podozrivého z vyhrážania sa lekárke s tým, že za prípad sú zodpovedné nemecké úrady“. Nemecké úrady však vyhlásili, že muž sa vyhrážal cez tzv. darknet kam nemali dosah. Novinári však vypátrali muža z okolia Berlína, účastníka neonacistickej scény ako aj muža z Horného Bavorska, ktorý sa lekárke vyhrážal za zradu.

Posledný rozhovor s Der Standard urobila 28. júla 2022. Jej telo našli 29. júla 2022 v jej ambulancii v Seewalchen am Attersee. Prokuratúra vo Welse prípad uzavrela ako samovraždu. Začiatkom augusta bavorská prokuratúra potvrdila vyšetrovanie muža, ktorý sa Kellermayrovej vyhrážal. V júni Rakúsko zrušilo povinné očkovanie, ktoré nebolo nikdy poriadne implementované.

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Dr. Kellermayrovej s uverejnenými vyhrážkami

Rakúski lekári
Obete samovrážd
Jana Kirschner (album)

Jana Kirschner je názov debutového štúdiového albumu slovenskej speváčky Jany Kirschnerovej. Album v máji 1997 vydalo hudobné vydavateľstvo Radost.

Zoznam skladieb

Výroba albumu 
 Jana Kirschner - spev
 Andrej Šeban – elektrická gitara, akustická gitara, klávesové nástroje, vokály
 Martin Gašpar – basová gitara, vokály
 Marcel Buntaj – bicie nástroje, perkusie
Produkcia
 Jozef Šebo – hudobný manažér
 Ján Došek (štúdio Ivory) – mastering
 Ivan Minárik – technik
 Anna Kovačičová – fotografie
 Ján Kukučka – dizajn

Referencie 

Debutové albumy
Albumy Jany Kirschner
Hudobné albumy z 1997
Svätojánska muška

Svätojánska muška (zastarano: muška svätojánská [alebo svatojánská]; staršie alebo nárečovo: svatojánska muška, nárečovo: svatovianska muška) môže byť:
 staršie alebo ľudovo: svietivka svätojánska (Lampyris noctiluca) 
 zastarano: svietivka obyčajná (Lamprohiza splendidula/ Phausis splendidula/ zastarano: Lampyris splendidula)
 staršie: rod Lampyris (dnes sa tento rod volá svietivka, trochu staršie sa volal svetluška a iný jeho starší názov znel svätojánka), pozri Lampyris
ľudovo: svietivka svätojánska (Lampyris noctiluca) a/alebo svietivka obyčajná (Lamprohiza splendidula)

Zdroje
Anthony Stolarz

Anthony Stolarz (* 20. január, 1994, Edison (New Jersey), USA) je americký profesionálny hokejový brankár aktuálne pôsobiaci v tíme Anaheim Ducks v National Hockey League.

V roku 2021 získal s výberom USA bronzovú medailu na Majstrovstvách sveta. Dvakrát sa zúčasntil All Star Game v American Hockey League. V roku 2013 sa stal s tímom London Knights šampiónom kanadskej juniorskej ligy OHL.

USA v roku 2014 reprezentoval aj na Majstrovstvách sveta hráčov do 20 rokov. 

Draftovaný bol v 2. kole (celkovo 45.) v roku 2012 tímom Philadelphia Flyers.

6. januára 2021 Stolarz podpísal dvojročnú zmluvu s Anaheimom Ducks v hodnote 1,9 milióna amerických dolárov.

Referencie 

Hokejoví brankári USA
Hráči Anaheim Ducks
Hráči Edmonton Oilers
Hráči Philadelphia Flyers
Hokejisti draftovaní klubom Philadelphia Flyers
Účastníci MS v hokeji 2021
Brankári Anaheim Ducks
Brankári Edmonton Oilers
Ménodóros

Ménodóros (, ) môže byť:
 
rímsky prepustenec, Pompeiov admirál, predtým možno pirát, podľa Appia prezývaný aj Ménas, pozri Menodorus (prepustenec)
 meno viacerých gréckych sochárov
 víťaz olympijských hier v zápasení a pankratiu v roku 132 pred Kr., pozri Ménodóros z Atén

Referencie

Pozri aj 
 Ménodotos (lat. Menodotus)
 Ménas
Dom Levski

Dom „Levski“ (), prípadne aj Kooperatívny  dom „Levski“ () je administratívna budova z prvej polovice 20. storočia ležiaca v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Poloha 
Budova sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv medzi ulicami „Šesti septemvri“ (, doslova bulvár Šiesteho septembra), „Rajko Daskalov“ (, doslova ulica Rajka Daskalova) a „Petko Karavelov“ (, doslova ulica Petka Karavelova).

