Tibor Andrašovan

Tibor Andrašovan 	(* 3. apríl 1917, Slovenská Ľupča – † 14. jún 2001, Bratislava) bol slovenský hudobný skladateľ a dirigent.

Život 
Narodil sa 3. apríla 1917 ako jeden z deviatich detí kováča v Slovenskej Ľupči. V roku 1920 sa rodina presťahovala do Banskej Bystrice a otec zmenil svoje povolanie na mäsiara. Využijúc konjunktúru veľmi zbohatol. V roku 1928 ho postihla hospodárska kríza a prišiel o celý majetok. V zúfalstve spáchal samovraždu. V dôsledku tejto situácie sa Tibor Andrašovan už vo svojom 15. roku života musel sám živiť tým, že popri škole hrával ako klavirista v tanečných školách, kaviarňach a počas prázdnin i v baroch.

Zúčastnil sa Slovenského národného povstania. Po vojne, počas pôsobenia v Bratislave, vystupoval ako hudobník na mnohých schôdzach a manifestáciách komunistickej strany Slovenska.

25. júla 1949 sa oženil vo Varne (Bulharsko). Jeho manželkou sa stala Bulharka Ivanka Dimitrova Stoičkova.

Zomrel v Bratislave 14. júna 2001. Pochovaný je v Bratislave na cintoríne v Slávičom údolí.

Štúdiá 
V roku 1937 zmaturoval na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici. V rokoch 1937 – 1941 študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, odbor hudobná veda, kde získal aprobáciu pedagóga pre učiteľské akadémie. 
Od roku 1940 do 1945 bol súčasne študentom Konzervatória v Bratislave, študoval tam kompozíciu u profesora Eugena Suchoňa, a dirigovanie u Jozef Vincoureka a Kornela Schimpla. V roku 1947 získal absolutórium konzervatória. Počas posledných prázdnin bol na kurze majstrovskej školy v Prahe. 
V roku 1945 absolvoval kurzy orchestrálneho dirigovania u Pavla Dědečka a zborového dirigovania u Miroslava Doležila v Prahe. Súčasne študoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity u profesora Zdenka Nejedlého a Josefa Hutteru

Pôsobenie 
V roku 1937, ihneď po matúre, sa stal učiteľom v Mýte pod Ďumbierom. Popritom študoval hudbu.
Po absolvovaní Filozofickej fakulty UK od 1. 9. 1941 nastúpil ako stredoškolský profesor na Učiteľskej akadémii v Modre a od roku 1944 pôsobil ako štátny profesor na Učiteľskej akadémii v Bratislave až do 31. 8. 1946.
Počas Slovenského národného povstania pracoval v „Slobodnom slovenskom vysielači v Banskej Bystrici“, až do potlačenia povstania. Po zákaze činnosti vysielača ušiel do hôr. Po skončení druhej svetovej vojny sa usadil v Bratislave, kde bol poverený zoštátniť „Uršulínsky cirkevný učiteľský ústav v Bratislave“. Úlohu splnil.

Od 1. 9. 1946 pôsobil ako korepetítor a kapelník scénickej hudby v Slovenskom národnom divadle, až do 31. 8. 1947. Medzitým, v čase od 1. 10. 1946 až do 31. 12. 1946, vykonával vojenskú službu. Do funkcie dramaturga opery Slovenského národného divadla v Bratislave nastúpil 1. 3. 1951. Túto funkciu vykonával do 31. 8. 1951, a potom opätovne od januára 1952.
Počas rokov 1955 – 1957 bol umeleckým riaditeľom Slovenského ľudového umeleckého kolektívu. Potom v rokov 1957 – 1968 pôsobil ako umelec v slobodnom povolaní. Umeleckým riaditeľom Slovenského ľudového umeleckého kolektívu sa stal opäť počas rokov 1968 – 1972 a od 1972 účinkoval znova ako umelec v slobodnom povolaní.

Ocenenia 
V roku 2007 mu prezident Ivan Gašparovič prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy, in memoriam.

Dielo 
Tibor Andrašovan sa pokladá za zakladateľa slovenskej baletnej tvorby. Bol autorom opier, filmovej a scénickej hudby, zborovej a symfonickej hudby, skladieb pre slovenské súbory. Známe sú jeho úpravy ľudových piesní.

Napísal hudbu k filmu Rodná zem, a tiež k filmu 1. máj, ktorý bol venovaný ako dar k IX. Zjazdu Komunistickej strany. Jeho dielom je aj hudba k baletu Pieseň mieru, ktorý bol v repertoári Slovenského národného divadla. V roku 1949 dostal národnú cenu za filmovú kompozíciu Pieseň strojov.

Opery 
 Figliar Geľo podľa hry Jozefa Hollého Geľo Sebechlebský na libreto Jely Krčméry-Vrteľovej a Martina Ťapáka, 1957
 Biela nemoc podľa hry Karla Čapka na libreto Jozefa Budského, 1967
 Hájnikova žena podľa eposu P. O. Hviezdoslava na vlastné libreto, 1974
 Návrat na pôvodné libreto Jely Krčméry-Vrteľovej, 1984
 Šach a Šachrazád na vlastné pôvodné libreto, 1991
 Vrabček Mojček na libreto Jaroslava Rezníka, 1997

Operety 
 Pánska volenka (Štvorylka), libreto: Jaroslav Rozsíval, 1960

Balet 
 Orfeus a Eurydika (Večný Orfeus), 1948
 Pieseň mieru, 1949
 Ikaros, 1965
 Slávnosti slnovratu, 1965
 Letokruhy (Slovensko v tanci), 1994
 Kaštieľ na čiernom kameni, 1998
 Muzikál
 Kráľ bláznov, 1982

Iné 
 úpravy ľudových piesní
 zbory
 filmová a scénická hudba 
 atď.

Referencie

Externé odkazy 
 Hudobné centrum
 Osobnosti.sk - Tibor Andrašovan
 V Bratislave uviedli výstavu k 100. výročiu narodenia skladateľa Tibora Andrašovana Opera Slovakia

Slovenskí dirigenti
Slovenskí hudobní skladatelia
Operní skladatelia
SĽUK
Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Osobnosti zo Slovenskej Ľupče
Osobnosti SNP
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra I. triedy