joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Jozef Leikert

Prof. PhDr. Jozef Leikert, PhD.  (* 1955) je vysokoškolský pedagóg, historik, básnik a spisovateľ literatúry faktu.

Život 
Niekoľko rokov pracoval v masmédiách, naposledy ako šéfredaktor Gama magazínu. Neskôr bol vedeckým pracovníkom Historického ústavu SAV, hovorcom a neskôr osobným poradcom prezidenta Slovenskej republiky. V súčasnosti je vedúcim Katedry kulturológie Filozofickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre a zároveň pôsobí v Historickom ústave SAV. Okrem toho je predsedom Asociácie organizácií spisovateľov Slovenska a predsedom Klubu spisovateľov literatúry faktu na Slovensku. Získal viacero literárnych cien doma a v zahraničí. Je editorom a spoluautorom niekoľkých odborných kníh.

Publikácie

Básnické zbierky 
 Potichu (1995)
 Odstrihnuté zvony (1997)
 Pokosená hlina (1999)
 Šepot krokov (2000)
 Pominuteľnosť (2005)
 Dotyky duše (2006)
 Nahá tvár (2001)

Literatúra faktu 
 Ráno prišla noc (1989)
 A deň sa vrátil (1993, 1994)
 Testament svedomia (1996, 2001)
 Čierny piatok sedemnásteho novembra (2000, 2001)
 Sny v okovách (2003)
 Návraty odchodov (1997)
 Osud tak chcel (1999, 2000, 2003)
 Zákulisie slov (2000)

Referencie

Externé odkazy 
 Univerzita Komenského
 Databazeknih.cz

Narodenia v 1955
Slovenskí historici
Slovenskí univerzitní profesori
Sih ostronosý

Sih ostronosý (Coregonus oxyrhynchu) je vyhynutý druh ryby z čeľade lososovité. Je ľahko rozpoznateľný svojou dlhou a špicatou hlavou s ústami na spodku.

Tento druh sa vyskytoval v južnom povodí Severného mora (Belgicko, Francúzsko, Nemecko, Holandsko a Anglicko) v riekach ako Šelda, Rýn a Mása. Žil aj na území Česka, odkiaľ posledný záznam o jeho výskyte je z Labe pri Roudnici z roku 1888. Sih ostronosý je sladkovodná ryba, ktorá obývala hlavné riečne toky.

Hovorilo sa, že „sih“ prežil v Dánsku. Nový výskum však ukázal, že tento „sih“ z dánskeho povodia a nemeckých riek je sih maréna (Coregonus maraena).

Posledný jedinec z tohto druhu bol ulovený v Rýne v 1940.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

 Freyhof, J. & Kottelat, M. 2008. Coregonus oxyrinchus. In: IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2011.2. (www.iucnredlist.org). Prístup 23. december 2011.
 Maas, P.H.J. (2010). Houting - Coregonus oxyrinchus. In: TSEW (2011). The Sixth Extinction Website. (http://www.petermaas.nl/extinct). Prístup 23. December 2011.

Lososovité
Vyhynuté druhy
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Medzinárodná interkrosová federácia

Medzinárodná interkrosová federácia (skr. FIIC – Fédération internationale d' Inter Crosse) je medzinárodná športová organizácia združujúca 52 národných interkrosových zväzov na celom svete, sídliaca v Paríži, vo Francúzsku. Vznikla v roku 1985. Na jej čele v súčasnosti stojí Kanaďan Martin Cloutier. FIIC zatiaľ nie je členom MOV.

Od roku 1985 organizuje FIIC Svetové hry, v ktorých sa zúčastňujú rôzne zložené tímy, či už zmiešaných národností alebo pohlaví. Organizujú sa každoročne. V roku 1999 k nim pribudlo ďalšie vrcholné podujatie, Majstrovstvá sveta, ktoré sú organizované každý druhý rok, a od roku 2010, pri príležitosti 25. výročia založenia FIIC, aj Európsky pohár klubov.

Členské zväzy 

Európa
  
  
  
  
  (BIF)
  
  
  
  
  
  
  
 
  
  
  (ISCA)
  
 
  
  (MICE)
  (IVD)
  
 
  
  
  (SLIV)
  
  (FITIC)

Ázia a Oceánia
  
  
  
  
  
  
  
 
  
  

Amerika
  
  
  
  
  
  
  

Afrika
  (ICFG)

Podujatia 
Národné tímy
 Majstrovstvá sveta
Kluby
 Európsky pohár
 Svetové hry tímov

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v interkrose

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIIC 
 Interkros na Slovensku

Interkros
Interkros
Organizácie založené v 1985
Nesúdeliteľnosť

Nesúdeliteľné čísla sú čísla, ktorých jediný kladný celočíselný spoločný deliteľ je 1 (t.j. 1 je ich najväčší spoločný deliteľ). Čísla ktoré nie sú nesúdelitelné, sú súdeliteľné.

Príklad 
Príkladom nesúdeliteľnosti sú dve alebo viac prvočísel. Ďalšími netrivialnými príkladmi sú napr. 23 , 51.

Vlastnosti 

Keď čísla a;b sú nesúdelitelné, platí, že
Žiadne prvočíslo nedelí aj a aj b
existujú celé čísla x;y pre ktoré platí: ax+by=1, pozri Bézoutova rovnosť
najmenší spoločný násobok čísel a, b je a.b
ak a, b sú nesúdeliteľné a a je deliteľom b.c, potom a je deliteľom c
čísla a, b sú nesúdeliteľné práve vtedy a len vtedy, ak bod v karteziánskej sústave so súradnicami [a,b] je "viditeľný" z bodu [0,0], pozri obrázok vpravo
dve náhodne zvolené celé čísla sú nesúdeliteľné s pravdepodobnosťou  
čísla a, b sú nesúdeliteľné práve vtedy a len vtedy, ak sú nesúdeliteľné aj 

Teória čísel
John Joseph Caldwell Abbott

Sir John Joseph Caldwell Abbott (* 12. marec 1821, Saint-André-d’Argenteuil, Quebec† 30. október 1893, Montreal) bol kanadský právnik a politik, dlhoročný člen zákonodarného zhromaždenia, neskôr Snemovne reprezentantov. V roku 1887 bol vymenovaný do Senátu. V rokoch 18911892 sa stal tretím predsedom vlády Kanady (za Konzervatívnu stranu).

Iné projekty

Zdroje 
 
 

Absolventi McGill University
Predsedovia vlády Kanady
Osobnosti z Quebecu
Osobnosti na kanadských poštových známkach
Politici Konzervatívnej strany (Kanada)
Robert Bosch (podnik)

Robert Bosch GmbH (známa tiež ako Bosch) je nadnárodná strojárska a elektronická spoločnosť, sídliaca v meste Gerlingen neďaleko Stuttgartu v Nemecku. Je najväčším dodávateľom automobilových dielov na svete.

Hlavnými produktmi spoločnosti sú automobilové diely (vrátane bŕzd, kontrolérov, elektronických jednotiek, elektroniky, palivových systémov, generátorov, štartérov, a riadiacich systémov), priemyselné produkty (vrátane ovládačov a kontrolérov, baliacich technolgií a solárnych panelov) a spotrebného tovaru a stavebného materiálu (vrátane domácich spotrebičov, elektronáradí, bezpečnostných systémov a termotechnológie).