Charakteristika a dejiny 
Budova stojí na mieste predtým zbúraného zájazdného hostinca Karaul chan, ktorý na mieste stál približne 300 rokov. Často v ňom nocovali obchodné karavány z Dubrovníckej republiky, ktoré s vtedajším Filibe (Plovdivom) často obchodovali.

S výstavbou budovy sa začalo v roku 1925 a budova bola dokončená v priebehu roku 1926. Dom bol postavený podľa projektu sofijských architektov, Ivana Kanazirskeho a Petka Stoilova.

Jedná sa o veľkú administratívnu budovu, ktorá zapĺňa priestranstvo o veľkosti celého bloku medzi troma ulicami. Budova mala predstavovať typickú viacúčelovú administratívnu budovu, aké sa v tom čase stavali v krajinách západnej Európy a v akých boli na jednom mieste umiestnené kancelárie z rôznych odvetví služieb. V budove sa nachádzali kancelárie advokátov, architektov, inžinierov, ako aj finančných a obchodných sprostredkovateľov. Na prízemí budovy sa nachádzali obchody a vo vnútornom dvore kaviarne.

Dom „Levski“ sa po otvorení stal jedným z centier miestneho obchodu. Budova do súčasnosti slúži svojmu pôvodnému účelu.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Stavby v Plovdive
Architektúra z 1925
Administratívne budovy v Bulharsku
Obchodné domy v Bulharsku
Pamätník Georgiho Rakovského (Plovdiv)

Pamätník Georgiho Rakovského () je pamätník dedikovaný Georgimu Rakovskému z prvej polovice 20. storočia v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Poloha 
Pamätník sa nachádza v centrálnej časti mesta Plovdiv v parku Car-Simeonova gradina. Nachádza sa pri jednej z hlavných alejí v parku, ktorá sa začína pri východnom vchode do parku.

Charakteristika 
Pamätník je vo forme busty na podstavci. Znázorňuje bulharského národného buditeľa, prvého organizátora a vodcu bulharského národno-oslobodzovacieho hnutia, spisovateľa, žurnalistu a historika Georgiho Rakovského.

Pamätník bol odhalený v priebehu roku 1928. Jeho autorom je sochár Vasil Vičev.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Stavby v Plovdive
Pamätníky v Bulharsku
Architektúra z 1928
Hydroxyketón

Hydroxyketón alebo ketol je organická zlúčenina, ktorá obsahuje ketónovú skupinu a hydroxylovú skupinu.

Pomenovanie 
Hydroxylová skupina sa zvyčajne nachádza 
 na uhlíku hneď vedľa ketónovej skupiny, všeobecný vzorec R-C(=O)-CR'OH-R'', vtedy sa ketoly označujú ako α-ketoly
 až dva uhlíky od ketónovej skupiny, všeobecný vzorec RCR′(OH)CR2(CO)R, vtedy sa označujú ako β-ketoly.

Ak sa hydroxylová skupina nachádza ďalej, sú pomenované adekvátne. Špecálnym prípadom ketolov sú karboxylové kyseliny, ktoré majú ketónovú i hydroxylovú skupinu na tom istom uhliku.

Význam 
α-Ketoly zvyčajne obsahujú primárny alkohol (ako je to napr. u hydroxyacetónu) alebo sekundárny alkohol (v tom prípade sa označujú i všeobecným termínom acyloíny). Terminálne α-ketoly dávajú pozitívny výsledok Fehlingovej skúšky.

β-Ketoly často vznikajú počas aldolových reakcií.

Referencie

Zdroj
Metaloproteín

Metaloproteín je všeobecný názov pre bielkoviny, ktoré obsahujú kovový kofaktor. Do tejto skupiny patrí veľká časť bielkovín. Napríklad u ľudí aspoň 1 000 bielkovín (z približne 20 000) obsahuje proteínové domény, ktoré viažu zinok, aj keď je možné, že u ľudí existuje až 3 000 zinkových metaloproteínov.

