joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Zoznam častí seriálu Rodinné prípady

Rodinné prípady je slovenský seriál, ktorý sa vysiela od 17. decembra 2012 na TV Markíza. Seriál bol prerušený po jednej časti a pokračuje od 20. januára 2014.

Série

Časti

1. séria

2. séria

3. séria

4. séria

5. séria

6. séria

7. séria

8. séria

9. séria (2022)

Referencie 

Rodinné prípady
Nikotínové vrecúška

Nikotínové vrecúška sú výrobky bez tabaku obsahujúce nikotín, ktorý sa do tela dostáva orálne, spravidla umiestnením pod hornú či dolnú peru. Ide o alternatívu fajčenia. Okrem nikotínu tiež obsahujú vodu, vlákna celulózy, arómu, zvýrazňovače chuti, xylitol, zahusťovadlá, umelé sladidlá, salmiak, regulátory kyslosti, škrob a ďalšie konzervačné látky. Bežne sa predávajú v plastovom puzdre v tvare puku, ktorý je vybavený priehradkou pre použité vrecúška. Pomerne populárne sú v Dánsku, Rusku a Švédsku, ich obľuba rastie aj v Česku. Po novom sa stávajú aj obľubou športovcov, ktorí ich využívajú na regeneráciu, uvoľnenie svalstva a k zlepšeniu koncentrácie pred zápasmi. Medzi populárnych užívateľov nikotínových vrecúšok patria Attilla Végh, Makhmud Muradov, Jamie Vardy a mnoho ďalších športovcov.

Zdravotné riziká 
Nikotín vyskytujúci sa vo vrecúškach môže rovnako ako u iných nikotínových produktov vyvolávať nežiaduce účinky ako napríklad:

 zvýšenie tepovej frekvencie
 únava
 potenie
 smäd
 závrat
 nevoľnosť
Český vojenský psychológ Michal Kříž upozorňuje, že na nikotínových vrecúškach môže vzniknúť závislosť. Taktiež tvrdí, že nikotínové vrecúška môžu byť „cestou“ k iným drogám, napríklad marihuane.

Referencie

Zdroj 

Fajčenie
Sĺňava (chránený areál)

Sĺňava je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.

Nachádza sa v katastrálnom území obcí Sokolovce, Drahovce, Ratnovce a mesta Piešťany, v okrese Piešťany v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1980 na rozlohe 399,0014 ha s ochranným pásmom 66,5534 ha. Na území areálu platí 4., respektíve 3. stupeň ochrany. 

Predmetom ochrany je: Vodné vtáctvo a vodné biocenózy na vedeckovýskumné ciele.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Chránený areál Sĺňava, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky

Chránené areály na Slovensku
Chránené územia v okrese Piešťany
Sokolovce
Drahovce
Ratnovce
Piešťany
Alkaptonúria

Alkaptonúria (skrátene aj AU  alebo AKU, prenesene aj „choroba čiernych kostí“) je dedičné ochorenie, spôsobené rôznymi defektami na géne GHO (gén kódujúci enzým homogéntizát-1,2-dioxidáza) a z toho vyplývajúcimi poruchami metabolizmu tyrozínu. Prejavuje sa ukladaním kyseliny homogentizovej a jej oxidačného polyméru (tzv. alkapton – odtiaľ názov ochorenia) do spojivových tkanív tela, čo spôsobuje ich čierne sfarbenie – ochronóza. Vo svetovej populácii sa vyskytuje s prevalenciou 1:100 000 – 1:1 000 000, no na Slovensku a v Dominikánskej republike má najvyššiu prevalenciu na svete, odhadovanú až na 1:19 000.

Príčina ochorenia 

Ochorenie je dedičné a dedí sa autozómovo recesívnym typom dedičnosti. Príčinou je niektorá z mutácií na géne GHO, ktorý sa nachádza na proximálnom úseku dlhého ramena chromozómu 3 (3q13) a kóduje enzým homogéntizát-1,2-dioxidáza. Tento gén má dĺžku 55 kb a skladá sa zo 14 exónov a 13 intrónov. Mutácie spôsobujúce alkaptonúriu môžu byť rôzne, u slovenských rodín sa pozorovalo 10 rôznych typov mutácií, z toho najviac substitúcií a delécií.

V dôsledku chýbania enzýmu homogéntizát-1,2-dioxidáza sa v spojivových tkanivách hromadí kyselina homogentizová a jej oxidačný polymér (alkapton). Tie vznikajú ako medziprodukt rozkladu tyrozínu a fenylalanínu v tele.

Symptómy 
Do dosiahnutia 20. až 30. roku života sa ochorenie prejavuje len málo symptómami, z nich najvýraznejším je tmavý moč a tmavé sfarbenie ušnej chrupavky a ušníc (tieto dva znaky slúžia aj na skorú diagnostiku). Od 40. roku života sa symptómy postupne zhoršujú, najčastejšie prejavy sú obličkové kamene, problémy s pohybovým ústrojenstvom (hlavne zaťažené kĺby a progresívne sa zhoršujúca kyfóza alebo skolióza), ktoré postupne môžu prejsť až ku celkovej invalidite (ochronotická artropatia). Sú známe aj problémy so srdcom, oslabenie šliach, osteopénia, prostatové kamene  Ochorenie nespôsobuje mentálnu retardáciu a neovplyvňuje ani dĺžku života.

Výskyt 
Na svete sa toto ochorenie vyskytuje s neznámou prevalenciou, no odhaduje sa medzi 1:100 000 a 1:1 000 000. Regióny s vyšším výskytom ochorenia sú napríklad Wales (1:44 800), Dominikánska republika  a Slovensko (1:19 000). Na Slovensku nesie prvenstvo región Kysuce, nakoľko v hornatých oblastiach sa komunity často izolovali a dochádzalo k príbuzenským manželstvám, pri ktorých sa frekvencia defektných alel v populácii zvyšuje.

Liečba 
V súčasnosti sa alkaptonurikom poskytuje najmä paliatívna starostlivosť (zmiernenie bolestí), no zvažuje sa použitie niektorých liečiv (nitinizón).

Pozri aj 
 Fenylketonúria

Iné projekty

Referencie 

E70 Poruchy metabolizmu aromatických aminokyselín
Larry James Kulick

Larry James Kulick (* 24. február 1966, Natrona Heights, Pensylvánia, USA) je americký rímskokatolícky diecézny biskup diecézy Greensburg v štáte Pensylvánia v USA.

Zo života 
Narodil sa 24. februára 1966 rodičom, otcovi Larrymu J. Kulickovi staršiemu a matke Myrne Dolores Coleman Kulickovej.

Za kňaza bol vysvätený 16. mája 1992. 

V roku 2012 dosiahol licenciát z kánonického práva na Americkej katolíckej univerzite. 

Dňa 21. mája 2014 mu bol udelený titul monsignor, kedy sa stal zároveň aj generálnym vikárom diecézy Greensburg. 

Dňa 15. septembra 2020 bol menovaný za apoštolského administrátora sede vacante v Greensburg.