Bosch má viac ako 350 dcérskych spoločností vo viac ako 60 krajinách a jeho produkty sú predávané v približne 150 krajinách. V roku 2010 investoval okolo 3,8 miliardy eur do výskumu a vývoja a použil viac ako 3800 patentov po celom svete.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Bosch - oficiálna stránka

Zdroj 

Podniky v Nemecku
Výrobcovia domácich spotrebičov
Výrobcovia elektrického náradia
Dodávatelia automobilových dielov
Elektronické podniky
Cedi

Cedi (slovo stredného rodu) je národná mena západoafrickej Ghany. Jeho súčasný ISO 4217 kód je GHS. Jedna stotina cedi sa nazýva pesewa.

Dejiny meny v Ghane 

Rok po získaní nezávislosti (1958) zaviedla Ghana na svojom území miestnu ghanskú libru. Táto libra mala ekvivalentnú hodnotu s britskou librou a používala aj rovnaký systém čiastkových jednotiek: 1 libra = 20 šilingov = 240 penny.

„Prvé“ cedi nahradilo ghanskú libru v roku 1965 v pomere 1 libra = 2,4 cedi či 100 pesewa = 100 penny. Zároveň prešlo na decimálny systém a bolo rozdelené na 100 pesewa a nie na šilingy a penny. Cedi bolo až do roku 1967, kedy bolo zavedené „nové“ cedi, používane skôr ako druhé platidlo popri stále používanej libre.

„Druhé“ cedi sa do obehu dostalo v roku 1967 a vychádzalo z pôvodného cedi v pomere 1 nový cedi = 1,2 pôvodného cedi. Výmenný kurz k libre bol teda v roku 1967 1 libra = 2 cedi.

V roku 1979 vydala ghanská vláda nové bankovky cedi, existujúce bankovky vylásila za neplatné. Nové bankovky sa vymieňali za pôvodné v pomere 10 starých za 7 nových, ak čiastka bola menšia ako 5000 cedi. Ak čiastka presiahla hranicu 5000 cedi, výmenný kurz bol 10 starých za 5 nových. Vláda týmto krokom stiahla z obehu veľké množstvo obeživa, zdôvodňovala to potrebou bojovať proti inflácii.

„Tretie“ cedi sa dostalo do obehu 1. júla 2007. Vychádzalo z predchádzajúceho cedi v pomere 10 000 predošlých cedi = 1 nový cedi. Až do 1. januára 2009 kolovali spoločne druhé a tretie cedi, od tohto dátumu sa používa len tretie cedi.

Mince a bankovky 
Súčasné mince tretieho cedi majú nominálne hodnoty 1, 5, 10, 20, 50 pesewa a 1 cedi. Bankovky tretieho cedi sú 1, 5, 10, 20, 50 cedi.

Vývoj kurzu voči americkému doláru 
Následujúca tabuľka prehľadne ukazuje, ako sa postupne menil kurz (klesala hodnota) cedi.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Stránky ghanskej vlády o zavedení tretieho cedi
 Vyobrazenie mincí ghanskej libry a všetkých cedi
 Vyobrazenie mincí tretieho cedi

Cedi
Meny v Afrike
Berenice Abbottová

Berenice Abbottová (* 17. júl 1898, Springfield, Ohio, USA – † 9. december 1991, Monson, Maine) bola americká fotografka. 

Je považovaná za priekopníčku dokumentárnej fotografie v USA. Dlhší čas žila v Paríži, kde mala ateliér navštevovaný mnohými známymi osobnosťami. Bola členkou Fotografickej ligy, objavila dielo parížskeho fotografa Eugène Atgeta. Vystavovala aj v Múzeu moderného umenia v New Yorku (1970).

Galéria

Iné projekty

Zdroj 
  Pozn. Encyklopédia udáva zrejme chybný dátum smrti 17. decembra 1991
 Berenice Abbottová – časová os (anglicky)

Fotografi USA
Osobnosti zo Springfieldu (Ohio)
Hraničný potok (prítok Handlovky)

Hraničný potok je potok na Hornej Nitre, vo východnej časti okresu Prievidza. Je to pravostranný prítok Handlovky a preteká osadou Remata. Má dĺžku 5,5 km a je tokom V. rádu.

Pramení v pohorí Kremnické vrchy, na severozápadných svahoch Vysokej v nadmorskej výške okolo . V pramennej oblasti priberá štyri prítoky a preteká osadou Remata, za ktorou z pravej strany priberá potok od rekreačného strediska. Tu tvorí hranicu pohorí Kremnické vrchy a Žiar, pokračuje severozápadným smerom a po vstupe do Handlovskej kotliny sa vlieva do Handlovky v nadmorskej výške okolo .

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Nitry
Vodné toky v Žiari
Vodné toky v okrese Prievidza
Národ a Spravodlivosť – naša strana

Národ a Spravodlivosť – naša strana, skratka NaS - ns (od októbra do decembra 2011 Národ a spravodlivosť) je politická strana na Slovensku. Jej predsedníčkou je Anna Belousovová.

Strana Národ a spravodlivosť vznikla v roku 2011 po odchode Anny Belousovovej zo Slovenskej národnej strany.
Strana NaS tvrdí, že je načase, aby mnohých politikov po dvadsaťročnom pôsobení vystriedali v poslaneckých laviciach nové tváre. Slovensko podľa NaS-ns potrebuje zmenu a šancou na ňu je „nežná volebná revolúcia“, v ktorej „normálni“ občania zoberú moc zasedeným politikom a ich sponzorom do svojich rúk.

 Anna Belousovová – predsedníčka
 Rudolf Pučík – podpredseda
 Oto Flimel – podpredseda
 Peter Herceg – podpredseda

Volebné preferencie 
Volebné preferencie strany v percentách podľa agentúry Focus. 

Hrubo vyznačené preferencie znamenajú prekročenie hranice 5 % potrebnej na vstup do parlamentu.

Externé odkazy 
 oficiálna stránka politickej strany

Politické strany na Slovensku – funkčné
Organizácie založené v 2011
Oprah Winfreyová

Oprah Gail Winfreyová (* 29. január 1954) je známa americká moderátorka, herečka a vydavateľka časopisu. Uvádzala populárnu Oprah Winfrey Show, je mnohonásobnou držiteľkou ceny Emmy a bola nominovaná na Oscara. Je považovaná za najbohatšiu Afroameričanku 20. storočia a najväčšiu afroamerickú filantropku všetkých dôb.

Magazín Forbes ju označil za najvplyvnejšiu svetovú celebritu. Jej fanúšikovia (vrátane Michaela Moorea) chceli, aby Oprah v roku 2004 aj 2008 kandidovala na úrad prezidenta Spojených štátov. Oprah sa však k tomu nevyjadrila. V amerických prezidentských voľbách 2008 využil jej popularitu demokratický kandidát Barack Obama, ktorého otvorene podporovala.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Oprah Winfreyovej 

Televízne herečky USA
Dabingové herečky USA
Televízne režisérky USA
Televízni producenti USA
Filmoví producenti USA
Televízni scenáristi USA
Spisovatelia USA
Držitelia ceny Emmy
Nositelia Presidential Medal of Freedom
Televízne herečky afroamerického pôvodu
Osobnosti USA indiánskeho pôvodu
Invaders Must Die

Invaders Must Die je piaty štúdiový album anglickej electronica skupiny The Prodigy. Album bol vydaný 18. februára 2009 cez nové vydavateľstvo skupiny Take Me to the Hospital a bol distribuovaný nezávislým vydavateľstvom Cooking Vinyl.