Výskyt 
Predpokladá sa, že asi polovica všetkých bielkovín obsahuje kovy. V iných odhadoch sa uvádza, že asi jedna štvrtina až jedna tretina všetkých bielkovín vyžaduje (aspoň jeden) atóm kovu, aby mohli plniť svoju funkciu. Metaloproteíny teda majú v bunkách mnoho rôznych funkcií, napríklad pri skladovaní a prenose proteínov, v podobe enzýmov, bielkovín prenášajúcich signál či v priebehu infekčných chorôb. Výskyt bielkovín, ktoré sú schopné viazať kovy, je pravdepodobné daná priamo vlastnosťami aminokyselín, ktoré sa využívajú v bielkovinách, pretože i umelo vytvorené bielkoviny bez historického vývoja dokážu viazať atómy kovov.

Väčšina kovov v ľudskom tele je viazaná na bielkoviny. Napríklad relatívne vysoká koncentrácia železa v tele je daná tým, že je viazané v hemoglobíne.

Rôzne kovy sú viazané v rôznych bielkovinách:

 železo je viazané v dýchacích pigmentoch (hemoglobín, myoglobín), cytochrómoch a rôznych enzýmoch (napr. kataláze),
 mangán je viazaný v enzýmoch glykolýzy a proteolýzy,
 meď je viazaná v rôznych oxidoreduktázach.

Referencie

Zdroj 

Metaloproteíny
Bioanorganická chémia
Rivella

Rivella je nealkoholický nápoj pochádzajúci zo Švajčiarska. Vyrába sa z mlieka a mliečnej srvátky, a preto obsahuje prísady, ako laktóza, kyselina mliečna a minerálne látky. Má nízky obsah oxidu uhličitého.

Meno 
Názov „Rivella“ bol inšpirovaný lokalitou Riva San Vitale v švajčiarskom kantone Ticino a odvodením zo slova rivelazione, čo po taliansky znamená „zjavenie“.

Varianty

História 
Rivella bola vytvorená Robertom Barthom v roku 1952 a odvtedy sa stala jedným z najobľúbenejších nápojov vo Švajčiarsku Dodnes je však Rivella rodinným podnikom so sídlom v Rothriste. Má asi 270 zamestnancov.

Vzhľadom na nasýtenie švajčiarskeho trhu sa spoločnosť Rivella SA pokúsila v roku 1999 o expanziu do Spojeného kráľovstva a v roku 2004 do USA, ale oba pokusy zlyhali, takže sa spoločnosť zameriava na susedné  krajiny. Asi 90 % zahraničného predaja pochádza z Holandska. Ide o 15 000 000 litrov ročne.

Referencie

Zdroj 

Nápoje
Mliečne výrobky
Švajčiarska kuchyňa
Moosseedorf

Moosseedorf je obec () v okrese Bern-Mittelland v kantóne Bern vo Švajčiarsku.

Nachádza sa južne od jazera Moossee a susedí s obcami Bolligen, Ittigen, Münchenbuchsee, Urtenen-Schönbühl a Wiggiswil. Medzi obcou a miestnou časťou Sand na kopci sa nachádza pamätník bitky pri Grauholzi.

Galéria

Referencie 

Obce vo Švajčiarsku
Armádna skupina (1941)

Armádna skupina bolo zoskupenie poľných jednotiek slovenskej brannej moci na začiatku ťaženia proti Sovietskemu zväzu. Bola vytvorená 30. júna 1942 a zanikla 12 augusta 1942.

Vznik
Armádna skupina bola vytvorená na  na východnom Slovensku pod priamym velením ministra národnej obrany gen. I. triedy Ferdinanda Čatloša. Armádnu skupinu tvorili:
 veliteľstvo so sídlom v Humennom
 1. divízia pod velením plk. Jozefa Turanca
 pešie pluky 1, 2 a 3
 2. divízia pod velením plk. gšt. Augustína Malára
 pešie pluky 4, 5 a 6
 armádne jednotky:
 delostrelecké pluky 11 a 12
 pioniersky prápor 11
 spojovací prápor 11
 tanková rota 11
 rota pancierových automobilov 11
 rota kanónov proti útočnej vozbe 11 
 8. ťažká batéria delostreleckého protilietadlového pluku
 ďalšie jednotky.
Početný stav slovenskej armády na východnom fronte (Armádna skupina a Rýchla skupina) bol k začiatku júla 1941 50 689 mužov.

Od 28. júna 1941 zriadilo aj Veliteľstvo vzdušných zbraní poľné stanovište v Humennom.