Dňa 18. decembra 2020 bol pápežom Františkom menovaný za šiesteho diecézneho biskupa diecézy Greensburg. Biskupskú konsekráciu prijal dňa 11. februára 2021 v Katedrále Najsvätejšej sviatostí v Greensburgu. Za biskupa ho vysvätil filadelfský arcibiskup metropolita Nelson Pérez. Spolusvätiteľmi boli biskup z Clevelandu Edward Charles Malesic a jeho predchodca emeritný biskup Lawrence Eugene Brandt . 

V jeho biskupskom erbe sa nachádza aj slovenský znak dvojkríža, keďže biskup Kulick má korene zo Slovenska. Jeho starí rodičia pochádzajú z Novej Bystrice a Starej Bystrice na Kysuciach, ktorí neskôr emigrovali na americký kontinent. Biskupským mottom sú slová Kristus je Pravda - Christus Est Veritas.

Referencie 

Rímskokatolícki kňazi USA
Rímskokatolícki biskupi USA
Perseverance (rover)

Perseverance (slovensky Vytrvalosť) je rover určený na prieskum kráteru Jezero na Marse, ktorý je súčasťou misie Mars 2020 americkej agentúry NASA. Rover do vesmíru úspešne vyniesla raketa Atlas V 541 z Cape Canaveral Air Force Station na Floride 30. júla 2020 o 7:50 miestneho času (11:50 UTC). Na Marse pristáĺ 18. februára 2021 . Rover pre NASA vyrobilo laboratórium Jet Propulsion Laboratory, ktoré ho aj naďalej ovláda zo svojho riadiaceho strediska. Plánovaná prevádzkyschopnosť rovera je jeden marťanský rok, teda 687 dní.

Perseverance má takmer totožný vzhľad ako jeho predchodca rover Curiosity, ktorý jazdí po povrchu Marsu od augusta 2012. Rover má sedem vedeckých prístrojov, ktoré skúmajú povrch Marsu, ďalej 23 kamier a dva mikrofóny. Rover sprevádza autonómna dvojrotorová helikoptéra Ingenuity (slovensky Vynaliezavosť), ktorá zrealizovala prvý motorový let na inej planéte.

Ciele 
Rover Perseverance má štyri vedecké ciele:
 Identifikácia prostredia, ktoré mohlo v minulosti podporovať mikrobiálny život.
 Hľadanie známok niekdajšieho možného života v takýchto prostrediach, najmä v horninách, o ktorých sa vie, že môžu zachovávať stopy života. Kráter Jazero, kde sa podľa presvedčenia vedcov pred 3,5 miliardami rokov nachádzala voda, sa stopy prípadného niekdajšieho života mohli uchovať.
 Vyvŕtanie vzoriek hornín a „pôdy“, ktoré sa potom uložia do zapečatených trubíc a budúce misie by ich mali prepraviť na podrobnú analýzu na Zem.
 Príprava budúcich výprav ľudí. Testovanie techniky využiteľnej pri týchto misiách, napríklad vyskúšanie metód výroby kyslíka z marťanskej atmosféry.

Výskum 
Perseverance prvýkrát nahral akustické prostredie na Marse.

Referencie

Externé odkazy
Mars 2020 oficiálna webová stránka NASA
Fotogaléria nafotená roverom Perseverance, vrátane Raw obrázkov.

Zdroj

Sondy NASA
Prieskum Marsu
Planetárne sondy
Planetárne vozidlá
Roboty vo vesmíre
Kozmonautika v 2021
Dom chadžiho Vlasakiho Čochadžijatu

Dom chadžiho Vlasakiho Čochadžijatu () je meštiansky dom z konca 18. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Lokalita 
Dom Verena Stamboľana leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv v západnom svahu pahorku Nebet tepe na ulici „Konstantin Stoilov“ ()´č. 50, pričom leží na rohu ulice.

Dejiny a súčasnosť 
Dom bol postavený koncom 18. storočia pre potreby bohatého plovdivského obchodníka s odevmihadžiho Vlasakiho Čochadžijatu. Dom bol plne reštaurovaný v priebehu 70. rokov 20. storočia na základe zápiskov a fotografií architekta Christa Peeva. V súčasnosti v budove sídli administratívna správa Architektonicko-historickej rezervácie „Starý Plovdiv“ ()tzv. Obecný inštitút „Starý Plovdiv“ ().

Charakteristika 
Dom je postavený na rohu dvoch ulíc. Na obidvoch fasádach budovy smerujúcich do ulíc sa nachádzajú arkiere. Do budovy sa vchádza z dvora do ktorého sa vchádza cez nízky priechod. Vnútorné schodiská vedú na dve nadzemné poschodia. Na každom poschodí sa nachádza centrálny salón a ďalšie tri izby. Stropy miestností sú drevené a bohato zdobené drevorezbou, pričom strop v jednej z miestností je aj namaľovaný. Geometrickými ornamentami sú zdobené sú aj dvere a skrinky v interiéri. Steny sú zdobené maľbami v podobe farebných línií, pilastrov a dekoratívnych kvetov. Budova má aj prízemné pivničné poschodie na ktorom sa nachádzala hospodárska časť budovy.

Budova bola v druhej polovici 20. storočia zreštaurovaná.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Stavby v Plovdive
Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Nebet tepe
Kultúrne inštitúcie v Bulharsku
Dančovov dom

Dančovov dom () je meštiansky dom z konca 18. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Iné názvy 
Budova je známa aj ako Dom Georgiho Dančova – Zografinu (),

Lokalita 
Dančovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv na križovatke ulíc „Christo Peev“ () a „Kiril Nektariev“ ().

Dejiny a súčasnosť 
Budova bola postavená koncom 18. storočia. V 60. rokoch 19. storočia na budove prebehlo niekoľko stavebných úprav, ktoré sa dotkli prevážne fasády smerujúcej do dvora. Po oslobodení Bulharska v roku 1878 v dome žil významný bulharský umelec a revolucionár Georgi Dančov – Zografina a práve po ňom je dnes dom pomenovaný. V roku 1998 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Neskôr prebehla reštaurácia budovy a po reštaurácii bol dom nejaký čas využívaný ako medzinárodné stredisko pre výuku profesionálov v sfére konzervácie budov.

Charakteristika 
Stavba predstavuje nesymetrický obrodenecký obytný dom plovdivského typu. Nesie však niektoré znaky prechodu k symetrickej schéme obrodeneckého domu. Budova má celkovo tri poschodiadve nadzemné a jedno podzemné. Na fasádach smerujúcich do ulíc sa na druhom poschodí nachádzajú arkierové časti, ktoré sú predĺžením izieb. Na fasádach na prvom poschodí sa taktiež nachádzajú malé arkierové časti, ktorými sú pozorovateľne s výhľadom do obidvoch ulíc s ktorými susedia fasády domu. Do dvoru sa vstupuje z ulice cez nízky portál. Vo väčších z izieb sa do súčasnosti zachovali originálne drevené stropy zdobené drevorezbou.

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 25 z roku 1998, pričom ako dôvod ochrany boli uvedené umelecká, architektonická a historická hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Dančovata kăšta (, doslova Dančovov dom).