Album bol komerčne úspešný a získal lepšie recenzie ako Always Outnumbered, Never Outgunned. Na rozdiel od komerčného úspechu, kritické reakcie na album boli zmiešané. Z albumu boli vydané štyri single „Invaders Must Die“, „Omen“, „Warrior’s Dance“ a „Take Me to the Hospital“.

Zoznam skladieb

Štandardná edícia
 „Invaders Must Die“ – 4:55 (Liam Howlett, Nick Halkes)
 „Omen“ – 3:36 (Howlett, Tim Hutton, Maxim)
 „Thunder“ – 4:08 (Howlett, Hutton, Trevor Joe)
 „Colours“ – 3:27 (Howlett, Keith Flint, John Fortis)
 „Take Me to the Hospital“ – 3:39 (Howlett, Flint, Jari Salo, Paul Malmström)
 „Warrior’s Dance“ – 5:12 (Howlett, Bridget[te] Grace, Jeff Mills, Anthony Srock)
 „Run With the Wolves“ – 4:24 (Howlett, Flint)
 „Omen Reprise“ – 2:14 (Howlett, Hutton)
 „World’s on Fire“ – 4:50 (Howlett, Reality, Marcos Vicente Salon, Kim Deal)
 „Piranha“ – 4:05 (Howlett, Scrapper, Reality, Billy Childish, Rajesh Roshan, Sameer Anjaan)
 „Stand Up“ – 5:30 (Howlett, Manfred Mann, Peter Thomas)

Skladby špeciálnej edície

Disk 1
 „The Big Gundown“ – 4:20
 „Wild West“ – 4:15
 „Omen“ (Live at Rock am Ring 2009) – 3:47
 „Black Smoke“ – 3:26
 „Fighter Beat“ – 3:32

Disk 2
 „Invaders Must Die“ (Liam H Re-Amped version) – 2:59
 „Invaders Must Die“ (Chase & Status remix) – 5:10
 „Omen“ (Noisia remix) – 6:20
 „Omen“ (Hervé’s End of the World remix) – 5:24
 „Warrior’s Dance“ (Future Funk Squad's "Rave Soldier" mix) – 5:33
 „Warrior’s Dance“ (Benga remix) – 4:45
 „Warrior’s Dance“ (South Central remix) – 5:42
 „Take Me to the Hospital“ (Rusko remix) – 4:24
 „Take Me to the Hospital“ (Sub Focus remix) – 4:33
 „Take Me to the Hospital“ (Josh Homme & Liam H's Wreckage mix) – 4:10
 „Take Me to the Hospital“ (Loser’s Middlesex A&E remix) – 5:47
 „Invaders Must Die“ (Yuksek remix) – 5:03
 „Thunder“ (Bang Gang remix) – 5:48

DVD špeciálnej edície
 „Invaders Must Die“ (video)
 „Omen“ (video)
 „Warrior’s Dance“ (video)
 „Take Me to the Hospital“ (video)
 „World’s on Fire“ (live video)
 „Warrior’s Dance“ (live video)
 „Run“ (live video)
 „Take Me to the Hospital“ (Big Day Out Australia 2009)

Bonusové skladby na iTunes
 „Invaders Must Die“ (Chase & Status remix) – 5:09
 „Omen“ (edit) – 3:14
 „Track by Track Talk Through“ – 16:44

Zostava
The Prodigy
Liam Howlett – klávesy, producent
Keith Flint – spev
Maxim Reality – spev

Ďalší hudobníci
Amanda Ghost – sprievodný spev v „Colours“
Dave Grohl – bicie v „Run with the Wolves“, ďalšie bicie v „Stand Up“
Tim Hutton – gitary v „Colours“, lesný roh v „Piranha“
James Rushent – koprodukcia v „Invaders Must Die“ a „Omen“

Rebríčky

Pozície v rebríčkoch

Konocoročné pozície v rebríčkoch

Certifikácie

Referencie

Externé odkazy
InvadersMustDie.com − Invaders Must Die Microsite
Invaders Must die na Metacritic
Recencia Invaders Must Die

Zdroj

Hudobné albumy z 2009
Albumy skupiny The Prodigy
Majstrovstvá Európy v curlingu

Majstrovstvá Európy v curlingu je najvyššie európske podujatie národných družstiev v curlingu, ktoré riadi Európska curlingová federácia (ECF). Jeho dejiny siahajú do roku 1975, kedy sa vo Francúzsku konali prvé majstrovstvá Európy mužov a žien. Odvtedy prebiehajú majstrovstvá každoročne. Od roku 2010 sa každoročne organizuje samostatný turnaj majstrovstiev Európy C kategórie. Najúspešnejšími družstvami sú  v mužskej a  v ženskej kategórii.

Európsky šampionát zároveň slúži ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Majstrovstvá sveta v curlingu
 Majstrovstvá Ázie a Pacifiku v curlingu

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej curlingovej federácie

Zdroje 
 Majstrovstvá Európy na štatistickej stránke Svetovej curlingovej federácie 
 Majstrovstvá Európy na stránke Európskej curlingovej federácie 
 Majstrovstvá Európy v curlingu na stránke the-sports.org
Majstrovstvá sveta v horseballe

Majstrovstvá sveta v horseballe sú najvyššie medzinárodné podujatie národných družstiev v horseballe, ktoré riadi Medzinárodná horseballová federácia (FIHB). Prvé majstrovstvá sveta sa uskutočnili v roku 2006, v Argentíne; organizovali sa len v mužskej kategórii. Zvíťazilo na nich Portugalsko. Druhé majstrovstvá sveta, tentoraz už v kategórii mixu, sa konali v Portugalsku. V roku 2012 sa na majstrovstvách popri zmiešanej kategórii prvýkrát organizoval aj ženský turnaj, v ktorom zvíťazilo družstvo Francúzska. V mixe dominuje podujatiu rovnako družstvo Francúzska, ktoré dokázalo zvíťaziť na všetkých troch turnajoch. Podujatie sa organizuje v 4-ročnej periodicite.

Muži

Mix

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy v horseballe

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej horseballovej federácie 
 Staršia stránka Medzinárodnej horseballovej federácie /

Zdroje 
 Horseballové podujatia na stránke Medzinárodnej horseballovej federácie 
 MS 2006 na stránke Argentínskej federácie pato (archive.org)
Faktor sigma

Faktor sigma (iné názvy: sigma-faktor, σ-faktor, faktor σ) je podjednotka bakteriálnych DNA-závislých RNA polymeráz, ktorá umožňuje počiatočnú fázu (iniciáciu) transkripcie a výber promótoru. Každá bakteriálna RNA polymeráza sa pred vlastným procesom transkripcie musí nadviazať na faktor sigma a vzniknutý komplex prisadne na promótor na vlákne DNA. Keď dosiahne veľkosť vzniknutej RNA asi 8 – 10 nukleotidov, tento RNA reťazec spôsobí disociáciu (vyviazanie) faktora sigma. Po dokončení transkripcie vlákna sa RNA polymeráza uvoľní do cytosólu a opäť môže nadviazať nový sigma faktor.

