joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2007

Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2007 boli v poradí 24. Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Africká basketbalová federácia (FIBA Africa). Konali sa v piatich alžírskych mestách: Luanda, Benguela, Cabinda, Huambo a Lubango, v dňoch od 15.25. augusta 2007, za účasti 16 tímov. Počet účastníkov sa oproti minulým turnajom zvýšil o 4 tímy. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Rwandy, po 25-tich rokoch sa naň kvalifikovala Libéria. Domáca  získala svoj deviaty titul (piaty za sebou), keď vo finále zvíťazila nad . Strieborný Kamerun získal svoju prvú medailu, hoci sa na africkom turnaji zúčastnil naposledy pred 15-timi rokmi. Bronzové skončili , ktoré rovnako získali prvú medailu.

Angola bola vybraná za organizátora majstrovstiev v decembri 2005, keď vyhrala výberovú súťaž pred kandidatúrou Mali. Angola bola organizátorom afrického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1989 a 1999. Zápasy sa odohrali v 5 arénach, z toho 4 (mimo hlavného mesta) boli novovybudované. 

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia afrických družstiev na Letné olympijské hry 2008, ktoré hostil Peking. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.

Kvalifikácia 

Pozn: Alžírsko sa z turnaja odhlásilo, nahradil ho Mozambik.

Arény

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play-off

Stretnutia o 9.16. miesto

Stretnutia o 13.16. miesto

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutia o 9.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Afriky 2007 (archive.org) 
 Oficiálna stránka FIBA Africa /
 Oficiálna stránka Angolskej basketbalovej federácie /

Zdroje 
 Majstrovstvá Afriky 2007 na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Afriky 2007 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Afriky 2007 na stránke the-sports.org 
 Majstrovstvá Afriky 2007 na stránke nbtrank 
 Majstrovstvá Afriky 2007 na stránke afrobasket.com 

Basketbal v 2007
Muži
Basketbal
Slováci vo Švajčiarsku

Počet osôb so slovenským občianstvom a zároveň statusom cudzinca žijúceho vo Švajčiarsku, sa po poslednom sčítaní z roku 2018 vyšplhal na počet 16 958.

História 
Švajčiarsko bolo cieľovou destináciou Slovákov už počas 2. svetovej vojny, a to vo veľkej miere za účelom štúdia. Práve študenti si pre potreby uchovávania svojej slovenskej identity založili Spolok slovenských akademikov, na čele ktorého stál uznávaný profesor Spolkovej vysokej školy technickej v Zürichu a otec parnej a plynovej turbíny, Aurel Stodola. Od roku 1948, keď v bývalom Československu prebehol komunistický puč, sa do Švajčiarska nedostalo veľa Slovákov. Možno aj preto Spolok po odchode väčšiny členov do zahraničia prestáva fungovať, ale formálne nezaniká. Po okupácii Československa vojskami Varšavskej zmluvy v roku 1968 emigrovalo do Švajčiarska väčšina dnes žijúcich Slovákov, tzv. starousadlíkov. Ostávajúci členovia a noví emigranti si založili v roku 1969 pokračovateľa Spolku s názvom "Združenie priateľov Slovenska", ktoré sa neskôr v roku 1986 premenovalo na "Združenie Slovákov vo Švajčiarsku". Od 90. rokov minulého storočia je zaznamenaný opäť nárast emigrácie predovšetkým za pracovnými príležitosťami, čo pretrváva dodnes.

Súčasnosť 
Slováci vo Švajčiarsku dnes žijú hlavne vo veľkých mestách ako Bern, Zürich, Sankt Gallen, Fribourg, Luzern, Bazilej, Montreux, Ženeva, Lugano a iné. O podporu slovenskej identity sa vo Švajčiarsku starajú viaceré subjekty. Medzi tie najznámejšie patria Združenie Slovákov vo Švajčiarsku, vydávajúce krajanský časopis pod názvom Slovenské zvesti, potom Slovenská škola a škôlka v Zürichu, Slovenská katolícka misia alebo SLOVAK.CH - informačný portál pre Slovákov žijúcich vo Švajčiarsku.

Referencie 
Slovenské zahraničie
Združenie Slovákov vo Švajčiarsku
Úrad pre Slovákov žijúcich v zahraničí

Externé odkazy 
Slovenská škola a škôlka v Zürichu
Slovenská katolícka misia
Informačný portál pre Slovákov žijúcich vo Švajčiarsku

 
Švajčiarsko
Etniká, národy a národnosti vo Švajčiarsku
Miroslav Búran

Miroslav Búran (* 18. február 1978, Myjava, Slovensko) je slovenský básnik a prozaik. Žije v Jablonici. Je absolventom „Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej“ z roku 1996. Je autorom troch básnických zbierok, troch noviel a jednej detskej knižky. Autor sa zúčastnil viacerých literárnych súťaží, na ktorých získal aj ocenenia.

Dielo 
 Podoby - zbierka poézie, nakladatelství Mezera, ČSR, rok 2010
 Štyri ruky života - zbierka poézie, vydavateľstvo Formát, rok 2010, ISBN 978-80-96994-75-5
 Sólo pre deväť hlasov - výber poézie 9 autorov, vydavateľstvo IKAR, rok 2011, edícia Mam talent, ISBN 978-80-55123-72-1
 Potreba milovať - zbierka poézie, vydavateľstvo DALi, 2014, ISBN 978-80-89596-07-2
 Návrat do prítomnosti - novela-prvotina, vydavateľstvo Richard Lunter - Kicom, rok 2015, ISBN 978-80-97175-87-0 
 Jabuonické všelico -  Monografia obce Jablonica, ktorej je spoluautorom a sú v nej uvedené aj jeho básne.
 Poblúdenie -novela, Richard Lunter - Kicom, rok 2016, ISBN 978-80-89780-11-2
 V hluchom svete - zbierka poézie, vydavateľstvo. Richard Lunter-KICOM, rok 2017,ilustrácie: Juraj Bocian, korektúry: Jana Burdová, ISBN 978-80-89780-15-0
 Väzenie Dúfať - novela, vydavateľstvo Richard Lunter-KICOM, rok 2019, str. 188, ISBN 9788089780273
 Katkine dobrodružstvá, knižka pre deti, vydavateľstvo Signis.sk, rok 2021, ilustrácie Ivana Vargončíková, ISBN 978-80-999-36-17-2
 Veveričkine trampoty, knižka pre deti, vydavateľstvo Signis.sk, rok 2022, ISBN 978-80-99936-28-8
Miroslav Búran prispieva do:
  literárneho časopisu Rak (Revue aktuálnej kultúry)
 Dotyky - literárny časopis
  online kultúrny magazín iLeGaLiT
  Literárna Senica 2009 - rozhovory

Ocenenia v súťažiach 
 Florinova jar 2008 - próza, 1. miesto
 Prvotiny Olomouc 2008 - poézia, 1. miesto
 Literárny Lučenec - 2009 - poézia, 1. miesto
 Literární a výt. soutěž o cenu prov A. Voráčka, Strakonice, 2009 - poézia, 2. miesto
 O cenu Slov. učeného tovarištva Trnava - 2010, 3. miesto

Referencie

Externé odkazy 
 Návrat do prítomnosti – recenzia na webe Literárneho informačného centra
 Potreba milovať – recenzia na webe Literárneho informačného centra
 "Veveričkine trampoty" - detská knižka

Slovenskí básnici
Slovenskí prozaici
Osobnosti z Myjavy
Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2009

Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2009 boli v poradí 25. Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Africká basketbalová federácia (FIBA Africa). Konali sa v mestách Tripolis a Bengázi, v Líbyi, v dňoch od 5.15. augusta 2009, za účasti 16 tímov.  získala už svoj desiaty titul (šiesty za sebou), keď vo finále zvíťazila nad . Pobrežie Slonoviny získalo medailu po 24-och rokoch, bronzové  dokonca po 35-tich rokoch. 

Líbya bola vybraná za organizátora majstrovstiev až vo febrári 2009 po tom, čo Nigéria stiahla svoju kandidatúru, ktorá podľa FIBA Africa nezodpovedala stanoveným požiadavkám. Zápasy sa uskutočnili v dvoch arénach: Suliman Ad-Dharrath Arena a African Union Arena.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta 2010, ktoré organizovalo Turecko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.

Kvalifikácia

Arény

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Nadstavbové skupiny

Skupina E

Skupina F

Play off

Stretnutia o 13.16. miesto

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutia o 9.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Afriky 2009 /
 Oficiálna stránka FIBA Africa /

Zdroje 
 Majstrovstvá Afriky 2009 na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Afriky 2009 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Afriky 2009 na stránke the-sports.org 
 Majstrovstvá Afriky 2009 na stránke nbtrank 
 Majstrovstvá Afriky 2009 na stránke afrobasket.com 

Basketbal v 2009
Muži
Basketbal
Evanjelické lýceum v Levoči

Evanjelické lýceum v Levoči je dvojposchodová budova pochádzajúca z 14. storočia. V 17. storočí ju vlastnil levočský kronikár Gašpar Hain, ktorý ho daroval evanjelickej cirkvi a tak sa doňho roku 1796 presťahovalo Evanjelické lýceum. Dnes v ňom sídli Múzeum výtvarnej kultúry na Spiši, to je súčasťou Spišského múzea SNM v Levoči. V registri NKP je ako kultúrna pamiatka pod číslom ÚZPF 2929/1

Budova 
Je to trojpodlažná renesančná, pôvodne gotická budova so zachovanými kamennými článkami. Interiér budovy je zdobený nástennými maľbami a je tu aj krásny renesančný portál z roku 1530. Je jedným z najpôsobivejších meštianskych domov na námestí. Zmeny a opravy boli v 15. storočí, roku 1530, v 2. polovici 16. storočia, v 17. storočí, v rokoch 1793 – 96 a v 3. tretine 20. storočia.

História 
 1544 – vznik evanjelického gymnázia
 1658 – 1664 – bol rektorom Gašpar Hain
 1682 – Levoča sa stala artikulárnym miestom
 1696 – evanjelické gymnázium bolo premenené na evanjelické lýceum, kde sa prednášala filozofia, právo a teológia
 1769 – pri lýceu vznikla rozsiahla knižnica
 1796 – presťahovanie lýcea do Hainovho domu
 1832 – založený Ústav reči a literatúry československej profesorom Michalom Hlaváčkom (1803 – 1885) a aj Česko-slovenskej spoločnosti slovenských študentov
 1844 – príchod 13 študentov Ľudovíta Štúra na lýceum, po tom čo ho zbavili profesúry na Evanjelickom lýceu v Bratislave, nimi je potom založená Jednota mládeže slovenskej, tiež je vydávaný Almanach Jitřenka
 1848/1849 – revolučné roky znamenali prakticky zrušenie pôvodného lýcea
 1851 – v dôsledku školských reforiem premena na osemtriedne Vyššie evanjelické gymnázium v Levoči.
 1869 – premena na prvú interkonfesionálnu školu v Uhorsku ako Levočská maďarská kráľovská vyššia reálna škola
 1899 – bola pre ňu postavená nová budova pred Košickou bránou
 1963 – vyhlásenie budovy za NKP

Osobnosti pôsobiace alebo študujúce na lýceu 
 Janko Francisci-Rimavský
 Samuel Hroboň
 Ján Maróthy
 Ján Chalupka
 Ján Botto
 Pavol Dobšinský
 Janko Kráľ
 Janko Matúška
 Ján Pavol Tomášek
 Andrej PROBSTNER ml. (1795 – 1853?)

Referencie

Externé zdroje 
 
 
 
 Heinov dom na Miniweb

Stavby v Levoči
Školy v Levoči
Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2011

Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov 2011 boli v poradí 26. Majstrovstvá Afriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Africká basketbalová federácia (FIBA Africa). Konali sa v Antananarivo, na Madagaskare, v dňoch od 17.28. augusta 2011, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Čadu. Víťazom sa stalo , ktoré vo finálovom zápase vyhralo nad predchádzajúcim šesťnásobným víťazom.  

Pôvodne bolo za organizátora vybrané Pobrežie Slonoviny a zápasy sa mali hrať v Abidjane. Druhým kandidátom na usporiadanie bola Niféria. Stalo sa tak v Abidjane na zasadnutí Výkonného výboru FIBA Africa v marci 2010. Nahrádníkom, ak by sa Pobrežiu Slonoviny nepodarilo splniť stanovené podmienky, bol Madagaskar. Kvôli politickej kríze v Pobreží Slonoviny sa novým organizátorom šampionátu stal v apríli 2011 Madagaskar. Všetky zápasy sa odohrali v športovej aréne Univerzity v Antananarivo.

Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia afrických družstiev na Letné olympijské hry 2012, ktoré hostil Londýn. Kvalifikoval sa na ne iba víťaz.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play-off

Štvrťfinále

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Majstrovstiev Afriky 2011 /
 Oficiálna stránka FIBA Africa /

Zdroje 
 Majstrovstvá Afriky 2011 na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Afriky 2011 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Afriky 2011 na stránke the-sports.org 
 Majstrovstvá Afriky 2011 na stránke nbtrank 
 Majstrovstvá Afriky 2011 na stránke afrobasket.com 

Basketbal v 2011
Muži
Basketbal
Pierre Laval

Pierre Etienne Laval (* 28. jún 1883, Châteldon, Francúzsko – † 15. október 1945, Fresnes) bol francúzsky advokát a politik. 

Bol štyrikrát premiérom v dobách Tretej republiky. Po nemeckej invázii v roku 1940 sa stal členom vlády vichystického Francúzska a tiež premiérom. Po oslobodení Francúzska v roku 1945 bol zatknutý, odsúdený na trest smrti za vlastizradu a popravený zastrelením.

Externé odkazy 
 United News flash info sur l'exécution de Laval
 Interrogatoires de Pierre Laval avant son procès en 1945 : documents originaux
 Laval Parle – Notes et mémoires rédigés par Pierre Laval dans sa cellule

Zdroj 

Francúzski politici
Predsedovia vlády Francúzska
Osobnosti roka časopisu Time
Kolaboranti
Antikomunisti
Francúzske osobnosti druhej svetovej vojny
Tretia francúzska republika

Tretia francúzska republika bol politický režim vo Francúzsku v rokoch 1870 (niekedy sa tiež uvádza až rok 1875, kedy bola prijatá ústava) až 1940. Všeobecne sa k Tretej republike radí tiež 5 rokov, ktoré jej predchádzajú (teda obdobie od pádu Druhého cisárstva).

Tretia republika sa udržala zo všetkých režimov počnúc Francúzskou revolúciou najdlhšie - 70 rokov, a to napriek najrôznejším krízam, z ktorých najznámejšie sú Dreyfusova aféra alebo škandál okolo Panamského prieplavu. Jej koniec znamenala okupácia severu krajiny vojskami nacistického Nemecka a vyhlásenie tzv. Francúzskeho štátu na juhu krajiny.

Prezidenti Tretej republiky 
 Adolphe Thiers, 1871 – 1873
 Patrice de Mac-Mahon, 1873 – 1879
 Jules Grévy, 1879 – 1887
 Marie François Sadi Carnot, 1887 – 1894
 Jean Casimir-Perier, 1894 – 1895
 Félix Faure, 1895 – 1899
 Émile Loubet, 1899 – 1906
 Armand Fallières, 1906 – 1913
 Raymond Poincaré, 1913 – 1920
 Paul Deschanel, február 1920 – september 1920
 Alexandre Millerand, 1920 – 1924
 Gaston Doumergue, 1924 – 1931
 Paul Doumer, 1931 – 1932
 Albert Lebrun, 1932 – 1940

Iné projekty

Externé odkazy 
 Prezidenti Tretej republiky

Zdroj 

 
Zaniknuté štáty Európy
Zaniknuté štáty
Zaniknuté republiky
Majstrovstvá sveta v touch rugby 2015

Majstrovstvá sveta v touch rugby 2015 boli v poradí 8. Majstrovstvá sveta v touch rugby, ktoré organizuje Medzinárodná federácia touch rugby (FIT). Konali sa v Coffs Harbour, v Novom Južnom Walese, v Austrálii od 29. apríla3. mája 2015, za účasti 16 mužských, 14 ženských a 22 zmiešaných tímov. Majstrovstiev sa zúčastnilo spolu 1 900 účastníkov z 97 tímov a 25 krajín. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Fidži a Malajzie, ženské družstvá Fidži, Filipín a USA a zmiešané družstvá Čile, Číny, Filipín, Hongkongu, Nemecka a Spojených arabských emirátov. Víťazom v vo všetkých troch kategóriách sa stala domáca Austrália, ktorá vo finále zvíťazila zakaždým nad Novým Zélandom. V mužskej kategórii vyhrala rekordným finálovým výsledkom.

FIT v decembri 2010 rozhodla, že sa organizátorom MS stane Austrália. Z piatich kandidátov: Austrália, Papua-Nová Guinea, Samoa, Singapur a Taliansko, postúpili do užšieho výberu Austrália a Singapur, v ktorom zvíťazila Austrália. Všetky zápasy sa odohrali v komplexe C.ex Coffs International Stadium a jeho dvanástich ihriskách. Hlavný štadión má kapacitu 936 miest na sedenie. Okrem mužov, žien a mixu sa tradične uskutočnili aj turnaje veteránov nad 30, 35, 40 a nad 50 rokov, žien nad 27 rokov a v mixe veteránov.

Účastníci 

Muži

Ženy

Mix

 Umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIT.

Výsledky

Muži

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Nadstavbové skupiny

Divízia 1

Divízia 2

Play off

Stretnutie o 15. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny

Skupina A

Skupina C

Skupina B

Skupina D

Nadstavbové skupiny

Divízia 1

Divízia 2

Play off

Stretnutie o 12. miesto

Stretnutie o 10. miesto

Stretnutie o 8. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Mix

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Skupina E

Skupina F

Nadstavbové skupiny

Divízia 1

Divízia 2

Divízia 3

Play off

Stretnutie o 20. miesto

Stretnutie o 18. miesto

Stretnutie o 16. miesto

Stretnutie o 13. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Mix

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2015  
 Oficiálna stránka Medzinárodnej federácie touch rugby 
 Oficiálna stránka Austrálskej federácie touch rugby 
 Kanál youtube o MS 2015
 MS 2015 na instagrame

Šport v 2015
Majstrovstvá sveta v touch rugby
Touch
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2001

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2001 boli v poradí 6. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Manile, na Filipínach v dňoch od 2.7. apríla 2001, za účasti 7 tímov. Filipíny boli organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov tretíkrát, predtým hostili turnaj v rokoch 1998 a 1999, zakaždým v Manile. Zápasy sa odohrali v aréne Rizal Memorial Coliseum. Štvrtýkrát sa víťazom stali domáce , ktoré vo finále vyhrali nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2001, ktoré organizovala Čína. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

Aréna

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 5.7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Pozn: Po tom, čo FIBA suspendovala Filipíny, postúpil neskôr aj Singapur.

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Filipínskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 2001 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá SEABA 2001 na stránke nbtrank 

Basketbal v 2001
Muži
Basketbal
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 1999

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 1999 boli v poradí 4. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Manile, na Filipínach v dňoch od 2.7. júla 1999, za účasti 5 tímov. Filipíny boli organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov druhýkrát, keď hostili aj predchádzajúci turnaj v roku 1998, tiež v Manile. Zápasy sa hrali v aréne Ninoy Aquino Coliseum.  obhájili titul, keď vo finále zvíťazili nad .

Aréna

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Filipínskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 1999 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá SEABA 1999 na stránke nbtrank 

Basketbal v 1999
Muži
Basketbal
Pamätný dom Čierny orol

Pamätný dom Čierny orol je historická budova v Liptovskom Mikuláši. Spomína sa už v 17. storočí ako zájazdový hostinec - Vrbický hostinec. V 19. storočí bola budova rozšírená o javisko, čim  sa Čierny orol stal centrom kultúrneho života, ktorého vplyv presiahol hranice Liptovského Mikuláša. 1. mája 1918 zorganizovali Sociálni demokrati verejné zhromaždenie, tu odznela  Mikulášska rezolúcia, ktorou sa slovenský národ otvorene prihlásil k právu na sebaurčenie a k myšlienke česko-slovenskej vzájomnosti. V nasledujúcom období bol známy ako Robotnícky dom. Roku 1961 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku a registrovany je v UZPF pod č. 394.

História 
 22. augusta 1830 - odohralo sa prvé divadelné predstavenie, veselohra Kocúrkovo od Sama Chalupku
 1832 - 1840 - v týchto rokov tu sídlil prvý slovenský ochotnícky divadelný spolok  Divadlo slovanské svatomikulášske, ktorého zakladateľom bol Gašpar Fejérpataky-Belopotocký
 1847 - 1918 - sídlo národnobuditeľského spolku založeného M. M. Hodžom volane Meštianske kasíno "Větín" 
 19. storočie - v 50. rokoch dostáva svoje meno Schwarzer Adler
 1861 - sídlo Spolku správy divadelnej v Liptovskom Mikuláši 
 1880 - rozsiahla stavebná úprava
 1914 - stredisko Robotníckej telovýchovnej jednoty v Liptovskom Mikuláši
 1916 - začiatok premietania filmov v kine A. Steina, ktorá línia kín Černokňažník, Hviezda, Nástup a kino 1. Máj, avšak ukončilo kino činnosť kvôli nástupu nových digitálnych technológií premietania
 1. mája 1918 - sa na nádvorí konalo ľudové zhromaždenie, zorganizované mikulášskymi sociálnymi  demokratmi. Rezolúciu ktorú prijalo pripravil a predniesol Vavro Šrobár. Obsahovala požiadavky na demokratické občianske práva, osemhodinový pracovný čas, uzavretie všeobecného spravodlivého mieru a "bezpodmienečné uznanie práva všetkých národov Uhorska na samourčenie, teda i uhorskej vetvy československého kmeňa." Tu zaznela prvýkrát verejne na Slovensku, požiadavka vytvorenia spoločného štátu Slovákov a Čechov. V tomto roku sa Čierny orol dostáva do povedomia ako Robotnícky dom 
 1928 - umiestnenie pamätnej tabule pri príležitosti 10. výročia pamätného zhromaždenia 1.mája 1918, autorom je Ladislav Majerský
 1948 - stal sa sídlom spotrebného družstva Jednota
 1961 - vyhlásenie za národnú kultúrnu pamiatku
 1983 - 1994 - celková pamiatková rekonštrukcia, ide do spravy Liptovského múzea v Ružomberku je v ňom stála expozícia Poľovníctvo a rybárstvo v Liptove a tiež úsek náučnej a regionálnej literatúry  Liptovskej knižnice Gašpara Fejérpatakyho-Belopotockého.

Galéria

Referencie

Externé zdroje 
 
 
 

Liptovský Mikuláš
Kultúrne pamiatky na Slovensku
Nachičevan (mesto)

Nachičevan (azerb.: Naxçıvan) je hlavné mesto Nachičevanskej autonómnej republiky štátu Azerbajdžan. Nachádza sa 450 km západne od Baku. Žije tu asi (2010) asi 75 000 obyvateľov. Sídlo sa skladá okrem samotného mesta Nachičevan aj z priľahlých obcí Başbaşı, Qarağalıq a Daşduz. Leží na úpätí Zangezurských hôr na brehoch rieky Nachičevan vo výške takmer 1 000 m n. m. Nachádza sa tu železničná stanica a letisko. Mesto je taktiež významnou križovatkou cestných komunikácii.

Iné projekty 

Mestá v Azerbajdžane
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2005

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2005 boli v poradí 8. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Kuala Lumpur, v Malajzii v dňoch od 5.9. júla 2005, za účasti 5 tímov. Malajzia bola organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1994 (v Segamat) a 2000 (v Johor Bahru). Zápasy sa hrali v aréne MABA Stadium s kapacitou 2 500 divákov. Domáca  získala pri neúčasti  svoj druhý titul, keď v päťčlennej skupine zvíťazila vo všetkých zápasoch.

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2005, ktoré organizoval Katar. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

Výsledky

Základná skupina 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Malajzijskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 2005 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá SEABA 2005 na stránke nbtrank 

Basketbal v 2005
Muži
Basketbal
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2007

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2007 boli v poradí 9. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Ratchaburi, v Thajsku v dňoch od 24.28. mája 2007, za účasti 5 tímov. Zápasy sa hrali v aréne Provincial Gymnasium s kapacitou 4 000 divákov.  získali svoj šiesty titul, keď v päťčlennej skupine zvíťazili vo všetkých zápasoch.

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2007, ktoré organizovalo Japonsko. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

Výsledky

Základná skupina 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Thajskej basketbalovej asociácie (po thajsky)

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 2007 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá SEABA 2007 na stránke nbtrank 

Basketbal v 2007
Muži
Basketbal
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2013

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2013 boli v poradí 12. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Medane, v Indonézii v dňoch od 20.23. júna 2013, za účasti iba 4 tímov. Indonézia bola organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov štvrtýkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1996 (v Surabaja), 2009 (v Medane) a 2011 (v Jakarte). Zápasy sa hrali v aréne GOR Samudra. Titul pri neúčasti  získalo , keď vo finále zvíťazilo nad .

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2013, ktoré organizovali Filipíny. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.  malo na ázijskom šampionáte účasť automaticky zaručenú.

Výsledky

Základná skupina

Play-off

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Indonézskej basketbalovej asociácie (po indonézsky)

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 2013 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá SEABA 2013 na stránke nbtrank 
 Majstrovstvá SEABA 2013 na stránke asia-basket.com 

Basketbal v 2013
Muži
Basketbal
2013 v Indonézii
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2000

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2000 boli v poradí 5. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Johor Bahru, v Malajzii v dňoch od 22.24. apríla 2000, za účasti iba 4 tímov. Malajzia bola organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov druhýkrát, predtým hostila turnaj v roku 1994, v Segamat. Zápasy sa hrali v aréne Larkin Indoor Stadium s kapacitou 3 400 divákov.  obhájili titul, keď v štvorčlennej skupine vyhrali všetky zápasy.

Výsledky

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Malajzijskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 2000 na stránke philstar.com 
 Majstrovstvá SEABA 2000 na stránke newsflash.org 

Basketbal v 2000
Muži
Basketbal
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2003

Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2003 boli v poradí 7. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Kuala Lumpur, v Malajzii v dňoch od 19.21. augusta 2003, za účasti iba 4 tímov. Malajzia bola organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1994 (v Segamat) a 2000 (v Johor Bahru). Zápasy sa hrali v aréne MABA Stadium s kapacitou 2 500 divákov.  obhájili titul, keď v štvorčlennej skupine zvíťazili vo všetkých zápasoch.

Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2003, ktoré organizovala Čína. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.

Výsledky

Základná skupina 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Malajzijskej basketbalovej asociácie

Zdroje 
 Majstrovstvá SEABA 2003 na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá SEABA 2003 na stránke nbtrank 

Basketbal v 2003
Muži
Basketbal
Majstrovstvá SEABA v basketbale žien 2007

Majstrovstvá SEABA v basketbale žien 2007 boli v poradí 6. Majstrovstvá SEABA v basketbale žien, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v meste Phuket, v Thajsku v dňoch od 14.20. októbra 2007, za účasti 5 tímov. Thajsko bolo organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie žien štvrtýkrát, predtým hostilo turnaj v rokoch 1995 (v Surat Thani), 1997 (v Bangkoku) a 2002 (v Phukete). Zápasy sa hrali v aréne Phuket City Municipal Gymnasium s kapacitou 1 000 divákov. Domáce  získalo svoj štvrtý titul, keď vo finále zvíťazilo nad .

Výsledky

Základná skupina

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Webstránka Basketbalovej asociácie Juhovýchodnej Ázie 
 Oficiálna stránka Thajskej basketbalovej asociácie (po thajsky)

Zdroj 
 Majstrovstvá SEABA 2007 na stránke malaysia-basketball.com (archive.org) 
 Majstrovstvá SEABA 2007 na stránke todor66.com 

Basketbal v 2007
ženy
Basketbal
Jodofor

Jodofor je prípravok obsahujúci jód v komplexe s rozpúšťacím činidlom, napríklad tenzidom alebo povidónom (v tomto prípade ide o jódovaný povidón). Výsledkom je vo vode rozpustná látka, ktorá v roztoku uvoľňuje voľný jód. Jodofor sa pripravuje zmiešavaním jódu s rozpúšťacím činidlom; proces možno urýchliť zahrievaním.

Domáce použitie 
Zriedený jodofor sa často používa pri domácom varení piva a pri domácej výrobe vína k sanitácii zariadenia a fliaš. Výhodou oproti iným sanitačným prípravkom je, že ak sa použije v správnom pomere, prechádza z roztoku priamo do plynnej fázy a nezanecháva žiadny zvyšok. Na plastových častiach, s ktorými sa dostane do kontaktu, môže zanechať nepekné oranžovohnedé sfarbenie.

Jodofor je k dispozícii v rôznych koncentráciách a pred použitím sa ďalej riedi vodou. Vhodné riedenie býva napísané na obale prípravku, väčšinou je 1:1 000 alebo 1:100. Zariadenie, ktoré má byť sanitované, malo by sa najprv dôkladne vyčistiť a po aplikácii roztoku, by sa mal roztok nechať pôsobiť najmenej 2 minúty.

Externé odkazy 

 Can iodophor be used as a no-rinse sanitizer?
 Streaming mp3 from BasicBrewing.com with interview of Murlo Landmann of National Chemicals (BTF Iodophr)
 Article written on use of iodophor in home brewing
 A complete guide to cleaning and sanitation
 Bactericidal effect of iodophors of Czechoslovak origin on support materials

Zdroj 

Jód
Dezinfekčné látky
Pivo
Víno
Omáčka Tisíc ostrovov

Omáčka Tisíc ostrovov je šalátový dressing populárny v americkej kuchyni. Skladá sa z kečupu, majonézy a jemne nasekanej zeleniny (cibuľa, paprika a nakladané uhorky). Niekedy sa pridáva tiež vajce natvrdo, olivy, worcesterská omáčka a paprička tabasco. Studená omáčka sa používa na sendviče, hamburgery, k surovej alebo grilovanej zelenine.

Názov je odvodený od oblasti Thousand Islands. Buď tu omáčka priamo vznikla, alebo podľa inej verzie drobné kúsky ingrediencií pripomínajú mapu súostrovia.

Externé odkazy 
 One dressing. Three legends.
 receptar.sk – Omáčka tisíc ostrovov

Zdroj 

Tisíc ostrovov
Kuchyňa USA
Ajvar

Ajvar (cyrilikou: ajвар, výslovnosť [ajvar]) je čalamáda, pripravovaná predovšetkým z červených paprík s baklažánom, cesnakom a chilli. Ajvar pochádza zo srbskej kuchyne, a bol preto dlho známy ako „srbský šalát“ alebo „srbský zeleninový kaviár“. Po druhej svetovej vojne sa stal v Juhoslávii populárny ako šalát (príloha) a dnes je populárny na Balkáne. Pôvodný domáci ajvar je vyrobený z pečených paprík, zatiaľ čo niektorí výrobcovia používajú priemyselné varené papriky, čo vedie k nižšej kvalite. Podľa množstva kapsaicínu v paprikách a množstvo pridaných chilli paprík, môže byť sladký, pikantný (najčastejšie), alebo veľmi pálivý.

Ajvar sa môže konzumovať ako nátierka na chlieb, príloha, alebo šalát.

Pozri aj 
 Ľutenica
 Zacuscă, podobné jedlo v Rumunsku

Referencie

Externé odkazy 
 Recept na ajvar
 Článok o srbskom Ajvare a jeho príprave (anglicky)

Zdroj 

Omáčky
Papriky
Srbská kuchyňa
Kláštor Thoronet

Kláštor Thoronet je kláštor situovaný pri francúzskej obci Le Thoronet v departemente Var.

Cisterciánska fundácia bola pôvodne založená v roku 1136 v blízkosti Tourtouru. Kláštorný konvent sa však pre nepriaznivé miestne podmienky presunul a v roku 1157 už boli mnísi na dnešnej lokácii. Ihneď začali so stavbou kostola a kláštorných budov. Stavebná činnosť bola ukončená zrejme okolo roku 1200. Potom nasledoval pomalý úpadok, v roku 1514 bolo v konvente  iba sedem mníchov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Raná cisterciánska architektúra
 Najvýznamnejšie cisterciánske kláštory v Európe

Zdroj 

Thoronet
Románske stavby vo Francúzsku
Stavby v departemente Var
Sikorsky CH-53E Super Stallion

Sikorsky CH-53E Super Stallion je najväčší a najťažší vrtuľník v americkej armáde. Bol vyvinutý ako Sikorsky S-80 z vrtuľníka Sikorsky CH-53 Sea Stallion, a to predovšetkým pridaním tretieho motora, pridaním siedmeho listu na hlavný rotor a zošikmením polohy zadného rotora o 20 stupňov. Postavila ho spoločnosť Sikorsky Aircraft Corporation pre United States Marine Corps. Menej bežný S-53E Sea Dragon vyplnil potrebu United States Navy po vrtuľníku pre diaľkové lety počas odmínovacích a Airborne Mine Countermeasures (AMCM) misií a tiež sa používa na ťažké prepravy pre námorníctvo.

Užívatelia

 Japonské námorné sily sebaobrany 

 United States Marine Corps
HMH-361
HMH-366
HMH-461
HMH-462
HMH-464
HMH-465
HMH-466
HMH-769
HMH-772
 United States Navy
HM-12
HM-14
HM-15

Technické údaje

Dáta pochádzajú z U.S. Navy history, International Directory, World Aircraft

Hlavné charakteristiky
 Posádka: 5 (2 piloti, 1 veliteľ posádky/strelec pravej zbrane, 1 strelec ľavej zbrane, 1 zadný strelec (bojová posádka)
 Kapacita: 37 vojakov (55 so stredným radom sedadiel)
 Užitočná hmostnosť: vnútorná: 13 600 kg (vonkajšia: 14 500 kg)
 Dĺžka: 30,2 m
 Priemer hlavného rotora: 24 m
 Výška: 8,46 m
 Plocha hlavného rotora: 460 m²
 Hmotnosť prázdneho stroja: 15 071 kg
 Maximálna vzletová hmotnosť: 33 300 kg
 Pohonná jednotka: 3 × turbohriadeľový motor General Electric T64-GE-416/416A, každý s výkonom 3270 kW/4380 koní
 Systémy rotorov: 7 listov hlavného rotora, 4 listy zadného rotora

Výkony
 Maximálna rýchlosť: 315 km/h
 Cestovná rýchlosť: 278 km/h
 Dolet: 1000 km
 Preletový dolet: 1833 km
 Prevádzkový dosah: 5640 m
 Stúpavosť: 13 m/s

Výzbroj
 Zbrane:
 2 × .50 BMG (12.7 x 99 mm) guľomet GAU-15/A montovaný na okne
 1 × .50 BMG (12.7 x 99 mm) zbraňový systém GAU-21
 Ostatné.
 Letecké osvetľovacie strely

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 CH-53/MH-53E história, CH-53E a MH-53E stránky na Navy.mil
 CH-53E/S-80E stránka a MH-53E stránka na Sikorsky.com

Zdroj

Vojenské vrtuľníky
Vrtuľníky Sikorsky
Vojenské lietadlá USA
San Luis Potosí (štát)

San Luis Potosí je jeden z 31 štátov Mexika. Zaberá plochu 62 848 km². Hraničí so štátmi Jalisco, Guanajuato, Querétaro, Hidalgo, Veracruz, Tamaulipas, Nuevo León, Coahuila a Zacatecas. Podľa sčítania ľudu v roku 2010 v štáte San Luis Potosí žilo 2 585 942 obyvateľov. Hlavné mesto nesie rovnaký názov ako štát, San Luis Potosí.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Vláda štátu San Luis Potosí (španielsky)

Zdroj 

Štáty v Mexiku
Franjo Kuharić

Franjo Kuharić (* 15. apríl 1919, Pribić, SHS – † 11. marec 2002, Záhreb, Chorvátsko) bol chorvátsky rímskokatolícky duchovný, biskup, arcibiskup-metropolita záhrebský (19701997) a kardinál; čestný člen Chorvátskej akadémie vied a umení.

Biografia 
Narodil sa ako najmladšie, trináste dieťa v chudobnej rodine v časti Gornji Pribić obce Krašić.

Raná kariéra 
Študoval teológiu v Záhrebe. Za kňaza bol vysvätený 15. júla 1945. Pri jeho vysvätení povedal v záhrebskej katedrále arcibiskup Alojzije Stepinac mladým novokňazom slávnu vetu: „Posielam vás do krvavej kúpele.“

Krátko slúžil ako kaplán vo farnosti Radoboj a ako správca farnosti Rakov Potok a Sv. Martin pod Okićem. Dvakrát sa naňho pokúsili spáchať atentát (v roku 1947 v Rakov Potoku a v roku 1948 v Jakovlje), ale prežil. Vtedajší záhrebský arcibiskup-koadjútor Franjo Šeper ho na jeseň 1957 menoval za správcu farnosti v Samobore.

Biskup 
15. februára 1964 bol pápežom Pavlom VI. menovaný za pomocného biskupa záhrebského. Biskupské svätenie prijal 3. mája 1964 v záhrebskej katedrále. Keď bol v auguste 1969 Franjo Šeper menovaný za prefekta Kongregácie pre náuku viery, Kuharić bol menovaný apoštolským administrátorom v Záhrebe, 16. júna 1970 záhrebským arcibiskupom a v septembri toho istého roku bol zvolený za predsedu Biskupskej konferencie Juhoslávie. V roku 1970 obdržal čestný doktorát na univerzite v Záhrebe.

Kardinál 
Pápež Ján Pavol II. ho 2. februára 1983 na verejnom konzistóriu menoval za kardinála. Bol morálnou autoritou ako počas totalitného režimu, tak aj po osamostatnení Chorvátska. Podporoval obranu Chorvátska, no vyzýval na dodržiavanie morálnych princípov.

Sprevádzal pápeža Jána Pavla II. počas jeho návštevy v Chorvátsku v roku 1994. Do dôchodku odišiel 5. júla 1997 z dôvodu dovŕšenia kánonického veku. Jeho nástupcom sa stal Josip Bozanić.

Smrť 
Zomrel 11. marca 2002 v Záhrebe a bol pochovaný v krypte záhrebskej katedrály.

Proces blahorečenia 
11. marca 2012 Záhrebská arcidiecéza oznámila, že začala proces blahorečenia Franja Kuharića.

Dielo 
 Pisma i razmatranja o katoličkom svećeništvu, 1974
 Korizmene poslanice i poruke, 1985
 Poruke sa Stepinčeva groba, 1990

Referencie

Externé odkazy 
 Zagrebačka nadbiskupija: Franjo Kuharić, kardinal (1970 – 1997)
 Večernji.hr – Biografia: Franjo Kuharić
 Franjo Kuharić In: Catholic-hierarchy.org
 Franjo Kuharić In: Newsaints.faithweb.com

Zdroj 

Chorvátski kardináli
Arcibiskupi Záhrebskej arcidiecézy
Služobníci Boží
Tropický deň

Tropický deň je v meteorologickej terminológii deň (resp. ľubovoľných 24 hodín), počas ktorého maximálna teplota vzduchu dosiahne 30 °C a viac. Najväčší počet období tropických dní na Slovensku pripadá na júl, na mnohých staniciach súčasne na júl aj august a na troch staniciach na august. V poslednom približne štvrťstoročí dochádza na Slovensku k častejšiemu výskytu tropických aj supertropických dní.

V najteplejších oblastiach Slovenska sa ich priemerný počet za rok pohybuje od 20 do 30. Vo výškach nad 1 500 m n. m. sa na Slovensku tropické dni nevyskytujú. V Česku sa v priemere vyskytuje 14 tropických dní ročne. 

Časové rady meteorologických údajov sú na Slovensku najdlhšie zaznamenané v Hurbanove, pre ktoré je zrevidovaný časový rad meteorologických údajov dostupný od roku 1901. Najvyšší počet tropických dní (63 dní) bol v Hurbanove zaznamenaný v roku 2003. Ani jeden nebol zaznamenaný v roku 1926, v rokoch 1913 a 1940 bol zaznamenaný iba jeden tropický deň.

Najskorší prvý výskyt tropického dňa v Hurbanove (1901–2014) bol dosiahnutý 24. apríla 1968. Najneskorší prvý výskyt tropického dňa bol v Hurbanove zaznamenaný 12. augusta 1944. V roku 1926 nebol na tejto meteorologickej stanici zaznamenaný žiadny tropický deň.

Referencie

Pozri aj 
Arktický deň
Letný deň

Externé odkazy 
Tropické dni v Hurbanove (1901 až 2014), grafy
Vývoj počtu tropických a supertropických dní na staniciach Bratislava, Hurbanovo, Sliač a Košice (1951 až 2014)

Meteorológia
Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale

Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale je európske podujatie národných družstiev vo volejbale, ktoré riadi Európska volejbalová konfederácia (CEV). Zúčastniť sa ho môžu iba štáty s malým počtom obyvateľov, ktoré CEV zaradila do tzv. Divízie malých štátov (). Jeho história siaha do roku 2000, kedy sa na Malte konal prvý turnaj majstrovstiev mužov aj žien. Od roku 2002 prebiehajú turnaje zvlášť v mužskej a zvlášť v ženskej kategórii. Majstrovstvá prebiehajú s 2-ročnou periodicitou a v priebehu rokov niesli aj názvy Majstrovstvá Európy C divízie, Majstrovstvá Európy C kategórie alebo Majstrovstvá Európydivízia malých štátov.

Členovia 
Divízia malých štátov (SCD) vznikla v roku 1984 a patrí do nej týchto 15 členov CEV:

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasť družstiev na finálovom turnaji ME mužov 
(do 2022)

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasť družstiev na finálovom turnaji ME žien 
(do 2022)

Pozri aj 
 Volejbal na Hrách malých štátov Európy
 Majstrovstvá Európy vo volejbale

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Európskej volejbalovej federácie 
 Oficiálna stránka Divízie malých štátov CEV

Zdroje 
 ME malých štátov na stránke Európskej volejbalovej federácie 
 Štatistický portál todor66.com
Majstrovstvá Južnej Ázie v basketbale

Majstrovstvá Južnej Ázie v basketbale alebo Majstrovstvá SABA v basketbale je medzinárodné podujatie národných družstiev juhoázijských krajín v basketbale, ktoré riadi Juhoázijská basketbalová asociácia (SABA). Jeho história siaha do roku 2002, kedy sa v Indii konal prvý turnaj majstrovstiev. Majstrovstvá do roku 2015 prebiehali iba v mužskej kategórii. V roku 2016 sa v Nepále organizoval prvý ženský turnaj. Najviac prvenstiev zaznamenalo družstvo , ktoré pri svojich piatich účastiach päťkrát zvíťazilo.

Majstrovstvá Južnej Ázie slúžia zároveň ako kvalifikačné podujatie juhoázijských družstiev na majstrovstvá Ázie alebo ázijský pohár.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Ženy

Referencie

Pozri aj 
 Basketbal na Juhoázijských hrách
 Majstrovstvá Východnej Ázie v basketbale
 Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale
 Majstrovstvá SEABA v basketbale

Externé odkazy 
 Juhoázijská basketbalová asociácia na facebook-u

Zdroj 
 Majstrovstvá Južnej Ázie na stránke nbtrank
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2014

Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2014 boli v poradí 12. Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Západoázijská basketbalová asociácia (WABA). Konali sa v Ammáne, v Jordánsku v dňoch od 25.29. mája 2014, za účasti 6 tímov. Zápasy sa odohrali v aréne Emil Lahoud Court s kapacitou 3 500 divákov. Turnaj pozostával iba z jednej šesťčlennej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým.  získalo svoj druhý titul v histórii, keď zvíťazilo vo všetkých zápasoch skupiny.

Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia na Ázijský pohár 2014, ktorý organizovala Čína. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.  na základe toho, že mal vďaka víťazstvu na Majstrovstvách Ázie 2013 účasť na Ázijskom pohári zabezpečenú, vyslal na turnaj juniorské družstvo do 18 rokov.

Výsledky 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Západnej Ázie 2014 na oficiálnej stránke FIBA Asia (archive.org) 
 Oficiálna stránka Jordánskej basketbalovej federácie /(po arabsky)

Zdroje 
 Majstrovstvá Západnej Ázie 2014 na stránke nbtrank 
 Majstrovstvá Západnej Ázie 2014 na stránke goalzz.com 

Basketbal v 2014
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale
Basketbal
Zendaya

Zendaya Maree Stoermer Coleman (* 1. september 1996 Oakland, Kalifornia, USA), známa ako Zendaya, je americká herečka, speváčka, tanečnica a modelka. V rokoch 2010 až 2013 hrala postavu Rocky Blueovej v sitkome stanice Disney Channel, Shake It Up. Stvárnila rolu Halley Brandonovej v televíznom filme Frenemies a nadabovala postavu Fern v Cililing a veľké hry. Objavila sa v epizóde seriálu Good Luck Charlie s názvom „Charlie Shakes It Up“. Tiež vystúpila v epizóde šou PrankStars, v seriáli Farma R.A.K. ako Sequoia Jones a vo filme Spider-Man: Návrat domov (2017), kde stvárnila Michelle „MJ“ Jones. 

Zendaya podpísala 8. augusta 2012 nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom Hollywood Records. Vydala nezávislý singel „Swag It Out“ a tiež „Watch Me“ s Bellou Thorne, ktorý sa objavil na albume Break It Down. 20. marca 2012 vydala pieseň „Something to Dance For“, ako propagačný singel k soundtracku Shake It Up: Live 2 Dance.

Detstvo 
Zendaya Maree Stoermer Coleman sa narodila 1. septembra 1996 v Oaklande, ako jediné dieťa Claire Marie (Stoermer) a Kazembe Ajamu (rod. Samuel David Coleman), no má päť nevlastných súrodencov z otcovej strany. Jej otec je Afroameričan s arkansaskými koreňmi; matka je beloška s nemeckým a škótskym pôvodom.

Vyrastala ako súčasť neďalekého divadla California Shakespeare Theater, kde pracovala jej matka. Zendaya si tu zahrala v mnohých divadelných inscenáciách. Študovala na americkom divadelnom konzervatóriu a strávila 3 roky v jej bývalej tanečnej skupine Future Shock Oakland, kde tancovali prevažne hip-hopové a hula tance.

Filmografia

Diskografia
Zendaya (2013)

Turné
Swag It Out Tour (2012 – 2014)

Referencie

Zdroj 

Televízne herečky USA
Popové speváčky USA
R&B speváčky USA
Popoví klaviristi USA
R&B klaviristi USA
Klaviristky USA
Modelky USA
Televízne herečky afroamerického pôvodu
Speváčky afroamerického pôvodu
Klaviristi afroamerického pôvodu
Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Osobnosti USA škótskeho pôvodu
Osobnosti z Oaklandu (Kalifornia)
Sojourner

Sojourner je prvé vozidielko, ktoré sa kedy pohybovalo po povrchu inej planéty ako Zeme -  povrchu Marsu. Priletelo na palube sondy Mars Pathfinder. Po pristátí na Marse v panve Ares Vallis sa tri hliníkové panely sondy odklopili do strán ako okvetné lístky a po jednom z nich Sojourner zišiel na povrch. Bolo možné riadiť ho aj zo Zeme, no vzhľadom na dlhú dobu letu signálu väčšinu činností Sojourner vykonával automaticky. 

Na Marse začal pracovať 6. júla 1997. Fungoval asi 12-krát dlhšie ako predpokladal plán. Posledné spojenie s pristávacím modulom bolo nadviazané 27. septembra 1997. Za tú dobu Sojourner odvysielal Zemi 550 snímok a vyše 15 chemických analýz.

Opis 
Rover mal dĺžku 63 cm, šírku 48 cm a výšku 28 cm. Vážil 11,5 kg a pohyboval sa prostredníctvom šiestich koliesok, každého s vlastným pohonom. Navrchu mal umiestnený solárny panel, ktorý preň vyrábal elektrickú energiu. Pre mimoriadne situácie mal aj rezervnú batériu s kapacitou 12 Ah. Robot bol schopný riadiť sa autonómne. Riadil ho 8 –mi bitový mikroprocesor s rýchlosťou 100 tisíc inštrukcií za sekundu a operačnou pamäťou 0,576 Mbyte. Údaje odosielal v pásme UHF na materskú pristávaciu sondu.

Jeho vedeckou výbavou boli 
 kombinovaný spektrometer APXS (Alpha, Proton and X-ray Spectrometer) - na vyklápacej časti rovera, na zadnej strane. jeho hlavnou úlohou bolo zistiť zastúpenie väčšiny chemických prvkov v skúmaných horninách.
 farebné televízne kamery 
Kamera na monochromatické snímky - umiestnená vpredu
Farebná kamera schopná zobraziť až milimetrové detaily povrchu útvarov - umiestnená vzadu

Zdroje 

 MARS PATHFINDER – druhá sonda programu DISCOVERY
 1996-068A - Mars Pathfinder

Prieskum Marsu
Planetárne sondy
Program Discovery
Neaktívne sondy
Kozmonautika v 1996
Kozmonautika v 1997
Dorota Pospíšilová

Ing. Dorota Pospíšilová, CSc. (* 13. február 1930, Bratislava) je slovenská šľachtiteľka odrôd vína, autorka najznámejších slovenských odrôd, Dunaj a Devín. Študovala na Vysokej škole poľnohospodárskej v Košiciach. Vyšľachtila 24 uznaných nových odrôd viniča.

Ocenenie 
 1998 - Rad Ľudovíta Štúra II. trieda - za celoživotné vedecké dielo.
 2014 - Krištáľové krídlo - mimoriadna cena

Dielo

Preklad

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Dorota Pospíšilová, história šľachtenia viniča

Vinári
Držitelia Krištáľového krídla
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
Osobnosti z Bratislavy
Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale žien 2015

Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale žien 2015 boli v poradí 8. Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale žien, ktoré organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV), resp. Divízia malých štátov CEV. Konali sa od 15.17. mája 2015 v meste Schaan, v Lichtenštajnsku, za účasti 5 tímov. Lichtenštajnsko bolo organizátorom európskeho šampionátu malých štátov tretíkrát, keď predtým hostilo turnaj žien v rokoch 2004 (vo Vaduze) a 2009 (v Schaan). Zápasy sa hrali v aréne Sport und Freizeitzentrum Resch Schaan. Titul obhajil .

Kvalifikácia

Skupina A 
  Perth, 2014

Skupina B 
  Reykjavík, 2014

Finálový turnaj

Celkové poradie

Referencie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy malých štátov vo volejbale mužov 2015

Externé odkazy 
 ME malých štátov 2015 na oficiálnej stránke Európskej volejbalovej federácie 
 Oficiálna stránka Divízie malých štátov CEV 
 Oficiálna stránka Lichtenštajnského volejbalového zväzu 

Volejbal v 2014
Volejbal v 2015
Ženy
Volejbal
2015 v Lichtenštajnsku