Zaujímavosti 
 Georgi Dančov – Zografina po ktorom je dom pomenovaný bol významný bulharský revolucionár, spolubojovník Vasila Levského, umelec, jeden z prvých bulharských profesionálnych fotografov a verejný činiteľ. Bol autorom prvého portrétu Vasila Levského.
 Budova bola reštaurovaná pomocou autentických technológií v rámci spoločného projektu na ktorom sa podieľala plovdivská radnica ako aj Komora remesiel z nemeckého Koblenzu. Projekt bol financovaný nemeckým Spolkovým ministerstvom pre hospodársku spoluprácu a rozvoj ().

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Stavby v Plovdive
Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kultúrne inštitúcie v Bulharsku
Katheryn Winnicková

Katheryn Winnicková (rod. Katrusia Anna Vinitska; * 17. december 1977, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadská herečka známa z televízneho seriálu Vikingovia (2013 - 2020).

Detstvo a mladosť 
Winnicková sa narodila v Toronte, v Kanade. Je ukrajinského pôvodu a jej materinským jazykom je ukrajinčina. Po anglicky sa naučila v ôsmych rokoch. Od siedmych rokov sa venovala bojovému umeniu a v trinástich rokoch získala svoj prvý čierny pás. Do 21 rokov navštívila tri školy bojových umení.

Vyštudovala York University s titulom z kineziológie.

Kariéra 
Winnicková sa objavila v menších úlohách vo filmoch ako napríklad 50 First Dates (2004), Failure to Launch (2006), či televíznych seriáloch ako Dr. House alebo Kosti.

Viac priestoru získala vo filme When Nietzsche Wept z roku 2007. Menšiu rolu získala aj vo filme Vrahúni (2010), kde ukázala jej bojové skúsenosti.

Od roku 2011 bola obsadená do jednej z úloh v televíznom seriály Nikita. O rok neskôr bola obsadená do komédie A Glimpse Inside the Mind of Charles Swan III po boku Charlieho Sheena, Patricie Arquettovej, Billa Murraya či Mary Elizabeth Winsteadovej.

Od roku 2013 do roku 2020 stvárnila rolu menom Lagertha v televíznom seriály Vikingovia. Za stvárnenie Lagerthy získala rôzne nominácie na televízne ocenenia, no žiadnu nezískala. Získala jednu z hlavných úloh v televíznom seriály spoločnosti Netflix, Wu Assassins.

V roku 2020 sa objavila po boku herca Ryana Phillippeho v televíznom seriály Big Sky.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Kanadské filmové herečky
Kanadské televízne herečky
Absolventi York University
Kanadské osobnosti ukrajinského pôvodu
Osobnosti z Toronta
Bál az Operában

Bál az Operában je tretí štúdiový album, ktorý v roku 1984 vydalo hudobné vydavateľstvo Hungaroton maďarskej pop rockovej skupine KFT.

Zoznam skladieb 
Autorom skladieb je skupina KFT.

 Bál az Operában
 Maldoror, a rémkirály
 Rózsák Valériának
 A szomorú szerelmek hercege
 Magányos bábfigurák
 Afrika
 Dzsungelharc
 Alkalmatlan vagyok
 Színes álarc a lelkemen
 Piroska és a Farkas

Výroba albumu 

 András Laár - spev, gitara
 Tibor Bornai - spev,  klávesy
 Miklós Lengyelfi - spev, basová gitara
 Andás Márton - spev, bicie

 Péter Hassmann - syntetizátor
 László Fekete - organ
 Tímea P. Járdaszéli - kacaj
 Paul Afari - exotický materinský jazyk
 Tamás Bohus, Szilveszter Bornai - zvedavé deti

Externé odkazy 
 Discogs
 AllMusic
 Zeneszöveg.hu

Hudobné albumy z 1984
Albumy skupiny KFT
Dom Kasandry Bajatovovej

Dom Kasandry Bajatovovej () je meštiansky dom z 18. storočia, nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.

Lokalita 
Dančovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v hraniciach architektonicko-historickej rezervácie Starý Plovdiv vo vrcholovej časti pahorku Nebet tepe v tesnom susedstve rovnomennej archeologickej rezervácie na ulici „Doktor Stojan Čomakov“ () č. 20.

Dejiny a súčasnosť 
Prvá etapa stavby budovy prebehla na začiatku, alebo v polovici 18. storočia. Koncom 18. storočia budova prešla rekonštrukciou v rámci ktorej bolo pristavané druhé poschodie. V roku 1949 získal dom štatút „národnej starožitnosti“. V rokoch 19501951 bola budova reštaurovaná pod vedením architekta Christa Peeva. Bola prvou reštaurovanou obrodeneckou obytnou budovou v Plovdive a týmto úkonom sa začal masívny proces reštaurácií a obnovy plovdivských obrodeneckých domov vo vtedy budúcej architektonicko-historickej rezervácii Starý Plovdiv. V roku 1995 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Charakteristika 
V súčasnej podobe z konca 18. storočia budova predstavuje typický príklad dvojposchodového ranoobrodeneckého obytného domu nesymetrického typu, aké sa stavali na konci 18. a začiatku 19. storočia. Najbohatšie zdobená je fasáda obrátená do dvora. Výzdoba je zachovaná aj v izbách, kde sú na stenách maľby, kde prevládajú florálne motívy. Stropy sú drevené a ich jednotlivé časti vytvárajú geometrické kompozície. Zaujímavým prvkom je atypicky riešené široké drevené schodisko vedúce na druhé poschodie, ktoré je svojím prevedením unikátom medzi schodiskami v obrodeneckých plovdivských domoch.

Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č.85 z roku 1949 ako "národná starožitnosť", štatút kultúrnej pamiatky bol obnovený aj v Štátnom vestníku č. 4 z roku 1995 – ako dôvody ochrany boli pridané aj architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Kăšta na Kasandra Bajatova (, doslova Dom Kasandry Bajatovovej).

Zaujímavosť 
 Dom je pomenovaný po svojej majiteľke a obyvateľke Kasandre Bajatovovej.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Stavby v Plovdive
Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Nebet tepe
Zoznam astronomických článkov/Á

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ár 
Árjabhata – Árjabhata (družica)

Zoznamy astronomických článkov
Mestské kúpalisko (Pezinok)

Mestské kúpalisko bolo kúpalisko na Sládkovičovej ulici (dnešná Mladoboleslavská ulica) v Pezinku.

História 
Na jeho mieste sa od roku 1924 nachádzal mestský letný kúpeľ, ktorý bol daný do prevádzky 15. mája 1925. V roku 1949 bola pôvodná kúpeľná budova náhradená novou s práve vznikajúcim letným kúpaliskom. Kúpalisko sa nachádzalo v susedstve, dnes už zaniknutého, Hostinca Lipár pri križovatke. Areál pozostával s troch betónových bazénov (malého, stredného, veľkého), betónových šmykľaviek, skokanských mostíkov, priľahlej zelene a budovy bývalého Espressa, v ktorej neskôr sídlil mládežnícky Atlas klub. Atlas klub bol miestom konania koncertov a výstav. Každoročne sa kúpalisko otváralo na Medzinárodný deň detí a bolo obľúbeným miestom stretávania sa a rekreácie.