Pôsobenie

Medzi 1. a 3. júlom 1941 sa Armádna skupina presunula do priestoru Sanok - Lesko - Chyrow. V Chyrowe bolo zriadené veliteľstvo skupiny. Do bojových akcií sa zapojili príslušníci pešieho pluku 5 z 2. divízie pod velením pplk. Jána Černeka. V dňoch 3. a 4. júla sa zúčastnili dobytia pohraničných bunkrov pri Lesku spolu s nemeckými jednotkami. Straty boli 3 mŕtvi a 2 ťažko zranení. 
Medzi 4. a 5. júlom 1941 sa Armádna skupina presunula do priestoru Dobromiľ - Chyrow - Staryj Sambor a medzi 8. a 10. júlom do priestoru Ľvov - Drohobyč. Časť motorizovaných jednotiek bola prevelená k Rýchlej brigáde.

Od 11. júla 1941 podliehala Armádna skupina veliteľstvu tylového priestoru 103. Jej úlohou bolo zabezpečiť priestor západne od komunikácie Ľvov - Stryj a vyčistiť územie južne od línie Razva-Russkaja - Ternopiľ. Veliteľstvo nasadzovalo vojakov Armádnej skupiny na značenie ciest, opravy ciest, mostov, telegrafných vedení a tratí. Bojová nečinnosť mala zlý vplyv na morálku mužstva. Genrál Čatloš preto rozkazom z 25. júla 1941 zahájil formovanie dvoch nových divízií Rýchlej a Zaisťovacej v sile približne po 8 000 mužov. Vojaci, ktorí neboli pridelení k novým divíziám sa postupne vracali na Slovensko. Armádna skupina zanikla 12. augusta 1941, po vytvorení Poľného zboru, ktorý bol zložený z vyššie spomenutých nových divízií.

Referencie 

Slovenské vojenské jednotky druhej svetovej vojny
Vojsko v Slovenskej republike 1939 – 1945
5-Metyluridíntrifosfát

5-Metyluridíntrifosfát (m5UTP) je nukleozidtrifosfát. Je to ribonukleozidtrifosfát tymidínu, ale používa sa názov "5-metyluridín", pretože ako tymidíntrifosfát sa označuje deoxyribonukleozidtrifosfát tymidínu.

5-Metyluridín sa v cytozole premieňa na m5UTP pre ďalšie použitie. m5UTP patrí medzi najbežnejšie modifikované nukleotidy v bunke a Maf proteíny sú schopné ho premeniť na m5UMP a pyrofosfát.

Referencie
Výnimočná Nikol

Výnimočná Nikol je slovenský komediálno - kriminálny seriál seriál TV Markíza. Ide o adaptáciu francúzskeho seriálu HPI – Haut Potentiel Intellectuel z roku 2021 vysielaného v televízii TF1. Pod palcom ju má skúsený tím produkčnej spoločnosti NUNEZ NFE, ktorý má na konte filmové hity Všetko alebo nič, Príliš osobná známosť, či V lete ti poviem, ako sa mám. Kreatívnou producentkou a scenáristkou je aj v tomto prípade známa autorka knižných bestsellerov Evita Twardzik.

TV Markíza potvrdila prípravu druhej série

Obsadenie

Série

Časti

1. séria (2022)

Referencie 

Slovenské televízne seriály
Televízne seriály TV Markíza
Televízne seriály z roku 2022
Alana Smith (skateboarding)

Alana Smith (* 20. október 2000, Mesa, Arizona) je americká osoba s nebinárnou rodovou identitou reprezentujúca Spojené štáty americké v ženskej kategórii skejtbordingu. V roku 2013 sa stala najmladšou medailistkou na X Games. V roku 2020 reprezentovala USA sa Letných olympijských hrách v Tokiu.

Športová činnosť 
V roku 2013 sa Smith ako dvanásťročnej maloletej osobe podaril trik 540° McTwist na X Games 2013 v Barcelone. Smith sa zároveň stala najmladšou osobou, ktorá na súťaži získala medailu (striebro). V roku 2015 získala prvé miesto v Girls Combi Pool Classic na Svetovom pohári v skejtbordingu .

V roku 2021 súťažila za USA v ženskom pouličnom skejtbordingu na Letných olympijských hrách v Tokiu, kde skončila na poslednom (20.) mieste v kvalifikácii. Smith bola jednou z prvých otvorene nebinárnych osôb súťažiacich na olympijských hrách. Na skejtborde mala napísané zámená „they/them“. Viacero športových komentátorov však tento rod neuvádzalo, vrátane BBC Sport a NBC Sports.

Osobný život 
Smith je bisexuálna, nebinárna osoba, ktorá sa sama prezentuje zámenami they/them. Nie je veriacou osobou. V mladosti uvažovala o samovražde, no po účasti na olympiáde vyhlásila, že je po prvýkrát v živote hrdá na osobu, na ktorej pracovala, aby sa ňou stala.

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Alana Smith na stránke X Games
 Alana Smith na The Boardr

Zdroj 
 

Skateboardisti USA
Súťažiaci na X Games
LGBT osobnosti USA
LGBT športovci
Olympionici USA
Osobnosti z Arizony
Skateboardisti na Letných olympijských hrách 2020
Lassi Sinkkonen

Lassi Juhani Sinkkonen (* 1. apríl 1937 Vyborg – † 3. február 1976 Helsinki) bol fínsky spisovateľ. K jeho hlavným dielam patria okrem básní Sumuruisku (1968), Solvežina pieseň ( 1970) a Sirkkelisirkus (1975). Sinkkonen sa charakterizoval ako proletársky spisovateľ na základe toho, že popri písaní robil aj fyzickú prácu a predmety si vyberal zo svojho okolia. Predtým, ako sa Sinkkonen stal spisovateľom na voľnej nohe, pracoval v práčovni, stavebný robotník a ako maliar.

Prvý román Sumuruisku opísal fínsku spoločnosť okupovanú Sovietmi, život robotníkov a konflikty.

Solvežina pieseň, odohrávajúca sa vo vojnových Helsinkách, je analýzou proletárskeho rodinného života upravenou do podoby televíznej hry. Rozprávačom je Solveig, mladé dievča, ktorého príbeh vytvára obraz o živote troch generácií robotníkov. Saara je Solveigina matka, ktorá pre ťažký život zatrpkla. Famu je Solveigina babička, ktorá miluje, keď Saara citu nie je schopná. Pokračovaním knihy je Solveig a Jussi (1973).

Diela 
 Túlavé ráno, zbierka básní 1965
 Voľné oblečenie, zbierka poézie 1966
 Od vás do zajtra, zbierka básní 1967
 Smerom k nám, básnická zbierka 1968
 Moja krajina vo svete, zbierka básní 1969
 Rozprašovač hmly, román 1968
 Solvežina pieseň, román 1970
 Ale ja by som nemal lásku, román 1972
 Solveig a Jussi, román 1973
 Smerom k nám: Básne z rokov 1965–1973, zbierka básní 1974
 Cirkelicircus, román 1975

Zdroje 
 Ylen Elävä arkisto: ”Kommunistirunoilija Sinkkosen” kestoaihe oli rakkauden puute
 Ylen Elävä arkisto: Solveigin laulu
 Ylen Elävä arkisto: Näin syntyi Solveigin laulu

Obete samovrážd
Fínski spisovatelia
Ambient (album)

Ambient je druhý študiový album amerického elektronického hudobníka Mobyho, ktorý bol vydaný 17. augusta 1993 v Amerike cez Instinct Records a v októbri toho istého roku v Spojenom kráľovstve cez Equator Records. Album na rozdiel od debutu obdržal len priemerné recenzie.

Zoznam skladieb 
 My Beautiful Blue Sky – 5:19
 Heaven – 8:16
 Tongues – 5:37
 J Breas – 2:47
 Myopia – 4:46
 House of Blue Leaves – 6:20
 Bad Days – 2:27
 Piano & Strings – 1:35
 Sound – 1:11
 Dog – 7:35
 80 – 2:05
 Lean on Me – 3:51

Zdroj
Everything Is Wrong

Everything Is Wrong je tretí štúdiový album amerického elektronického hudobníka Mobyho, ktorý bol vydaný 14. marca 1995 cez Mute v Spojenom kráľovstve a v Spojených štátoch cez Elektra. Bol vydaný s limitovanou edíciou bonusového disku s ambientnou hudbou s názvom Underwater. V januári 1996 bol vydaný 2 CD Remixový album pomenovaný Everything Is Wrong: Non-Stop DJ Mix by Evil Ninja Moby alebo Everything Is Wrong: Mixed! Remixed! cez Mute.

Zoznam skladieb