Baktérie mávajú veľa rôznych faktorov sigma. Jeden z nich je určený na bežnú činnosť bunky, ostatné sa vyznačujú rôznymi špecifickými väzobnými vlastnosťami a umožňujú baktériám jednoducho zmeniť transkripčný program. Výmena faktorov sigma je zvyčajne reakcia na zmenu podmienok v okolitom prostredí.

Referencie

Zdroj 

RNA
Enzýmy
Majstrovstvá sveta v tchoukballe

Majstrovstvá sveta v tchoukballe je najvyššie medzinárodné podujatie národných družstiev v tchoukballe, ktoré riadi Medzinárodná tchoukballová federácia (FITB). Jeho dejiny siahajú do roku 1984, kedy sa na Taiwane konali prvé majstrovstvá sveta v mužskej i ženskej kategórii. Od roku 2011 prebiehajú so 4-ročnou periodicitou. Dominujú v nich družstvá Čínskeho Tchaj-peja.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Pozri aj 
 Tchoukball na Svetových hrách

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 Štatistická stránka Medzinárodnej tchoukballovej federácie 
 MS 2011 na stránke Talianskej tchoukballovej federácie

Zdroj 
 Majstrovstvá sveta na štatistickej stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie
Majstrovstvá Európy v tchoukballe

Majstrovstvá Európy v tchoukballe je vrcholné európske podujatie národných družstiev v tchoukballe, ktoré riadi Európska tchoukballová federácia (ETBF). Do roku 2010 ich organizovala Medzinárodná tchoukballová federácia (FITB). Jeho dejiny siahajú do roku 2001, kedy sa vo Švajčiarsku konali prvé majstrovstvá Európy, v mužskej i ženskej kategórii. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Najviac prvenstiev zaznamenali družstvá Švajčiarska.

Muži

Výsledky

Medailová bilancia družstiev

Účasti mužských družstiev na ME 
(do 2018)

Ženy

Výsledky

Medailová bilancia družstiev

Účasti ženských družstiev na ME 
(do 2018)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej tchoukballovej federácie

Zdroje 
 Majstrovstvá Európy na štatistickej stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie (archive.org)  
 Oficiálne podujatia na stránke Medzinárodnej tchoukballovej federácie
Slovinská Wikipédia

Slovinská Wikipédia (slo. Slovenska Wikipedija) je jazyková verzia Wikipédie v slovinčine. Projekt Slovinskej Wikipédie bol zahájený dňa 26. februára 2002 a aktívny je od 8. marca 2002. V júli 2007 dosiahla 50 000 článkov. V máji 2011 obsahovala viac ako 116 000 článkov, a podľa počtu článkov je momentálne na 40. mieste. V októbri 2013 mala okolo 138 000 článkov.

Wikipédia je široko používaná referenčná práca a jedna z najnavštevovanejších sociálnych internetových služieb používateľmi zo Slovinska, ale oficiálne internetové štatistiky používania nerozlišujú medzi jazykovými verziami Wikipédie, pretože analyzujú iba základnú doménu wikipedia.org.

Míľniky 
 100 článkov – 18. jún 2002
 1000 článkov – 30. september 2003
 10 000 článkov – 7. február 2005
 20 000 článkov – 17. december 2005
 30 000 článkov – 30. jún 2006
 40 000 článkov – 15. február 2007
 50 000 článkov – 17. júl 2007
 100 000 článkov – 15. august 2010
 150 000 člankov - 31. marec 2016

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Slovinská Wikipédia

Zdroj 

Wikipédia:Jazykové verzie
Slovinčina
Webové stránky
Európska cesta 53

Európska cesta 53 (E53) je európska cesta vedúca z Plzne v Česku do Mníchova v Nemecku. Jej celková dĺžka je 285 km.

Priebeh 
 : Európska cesta E53 začína v západočeskej metropole Plzeň na križovatke s diaľnicou D5 a E50 a vedie južným smerom po ceste I/27 cez Klatovy a Železnú Rudu na hranicu s Nemeckom

 : z hranice pokračuje po B11 cez Zwiesel, Regen, Patersdorf do Deggendorfu (križuje E56), kde prechádza na diaľnicu A92 a vedie cez Dingolfing a Landshut do Mníchova (križuje E45 a E52), kde končí.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

53
Európska cesta 67

Európska cesta 67 (E67) je európska cesta vedúca z Helsínk vo Fínsku do Prahy v Česku. Jej celková dĺžka je  a býva označovaná aj ako Via Baltica.

Priebeh 
 : Európska cesta E67 začína v metropole Helsinki, kde križuje E12 a E75 a vedie južným smerom trajektovým úsekom cez Fínsky záliv do Tallinnu

 : z Tallinnu (križuje E20) pokračuje po ceste číslo 4 cez Pärnu, Iklu na lotyšskú hranicu

 : po A1 pokračuje pobrežím Baltského mora cez Rigu (križuje E22 a E77) a A7 cez Bausku do Litvy

 : z hraníc pokračuje po A10 cez Panevežys (križuje E272), A8 cez Kaunas (križuje E85) a A5 do Poľska

 : na poľskom území vedie po štátnej ceste 8 cez Augustów, Bialystok, Varšavu (križuje E30 a E77), Piotrków Trybunalski (križuje E75), Vroclav (križuje E40 a E261) a Kłodzko na českú hranicu

 : po ceste I/33 prechádza cez Náchod, Hradec Králové (križuje E442) a ceste I/11 a D11 do Prahy, kde E67 končí

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

67
Studené doliny

Studené doliny je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.

Νachádza sa v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry a obce Tatranská Javorina v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Rozprestiera sa na ploche 22,2241 km² a je tvorená Malou Studenou dolinou, Veľkou Studenou dolinou a Studenou dolinou. Vyhlásená bola v roku 1991 Slovenskou komisiou pre životné prostredie. Ochranné pásmo nebolo určené.

Význam
Studené doliny sú významné vďaka svojej jedinečnej faune a flóre, ktoré sa tu vyskytujú. Nachádza sa tu 23 endemických, 10 subendemických a 36 kriticky ohrozených druhov rastlín.
Aj kvôli tomu tu platí V., najvyšší, stupeň ochrany. Z fauny sa tu nachádza kamzík vrchovský a svišť vrchovský.

Referencie

Pozri aj 
Studená dolina

Iné projekty

Externé odkazy 
 Národná prírodná rezervácia Studené doliny, Štátny zoznam osobitne chránených častí prírody SR
 Chránené územia, Štátna ochrana prírody Slovenskej republiky
 Poloha na turistickej mape

 
Národné prírodné rezervácie v Prešovskom kraji
Chránené územia v okrese Poprad
Vysoké Tatry (mesto)
Tatranská Javorina
Chránené územia Tatranského národného parku
Slovenské národné interkrosové družstvo mužov

Slovenské národné interkrosové družstvo mužov reprezentuje Slovensko v medzinárodných interkrosových súťažiach a podujatiach a priateľských zápasoch. Jeho najvýraznejším úspechom je 4. miesto na MS 2005 a 2006. Družstvo je z väčšej časti poskladané zo Slovenskej interkrosovej PORFIX ligy, v ktorej pôsobia nasledovné tímy:
 Klub Pampúch Prievidza
 Choré vrany Vrbové
 Sibírski tigri Prievidza
 IKP Býci Prievidza
 LC Hammers Prievidza

Výsledky

Majstrovstvá sveta 
 1999: nezúčastnilo sa
 2000: nezúčastnilo sa
 2001: nezúčastnilo sa
 2002: nezúčastnilo sa
 2003: nezúčastnilo sa
 2004: 7. miesto
 2005: 4. miesto
 2006: 4. miesto
 2008: nezúčastnilo sa
 2012:

Pozri aj 
 Interkros

Referencie

Externé odkazy 
 Interkros na Slovensku

Národné interkrosové družstvá
Interkros
Interkros na Slovensku
Holandská Wikipédia

Holandská Wikipédia (hol. Nederlandstalige Wikipedia) je holandská jazyková verzia Wikipédie. V októbri 2013 bola Holandská Wikipédia druhou najväčšou jazykovou verziou Wikipédie, s viac ako 1 700 000 článkami. Je štvrtou verziou Wikipédie, ktorá dosiahla 1 milión článkov, po Anglickej, Nemeckej a Francúzskej verzii.

História
Holandská Wikipédia začala dňa 19. júna 2001 a 100 000 článkov dosiahla dňa 14. októbra 2005. Dňa 1. marca 2006 predbehla Švédsku a Taliansku verziu a dostala sa na 6. miesto. 500 000. článok bol vytvorený dňa 30. novembra 2008. Miliónty článok bol vytvorený v decembri 2011.

Rast počtu článkov

Referencie

Externé odkazy
Holandská Wikipédia
Mobilná verzia holandskej Wikipédie

Zdroj

Wikipédia:Jazykové verzie
Holandčina
Webové stránky
Maďarská Wikipédia

Maďarská Wikipédia () je jazyková verzia Wikipédie v maďarčine. Svoju aktivitu začala 8. júla 2003 a hranicu 200 000 článkov dosiahla v septembri 2011.

História 
Prvá Wikipédia súvisiaca s maďarčinou bola vytvorená dňa 5. septembra 2001 Larrym Sangerom. Sanger vytvoril adresu http://hu.wikipedia.com/. V tom čase Wikipédia ešte stále fungovala na softvéri UseModWiki. Dlhší čas mala málo obsahu v maďarčine a tiež mala problémy s vandalizmom.

Dňa 31. októbra 2010 obsahovala maďarská Wikipédia 179 894 článkov s 8 992 153 úpravami, mala 38 administrátorov a 153 779 registrovaných používateľov.

Referencie

Externé odkazy 
 Maďarská Wikipédia
 Mobilná verzia Maďarskej Wikipédie

Zdroj 

Wikipédia:Jazykové verzie
Maďarčina
Webové stránky
Európska cesta 461

Európska cesta 461 (E461) je európska cesta vedúca zo Svitáv v Česku do Viedne v Rakúsku. Je dlhá približne 210 km.

Priebeh 
 : cesta začína severne od mesta Svitavy, na križovatke s E442 (I/35) a vedie po trase I/43 cez Svitavy, Brno (križuje E50 a E65) a I/52 cez Mikulov na rakúsku hranicu.

 : z hraníc vedie po ceste číslo 7 cez Poysdorf a diaľnicu A5 do Viedne (križuje E49, E58 a E59), kde E461 končí.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

461
Európska cesta 462

Európska cesta 462 (E462) je európska cesta vedúca z Brna v Česku do Krakova v Poľsku. Je dlhá približne 320 km.

Priebeh 
 : cesta začína južne od mesta Brno, na križovatke diaľnic D1 (E50) a D2 (E65) a po Slavkov u Brna vedie v peáži s E50. Pokračuje po trase diaľnice D46 cez Prostějov do Olomouca, odtiaľ po Lipník nad Bečvou v peáži s E442 po  diaľnici D35 a ďalej po diaľnici D1 a diaľnici D48/ceste I/48 cez Nový Jičín a Frýdek-Místek na hraničný prechod Český Těšín, kde v peáži s E75 pokračuje do Poľska

 : od hranice vedie po rýchlostnej ceste S52 do Bielsko-Białej, odtiaľ po S1 cez Tychy a Mysłowice (peáž s E40 po diaľnici A4) do Krakova, kde končí na križovatke s E77.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

462
Európska cesta 551

Európska cesta 551 (E551) je európska cesta v Česku, vedúca z Českých Budějovíc do Humpolca. Je dlhá približne 109 km.

Priebeh 
 : cesta začína v Českých Budějoviciach, na križovatke s E49 a E55 a vedie po ceste I/34 cez Třeboň, Jindřichův Hradec a Pelhřimov do Humpolca, kde končí na križovatke s diaľnicou D1 a E50 a E65.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 

551
Švédska Wikipédia

Švédska Wikipédia () je jazyková verzia Wikipédie vo švédčine. Je treťou verziou Wikipédie, ktorá začala v máji 2001 spolu s Nemeckou Wikipédiou, po Anglickej Wikipédii a Katalánskej Wikipédii. Je druhou najväčšou Wikipédiou podľa počtu článkov, ktorých dňa 13. februára 2015 mala viac ako 1 955 000. V auguste 2011 bolo registrovaných viac ako 421 000 užívateľov, z ktorých bolo viac ako 3290 aktívnych.

Externé odkazy
 Švédska Wikipédia
 Mobilná verzia Švédskej Wikipédie

Zdroj

Wikipédia:Jazykové verzie
Švédčina
Webové stránky
Aiolos

Aiolos (iné názvy: Aeolus, nesprávne(?) Aiólos, zriedkavo Eol; starogr. Αἴολος – Aiolos, lat. Aeolus) môže byť:
 v gréckej mytológii syn praotca Grékov Helléna a nymfy Orséis, pozri Aiolos (syn Helléna)
 v gréckej mytológii vládca vetrov, pozri Aiolos (vládca vetrov)
 v gréckej mytológii vnuk vládcu vetrov, pozri Aiolos (syn Poseidóna)
2-Oxoglutarátdehydrogenáza

2-Oxoglutarátdehydrogenáza je enzýmatický komplex, ktorý katalyzuje jeden krok Krebsovho cyklu. V dôsledku jeho činnosti sa 2-oxoglutarát (α-ketoglutarát) mení na sukcinyl-CoA a oxid uhličitý.

Činnosť 
Celý komplex má niekoľko častí a jeho práca sa dá pripodobniť komplexu pyruvátdehydrogenázy. Navyše vyžaduje rovnaké kofaktory: tiamíndifosfát, lipoát, NAD+ a FAD. Sumárna reakcia, pri ktorej sa mimo dekarboxylácie organickej látky odohráva ešte redukcia NAD+ na NADH + H+, sa dá rozdeliť na tri kroky, ktorými reakcia prebieha:
 E1 – oxoglutarátdehydrogenáza (lipoamid) – oxoglutarátdekarboxyláza; katalyzuje reakciu 2-oxoglutarátu s lipoamidom za vzniku S-sukcinyldihydrolipoamidu a uvoľnenie oxidu uhličitého
 E2 – dihydrolipoamid-S-sukcinyltransferáza – katalyzuje vznik sukcinyl-CoA a dihydrolipoamidu
 E3 – dihydrolipoamiddehydrogenáza – katalyzuje redukciu NAD+ na NADH a oxidáciu dihydrolipoamidu na lipoamid

Rovnováha reakcie je posunutá silne v prospech produktu (sukcinyl-CoA). Enzým je však inhibovaný arzenitanom, ktorý tak spôsobuje hromadenie α-ketoglutarátu v tele.

Referencie

Zdroj 

Enzýmy citrátového cyklu
Oxidoreduktázy
Abdülaziz

Abdülaziz (osm. tur. عبد العزيز / ʻAbdü'l-ʻAzīz, mod. tur. Abdülaziz; * 9. február 1830, Istanbul, Osmanská ríša – † 4. jún 1876, Istanbul, Osmanská ríša) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1861 až 1876. Bol synom sultána Mahmuda II. a nástupcom jeho brata Abdülmecida I.

Narodil sa v paláci Eyüp v Istanbul dňa 8. februára 1830. Abdülaziz získal osmanské vzdelanie, napriek tomu bol horlivým obdivovateľom materiálneho pokroku, ktorý sa dosahoval na západe. Bol prvým osmanským sultánom, ktorý odcestoval do západnej Európy a v lete roku 1867 navštívil niekoľko dôležitých európskych metropol vrátane Paríža, Londýna a Viedne.

Okrem svojej vášne k osmanskému námorníctvu, v ktorom mal v roku 1875 tretiu najväčšiu flotilu na svete (po britských a francúzskych námorníctvach), sa sultán zaujímal o dokumentovanie Osmanskej ríše. Zaujímal sa aj o literatúru a bol talentovaným skladateľom klasickej hudby. Niektoré z jeho skladieb, spolu so skladbami ostatných členov osmanskej dynastie, boli zhromaždené v albume Európska hudba na Osmanskom dvore Londýnskou akadémiou Osmanskej dvorskej hudby. 30. mája 1876 bol zosadený z dôvodu zlého hospodárenia s osmanskou ekonomikou a o šesť dní neskôr ho našli za neprirodzených a záhadných okolností mŕtveho.

Referencie

Zdroj 
 

Osmanskí sultáni
Osmanská dynastia
Rytieri Podväzkového radu
Nositelia Rádu zlatého rúna
Osobnosti z Konštantínopola
Square Montholon

Square Montholon je square v Paríži v 9. obvode o rozlohe . Bolo pomenované podľa Nicolasa de Montholon (1763 – 1789), francúzskeho právnika.

Dejiny 
Výstavba square prebiehala v rokoch 1862 – 1863 počas výstavby ulice Rue La Fayette a viedol ju architekt Jean-Charles Alphand. Náklady boli 160 000 vtedajších frankov. Park vznikol z časti záhrady pri paláci Charlesa Sansona (1681 – 1726), parížskeho kata.

Opis 
Square o rozlohe  je obohnané mrežou v štýle Ľudovíta Filipa a má dve terasy. Uprostred rastú dva platany z doby založenia parku o výške . Z ďalších stromov tu rastú napr. jelše, katalpy, ginko dvojlaločné, lipy, paulovnie, agáty alebo jaseňovec metlinatý.

V parku sa nachádza mramorové súsošie sochára Juliena Lorieuxa (1876 – 1915) Svätá Katarína z roku 1908, ktoré kúpilo mesto Paríž v roku 1925. Je tu aj malé detské ihrisko.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Square na stránkach radnice 9. obvodu
 Popis square

Zdroj 

Parížske parky a voľné priestranstvá
Montholon
Éva Vica Kerekes

Éva „Vica“ Kerekes (* 28. marec 1981, Fiľakovo) je slovenská herečka maďarskej národnosti. Jej otec je Maďar a matka je spolovice Slovenka.

K herectvu ju priviedla matka, ktorá je amatérskou režisérkou. Vyštudovala VŠMU v Bratislave a počas štúdia hrala vo filme Konečná stanica (2004). Prvé herecké skúsenosti mala už zo základnej a strednej školy. Účinkuje najmä vo filmoch a seriáloch. Medzi najznámejšie filmy patrí: Nestyda, Muži v naději a Nedodržaný sľub a slovenský seriál Odsúdené.

Prezývku Vica si dala preto, lebo v Maďarsku žije jej menovkyňa Éva Kerekes a pôsobí v podobnej oblasti. Dnes žije v Budapešti spolu s priateľom, ktorý je umelecký fotograf.

Filmografia (výber) 
 2022 – Hranica
 2016 – Anděl Páně 2 2016 – Krycí jméno Holec 2014 – Nežné vlny 2014 – Clona (TVS)
 2014 – Zejtra napořád 2013 – Krídla Vianoc 2012 – 7 dní hříchů 2011 – Muži v nádeji 2010 – Filmoviedky: Výstrel navyše 2010 – Nesmrteľní 2010 – Profesionáli 2010 – Dažďová víla 2009 – Szuperbojz 2009 – Nedodržaný sľub 2009 – Odsúdené 2008 – Bakkermann 2008 – Mázli 2008 – Nestyda 2008 – Odaát 2007 – A kísértés 2004 – Konečná stanica Referencie 

 Externé odkazy 
 
 Vica Kerekes na Osobnosti.cz''
 

Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Slovenské osobnosti maďarského pôvodu
Osobnosti z Fiľakova
Jolana Hroncová

Prof. PhDr. Jolana Hroncová, CSc. (* 11. október 1949, Hriňová) je vysokoškolská pedagogička pôsobiaca na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici. Zastáva post vedúcej Katedry pedagogiky na Pedagogickej fakulte UMB, kde sa venuje problematike sociálnej pedagogiky, sociálnej patológie a jej prevencie, sociológii a filozofii výchovy.

Životopis 
Odbor Pedagogika a Filozofia študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1968 – 1973). Po ukončení školy pracovala v Ústave experimentálnej pedagogiky SAV a v roku 1978 nastúpila na Katedru pedagogiky  Pedagogickej fakulte UMB v Banskej Bystrici, kde pôsobí dodnes.

Pôsobenie 
 Členka exekutívy pri expertnej komisii pre drogové závislosti a kontrolu drog pri Výbore ministrov pre drogové závislosti a kontrolu drog na Slovensku.
 Predsedníčka expertnej skupiny pre odbornú a organizačnú prípravu analytickej štúdie a koncepcie prevencie sociálnopatologických javov u detí a mládeže pri Národnej spoločnosti pre prevenciu kriminality, trestné právo a súdnictvo.
 Členka vedeckej rady medzinárodného časopisu The New Educational Review
 Členka redakčnej rady časopisu Auxilium Sociale Novum (Sliezska univerzita v Katoviciach)

Dielo 
 Sociológia výchovy, Banská Bystrica, roku 1996
 Sociálna pedagogika a sociálna práca, Banská Bystrica, 2000, 2001, ISBN 80-8055-427-7
 Sociálna patológia pre sociálnych pracovníkov a pedagógov, Banská Bystrica, roku 2006
 K dejinám sociálnej pedagogiky v Európe, Banská Bystrica, roku 2008, ISBN 978-80-7417-07-2
 Vybrané problémy slovenskej a poľskej sociálnej pedagogiky, Banská Bystrica, roku 2009
 Sociálna pedagogika. Vývoj a súčasný stav, Banská Bystrica, roku 2009, ISBN 978-80-8083-819-5
 Pedagogické a psychologické aspekty patologického hráčstva, Banská Bystrica, roku 2009, ISBN 978-80-8083-769-3
 Slovenská rodina v kontexte transformačných premien, Banská Bystrica, 2010, ISBN 978-80-557-0034-2
 Pedagogika sociálnej starostlivosti, Banská Bystrica, 2011, ISBN 978-80-557-0306-0
 Sociálna pedagogika na Slovensku (História a súčasnosť), Banská Bystrica, 2012. ISBN 978-80-557-0356-5

Zdroj 
 Na stránke UMB

Osobnosti z Hriňovej
Slovenskí univerzitní profesori
Slovenskí autori náučnej literatúry
Vyučujúci na Pedagogickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Volejbal na Letných olympijských hrách 2008

Volejbal na Letných olympijských hrách 2008 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 2008, ktorý sa konal v Pekingu, v Číne v dňoch od 9.24. augusta 2008, za účasti 12 mužských a 12 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1964 a toto bolo jeho 12. vydanie. Zápasy sa hrali v 2 arénach: Capital Indoor Stadium a Beijing Institute of Technology Gymnasium. Nováčikmi olympijského turnaja boli družstvá mužov Srbska a Venezuely a až 4 družstvá žienAlžírsko, Kazachstan, Srbsko a Venezuela. Štyri najlepšie družstvá z každej skupiny (v ženskej i mužskej kategórii) postúpili do štvrťfinále, ostatné boli klasifikované na 9. – 12. priečke celkového hodnotenia turnaja. Družstvá, ktoré vyhrali vo štvrťfinále, postúpili do semifinále a ich víťazi do finále.

Svoj tretí olympijský titul v kategórii mužov získali  po finálovom víťazstve nad . Ženský turnaj vyhrala , keď vo finále zvíťazila nad .

Kvalifikácia 
Muži

Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k júlu 2008.

Ženy

Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k júlu 2008.

Aréna

Výsledky

Mužský turnaj

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Ženský turnaj

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Medzinárodnej volejbalovej federácie 
 Volejbal na oficiálnej stránke LOH 2008 (archive.org) 
 Volejbalový turnaj na stránke olympic.org

Zdroje 
 Oficiálne výsledky LOH 2008 
 LOH 2008 na oficiálnej stránke FIVB (archive.org) 
 LOH 2008 na stránke volleyball.org 
 Volejbalový turnaj mužov a žien LOH 2008 na stránke todor66.com 
 Volejbalový turnaj mužov a žien LOH 2008 na stránke the-sports.org 
 Volejbalový turnaj LOH 2008 na stránke sports-reference.com 

 
Volejbal v 2008
Stará francúzština

Stará francúzština alebo zriedkavo starofrancúzština bolo románske dialektové kontinuum, ktorým sa hovorilo v oblastiach Belgicka, Švajčiarska a severného Francúzska približne v rokoch 1000 – 1300. V stredoveku bola stará francúzština známa ako langue d'oïl. Je odlišná od okcitánčiny (langue d'oc), ktorou sa hovorilo na juh od oblastí, kde prevládala stará francúzština.

Ukážka textu
„Pro Deo amur et pro Christian poblo et nostro commun salvament, d’ist di en avant, in quant Deus savir et podir me dunat, si salvarai eo cist meon fradre Karlo, et in aiudha et in cadhuna cosa…“

Pre lásku božiu a kresťanský ľud a našu spoločnú spásu, od tohto dňa, aj keď mi Boh dal znalosti a moc, budem brániť svojho brata Karla vo všetkom…

Literatúra 
 Delamarre, X. & Lambert, P. -Y. (2003). Dictionnaire de la langue gauloise : Une approche linguistique du vieux-celtique continental (2nd ed.). Paris: Errance. ISBN 2877722376
 Pope, M.K. (1934). From Latin to Modern French with Especial Consideration of Anglo-Norman Phonology and Morphology. Manchester: Manchester University Press.
 Kibler, William (1984). An Introduction to Old French. New York: Modern Language Association of America.

Pozri aj 
Románske jazyky
Anglosaština
latinčina
Francúzština

Externé odkazy 
 Old French on the Web
 Old French Online from the University of Texas at Austin
 dictionnaire medievale - a wiki dictionary for middle french words and phrases

Zdroj 

Mŕtve jazyky
Románske jazyky
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2012

Majstrovstvá Afriky v hádzanej 2012 boli v poradí 20. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Rabate a Salé, v Maroku v dňoch od 11.20. januára 2012, za účasti 12 mužských a 10 ženských tímov. V mužskom turnaji nahradila Burkina Nigériu, ktorá sa nezúčastnila kvôli finančným problémom. Bolo to tretíkrát, čo sa majstrovstvá Afriky konali v Maroku, keď predtým ich hostilo v rokoch 1987 a 2002. Víťazom sa deviatykrát stalo , ktoré obhájilo titul spred 2 rokov, a jedenástykrát (ôsmy v rade) .  

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta mužov a žien v roku 2013. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá z oboch kategórií. Víťazné družstvá sa zároveň kvalifikovali na Letné olympijské hry 2012, ktoré hostil Londýn.

Arény

Nasadenie do výkonnostných košov 
Muži

Ženy

Pozn: V zátvorke je uvedené aktuálne umiestnenie tímov v rebríčku CAHB v roku 2011.

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Africkej hádzanárskej konfederácie 
 Oficiálna stránka Marockej hádzanárskej federácie (po arabsky)

Zdroje 
 Majstrovstvá Afriky 2012 na stránke Africkej hádzanárskej konfederácie archive.org /
 Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 2012 na stránke goalzz.com 
 Mužský a ženský turnaj Majstrovstiev Afriky 2012 na stránke todor66.com 

Hádzaná v 2012
Majstrovstvá Afriky v hádzanej
Hádzaná
Jarabina Margittaiho

Jarabina Margittaiho (Sorbus margittaiana) je ker. Je to endemický druh vyskytujúci sa iba v Krivánskej Malej Fatre (okolie vrchu Suchý).

Zdroje 
 
 

Ružovité
Endemity
Flóra na Slovensku
Zákonom chránené rastliny na Slovensku
Tippeligaen

Tippeligaen (pomenovaná po hlavnom sponzorovi Norsk Tipping) je najvyššia nórska futbalová súťaž. Liga je tiež neoficiálne známa pod neutrálnym názvom Eliteserien. Jej oficiálny názov sa používa od roku 1991, od kedy ju začala sponzorovať lotériová spoločnosť Norsk Tipping. Od roku 1992 je liga profesionálna.

Medzi rokmi 1963 až 1990 bol názov ligy 1. divisjon, v rokoch 1948 až 1962 bol jej názov Hovedserien a medzi rokmi 1937 a 1948 niesla liga názov Norgesserien.

Súčasné kluby
●
Brann
●
Fredrikstad
●
Haugesund
●
Hønefoss
●
Lillestrøm
●
Molde
●
Odd Grenland
●
Rosenborg
●
Sandnes Ulf
●
Sogndal
●
Stabæk
●
Strømsgodset
●
Tromsø
●
Viking
●
Vålerenga
●
Aalesund

Individuálna rekordy

Najviac odohratých zápasov

Aktualizované: 31. október 2011. Zdroj: adressa.no.

Najviac strelených gólov

Aktualizované: 1. jún 2011. Zdroj: adressa.no.

Referencie

Externé odkazy
Nórska futbalová asociácia
Štatistiky, príslušenstvá, výsledky a profily tímov ligy Tippeligaen

Zdroj

Nórske futbalové súťaže
Najvyššie národné futbalové súťaže
Futbal v Nórsku
Na pokraji síl

Na pokraji síl je šiesty singel z albumu Tráva musí rásť speváka Mira Jaroša. 

V 50 týždni roku 2011 sa stal siedmou najhranejšou slovenskou nahrávkou.

Vznik 
Pieseň je duet Mira Jaroša a Dominiky Mirgovej. Pôvodným autorom je izraelský hudobník Idan Raichel., slovenský text napísal Miro Jaroš. Spevák po prvýkrát využíva zvuk bendža, ktorý vytvára charakter nahrávky.

Videoklip 

Klip sa inšpiroval obrazovým stvárnením skladby Where the Wild Roses Grow Nicka Cavea (inšpirácia Millaisovým obrazom Ofélia). Novú verziu natočil Michal Kunes Kováč. Tragický dej sa odohráva pri opustenom jazere kde nájde Miro mŕtvu Dominiku. Z klipu nie je jasné, čo sa stalo. Počas nakrúcania bola Dominika napadnutá krkavcom a spoločnosť vo vode jej robil obrovský had. Videoklip mal za prvé dva dni viac ako 30 000 pozretí a objavil sa aj na MTV.

Verzie nahrávky
"Radio Edit"
"Alternatívna verzia"
"Randy vission remix"
"Malinovsky remix"
"Peter Jancat auris remix"
"Randy vission instrumental"
"Solo demo verzia"
"Acapella"

Referencie 

Piesne Mira Jaroša
Piesne z 2011
František Gerhát

František Gerhát (* 28. apríl 1990) je slovenský hokejista, ktorý hráva na pozícii útočníka. Momentálne je hráčom HC Litvínov.

Kariéra 
Od septembra 2008 je hráčom HC Litvínov. Reprezentoval Slovensko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2009.

Referencie

Externé odkazy 
 František Gerhát na stránke hockeydb.com 

Narodenia v 1990
Slovenskí hokejisti
Hráči HC Litvínov
Lukáš Diviš (1987)

Lukáš Diviš (* 7. august 1987, Nitra) je slovenský volejbalista. Hráva na pozícii smečiara. Je členom širšieho výberu slovenskej reprezentácie.

Referencie

Externé odkazy 
 Lukáš Diviš na stránke volleyworldagency.com 

Narodenia v 1987
Žijúci ľudia
Osobnosti z Nitry
Slovenskí volejbalisti
Ivan Ilić

Ivan Ilić (v srbskej cyrilike: Иван Илић, * 14. august 1978, Belehrad, Srbsko) je americký klavírny virtuóz srbského pôvodu. Momentálne žije v Paríži.

Životopis 
Narodil sa 14. augusta 1978 v Belehrade, vo vtedajšej Juhoslávii. Na Kalifornskej univerzite v Berkeley študoval odbory matematika a hudba. Chvíľu taktiež navštevoval hudobné konzervatórium v San Franciscu. Absolvoval postgraduálne štúdium na parížskom konzervatóriu, kde získal Premier Prix. Pokračoval na École Normale de Musique de Paris. Jeho učiteľmi vo Francúzsku boli medzi inými aj François-René Duchâble, Christian Ivaldi a Jacques Rouvier.

Kariéra 
Vystupujúc v prvom rade ako sólista, Ilić je známy svojimi interpretáciami francúzskej hudby, predovšetkým prác Clauda Debussyho. V októbri 2008 mu na francúzskom nahrávacom labeli Paraty vyšla jeho nahrávka 24 Debussyho prelúdií (Debussy - Préludes pour piano, Livres 1 et 2), ktorá bola vo Francúzsku ocenená Mezzo TV´s Critics Choice. Kritici Fanfare Magazine zaradili nahrávku medzi 5 najlepších roku 2008. Rovnakým spôsobom bola ocenená aj francúzskou internetovou stránkou Classique News. Ilić, ktorý upravil poradie prelúdií na albume, musel neskôr svoje kontroverzné rozhodnutie vo viacerých interview obhajovať.

Sústredí sa predovšetkým na sólistický repertoár. Nahral práce od J.S. Bacha, Händla, Haydna, Beethovena, Chopina, Schumanna, Liszta, Brahmsa, Debussyho, Ravela a Luciena Durosoira. Do svojich recitálov však často zahŕňa aj súčasú hudbu. Medzi rastúcim počtom skladateľov, ktorí pre neho napísali nové práce nechýbajú mená ako John Metcalf, Keerif Makan a Dmitri Tymoczko. Jeho ďalšou nahrávkou bude album štúdií na Chopinove etudy od Leopolda Godowského (22 Chopin Studies by Leopold Godowsky).

Ilić vystupoval v Carneggie Hall, Weill Hall v New Yorku, Wigmore Hall, Glenn Gould Studio a v írskej National Concert Hall.

Od začiatku júna 2011 sú viaceré nahrávky Ivana Ilića k dispozícii na stránke IMSLP.

Diskografia 
 Ivan Ilić, pianiste - oeuvres de Brahms, Beethoven et Chopin, Mairie de Paris
 Elegance and Refinement - Baroque Suites, French Sweets, Magnatune
 Fugitive Visions - Piano Masterworks by Chopin and Liszt, Magnatune
 Romantic - Powerful Miniatures by Schumann and Brahms, Magnatune
 Vitality and Virtuosity - Sonatas by Haydn and Beethoven, Magnatune
 Transcendental - Transcriptions by Brahms and Godowsky, Magnatune
 Claude Debussy - Préludes pour piano, Livres 1 et 2, Paraty
 Leopold Godowsky - 22 Chopin Studies, Paraty

Herectvo a písanie 
V roku 2010 herecky debutoval v krátkom filme Luca Plissonneaua, Izákova voľba (Les Mains), kde sa predstavil v hlavnej role Izáka. V roku 2011 si zahral postavu Glenna Goulda v novom krátkom filme Benoîta Maireho, Pastier (Le Berger) po boku známeho herca Lou Castela. Píše o hudbe na internetovú stránku Washington Times.

Referencie 

Klaviristi USA
Absolventi University of California, Berkeley
Ə

Ə (miniskula ə) je písmeno (grafém) latinskej abecedy. Nazýva sa šva. Je obsiahnuté v abecedách azerbajdžančiny a jazyka ewondo.

Znak ə sa používa v medzinárodnej fonetickej abecede (IPA) pre stredovú strednú nezaokrúhlenú samohlásku.

Latinka obsahuje písmeno Ǝ, ktorého minuskula ǝ má rovnaký tvar ako ə.

V arménskom písme písmenu Ə zodpovedá písmeno Ը (ը). V cyrilike je obsiahnuté rovnako vyzerajúce písmeno Ә (ә), ale zachytáva inú hlásku.

Zdroj 
 

Písmená latinskej abecedy
Wolfgang Abendroth

Prof. JUDr. Wolfgang Abendroth (* 2. máj 1906, Elberfeld (dnes časť Wuppertalu) – † 15. september 1985, Frankfurt nad Mohanom) bol nemecký právnik a vysokoškolský pedagóg (Jena, Wilhelmshaven, Marburg). Venoval sa medzinárodnému a štátnemu právu, marxistickej politickej sociológii. Bol podporovateľom nemeckého sociálneho študentského hnutia  v 60. rokoch 20. storočia.

Zdroj 
 

Nemeckí právnici
Nemeckí pedagógovia
Osobnosti z Wuppertalu