Zánik a súčasnosť 

 
V prevádzke bolo do začiatku 90. rokov 20. storočia. Pravdepodobným dôvodom ukončenia prevádzky bol problém s bazénmi. Kúpalisko následne začalo pustnúť a bolo predané zahraničnému investorovi, ktorý ale predčasne zomrel. Kúpalisko opäť získalo do vlastníctva mesto a v roku 1996 prípadlo štátu. Mestské kúpalisko bolo zbúrané a na jeho mieste sa začalo s výstavbou budovy okresného úradu, ktorá nebola dokončená. Štát predal súkromnému investorovi kostru budovy a mesto pozemok pod ňou. V súčasnosti sa tu nachádza bytový dom.

Zdroje 

 
 
 

Zaniknuté stavby na Slovensku
Stavby v Pezinku
Kúpaliská na Slovensku
Zoznam kozmonautických článkov/Á

Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.

ár 
Árjabhata (družica)

Zoznamy kozmonautických článkov
Zoznam najlepších strelcov Ligy majstrov UEFA

Liga majstrov UEFA, do roku 1992 známa ako Pohár majstrov európskych klubov, je každoročná futbalová pohárová súťaž organizovaná UEFA od roku 1995. Pôvodne priama vyraďovacia súťaž otvorená iba pre kluby šampiónov sa turnaj v priebehu 90. rokov rozšírila o skupinovú fázu. Expanzia vyústila do toho, že sa hrá viac zápasov, čo zvyšuje šance hráčov na strelenie gólov, a preto sa nižšie uvedený zoznam hodnotí v prospech moderných hráčov. Iba 9 z 50 hráčov na zozname nikdy nezasiahlo do reformovanej Ligy majstrov. Okrem toho sa dvaja hráči zúčastnili éry PMEK aj Ligy majstrov.

Najlepší strelci v histórii 
K 17. februáru 2021

‡ - hráč hral v ére PMEK. Hráči, ktorí sú súčasťou Ligy majstrov UEFA 2020/2021 sú zobrazený hrubým písmom.

Tabuľka nižšie nezaraďuje góly strelené v kvalifikačných zápasoch súťaže.

Liga majstrov UEFA
Futbalové zoznamy
Kerry Washingtonová

Kerry Washington (; * 31. januára 1977, Bronx, New York, USA) je americká herečka, producentka a režisérka. Je známa vďaka úlohe Olivie Pope z televízneho seriálu Scandal (2012 - 2018). V roku 2014 bola zaradená medzi 100 najvplyvnejších ľudí podľa časopisu Time.

Detstvo a mladosť 

Narodila sa v Bronxe v New Yorku. Jej rodičmi sú Valerie a Earl Washingtovnoví. Z otcovej strany má afroamerický pôvod. Navštevovala Spence School na Manhattane, kde maturovala v roku 1994. Neskôr študovala divadelné herectvo na George Washington University.

Kariéra 

V roku 2000 sa objavila v komédii Save the Last Dance po boku Julie Stiles a Seana Patricka Thomasa. Menšiu rolu získala po boku Angeliny Jolie a Brada Pitta, vo filme Mr. & Mrs. Smith z roku 2005. O rok neskôr, vo filme Mŕtve dievča, stvárnila ženu menom Rosetta, ktorá má vzťah s Kristou, ktorú stvárnila Brittany Murphy. 

V roku 2008 hrala po boku Samuela L. Jaksona a Patricka Wilsona vo filme Lakeview Terrace. 

V roku 2012 stvárnila jednu z hlavných postáv vo filme Quentina Tarantina, Nespútaný Django. Od apríla rovnakého roku do apríla 2018 stvárnila hlavnú postavu v dramatickom seriály Scandal. Washingtonová získala za svoj herecký výkon niekoľko nominácii a získala aj rôzne filmové ocenenia. 

V roku 2017 bola obsadená do filmu Confirmation, kde získala nomináciu na ocenenie Zlatý glóbus. V roku 2019 mala možnosť produkovať film American Son, v ktorom si zahrala aj hlavnú ženskú rolu. Film bol spracovaný podľa divadelnej hry. 

V roku 2020 po boku Reese Witherspoon hrá v televíznom seriály Little Fires Everywhere. V decembri 2020 vyšiel film spoločnosti Netflix The Prom, kde hrala po boku Meryl Streep a Nicole Kidman.

Súkromný život 

V júni 2013 sa vydala za Nnamdiho Asomugha, s ktorým má dve deti. Získala čestný doktorát z Univerzity Georgea Washingtona. Je aktivistkou za LGBT a ľudské práva. V marci 2016 spoločne s Ellen Pompeo či Violou Davis podporovala kampaň Hillary Clinton.

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Rozprávači audiokníh
Divadelné herečky USA
Herečky afroamerického pôvodu
Filmové herečky afroamerického pôvodu
Televízne herečky afroamerického pôvodu
Divadelné herečky afroamerického pôvodu
Osobnosti z New Yorku
Osobnosti z Bronxu
Slovenský pohár v hokeji 1994/95

Slovenský pohár v hokeji 1994/95 bol druhý ročník tejto súťaže. Obhajca trofeje bola Dukla Trenčín. Začiatok bol 11. augusta 1994 a finále bolo 13. septembra 1994. Druhý ročník vyhrala Dukla Trenčín vo finále zdolala HK Spišská Nová Ves 8:1.

Formát súťaže 
Druhého ročníka Slovenského pohára v hokeji sa pôvodne malo zúčastniť 16 tímov. Desať tímov z extraligy a šesť tímov z 1. ligy. Tímy rozdelili do štyroch skupín. Do play-off postupovali víťazi skupín. Semifinále sa potom hralo na dva zápasy a víťazi postupovali do finále. Tím HK Poprad odstúpil pred sezónou zo súťaže.

 Dukla Trenčín ako víťaz skupiny postúpil do semifinále

 HK Spišská Nová Ves ako víťaz skupiny postúpil do semifinále
 O postupe rozhodla tabuľka vzájomných zápasov

 HK ŠKP PS Poprad z technických príčin odstúpil pred súťažou
 Martimex ZŤS Martin ako víťaz skupiny postúpil do semifinále

 HK 36 Skalica ako víťaz skupiny postúpil do semifinále
 O víťazovi skupiny rozhodol vzájomný zápas

Play-off 
Semifinále sa hralo na dva zápasy. Finále sa potom hralo na neutrálnej pôde v Prievidzi. Víťazom sa stala Dukla Trenčín vo finále zdolali tím HK Spišská Nová Ves 8:1.

Prvé kolo

06. 09. 1994: HK Spišská Nová Ves - HK 36 Skalica 6:1

07. 09. 1994: Dukla Trenčín - Martimex ZŤS Martin 5:1

Odvety

09. 09. 1994: HK 36 Skalica - HK Spišská Nová Ves 3:4

11. 09. 1994: Martimex ZŤS Martin - Dukla Trenčín 3:2

Finále

Finále sa hralo na neutrálnej pôde v Prievidzi. 

Dukla Trenčín - HK Spišská Nová Ves 8:1  Tretiny (3:0, 4:0, 1:0)

Góly: (7. Jánoš 1:0, 9. Kolník 2:0, 16. Melicherík 3:0, 21. Kolník 4:0, 27. Jánoš 5:0, 36. Madový 6:0, 39. Jánoš 7:1, 50. Smerčiak 8:1 - 37. Krajňák 6:1)

Najlepší strelci 
7 gólov

Ľubomír Kolník 

6 gólov

Branislav Jánoš  

5 gólov

Richard Kapuš 

4 góly 

Vlastimil Plavucha 

Žigmund Pálffy 

Ľubomír Vaic

Zdroj 
http://hokej.xf.cz/slpohar/index.html

https://www.hockeyslovakia.sk/sk/
Anna Sámelová

Doc. PhDr. Anna Sámelová, PhD., rodená Korbová (* 1968, Poprad) je slovenská redaktorka, rozhlasová moderátorka a vysokoškolská pedagogička.

Životopis 
V roku 1991 absolvovala magisterské medziodborové štúdium filozofie – histórie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Počas štúdia v rokoch 1990 až 1991 pôsobila ako externá redaktorka vnútropolitického oddelenia denníka Smena. V rokoch 1991 až 1992 bola redaktorkou dvojtýždenníka Verejná mienka.

Medzi rokmi 1992 a 1995 pôsobila ako redaktorka, parlamentná spravodajkyňa, moderátorka a vedúca vydania Rádiožurnálu Slovenského rozhlasu. Keď odišla z Rádiožurnálu, chvíľu pôsobila ako tlačová hovorkyňa Incheba, a. s. a v roku 1996 sa stala šéfredaktorkou dvojtýždenníka Slovensko a reality. V rovnakom roku jej bola udelená Výročná cena Literárneho fondu za najlepší tvorivý novinársky čin v roku 1996, ktorý získala za podiel na sformovaní rozhlasového denníka Žurnálu Rádia Twist. V rádiu Twist pôsobila ako redaktorka spravodajstva a moderátorka od roku 1995 až do roku 2000, kedy sa stala šéfredaktorkou spravodajstva až do roku 2004.

V rokoch 1996 až 2002 bola lektorkou verbálnej a neverbálnej komunikácie v Centre nezávislej žurnalistiky v Bratislave.

V roku 2006 bola menovaná guvernérom Národnej banky Slovenska na členku Pracovného výboru pre komunikáciu zavedenia eura v Slovenskej republike, kde pôsobila tri roky. V rovnakom roku sa stala riaditeľkou Centier spravodajstva Rozhlasu a televízie Slovenska. Túto funkciu zastávala do roku 2012.

V rokoch 2006 až 2011 bola spoluautorkou etických kódexov oblasti žurnalistiky. V roku 2008 spoluzakladala Medzinárodný tlačový inštitút na Slovensku.

V rokoch 2011 až 2013 bola členkou poroty Novinárskej ceny v Česku v kategóriách „Najlepšia reportáž audiovizuálnej žurnalistiky“ (roka 2011 a 2012) a „Najlepšia reportáž“ (roka 2010).

Medzi rokmi 2013 až 2015 študovala doktorandské štúdium systematickej filozofie a v roku 2015 získala titul PhDr. v odbore filozofia. Od júna do septembra 2016 robila dizertačný výskum na Katedra médií, kognície a komunikácie Kodanskej univerzity v Kodani.

V rokoch 2014 až 2017 vyučovala na Katedre filozofie a dejín filozofie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.

Medzi rokmi 2015 až 2016 vyučovala na Katedre žurnalistiky Vysokej školy Danubius a od roku 2017 je odbornou asistentkou na Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.

Ocenenia 
 Výročná cena Literárneho fondu za najlepší tvorivý novinársky čin v roku 1996

Referencie

Zdroje 
 Životopis Anny Sámelovej na stránke FiF UK v Bratislave
 
Osobnosti z Popradu
Slovenskí redaktori
Slovenskí rozhlasoví moderátori
Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Pracovníci Rozhlasu a televízie Slovenska
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave

Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Glukogénna aminokyselina

Glukogénna aminokyselina je aminokyselina, ktorú je možné premeniť na glukózu pomocou glukoneogenézy. Oproti tomu sú ketogénne aminokyseliny premieňané na ketolátky.

Produkcia glukózy z glukogénnych aminokyselín pozostáva z premeny týchto aminokyselín na alfa-ketokyseliny a následne na glukózu. Oba tieto procesy prebiehajú v pečeni. Tento mechanizmus dominuje počas katabolýzy, jeho aktivita narastá podľa vážnosti pôstenie a hladovanie (čím dlhšie trvajú, tým silnejšia je katabolýza).

Glukogénne aminokyseliny sa premieňajú na pyruvát, acetylkoenzým A alebo pomocou anaplerotických reakcií na intermediáty citrátového cyklu.Tie sú potom premieňané na oxalacetát a následne pomocou glukoneogenézy na glukózu. 

U ľudí patria medzi glukogénne aminokyseliny:

 Alanín - transamináciou vzniká pyruvát
 Arginín
 Asparagín - premena na aspartát a následne oxalacetát
 Kyselina asparágová - transamináciou vzniká oxalacetát
 Cysteín
 Kyselina glutámová - transamináciou vzniká 2-oxoglutarát
 Glutamín - premena na glutamát a následne 2-oxoglutarát
 Glycín
 Histidín
 Metionín
 Prolín
 Serín
 Valín

Aminokyseliny, ktoré sú glukogénne a ketogénne zároveň (mnemotechnická pomôcka "FITTT"):

 Fenylalanín - premena na tyrozín a následne fumarát
 Izoleucín
 Treonín
 Tryptofán
 Tyrozín - po otvorení cyklu sa postupne rozkladá na fumarát a acetoacetát

Len leucín a lyzín nie sú glukogénne aminokyseliny (sú to len ketogénne aminokyseliny).

Referencie

Pozri aj 
 Ketogénne aminokyseliny
 Glykolýza
 Metabolizmus

Zdroj 

Aminokyseliny
Látková premena
Ketogénna aminokyselina

Ketogénna aminokyselina je aminokyselina, ktorú je možné rozložiť priamo na acetylkoenzým A, ktorý je prekurzorom ketolátok a myelínu, hlavne počas raného detstva, kedy vyvíjajúci sa mozog vyžaduje vysokú aktivity syntézy myelínu. Oproti tomu sa glukogénne aminokyseliny premieňajú na glukózu. Ketogénne aminokyseliny sa nemôžu premeniť na glukózu, pretože oba uhlíky v ketolátke sa počas citrátového cyklu premenia na oxid uhličitý.

U ľudí sú dve aminokyseliny len ketogénne - leucín a lyzín. Ďalších päť je ketogénnych i glukogénnych - fenylalanín, izoleucín, treonín, tryptofán a tyrozín (mnemotechnická pomôcka "FITTT"). Zvyšných trinásť aminokyselín je len glukogénnych.

Štúdie 
Ketogénne aminokyseliny hrajú v ľudskom tele dôležitú úlohu, preto existujú štúdie diét bohatých na ketogénne aminokyseliny ako možnej liečby nealkoholovej tukovej choroby pečene (NAFLD - non-alcoholic fatty liver disease) alebo cukrovky. Štúdie diét tukovej choroby pečene u myší ukázali, že znížený príjem ketogénnych aminokyselín lyzínu a treonínu môže viesť k pečeňovej steatóze (abnormálnemu hromadeniu lipidov), hlavnej príčine nealkoholovej tukovej choroby pečene. Konkrétne u leucínu bola preukázaná jeho dôležitá úloha v metabolickej dráhe inzulínu kvôli aktivácii rapamycínového komplexu 1 (mTORC1) a proteín S6 kinázy 1 (S6K1), ktorých zvýšená aktivácia vedie k rezistencii na inzulín. Ďalšie štúdie ukázali, že diéty bohaté na ketogénne aminokyseliny môžu pomôcť v znížení obezity a rezistencie na inzulín, ale využitie týchto diét však zostáva sporné.

Referencie

Pozri aj 
 Glukogénne aminokyseliny
 Ketogenéza
 Ketolátky
 Metabolizmus

Zdroj 

Látková premena
Aminokyseliny
Swoosie Kurtzová

Swoosie Kurtzová (* 6. september 1944, Omaha, Nebraska, USA) je americká filmová, televízna a divadelná herečka.

Detstvo a mladosť 
Kurtzová sa narodila v meste Omaha, v Nebraske. Bola jedináčik a jej matkou bola spisovateľka Margaret Kurztová a jej otec bol plukovník vzdušných síl Frank Kurtz Jr. Vyštudovala drámu na University of Southern California.

Kariéra 
Jej prvá herecká rola prišla v roku 1962, v televíznom seriály The Golden Trap. V roku 1975 debutovala na Broadwayi. O tri roky neskôr získala herecké uznanie za jej herecký výkon v inscenácii Uncommon Women and Others. V roku 1978 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho sitcomu Mary, kde si zahrala po boku Mary Tyler Moore či Michaela Keatona.

V roku 1983 si zahrala v detektívom filme A Caribbean Mystery, podľa knižnej predlohy od Agathy Christie. Vo filme sa objavila po boku herečky Helen Hayes, ktorá stvárnila slečnu Marple. V roku 1988 si zahrala v Oscarovej dráme Dangerous Liaisons, po boku Glenn Close, Michelle Pfeiffer a Johna Malkovicha.

V roku 1991 stvárnila bohatú a miestami povrchnú Alex v dramatickom televíznom seriály Sisters. Objavila sa vo všetkých 128 epizódach seriálu. Seriál bol ukončený v roku 1996. V roku 1997 si po boku Jima Carreyho zahrala v komédii Liar, liar. Menšiu rolu hrala vo filme Veľmi nebezpečné známosti z roku 1999.

V roku 2002 si zahrala menšiu rolu po boku hercov ako Jessica Biel, Kate Bosworth, Faye Dunaway a James Van Der Beek vo filme The Rules of Attraction. Hosťovala spoločne s Blythe Danner v televíznom seriály Sister Jackie v roku 2009. Od roku 2010 do roku 2016 hrala pravidelnú rolu v televíznom seriály Mike a Molly. Od roku 2018 sa pravidelne objavovala tiež po boku Matta LeBlanca v televíznom seriály Man with a Plan. Posledná epizóda seriálu bola vysielaná v roku 2020.

V roku 2021 prijala rolu Sheily v televíznom seriály Call Me Kat, kde stvárni matku Mayim Bialik.

Súkromný život 
V rokoch 1964 až 1970 mala vzťah s hercom Joshuom Whiteom. Kurtzová sa nikdy nevydala a nemá žiadne deti.

Iné projekty

Zdroj 

Filmové herečky USA
Televízne herečky USA
Divadelné herečky USA
Absolventi University of Southern California
Držitelia ceny Tony
Držitelia Drama Desk
Držitelia ceny Emmy
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Osobnosti z Omahy
Pavol Florek

PhDr. Pavol Florek (* 25. marec 1895, Krušetnica† 11. máj 1963, Martin) bol slovenský historik, múzejník, pedagóg a politik HSĽS v období medzivojnového Československa a v období Slovenského štátu.

Stredoškolské štúdiá absolvoval v Trstenej, Levoči, Podolínci a vo Vacove. V rokoch 1916 – 1918 študoval v Budapešti filozofiu (odbor latinský jazyk, dejepis a zemepis). Neskôr pokračoval v štúdiu na Karlovej univerzite v Prahe, kde získal ako prvý Slovák v Československu profesorskú aprobáciu. Následne študoval na Univerzite Komenského v Bratislave, kde získal titul doktora filozofie.

Od roku 1920 pôsobil ako stredoškolský profesor v Košiciach, Dolnom Kubíne, v Rimavskej Sobote, v Bratislave a nakoniec v Turčianskom Svätom Martine. V rokoch 1926 – 1928 pracoval v Prahe na Ministerstve školstva a národnej osvety.

V Dolnom Kubíne v roku 1925 založil Oravské múzeum a muzeálnu spoločnosť. V čase svojho pôsobenia v Rimavskej Sobote zreorganizoval a poslovenčil Spoločnosť Gemer-malohontianskeho múzea. V roku 1926 obnovil vydávanie predprevratového Zborníka Muzeálnej slovenskej spoločnosti v Turčianskom Svätom Martine. Ako delegát Slovenského národného múzea bol účastníkom medzinárodných slovanských kongresov v Poľsku a v Juhoslávii, kde za svoju činnosť dostal od juhoslovanského kráľa Alexandra I. vyznamenanie Rád sv. Sávu. V Martine redigoval aj Zborník profesorov-Slovákov. Zostavil sprievodcu po Turčianskom Sv. Martine a Turci, napísal dejiny Znievskeho hradu. Uverejňoval zásady slovenského zemepisného názvoslovia, čím bránil počešťovaniu slovenčiny a slovenských názvov. Neskôr stál aj na čele Spolku slovenských profesorov.

Už od študentských čias bol veľkým vlastencom. Po vzniku Československa sa stotožňoval s politickým kurzom Andreja Hlinku a jeho HSĽS. Ľudákov zastupoval aj v martinskom mestskom zastupiteľstve. V parlamentných voľbách v roku 1935 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za HSĽS, resp. Autonomistický blok v XVII. volebnom kraji (Turč. Sv. Martin). V snemovni pôsobil v rozpočtovom výbore. Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny v roku 1938 bol zvolený za poslanca. Poslancom bol počas celej existencie Slovenského štátu. V sneme pôsobil v kultúrnom, rozpočtovom a zahraničnom výbore. Bol krajovým poslancom pre okres Dolný Kubín a zároveň v Združení štátnych a verejných zamestnancov vykonával funkciu vedúceho Odboru školskej a osvetovej správy.

V roku 1945 emigroval do Rakúska a následne do Talianska, odkiaľ sa v roku 1947 vrátil do Československa. Sprvu pracoval ako robotník v Martine. Neskôr v rokoch 1955 – 1956 bol archivárom a knihovníkom v Štátnej mincovni v Kremnici. Odtiaľ nastúpil do knihovníckeho oddelenia Matice slovenskej v Martine.

Referencie 

Osobnosti z Krušetnice
Slovenskí historici
Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Slovenskí kultúrni pracovníci
Politici HSĽS
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Poslanci Snemu Slovenskej republiky
Pracovníci Matice slovenskej
Absolventi Karlovej univerzity
Absolventi Univerzity Komenského
James Van Der Beek

James Van Der Beek (* 8. marec 1977, Cheshire, Connecticut, USA) je americký herec známy z televízneho seriálu Dawsonov svet (1998 - 2003).

Detstvo a mladosť 
Van Der Beek sa narodil matke Sheile a otcovi Jamesa Van Der Beekovím v meste Cheshire, v štáte Connecticut. Jeho rodičia sú holandského pôvodu.

Ako pätnásť ročný požiadal matku aby ho vzala do New Yorku, kde sa chcel stať hercom. O rok neskôr už debutoval na Broadwayi.

Kariéra 
Od roku 1998 do roku 2003 stvárnil hlavnú postavu televízneho seriálu Dawsonov svet. Jeho herecký výkon v seriáli bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi. O rok neskôr stvárnil hlavnú postavu v komédii Varsity Blues, kde si zahral po boku Amy Smart, Ali Larter, Paula Walkera a Jona Voighta. Za svoj herecký výkon získal ocenenie MTV Award.

V roku 2005 si zahral v komédii Standing Still. V roku 2008 hosťoval v troch epizódach televízneho seriálu, Ako som spoznal vašu mamu, kde stvárnil kamaráta Robin Sherbatsky (Cobie Smulders). V roku 2009 si zahral vo filme Formosa Betrayed, ktorý je založený na skutočných udalostiach. Za svoj herecký výkon získal ocenenie pre najlepšieho herca na filmovom festivale v San Diegu. Po boku Michelle Trachtenberg a Taylor Schilling si zahral v televíznom seriály Mercy. Samého seba si zahral v televíznom seriáli Don't Trust the B---- in Apartment 23 z roku 2012.

V roku 2015 sa objavil po boku Patricie Arquette v televíznom seriály C.S.I.: Kriminálka Cyber. V roku 2017 sa mal objaviť v horore 47 Meters Down ale nakoniec jeho scény boli z filmu vystrihnuté.

Súkromný život 
Od roku 2003 do roku 2009 tvoril manželský pár s herečkou Heather McCombovou. Na jeseň roku 2009 požiadal Van Der Beek o rozvod, ktorý sa uskutočnil v roku 2010.

Dňa 1. augusta 2010 sa oženil s  obchodnou konzultantkou Kimberly Brookovou v Tel Aviv, v Izraeli. Majú spolu päť detí. V októbri 2019 pár oznámil, že čakajú svoje šieste dieťa no o mesiac neskôr priznali, že Brooková potratila. Od septembra 2020 nežijú v Los Angeles a presťahovali sa do Texasu.

Iné projekty

Zdroj 

Filmoví herci USA
Televízni herci USA
Divadelní herci USA
Osobnosti USA holandského pôvodu
Osobnosti z Connecticutu
Ulica 1. mája (Pezinok)

Ulica 1. mája (v minulosti Námestie 1. mája) je ulica a bývalé námestie v Pezinku. Je pomenovaná podľa Sviatku práce.

V minulosti sa výstavba spolu so sídliskom Za hradbami nazývala sídlisko Stred II. a v súčasnosti sa niekedy uvádza aj ako sídlisko 1. mája. Bytové domy v juhozápadnej časti ulice sú súčasťou sídliska Juh, ktoré je pokračovaním sídliska Stred II.

Nachádza sa tu talianska reštaurácia s pizzeriou a opustená predajňa potravín. Pred predajňou sa nachádza plastika torza ľudskej figúry (prezývaná aj „Túžba“) z roku 1968, ktorú vytvoril akademický sochár Emil Venkov odliatím z hydronália. Na severovýchodnom konci ulice sa nachádza parkovisko, ktoré sa počas veľkonočných sviatkov využíva pre kolotoče.

Na čísle 29/A sa nachádza džudo aréna klubu 1. Judo Club Pezinok. Oproti nej sa nachádzajú radové garáže s opustenou obytnou stavbou a parkoviskom vedľa nich.

Referencie

Ulice v Pezinku
Janíkovské pole

Janíkovské pole je lokalita v miestnej časti Petržalka-Juh v mestskej časti Petržalka v Bratislave.

Nachádza sa južne od lokalít Južné mesto-Zóna A a Južné mesto-Zóna B.

Nenachádza sa tu žiadna zástavba, celú plochu tvorí orná pôda.

Zdroje 
 Návrh stanoviska mestskej časti Bratislava-Petržalka k návrhu Všeobecne záväzného nariadenia hlavného mesta SR Bratislavy o dočasnom parkovaní motorových vozidiel
 Geografický informačný systém mestskej časti Bratislava-Petržalka

Petržalka
Siker, pénz, nők, csillogás

Siker, pénz, nők, csillogás je štvrtý štúdiový album, ktorý v roku 1986 vydalo hudobné vydavateľstvo Hungaroton maďarskej pop rockovej skupine KFT.

Zoznam skladieb 

 Siker, pénz és csillogás (4:42)
 Volvo (3:40)
 Andrea (4:09)
 Ugye fáj a szíved? (4:44)
 Elizabet (4:10)
 Ha jön a péntek (3:04)
 Balatoni nyár (4:40)
 Autótemető (3:50)
 Éjjeli lepkék (3:36)
 Ha kövér leszek (2:35)
 Utcai zenekar (3:02)

Výroba albumu 

 András Laár - gitara, spev
 Tibor Bornai - klavír, spev
 Miklós Lengyelfi - basová gitara, kontrabas, spev
 András Márton - bicie, spev

Externé odkazy 
 AllMusic
 Zeneszöveg.hu
 Discogs

Hudobné albumy z 1985
Albumy skupiny KFT
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2021

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2021 sú 23. MS v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov. Konajú sa od 26. apríla do 6. mája 2021 v amerických mestách Frisco a Plano.

Základné skupiny

Skupina A

|}
Zápasy

Všetky časy sú v stredoeurópskom letnom čase.

Skupina B

|}
Zápasy

Všetky časy sú v stredoeurópskom letnom čase.

Play-off 
Pre semifinálové zápasy budú tímy znova nasadené podľa nasledovného poradia: 1. Kanada, 2. Fínsko, 3. Rusko, 4. Švédsko, 5. USA, 6. Bielorusko, 7. Česko, 8. Švajčiarsko.

Konečné poradie

Nižšie divízie

MS U18 I. A divízie 
Turnaj sa mal konať sa mal konať od 5. do 11. apríla 2021 na Slovensku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).

MS U18 I. B divízie 
Turnaj sa mal konať sa mal konať od 18. do 25. apríla 2021 v Taliansku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).

MS U18 II. A divízie 
Turnaj sa mal konať sa mal konať od 4. do 10. apríla 2021 v Estónsku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).

MS U18 II. B divízie 
Turnaj sa mal konať sa mal konať od 21. do 27. marca 2021 v Bulharsku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).

MS U18 III. A divízie 
Turnaj sa mal konať sa mal konať od 29. marca do 4. apríla 2021 v Turecku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).

MS U18 III. B divízie 
Turnaj sa mal konať sa mal konať od 28. marca do 3. apríla 2021 v Luxembursku. Turnaj bol však zrušený Medzinárodnou hokejovou federáciou 18. novembra 2020 (Covid 19).
 
 
 
 
 
 

Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2021
Ľadový hokej v 2021
Športové podujatia v USA
Šport v Texase
Škoviera

Škoviera je slovenské priezvisko.

Známi nositelia 
 Albín Škoviera (* 1949), slovenský vysokoškolský pedagóg, publicista, textár, skladateľ, syn Jána
 Andrej Škoviera (* 1975), slovenský gréckokatolícky kňaz, vedecký pracovník, vysokoškolský učiteľ 
 Daniel Škoviera (1946 - 2021), slovenský klasický filológ, vysokoškolský učiteľ, prekladateľ, kantor, syn Jána
 Ján Škoviera (1914 - 2012), slovenský gréckokatolícky kňaz, titulárny arcidekan, titulárny kanonik, protojerej   
 Ľuboslav Škoviera (* 1950), slovenský pamiatkár, programátor, šachista, šachový rozhodca

Slovenské priezviská
Priezviská na Slovensku
Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935

Voľby do Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny v roku 1935 boli v poradí druhé a zároveň posledné voľby svojho druhu, ktoré sa konali súčasne na území Českej krajiny, Moravsko-sliezskej krajiny, Slovenskej krajiny a Podkarpatoruskej krajiny. Konali sa 26. mája 1935. Konali sa iba týždeň po parlamentných voľbách, čím ich význam značne poklesol. V Českej a Moravsko-sliezskej krajine sa víťazom stala Sudetonemecká strana, na Slovensku HSĽS a na Podkarpatskej Rusi KSČ.

Výsledky

Zvolení členovia zastupiteľstva 

 HSĽS (11): Eugen Filkorn, Július Stano, Ján Kovalík, Matej Buček, Matej Huťka, Michal Samuheľ, Peter Rovnianek, František Jankovič, Belo Kováč, Kornel Holleš, Vojtech Hudec

 Republikánska strana (8): Štefan Blažek, Štefan Styk, Matej Barbolič, Anton Šandrik, Pavel Pagáč, Pavel Markovič, Gejza Horňák, Ján Hano

 maďar. a nemec. strany (5): Jenö Szalkovsky, Gyula Alapy, János Giller, Béla Virágh, György Kontsek

 KSČ (5): Rudolf Králik, Július Ďuriš, Mária Tamášiová, Matej Vrbiar, Július Horváth

 Čs. sociálna demokracia (4): Michal Korman, Ján Fraňo, Ján Černický, Emil Winkler

 Čs. národne socialistická strana (1): Rudolf Pechold

 SNS (1): Miloš Vančo

 Čs. živnostensko-obch. strana (1): Pavel Ušiak

Referencie 

Voľby v Česko-Slovensku
1935 v Česko-Slovensku
Voľby na Slovensku
Pavol Jarčuška

prof. MUDr. Pavol Jarčuška, PhD. (* 25. jún 1963, Košice), je slovenský infektológ, prezident Slovenskej spoločnosti infektológov, prorektor UPJŠ pre rozvoj a európsku problematiku a člen vládnej pandemickej komisie.

Životopis 
Stredoškolské štúdium na Gymnáziu Šrobárova v Košiciach ukončil v školskom roku 1982/1983. V roku 1987 na Lekárskej fakulte UPJŠ vyštudoval odbor Všeobecné lekárstvo. V roku 2000 odbor Vnútorné choroby. Titul profesor získal v roku 2011 na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety v Bratislave. Od roku 1996 je vedúcim centra Starostlivosti pre HIV pozitívne osoby Univerzitnej nemocnice Louisa Pasteura. V rokoch 2007 – 2013 bol prodekanom Lekárskej fakulty UPJŠ. Od roku 2015 je prorektorom UPJŠ pre rozvoj a európsku problematiku. Je predsedom Ústrednej komisie pre racionálnu antiinfekčnú liečbu a antibiotickú politiku. Od roku 2019 je členom vládnej pandemickej komisie v boji s novým koronavírusom.

V súčasnosti taktiež pôsobí ako prednosta na klinike infektológie a cestovnej medicíny Univerzitnej nemocnice Louisa Pasteura v Košiciach.

Ocenenia 
 Cena za najlepšiu publikáciu Slovenskej chemoterapeutickej spoločnosti, 2000 a 2004
 Cena Slovenskej sexuologickej spoločnosti za prednáškovú aktivitu, 2001 Hirschov index 6

Literatúra

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Slovenskej spoločnosti infektológov

Infektológovia
Slovenskí lekári
Slovenskí autori náučnej literatúry
Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Absolventi Vysokej školy zdravotníctva a sociálnej práce sv. Alžbety v Bratislave
Vyučujúci na Lekárskej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Osobnosti z Košíc
Taron Egerton

Taron Egerton (* 10. november 1989, Birkenhead, Cheshire, Anglicko) je waleský herec a spevák.

Detstvo a mladosť 
Egerton sa narodil 10. novembra 1989 v meste Birkenhead v grófstve Cheshire, v Anglicku. Jeho matka je z polovice anglického a waleského pôvodu a otec je anglického pôvodu, pochádzajúci z Liverpoolu. Má dve mladšie sestry - Mari a Rosie.

Egerton hovorí plynule anglicky aj walesky. Jeho rodičia sa rozviedli keď mal dva roky a s matkou žil na waleskom ostrove Anglesey, kde chodil aj do základnej školy. Ako dvanásťročný sa presťahoval s matkou do mesta Aberystwyth.

Kariéra 
Debutoval v roku 2013 v dvoch epizódach televízneho seriálu Lewis. V roku 2014 sa dostal do širšieho podvedomia vďaka filmu Kingsman: The Secret Service. Daboval hlavnú postavu v animovanom filme Sing, kde naspieval aj niekoľko piesní k filmu.

V roku 2018 si zahral po boku Jamieho Foxxa, Eve Hewson a Jamieho Dornana v dobrodružnom filme Robin Hood. O rok neskôr stvárnil Eltona Johna v životopisnom filme Rocketman. Za svoj herecký výkon získal ocenenie Zlatý glóbus a Satellite. V júni 2019 naspieval duet s Eltonom Johnom, „Your Song“.

Súkromný život 
Egerton žije v západnom Londýne. Podporuje práva LGBT komunity a je veľvyslancom asociácie MND. Časopisom British GO, bol umiestnený medzi 50 najlepšie obliekaných mužov roku 2015 a 2016.

Iné projekty

Zdroj 

Waleskí filmoví herci
Waleskí televízni herci
Rozprávači audiokníh
Držitelia ceny Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál)