joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Alexander Bárta

Alexander Bárta (* 27. február 1976, Košice) je slovenský herec.

Životopis 
Vyštudoval konzervatórium v Košiciach, hudobnodramatický odbor. V roku 1996 začal študovať herectvo na VŠMU, ktoré ukončil v roku 2000. Pôsobil v trnavskom, nitrianskom aj košickom divadle, v bratislavskom Divadle Aréna a od decembra 2006 je členom Činohry SND. Účinkoval aj v televíznom seriáli Rodinné tajomstvá či vo filmoch Zima kúzelníkov, Vadí nevadí, Rozhovor s nepriateľom, Ako som prežil, Ordinácia v ružovej záhrade, Panelák, Chlapi neplačú, Hoď svišťom, Za sklom, Nový život, Červené pásky, Nemocnica, Priznanie a Jozef Mak.

Filmografia

Filmy 
 2005: Rodinné tajomstvá
 2006: Zima kúzelníkov
 2007: Rozhovor s nepriateľom
 2018: Vadí nevadí

TV seriály 
 20092009: Ako som prežil
 20072012: Ordinácia v ružovej záhrade
 20082017: Panelák
 20132015: Chlapi neplačú
 20112012: Hoď svišťom
 20162019: Za sklom
 20202021: Nový život
 2020súčasnosť: Červené pásky
 2021súčasnosť: Nemocnica
 20222022: Jozef Mak
 2022súčasnosť: Priznanie (Michal)

Referencie

Externé odkazy 

 
 
 

Slovenskí divadelní herci
Slovenskí filmoví herci
Slovenskí televízni herci
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti z Košíc
Albertville

Albertville je mesto na juhovýchode Francúzska v departemente Savojsko, región Auvergne-Rhône-Alpes. Leží vo francúzskych Alpách a v roku 1992 hostilo XVI. zimné olympijské hry.

Poloha 
Albertville leží na rieke Arly, na sútoku s riekou Isère. Jeho nadmorská výška je medzi 345 až .
V okolí sú hory: Belle Etoile, Dent de Conse, Négresse, Roche Pourrie, Mirantin, Pointe de la Grande Journée, a chaîne du Grand Arc.

Dejiny 
Albertville založil v roku 1836 sardínský kráľ Karol Albert. Skôr tu stálo mesto Conflans, ktoré vzniklo v 14. storočí.
Albertville sa stalo strediskom obchodu medzi Francúzskom, Talianskom a Švajčiarskom; v okolí mesta boli postavené celulózky a vodné elektrárne.

XVI. zimné olympijské hry organizoval celý savojský región, Albertville sa stalo hostiteľským mestom. Boli vybudované nové športové objekty a turistická infraštruktúra.

Partnerské mestá 
  Aosta, Taliansko
  Sainte-Adèle, Kanada
  Winnenden, Nemecko

Pozri aj 
 Zimné olympijské hry 1992
 Zoznam miest vo Francúzsku
 Zoznam obcí departementu Somme

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Turistické informácie

Zdroj 

 
Mestá v regióne Auvergne-Rhône-Alpes
Obce v departemente Savoie
Rumble III

Rumble III je podmorský vulkán, nachádzajúci sa v Pacifiku na južnom okraji kremadeckého chrbta. Je to najmasívnejší vulkán zo skupiny Rumble, jeho základňa sa nachádza v hĺbke 2 300 m a vrchol približne 200 m pod hladinou mora. Vrchol sopky tvorí kaldera podkovovitého tvaru s porušenou stenou na západnej strane. Kalder vznikla kolapsom stavby vulkánu. V okolí vrcholu sa nachádzajú pomerne mladé vulkanické produkty (bazaltové lávové prúdy a andezitové horniny). V druhej polovici minulého storočia bolo v okolí Rumble III zaznamenaných niekoľko erupcií.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - podmorský vulkán Rumble III na Global Volcanism Program 

Sopky Tichého oceánu
Sopky Nového Zélandu
Rumble II

Rumble II je najnižší vulkán zo skupiny podmorských sopiek Rumble, nachádzajúcej sa na južnom okraji Kermadeckého chrbta v Tichom oceáne. Vrchol vulkánu s dvoma centrami (Rumble II East a Rumble II West) sa nachádza až 1 200 m pod hladinou mora. Mladšie centrum z dvojice je Rumble II West, ktorého vrchol je ukončený kalderou s priemerom cca 3 km. V histórii Rumble II nie je priamo evidovaná žiadna erupcia, v okolí západného centra sa však vyskytujú pomerne mladé lávy (nepokryté sedimentami), taktiež tam bola zaznamenaná aj zvýšená hydrotermálna aktivita.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - podmorský vulkán Rumble II na Global Volcanism Program 

Sopky Tichého oceánu
Sopky Nového Zélandu
Healy (sopka)

Healy je podmorský vulkanický komplex, tvorený dvoma kalderami a troskovým kužeľom, nachádzajúci sa v Tichom oceáne na južnom okraji Kremadeckého chrbta. Celý komplex má dĺžku približne . Väčšia z kaldier má rozmery 3 × 4 k a dominule celému komplexu. Menšia kaldera sa nachádza juhozápadne od okraja väčšej, rovnakým smerom, ale až na okraji komplexu je lokalizovaný aj troskový kužeľ Cotton, ktorý zároveň je najvyšším bodom skupiny Healy (jeho vrchol je  pod hladinou mora).

Dno kaldery, jej vnútorné aj vonkajšie steny sú pokryté vrstvami ryolitovej pemzy, pochádzajúcej z erupcie, ktorá pravdepodobne sformovala súčasný tvar komplexu. Vek tejto vrstvy je približne 600 rokov. Vrstvy podobného chemického zloženia sa nachádzajú aj v holocénnych plážových sedimentoch z pobrežia Severného ostrova, ako aj zo  vzdialených Chathamových ostrovov.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu – podmorský vulkán Healy na Global Volcanism Program 

Sopky Tichého oceánu
Sopky Nového Zélandu
Brothers (sopka)

Brothers je podmorský vulkán, nachádzajúci sa v Tichom oceáne v južnej časti podmorského Kermadeckého chrbta, severovýchodne od vulkánu Healy. Jeho vrchol je ukončený oválnou kalderou so šírkou 3 až 3,5 km. Dno kaldery leží v hĺbke 1 850 m, najvyšší bod sa nachádza 1 350 m pod hladinou mora. Na severozápadnej stene kaldery, ako aj v okolí vrcholu poskalderového dómu (nachádzajúceho sa v južnej časti kaldery) boli lokalizované dve hydrotermálne polia čiernych fajčiarov.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - podmorský vulkán Brothers na Global Volcanism Program 

Sopky Tichého oceánu
Sopky Nového Zélandu
Podmorské sopky
Michael Bloomberg

Michael Bloomberg (* 14. február 1942, Boston, Massachusetts, USA) je americký businessman a filantrop. V rokoch 2002 - 2013 bol v poradí 108. primátorom mesta New York. V roku 2016 bol na ôsmom mieste zoznamu najbohatších ľudí sveta, ktorý pravidelne v marci uverejňuje ekonomický časopis  Forbes.

Životopis 
Narodil sa 14. februára 1942 v Bostone rodičom strednej triedy, ktorí ho vychovávali v Medforde. Vyštudoval Johns Hopkins University a titul MBA získal na Harvard Business School. V roku 1966 začal pracovať na Wall Street pre spoločnosť Salomon Brothers .

Tu pracoval až do roku 1981, kedy založil malú spoločnosť s názvom Bloomberg LP, ktorá využívala novo vznikajúce technológie, ktoré mali priniesť transparentnosť a efektívnosť predajcom a kupujúcim finančných záruk. Dnes má Bloomberg LP vyše 250 000 predplatiteľov na svoje finančné spravodajstvo a informačné služby. Táto spoločnosť so sídlom v New York City má dnes 9500 zamestnancov vo viac ako 130 mestách po celom svete.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Politici USA
Filantropi
Politici židovského pôvodu
Osobnosti USA židovského pôvodu
Absolventi Harvard University
Absolventi Johns Hopkins University
Osobnosti z Bostonu (Massachusetts)
Aurillac

Aurillac (okcitánsky Orlhac je mesto vo Francúzsku. Leží v regióne Auvergne-Rhône-Alpes a je hlavným mestom departementu Cantal. Má 33 865 obyvateľov (rok 2004), preteká ním riečka Jordanne.

Polohopis 

Aurillac má rozlohu . Najvyšší bod je položený  a najnižší bod .

História 

Mesto Aurillac () vzniklo v 1. storočí počas galo-románskej epochy francúzskych dejín. Mesto však nedosiahlo väčší významu a preto je jeho ranostredoveká história neznáma až do roku 856, kedy sa tu narodil svätý Géraud. Ten tu okolo roku 885 založil benediktínske opátstvo z ktorého neskôr vzišiel prvý francúzsky pápež Silvester II. Mesto tak od konca 9. storočia začalo získavať na dôležitosti.

V 13. a 14. storočí bol Aurillac niekoľkokrát obliehaný anglickými vojskami. Až do 16. storočia bol sužovaný početnými občianskymi a náboženskými vojnami. Navyše začal pomaly klesať význam miestneho opátstva vzhľadom k postupnej novovekej sekularizácii európskej spoločnosti.

V roku 1790, pri vytváraní departementov, sa Aurillac definitívne stal hlavným mestom departementu Cantal. S pripojením k železničnej sieti v roku 1866 nastala nová fáza rýchleho rozvoja mesta. Od prvého sčítania ľudu v roku 1759, kedy Aurillac údajne obývalo 6 268 ľudí, sa počet jeho obyvateľov zvýšil na dnešných viac ako 30 000.

Aurillac je v súčasnosti významným obchodným centrom oblasti.

Ekonomika 
Mesto Aurillac má dlhú tradíciu výroby dáždnikov. Vyrobí sa tu približne jedna polovica celkovej francúzskej dáždnikovej produkcie, v roku 1999 to predstavovalo 250 tisíc kusov. Odvetvie v súčasnosti zamestnáva cca 100 ľudí.

Na konci 20. storočia prišlo k určitému poklesu výroby, a tak sa miestni výrobcovia v roku 1997 združili do ekonomickej záujmovej skupiny a vytvorili jednotnú obchodnú značku – L'aurillac Parapluie.

Obyvateľstvo 

Aurillac má 28207 obyvateľov (2009).

Graf vývoja obyvateľstva:

Partnerské mestá 
  Altea, Španielsko
  Bassetlaw, Veľká Británia
  Bocholt, Nemecko
  Bougouni, Mali
  Vorona, Rumunsko

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Všeobecné informácie

Zdroj 

Mestá v regióne Auvergne-Rhône-Alpes
Obce v departemente Cantal
Curtis Island (Nový Zéland)

Curtis Island je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Kermadecove ostrovy. Jeho plocha je len niečo 0,6 km² a najvyšší bod je 47 m nad hladinou mora. Ostrov, spolu s neďalekým Cheeseman Islands,  predstavuje vyzdvihnuté zvyšky podmorskej sopky. V horninovom zložení prevládajú andezitové pyroklastiká, ich vek sa odhaduje na pleistocén. Ostrov sa pomaly zdvíha nad hladinu mora, v rozmedzí rokov 1929 až 1964 bol zaznamenaný nárast o 7 m. V severovýchodnej časti ostrova sa nachádza aktívny fumarolový kráter.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Curtis Island na Global Volcanism Program 

Kermadecove ostrovy
Sopky Nového Zélandu
Macauley Island

Macauley Island je menší ostrov vulkanického pôvodu ležiaci v južnej časti Tichého oceánu, asi v polovici cesty medzi novozélandským Severným ostrovom a súostrovím Tonga, patriaci do súostrovia Kermadecove ostrovy. Šírka ostrova je približne 3 km, najvyšší bod je 238 m nad hladinou mora. Na ostrove sa nachádza prírodná rezervácia.

Geologický vývoj 
Ostrov predstavuje okraj kaldery, ktorej centrum leží asi 8 km severozápadne od pobrežia. V horninovom zložení prevládajú ryolitové pemzy uložené na bazaltových lávových prúdoch. V predkalderovom štádiu vulkanizmu existovala v mieste dnešnej kaldery generácia dvoch štítových vulkánov, ktoré zanikli počas vzniku kaldery.

Kaldera sa sformovala počas jednej z najsilnejších erupcií v južnom Pacifiku približne pred 6 300 rokmi. Pozostatkom tejto erupcie je mohutné tufové súvrstvie s objemom vyvrhnutého vulkanického materiálu cez 5×104 km³, nazývané Sandy Bay Tuff. V postkalderovom štádiu prevládali podmorské erupcie s centrom vzdialeným asi 2 km od severného pobrežia ostrova, ktoré vyprodukovali bazaltové škvary a lávové prúdy. V súčasnosti nie je v okolí ostrova pozorovaná žiadna vulkanická aktivita.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Macauley Island na Global Volcanism Program 

Kermadecove ostrovy
Sopky Nového Zélandu
Kaldery
Raoul Island

Raoul Island je najväčší a najsevernejšie položený ostrov zo súostrovia Kermadecove ostrovy. Nachádza sa asi 900 km juhozápadne od súostrovia Tonga a 1 km severovýchodne od pobrežia Severného ostrova Nového Zélandu. Plocha ostrova je 29,38 km², najvyšší bod je Moumoukai (516 m).

Ostrov je vulkanického pôvodu, predstavuje vrchol stratovulkánu, ktorého vrchol je deformovaný viacerými kalderami, ktoré sa sformovali v holocéne. Staršia kaldera má rozmery 2,5 × 3,5 km a nachádza sa v centrálnej časti ostrova. Mladšia kaldera má priemer cez 5 km, nachádza sa v (už neexistujúcej) západnej časti ostrova a vznikla približne pred 2 000 rokmi. V postkalderovom štádiu bolo zaznamenaných niekoľko menších erupcií s centrami v oboch kalderách.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Raoul Island na Global Volcanism Program 

Kermadecove ostrovy
Sopky Nového Zélandu
Stratovulkány
Aktívne sopky
Barys Astana

Barys CHK (-po kazašsky; rus. ХК Барыс (Астана) - CHK Barys (Astana)) je kazašský hokejový klub z hlavného mesta Astana. Momentálne hrá Kontinentálnu hokejovú ligu v divízii Černyšev.

Začiatky hokeja v Astane siahajú na koniec 50. rokov 20. storočia, ešte vo vtedajšom meste Celinograd. Mužstvo tvorili členovia miestnych telovýchovných organizácii a spolkov. Prvým významným krokom k vybudovaniu profesionálneho tímu bol úspech na Majstrovstvách Kazachstanu v januári 1959. V nasledujúcich rokoch obsadzoval tím vrcholné umiestnenia v kazašských národných a regionálnych súťažiach (roku 1962 6. miesto a v roku 1966 4. miesto). Avšak vzhľadom na to, že dlhý čas nebol riešený problém s výstavbou krytého štadiónu, klesol tím do úzadia. Niekoľkokrát sa pokúsil dostať do najvyššej hokejovej ligy vtedajšieho Sovietskeho zväzu, ale neúspešne.

Od roku 1999 začal tím fungovať pod oficiálnym názvom HK Barys Astana. Napokon sa tímu podarilo obsadiť 2. miesto v národnom šampionáte v sezóne 1999/2000 a následne svoj úspech obhájili v sezónach 2000/2001 a 2001/2002. Hráčov k novým úspechom motivovala aj výstavba nového krytého štadióna Sport Complex Kazakhstan v roku 2001. Až do roku 2007 hral tím v domácej lige, napokon postúpil do Kontinentálnej hokejovej ligy. Prvé víťazstvo klubu bolo 3. septembra 2008 v zápase s ruským klubom Neftechimik Nižnekamsk (výsledok zápasu 2:1) a prvé domáce víťazstvo nastalo 14. septembra 2008 s ruskýmtímom Salavat Julajev Ufa (konečný stav 3:2). Tím sa úspešne udržal v Kontinentálnej hokejovej lige a časť hráčov tvorí Kazašské národné hokejové mužstvo.

Hráči 
Okrem domácich hráčov z Kazachstanu tvorí základ tímu aj mnoho hráčov z iných krajín (Rusko, Slovensko, Česko, Kanada a USA).

Brankári

Obrancovia

Útočníci

Externé odkazy 
Oficiálna internetová stránka klubu (kazašsky/rusky)

 
Kazašské hokejové kluby
Kontinentálna hokejová liga
NHL draft (2003)

NHL draft 2003 bol 41. vstupný draft NHL. Uskutočnil sa 21. júna 2003 v Gaylord Entertainment Center v Nashville v Tennessee. Prvou voľbou draftu bol brankár Marc-André Fleury, čím sa stal tretím brankárom po Michelovi Plasseovi a Rickovi DiPietrovi v histórií na pozícií draftovej jednotky.

Podľa mnohých je tento draftový ročník považovaný za jeden z najkvalitnejších. Každý hráč vybraný v prvom kole odohral zápas v NHL.

Postup draftu

1. kolo

2. kolo

3. kolo

4. kolo

5. kolo

6. kolo

7. kolo

8. kolo

9. kolo

Refrencie

Externé odkazy 
 hockeydb.com: 203 NHL Entry Draft

NHL draft
Ľadový hokej v 2003
Josef Krečmer

Josef Krečmer (* 8. marec 1958, Vysoké Mýto) je český violončelista, pedagóg a manažér.

Absolvoval konzervatórium Teplice a Akadémiu múzických umení v Prahe (Mirko Škampa, Josef Chuchro, Miloš Sádlo), zvíťazil v rade medzinárodných súťaží (Concertino Praga, Heranova violončelová súťaž), je profesorom Konzervatória Pardubice a v roku 2004 založil komorný súbor Barocco sempre giovane (Baroko večne mladé). Usporadúva vlastný abonentný cyklus koncertov v Pardubiciach.

Externé odkazy 
 Hudobný slovnik
 Barocco sempre giovane
 Rozhlas.cz
 Osobnosti.cz

Violončelisti
Narodenia v 1958
Českí pedagógovia
Slovenskí manažéri
Vpred?

Vpred? je tretí štúdiový album skupiny Banket, ktorý v roku 1990 vydalo hudobné vydavateľstvo Opus. Album bol nahrávaný v auguste až októbri 1989, t. j. v období pred Nežnou revolúciou. Je posledným zo série štúdiových projektov, ktoré Richard Müller nahral s Banketom. Tento album je zároveň prvým, ktorý nahrával s Henrichom Leškom, s ktorým spolupracoval na svojich nasledujúcich albumoch Neuč vtáka lietať (1992) a 33 (1994). Na albume 33 začal Richard Müller spoluprácu s Jaroslavom Filipom.

Na albume dominuje elektronická hudba, je na ňom Lýrová skladba „Aj ty!“ z roku 1989, niekoľko šansónovo ladených popových kompozícií. Začiatok 90. rokov v populárnej bol vo vtedajšom Česko-Slovensku výrazne poznačený otvorením hudobných trhov zpoza železnej opony. Pôvodná tvorba krajín bývalého východného bloku bola v tomto období pod tlakom zahraničných producentov. Viacero skladieb z hudobnej produkcie tesne po roku 1989 z tohto dôvodu strácalo hitový potenciál. Výraznejšími hitmi tohto albumu boli skladby „Slúžiť ti chcem“, či „Prstom po glóbuse“.

Zoznam skladieb 
 „Vpred! (Overtura optinistica)“ (Henrich Leško/Daniel Mikletič)
 „Požičova tvári“ (Richard Müller/Peter Uličný)
 „Pštros“ (Richard Müller/Richard Müller)
 „Našinec v cudzích krajinách“ (Boris Urbánek/Daniel Mikletič)
 „Slúžiť ti chcem“ (Andrej Šeban/Richard Müller)
 „Bestseller“ (Richard Müller/Peter Uličný)
 „Cvičme v rytme“ (Pavol Kvassay/Peter Uličný)
 „Hurá!“ (Pavol Kvassay/Pavol Kvassay)
 „Aj ty!“ (Bratislavská lýra´89) (Richard Müller/Kamil Peteraj)
 „Otec a syn´89“ (Andrej Šeban/Richard Müller)
 „Mužolapka“ (Boris Urbánek/Peter Uličný)
 „Doktorát lásky“ (venované Rogerovi Nelsonovi) (Andrej Šeban/Kamil Peteraj)
 „Prstom po glóbuse“ (Boris Urbánek/Peter Uličný)
 „Kúpte!“ (Richard Müller/Peter Uličný)
 „Cintorín nenarodených piesní“ (Richard Müller/Daniel Mikletič)

Výroba albumu 
 Richard Müller – spev
 Andrej Šeban – elektrická gitara, basová gitara, klávesové nástroje, zbor, písací stroj
 Henrich Leško – klávesové nástroje
 Pavol Kvassay – klávesové nástroje
 Emil Frátrik – bicie nástroje, perkusie
 Boris Urbánek – klávesové nástroje (3,4,6,9,11,13), zbor (6,9,11-14)
 Petr Vavřík – programovanie (3,4,6,9,11,13), basová gitara (3,5,13)
 Karol Lago – sopránsaxofón (13)
 Daniel Oláh – trúbka (6)
 Silvia Slivová – spev (12), zbor (9)
 Zuzana Farkašová – spev (7,9), zbor (9), krik (7)
 Ľubo Stankovský, Vladimír Kassay – zbor (6,11,13,14) 
 Oto Meluzín – zbor (11)
 Pavol Habera, Peter Stankovič – zbor (9) 
 Ján Machút – zbor (7)
 Soňa, Zuzana a Norbert - „cudzinci“ (13)
 Lorraine Csenge - recitatív (13)
Produkcia
 Štefan Danko - zodpovedný redaktor 
 Peter Smolinský, Ján Lauko - hudobná réžia
 Jozef Krajčovič - zvuková réžia
 Ján Machút, Ladislav Krajčovič - technická spolupráca
 Vladimír Velecký - výroba gitár a gitarový servis
 Ján Kukučka - dizajn
 Tibor Borský - fotografie

Hudobné albumy z 1990
Albumy Richarda Müllera
Michael Hutchence

Michael Hutchence (* 22. január 1960, Sydney, Austrália – † 22. november 1997, Sydney) bol austrálsky hudobník a spevák skupiny INXS.

Životopis 
Narodil sa v Sydney a vyrastal v Hongkongu. Neskôr sa ako tínedžer s rodičmi vrátil, navštevoval školu Davidson High School, kde stretol aj Andrewa Farrissa. Spolu s ním a jeho bratmi Timom a Johnom a Garry Gary Beersom a Kirkom Pengillom založili svoju vlastnú skupinu, neskôr známu pod názvom INXS. V roku 1979 sa rodina Farrissovcov presťahovala do Perthu, spolu so zvyškom skupiny. O rok neskôr sa vrátili do Sydney a vydali svoj prvý album INXS. Hutchence sa stal frontmanom skupiny a skupina sa neskôr stala populárnejšia. Spoločne s Farrissom Hutchence napísal väčšinu skladieb skupiny.

V roku 1987 po viacerých úspechoch skupiny si zahral vo filme Dogs in Space režiséra Richarda Lowensteina. V roku 1989 vydal spolu s post-punkovým hudobníkom Olliem Olsenom album Max Q. V roku 1990 si zahral v horore Frankenstein Unbound, ktorý režíroval Roger Corman. V súkromí sa často stýkal s viacerými slávnymi ženami, akými boli aj Kylie Minogue alebo dánska modelka Helena Christensenová.

V roku 1990 vyšiel album X, ktorý obsahoval viaceré hity ako napr. Suicide Blonde, Disappear a Bitter Tears. O rok neskôr skupina vydala koncertný album Live Baby Live.

Album Welcome To Wherever You Are, ktorý vyšiel v roku 1992 nebol v hudobných rebríčkoch veľmi úspešný. Ten rok mal Hutchence konflikt s dánskym taxikárom, dostal úder do hlavy v dôsledku ktorého stratil čuch a sčasti aj chuť. Upadal do depresií a stával sa ešte viac agresívnejším. Nasledujúci rok počas nahrávania albumu vytiahol nôž na spoluhráča Garryho Beersa a vyhrážal sa mu smrťou.

Po dlhšej dobe skupiny vydala album Elegantly Wasted v apríli 1997. Po svetovom turné ho našli mŕtveho v hoteli Ritz-Carlton v Sydney. Jeho smrť nie je dodnes jasná , na mieste činu sa našiel opasok, čo znamená že Hutchence spáchal samovraždu obesením. Mal iba 37 rokov.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Portrét na Biography.com
 Michael Hutchence na AllMusic.com
 Michael Hutchence na Fdb.cz

Zdroj 

Austrálski rockoví speváci
Austrálski rockoví gitaristi
Austrálski speváci-skladatelia
Austrálski skladatelia modernej hudby
Členovia skupiny INXS
Osobnosti zo Sydney
Obete samovrážd
Ženská dvojhra na Internazionali BNL d’Italia 2009

Ženská dvojhra na Internazionali BNL d’Italia 2009 sa hrala ako súčasť Internazionali BNL d’Italia 2009 od 3. do 9. mája 2009. Titul získala Ruska Dinara Safinová, ktorá vo finále porazila Rusku S. Kuznecovovú 6-3 6-2. Bol to jej desiaty titul v dvojhre na okruhu WTA.

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Finále

Horná polovica

Dolná polovica

Kvalifikácia

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Externé odkazy 
 Turnaj na stránkach WTA

Internazionali BNL d’Italia 2009
Karanasa

Karanasa  (Moore, 1893)  je rod motýľov podčeľade očkáňovité (Satyrinae) z čeľade  babôčkovité (Nymphalidae).

Druhy 
 Karanasa bolorica (Grum-Grshimailo, 1888
 Karanasa decolorata (Staudinger, 1901)
 Karanasa maureri Avinov et Sweadner, 1951
 Karanasa josephi (Staudinger, 1882)
 Karanasa leechi (Grum-Grshimailo, 1890)
 Karanasa wilkinsi (Erschoff, 1884)
 Karanasa talastauana O. Bang-Haas, 1927
 Karanasa kirgisorum Avinov et Sweadner, 1951
 Karanasa latifasciata (Grum-Grshimailo, 1902)
 Karanasa puengeleri A. Bang-Haas, 1910
 Karanasa tancrei (Grum-Grshimailo, 1898)
 Karanasa hoffmanni (Christoph, 1893)
 Karanasa incerta Bogdanov, 1997
 Karanasa straminea Bogdanov, 1997
 Karanasa regeli (Alpheraky, 1881)
 Karanasa kasakstana O. Bang-Haas, 1936
 Karanasa abramovi (Erschoff, 1884)
 Karanasa pamira (Staudinger, 1887)
 Karanasa alpherakyi Avinov, 1910

Iné projekty

Externé zdroje 
 Russian insects
 ToL

Babôčkovité
Ženská dvojhra na Estoril Open 2009

Ženská dvojhra na Estoril Open 2009 sa hrala ako súčasť Estoril Open 2009 od 4. do 9. mája 2009. Titul získala Belgičanka Yanina Wickmayerová, ktorá vo finále porazila Rusku Jekaterinu Makarovovú 7-5 6-2. Bol to jej prvý titul v dvojhre na okruhu WTA.

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Finále

Horná polovica

Dolná polovica

Kvalifikácia

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Externé odkazy
Turnaj na stránkach WTA

Estoril Open 2009
Livia Klausová

Livia Klausová rod. Mištinová (* 10. november 1943, Bratislava) je manželka bývalého prezidenta Česka Václava Klausa. Pôvodom Slovenka.

Vláda českého premiéra Jiřího Rusnoka koncom júla 2013 súhlasila s vymenovaním Klausovej za veľvyslankyňu na Slovensku.

Vzdelanie 
V roku 1966 vyštudovala obchodnú fakultu Vysokej školy ekonomickej v Prahe, odbor zahraničný obchod. V tom roku tiež získala aj diplom na Université Internationale de Sciences Comparées v Luxemburgu. V roku 1969 študovala na Europe Institut v Amsterdame.

Pracovné skúsenosti 
Po krátkom pôsobení v PZO Centrotex sa stala odbornou, neskôr vedeckou pracovníčkou Ekonomického ústavu ČSAV, kde pracovala až do roku 1993. V rokoch 1994 až 2000 pôsobila ako výkonná tajomníčka České společnosti ekonomické.

V Ekonomickom ústave ČSAV sa zaoberala predovšetkým problematikou medzinárodných financií a medzinárodných menových inštitúcií. Vedľa početnej publikačnej činnosti sa od roku 1990 zúčastnila aj rady medzinárodných konferencií venovaných ako transformácii českej ekonomiky tak aj konferenciám zameraných na financie a bankovníctvo. Po roku 1990 pracovala ako členka dozornej rady v České spořitelně a.s., v ČEZ a.s. a v ZVVZ a.s. Milevsko.

Od decembra 2017 pôsobí ako veľvyslankyňa Česka na Slovensku. Podľa informácií z konca marca vo funkcii skončí na vlastnú žiadosť ku koncu apríla 2018. Svoj post k tomuto dátumu ukončila, jej nástupcom sa ako chargé d’affaires ad interim stal Pavel Sladký.

Rodina 
S manželom Václavom Klausom majú dvoch synov Václava (* 1969) a Jana (* 1974).

Patronát 
Od samotného vzniku Registru darcov kostnej drene v Česku je jeho čestnou patrónkou. Pomáhala deťom z Ústavu sociální péče v Bystřici nad Úhlavou a nadácii "Život 90".

Referencie

Zdroj 
 Manželka prezidenta České republiky

Prvé dámy Česka
Českí diplomati
České osobnosti slovenského pôvodu
Osobnosti z Bratislavy
Veľvyslanci Česka na Slovensku
Pracovníci Československej akadémie vied
Ženská štvorhra na Internazionali BNL d’Italia 2009

Ženská štvohra na Internazionali BNL d’Italia 2009 sa hrala ako súčasť Internazionali BNL d’Italia 2009 od 4. do 9. mája 2009.  Titul získali Taiwančanka Sie Šu-wej a Číňanka Pcheng Šuaj, ktoré vo finále porazili slovensko-japonský pár Daniela Hantuchová, Ai Sugijamová 7-5 7-65. Pre S. Sieovú to bol šiesty a pre Š. Pchengovú piaty titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Finále

Horná polovica

Dolná polovica

Externé odkazy 
 Turnaj na stránkach WTA

Internazionali BNL d’Italia 2009
Sokolie

Sokolie () je vrch a pomenovanie časti horského hrebeňa v severnej časti Krivánskej Malej Fatry. 

Vrchol a hrebeň tvoria skalnaté útvary. Tento masív smeruje osovo z juhozápadu na severovýchod a je dlhý . Na severe masív ukončujú Tiesňavy a rieka Varínka, kde je hranica s masívom Boboty. V nižších polohách tvoria masív tmavo šedý vápenec, pričom hlavnú časť masívu tvoria dolomity zo stredného a vrchného triasu.

Dominantou celého masívu sú eróziou modelované sklanaté útvary. Vo forme veží a kazateľníc sa tiahnu po hlavnom hrebeni až ku Tiesňavam.

Príroda 
Sokolie je pokryté bukovo-jedľovými posrastami s výskytom platanu, borovice a tisu. Rastú tu aj kroviny ako jarabina mukyňová, ríbezľa alpínska a lykovec jedovatý. Z rastlinstva sa v oblasti vyskytuju najmä druhy rastúce na skalnom podloží, napr.: dryádka osemlupienková, tučnica alpínska, soldanelka karpatská (endemit Západných Karpát), horec Clusiov a prvosienka holá. V skalách hniezdi orol skalný a sokol sťahovavý. 

Celý masív sa nachádza v NP Malá Fatra a jeho severovýchodná časť patrí do NPR Tiesňavy.

Turistika 
Je obľúbeným miestom pre pešiu turistiku, najmä pre svoje skalnaté útvary a výhľad na okolie. Prístup na vrchol je po modro označenej turistickej značke z miestnej časti obce Terchová – Vyšné Kamence. Trasa pokračuje ďalej k Tiesňavám a rieke Varínka. Po zeleno označenej trase je hrebeň prístupný aj z Vrátnej doliny. A po žlto označenej trase zo sedla Príslop.

Na južnom svahu vo Vrátnej doline sa nachádza Chata pod Sokolím a chaty Sokolie, kde je niekoľko lyžiarskych zjazdoviek.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Malej Fatre
Masívy Malej Fatry
Tisícovky na Slovensku
Neobnoviteľný zdroj energie

Neobnoviteľné zdroje energie sú zdroje energie, ktoré sú v čase a priestore z pohľadu dĺžky ľudského života a potrieb spoločnosti vyčerpateľné.

Z pohľadu ich pôvodu ich môžeme rozdeliť na:
 primárne zdroje energie – prírodné, ktoré sa z pohľadu ich chemického zloženia delia na dve skupiny: organické – kaustobiolity (uhlie, ropa, plyn, rašelina, bituminózne (asfaltické) piesky a bridlice) a anorganické – minerálne (uránová ruda)

 sekundárne zdroje energie – umelé sú napríklad produkty štiepnej reakcie v reaktoroch (235U alebo 239Pu vzniknuté z 238U). Plyny z technologických procesov (svietiplyn, generátorový plyn syngas, kychtový plyn) a iné.

Z pohľadu konvenčnosti ich využívania ich môžeme rozdeliť na:
 konvenčné zdroje energie predstavujú piliere svetovej energetiky z pohľadu výroby tepla, výroby elektrickej energie a zdroja energie pre dopravu. Konvenčné zdroje energie sú: uhlie, ropa, zemný plyn, urán.

 nekonvenčné zdroje energie predstavujú doplnkový spôsob výroby energie, či už v energetike z pohľadu výroby tepla, výroby elektrickej energie, alebo zdroja energie pre dopravu. Nekonvenčné zdroje majú obvykle iba lokálny charakter, preto ich využívanie je viazané na blízkosť zdroja. Nekonvenčné zdroje energie sú: bituminózne bridlice, bituminózne piesky, rašelina a hydráty zemného plynu.

Pozri aj 
 Ropný vrchol

Externé odkazy 
 Obnovitelné a neobnovitelné zdroje, PDF

Energetika
Lipa kráľa Mateja

Lipa kráľa Mateja alebo aj Bojnická lipa je lipa veľkolistá (Tilia platyphyllos), ktorá rastie v parku Bojnického zámku. Má viac ako 700 rokov. Obvod kmeňa je 11 m, výška stromu 9 m a priemer koruny 5 m. Jej obvod pri pni je 12,5 m. Lipa kráľa Mateja je vzácnym pamiatkovým i botanicky dôležitým stromom a je štátom chránená. 

Od roku 1962 je vyhlásená za chránený prírodný výtvor.

Historická povesť 
Podľa historickej povesti lipu zasadil Matúš Čák Trenčiansky v roku 1301 keď zomrel Ondrej III., posledný kráľ z rodu Arpádovcov. Počas svojho pobytu na Bojnickom zámku držiaval pod ňou kráľ Matej kráľovské snemovanie.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Snahy o záchranu bojnickej Lipy kráľa Mateja

Chránené stromy na Slovensku
Bojnice
Paul Walker

Paul William Walker IV (* 12. september 1973, Glendale, Kalifornia, USA – † 30. november 2013, Santa Clarita, Kalifornia, USA) bol americký herec. Slávnym sa stal vďaka úlohe vo filme Varsity Blues z roku 1999 a hlavne ako Brian O'Connor vo filmovej sérii Rýchlo a zbesilo. Je tiež známy z filmov Osem statočných, Projekt LAZAR, Do hlbiny, Divoký útek, Jazda do pekiel, Také jednoduché dievča a Gangstri.

Mladosť
Walker sa narodil ako syn modelky Chreyl Crabtree a podnikateľovi Paulovi Williamovi Walkerovi III v Glendale v Kalifornii.Jeho starý otec po otcovej strane bol profesionálny boxer. Ako najstarší z piatich súrodencov vyrastal hlavne v obci Sunland pri Los Angeles, pričom navštevoval strednú školu v San Fernando Valley a v roku 1991 maturoval na Village Christian School v Sun Valley. Bol vychovaný vo viere Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní. Po ukončení strednej školy študoval morskú biológiu na University of California.

Kariéra
Naplno rozbehol svoju kariéru až v roku 1998, keď sa objavil vo filmoch Blázni v parku a Pleasantville: Mestečko zázrakov. Ďalej účinkoval vo filmovej sérii Rýchlo a zbesilo, alebo vo filme Jazda do pekiel. Naposledy účinkoval v pokračovaní série Rýchlo a zbesilo pod názvom Rýchlo a zbesilo 7.

Osobný život

Žil v meste Santa Barbara v Kalifornii. V roku 1998 sa mu narodila dcéra Meadow. Jej matkou bola vtedajšia Walkerova priateľka Rebecca.

Venoval sa surfovaniu a morskej biológii. Tiež bol držiteľom hnedého pásu v brazílskom džiu-džicu. Miloval preteky automobilov a sám pretekal v pretekoch Redline Time Attack, s automobilom BMW M3 E92 tímu AE Performance. Tiež vlastnil Nissan Skyline R34 GT-R V-Spec II, ktorý sa objavil vo filme Rýchlo a zbesilo 2. Pre filmovanie série Rýchlo a zbesilo podstúpil rad vodičských a pretekárskych kurzov, pričom mnoho kaskadérskych scén natočil sám.

Venoval sa aj charite, v ktorej sa rozhodol pomáhať obetiam zemetrasenia v Čile a na Haiti v roku 2010.

Smrť
Dňa 30. novembra 2013 o približne 03:30 PST, sa Walker a jeho blízky priateľ Roger Rodas vracali z charitatívnej akcie Reach Out Worldwide pre obete Tajfúnu Haiyan na červenom Porsche Carrera GT. Po odchode z akcie automobil havaroval do lampy pouličného osvetlenia a stromu na ulici Hercules Street. Hneď po náraze automobil vzbĺkol. Vyšetrovatelia potvrdili dve obete nehody a domnievajú sa, že automobil bezprostredne pred nehodou išiel rýchlosťou 90 mph (~ 145 km/h), pričom maximálna povolená rýchlosť na tomto mieste bola 45 mph (~ 72 km/h).

Filmografia

Filmy

Rýchlo a zbesilo 8

Hudobné videá

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroj

Detskí herci
Filmoví herci USA
Televízni herci USA
Herci hudobných videí USA
Obete dopravných nehôd
Osobnosti USA anglického pôvodu
Osobnosti USA nemeckého pôvodu
Osobnosti z Glendale (Kalifornia)
Sedlo Medziholie

Sedlo Medziholie () je sedlo na začiatku hlavného hrebeňa Krivánskej Malej Fatry. Na východnom svahu sedla pramení potok Biela.

V minulosti sa tu nachádzala Chata pod Rozsutcom.
 
Počas merania pomocou systému GNSS (Globálny navigačný satelitný systém) a metódy RTK bola v roku 2017 zistená nadmorská výška sedla

Turistika 
Sedlo sa nachádza na križovatke viacerých turistických trás. O úroveň nižšie sa nachádzajú ďalšie križovatky Pod Medziholím a Pod Rozsutcom. 

 Zo severu vedie  značka 0802 smerom od Veľkého Rozsutca () na vrchol Stohu (). 
 Z osady Štefanová vedie  značka smerom na sedlo a odtiaľ pokračuje ako  2754 na vrchol Osnica () a ďalej do obce Párnica. 
  značka 8662 vedie k miestu Pod Rozsutcom a na druhú stranu kopíruje južné úpätie Stohu kde končí za jeho svahmi.

Referencie

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Krivánska Fatra
Medziholie
Turistická značkovaná trasa číslo 0802
Turistická značkovaná trasa číslo 2754
Turistická značkovaná trasa číslo 8662
Povídali, že mu hráli

Povídali, že mu hráli je sólový štúdiový album, ktorý nahral v rokoch 1986-1988 spoluzakladateľ českej rockovej skupiny Pražský výběr, Michael Kocáb. Album v roku 1988 vydalo hudobné vydavateľstvo Panton.

Obsahovo a hudobným štýlom je tento album podobný ako projekty skupiny Pražský výběr. Jedným z výraznejších rozdielov je Kocábova spolupráca s renomovaným českým textárom Michalom Horáčkom, ktorý je známy svojimi projektami s Hanou Hegerovou a Petrom Hapkom.

Zoznam skladieb 
Aranžmány: Michael Kocáb (1,4-8,10,11), Michal Pavlíček (2,3,9).
 „Když přijede Kocábinka“ (M.Kocáb/M.Horáček) - 1:17
 „Život mě štíp“ (M.Kocáb, M.Pavlíček/M.Novotný) - 3:36 
 „No a co ti schází“ (M.Kocáb/J.Suchý) - 4:20 
 „Bludiště dní“ (M.Kocáb, V.Čok/M.Horáček) - 3:00 
 „Kaskadér“ (M.Kocáb/J.Novotný) - 4:03 
 „Sebastián“ (M.Kocáb/M.Horáček) - 4:58 
 „Když přijede Kocábinka“ (M.Kocáb/M.Horáček) - 1:17
 „Chrlič“ (M.Kocáb/M.Horáček) - 3:28 
 „Pán výtahů“ (M.Kocáb, M.Pavlíček/M.Horáček) - 5:25 
 „Já rasisty nikdy neměl rád“ (M.Kocáb/M.Kocáb) - 4:22 
 „Sny spravedlivých“ (M.Kocáb/M.Horáček) - 5:14

Výroba albumu 
 Michael Kocáb - spev, klávesové nástroje (2-6, 8-11)
 Michal Pavlíček - elektrická a akustická gitara, gitarový syntetizátor (2,3,6-11), basgitara (2,3,8-10), spev (2,9)
 Vilém Čok - spev (2,4,5,8,10)
 Vladimír Pokorný - spev (1,7), computer program (2,5,8)
 Vladimir Kulhánek - basgitara (6)
 Jiří Chlumský - drumulátor (4)
 Jan Hála - hudobná réžia
 Josef Celerín - zvuková réžia
 Stanislav Tízl - zodpovedný redaktor
 Marie Šemberová - výtvarná a technická redaktorka
 Vladimír Pokorný - spolupráca na realizácii
 Vojtěch Tůma - dizajn
 Vojtěch Tůma, Jiří Antalovský, Vojtěch Pisařík - fotografie

Albumy skupiny Pražský výběr
Hudobné albumy z 1988
Michal Horáček

Michal Horáček (* 23. júl 1952, Praha) je český publicista, textár a podnikateľ.

Maturoval na strednej všeobecne vzdelávacej škole, nedokončil štúdium Fakulty sociálnych vied a publicistiky Karlovej univerzity. Od roku 1986 bol redaktorom časopisu Mladý svět. V lete 1989 založil spolu s Michaelom Kocábom iniciatívu MOST, ktorá sa snažila dosiahnuť komunikáciu medzi komunistickou vládou a predstaviteľmi disentu. 

V roku 1990 založil akciovú spoločnosť Fortuna, ktorá vybudovala významnú českú stávkovú kanceláriu s pobočkami na Slovensku a v Poľsku. Firmu predal v roku 2004. V roku 1997 bol zvolený za predsedu Rady Akademie populární hudby, z ktorej v roku 2001 odišiel. Svoje názory a postrehy publikuje vo viacerých českých periodikách, napr. v Lidových novinách, Hospodářskych novinách. 

Verejnosti je známy hlavne ako textár populárnej hudby, spolupracoval najmä so skladateľom Petrom Hapkom.

Knihy 
 1982 - Království za koně 
 1983 - Zpráva z Kentucky
 1990 - Jak pukaly ledy
 ???? - Los a sázka 
 2004 - O české krvi otců vlasti
 2007 - O tajemství královny krav

Zoznam piesní

Piesňové texty (vybrané albumy) 
 1987 - Potměšilý host (Hana Hegerová)
 1988 - Povídali, že mu hráli (Michael Kocáb)
 1988 - V penziónu Svět (Hapka, Hegerová, Kocáb, Müller)
 1996 - Citová investice (Hapka, Kocáb, Müller, Bílá, Landa)
 2000 - Richard Müller a hosté
 2002 - Tak to chodí (František Segrado, Szidi Tobias, Ivana Chýlková, Věra Nerušilová, Milan Vyskočáni, Dan Bárta, Jaroslav Svoboda, Jan Spálený)
 2001 - Mohlo by tu být i líp (Petr Hapka, Jana Kirschner, Lucie Bílá, Hana Hegerová, Magdalena Kožená, Jan Spálený)
 2006 - Strážce plamene - Hapka & Horáček - Universal Music  EAN 6 02517 09575 5, CD (Hana Hegerová, Jana Kirschner, Szidi Tobias, Daniel Landa, Jaromír Nohavica, František Segrado, Bára Basiková)
 2008 - Ohrožený druh (Natálie Kocábová, Hana Robinson, Lenka Nová, Naďa Válová, Szidi Tobias, Richard Krajčo, Tereza Nekudová, František Černý, Věra Nerušilová)
 2009 - Kudykam - Hapka & Horáček - Sony Music EAN 8 86975 07712 0, CD

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 oficiálne stránky Michala Horáčka
 13. komnata Michala Horáčka - program Českej televízie
 Michal Horáček v programe Impulsy Václava Moravce

Zdroj 

 
Českí novinári
Českí textári piesní
Osobnosti z Prahy
Osobnosti Nežnej revolúcie
Žigraiova kúria

Žigraiova kúria alebo staršie Zsigrayova kúria je neskororenesančná budova v Bratislave na Židovskej ulici 17.

Postaviť ju dal Zsigray (Žigrai), úradník grófa Pálfiho zo Stupavy v polovici 17. storočia. V 19. storočí bola poškodená požiarom podhradia. Neskôr bolo nadstavené tretie poschodie a zadné balkónové časti.

V roku 1993 bola pamiatkovo obnovená a odvtedy tu sídli Múzeum židovskej kultúry.

Zdroje 
 Zsigrayova kúria

Kúrie v Bratislave
Lukáš Latinák

Lukáš Latinák (* 28. február 1977, Brezno) je slovenský herec a glosátor.

Jeho rodičia pochádzajú z Heľpy, ranné detstvo prežil rovnako v Heľpe, neskôr v Hriňovej. Vyučil sa za sklára, potom vyštudoval herectvo na VŠMU spoločne s Róbertom Jakabom, Jurajom Kemkom a Mariánom Miezgom. Je členom hereckého súboru divadla Astorka Korzo '90. Hosťuje aj v SND. Zahral si niekoľko hlavných a vedľajších epizódnych postáv v českých a slovenských filmoch.

Do povedomia širšej slovenskej verejnosti sa Lukáš Latinák spolu s hercom Ľubošom Kostelným dostal vďaka pôsobeniu v reklamných spotoch na jeden bankový subjekt a stvárnením seriálových postáv v TV JOJ, hlavne postavou Karola Hurku v seriáli Profesionáli. V marci 2009 sa herci Lukáš Latinák a Róbert Jakab objavili ako hlavní protagonisti nového seriálu TV JOJ s názvom Rádio Hijó. Dlhú dobu hral aj v divadelno-televíznej show Partička. V roku 2014 vystupoval v televíznej show TV JOJ s názvom Kukátko.

Filmografia 
 2000 – Zabíjačka
 2000 – Krajinka
 2002 – Kruté radosti
 2002 – Děvčátko
 2007 – Návrat bocianov
 2007 – Muzika
 2008 – Nebo, peklo... zem
 2009 – Nesmrteľní – Dlhá cesta domov
 2009 – Pouta
 2009 – Nedodržaný sľub
 2010 – Lietajúci Cyprián
 2011 – Občiansky preukaz
 2015 – Andílek na nervy
 2016 – Manžel na hodinu
 2016 – Agáva

Televízia 
 2001 – Pod hladinou (TV film)
 2002 – Útek do Budína (päťdielny TV film)
 2008 – Profesionáli (TV seriál)
 2008 – Panelák (TV seriál)
 2009 – Ordinácia v ružovej záhrade (TV seriál)
 2009 – Rádio Hijó (internetový seriál)
 2009 – Partička (zábavná relácia)
 2009 – Keby bolo keby
 2009 – V mene zákona
 2012 – Vo štvorici po Slovensku
 2012 – Horúca krv
 2014 – Kukátko
 2017 – Rex (TV seriál)
 2018 – Milenky (TV seriál)
 2018 – Kuchyňa (Bohuš, kuchár) (TV seriál)
 2018 – Ministri (seriál) (Minister školstva)
 2018, 2019, 2022 – Fara v meste (Sebastián) (TV seriál)
 2022 – súčasnosť: Oteckovia (TV seriál)
 2022: Svätý Max (TV seriál)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Slovenskí divadelní herci
Slovenskí filmoví herci
Slovenskí televízni herci
Slovenskí humoristi
Absolventi Vysokej školy múzických umení
Osobnosti z Brezna
Prúdnica

Prúdnica alebo prúdová čiara je myslená čiara, ktorej dotyčnica v ľubovoľnom bode určuje smer rýchlosti pohybujúcej sa časti tekutiny alebo plynu v tomto bode. Prúdnice sa nemôžu navzájom pretínať. Jedným bodom prúdiacej tekutiny môže v jednom čase prechádzať iba jedna prúdnica. Vo všeobecnom prípade prúdenia sa tvar prúdnice mení s časom a nie je zhodný s trajektóriou prúdiacej častice. Pri ustálenom prúdení sa v bodoch prúdnice rýchlosť nemení s časom, prúdnice nemenia svoj tvar a sú totožné s dráhou prúdiacich častíc.

Zdroje 
Gančo, M.: Mechanika tekutín. 2. vydanie. Bratislava, Alfa. 1990 (SVŠT SjF) 

Hydrológia
Mechanika tekutín
Tofua

Tofua je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v Pacifiku, v centrálnej časti súostrovia Tonga. Jeho rozmery sú 5 × , najvyšší bod je  nad hladinou mora. Na ostrove žije trvalo približne 50 ľudí.

Ostrov objavil kapitán James Cook v roku 1774, no prvým európanom, ktorý vstúpil na pôdu ostrova, bol William Bligh, bývalý kapitán na Bounty, ktorý sa na ostrove vylodil v roku 1789 spolu s 18 vernými námorníkmi potom, ako boli vysadení do člna vzbúrencami z Bounty.

Geologická stavba 
Prakticky celý ostrov je tvorený kalderou s jazierkom na jej dne a troma postkalderovými dómami v severnej časti kalderového dna, z ktorých dóm Lofia bol centrom aktivity v minulosti a v súčasnosti sa v jeho kráteri nachádzajú aktívne fumaroly. V horninovom zložení ostrova prevládajú bazaltické andezity až dacity so zvýšeným obsahom pyroxénov z predkalderového štádia vulkanizmu. Postkalderové štádium predstavujú andezitové lávové prúdy.

Externé odkazy 
 www.volcano.si.edu - ostrov Tofua na Global Volcanism Program 

Ostrovy Tongy
Sopky Tongy
Kaldery
Ženská štvorhra na Estoril Open 2009

Ženská štvohra na Estoril Open 2009 sa hrala ako súčasť Estoril Open 2009 od 4. do 9. mája 2009.  Titul získali Američanky Raquel Kopsová-Jonesová a Abigail Spearsová, ktoré vo finále porazili kanadsko-maďarský pár Sharon Fichmanová, Katalin Marosiová 2-6 6-3 10-5. Pre R. Kopsová-Jonesovú to bol druhý a pre A. Spearsovú štvrtý titul vo štvorhre na okruhu WTA.

Nasadenie

Odmeny a body do rebríčka

Výsledky

Externé odkazy
Turnaj na stránkach WTA

Estoril Open 2009
Zoznam piesní Dary Rolins

Toto je zoznam piesní speváčky Dary Rolins.

Keby som bola princezná Arabela 
Keby som bola princezná Arabela je LP Darinky Rolincovej z roku 1983.

  Zoznam skladieb:
 „Školská láska“
 „Správne kroky“
 „Mama, prečo?“
 „Pieseň o kamarátstve“
 „Arabela“
 „Vtedy sú Vianoce“
 „Ukážte mi cestu“
 „Až raz budem učiteľkou“
 „Prázdniny“
 „Slávik a ruža“
 „Pán Andersen“
 „Cesta do rozprávky“
 „Kráľovstvo módy“

 Ďalšie informácie:
 Vydavateľ: Opus 9113 1470

Darinka 
Darinka je LP Darinky Rolincovej z roku 1986.

  Zoznam skladieb:
 „Spoločne“
 „Záření“
 „Je to tak“
 „Láska už je za rohem“
 „Slunce nad hlavou“
 „Plyšový psík“
 „Jaká jsem?“
 „O tom budem píseň hrát“
 „Kam si skrývám svoje víťazstva“
 „Tak sa pýtám“
 „Zákaz“
 „Úsmev za úmev“
 „Kouzelník“

Čo o mne vieš 
Čo o mne vieš je LP Darinky Rolincovej z roku 1988.

  Zoznam skladieb:
 „Čo o mne vieš“
 „Poď sa báť“
 „Papierový drak“
 „Bol to fór“
 „To preto“
 „Bosá“
 „V hlavných úlohách“
 „Máš smolu“
 „Schúlená“
 „Vraj som bola zlá“
 „Konečná“
 „Ľavý deň“
 „Autostop“
 „Nádej“

Témeř ružový příběh 
Témeř ružový příběh je LP Dariny Rolincovej z roku 1990.

  Zoznam skladieb:
 „Díra do světa I“
 „Tvý mládí mít“
 „Anjelik moj I“
 „Balet-Kosení růží“
 „Dobrá síla I“
 „Trinásta veštba“
 „Spať, už musím spať“
 „Rekviem“
 „Hole In My Sole“
 „Dobrá síla II“
 „Začínám psát“
 „Mráz“
 „Anjelik moj II“
 „Tvý dary mít“
 „Proužek světla“
 „Díra do světa II“

What you see is what you get 
What you see is what you get je CD album Dary Rolins z roku 1996.

  Zoznam skladieb:
 „I See You There“
 „Our Lovin“
 „Someone Cares About You“
 „Stay For A While“
 „Turn Around“
 „Youre The Only One“
 „Know You Better“
 „She Wants You“
 „What You See Is What You Get“
 „Once Again“
 „Do It Now“
 „Look And Do“

 Ďalšie informácie:
 Celkový čas: 60:14
 Vydavateľ: Sony Music/Bonton EAN 5099750 417423,

Sen lásky 
Sen lásky je CD album Dary Rolins z roku 1997.

  Zoznam skladieb:
 „Adagio“ - 3:01
 „Vltava (Má vlast)“ - 2:48
 „Já a stín“ - 3:12
 „Sen lásky“ - 3:31
 „Já se ti vrátím (Nabucco)“ - 4:01
 „Poem“ - 4:06
 „Habanera (Hoffmannovy povídky)“ - 3:57
 „Slovanský tanec č. 10“ - 3:10
 „Uspávanka“ - 3:01
 „Věrné milování (Prodaná nevěsta)“ - 2:59
 „Largo (Novosvětská symfonie)“ - 3:36
 „Solvejžina píseň“ - 2:10

 Ďalšie informácie:
 Vydavateľ: BMG

1983-1998 
1983-1998 je CD album Dariny Rolincovej z roku 2005.

  Zoznam skladieb: 
 „Čo o mne vieš“ - 2:37
 „Moje druhé ja“ - 3:54
 „Zvonky štěstí“ - 3:32
 „Arabela“ - 4:32
 „Cesta do rozprávky“ - 3:56
 „Dúha“ - 3:11
 „Keď obloha plače“ - 3:11
 „Dievčatko s kľúčikom na krku“ - 3:23
 „Kukučka“ - 2:25
 „Mama, prečo?“ - 3:36
 „Ukážte mi cestu“ - 3:08
 „Aprílové deti“ - 3:34
 „Spoločne“ - 2:57
 „Ak náhodou“ - 2:40
 „Anjelik môj I“ - 3:36
 „Bosá“ - 3:06
 „Bez veľkej slávy“ - 4:27
 „Papierový drak“ - 2:59
 „What You See Is What You Get“ - 3:14
 „Já a stín (Turandot)“ - 3:13
 „V mene lásky“ - 3:55
 „Čo o mne vieš ´98“ - 4:25

 Ďalšie informácie:
 Celkový čas: 76:42
 Vydavateľ: Sony Music/Bonton EAN 5099749 152625,

Rolins, Dara
Richard Adam

Richard Adam (* 14. november 1930, Praha – † 14. október 2017) bol český spevák.

Jedna z niekdajších veľkých hviezd českého swingu 50. rokov 20. storočia, bratranec českej herečky Jaroslavy Adamovej. Najväčšiu slávu a popularitu dosiahol na prelome 50. a 60. rokov 20. storočia. Vystupoval často aj v zahraničí, populárny bol aj v bývalej NDR a v niekdajšom Sovietskom zväze. S nástupom normalizácie po roku 1968 bol režimom perzekvovaný. Na svojom konte mal približne 330 nahratých piesní, z čoho 250 ich bolo pre Československý rozhlas a 80 pre vydavateľský koncern Supraphon. Jeho vôbec najúspešnejšou piesňou sa stala pieseň „Tina Marie“, ktorej sa na gramofónových platniach len v ZSSR predalo viac ako jeden milión kusov.

Najznámejšie piesne 
 Tina Marie (Bob Merill / Vlastimil Kudrnáč)  
 Páni kluci (Robert Allen / Zdeněk Borovec)
 Můj strýček 
 Cestář 
 Pampelišky  (Richard Adam / Bohuslav Nádvorník)
 Šedý vlas 
 Sulika (gruzínska ľudová / J. Urban)
 Granada 
 Příběh naší lásky (duet s Yvettou Simonovou) – (Pavel Bayerle / Bohuslav Nádvorník)

Diskografia (výber)
 Richard Adam – To bych si přál (Tu te laisses aller)/J.Čeřovská – Supraphon, SP 
 1963 Ach, wie ist die liebe schön (Oh, that heavenly love) – Judita Čeřovská a Richard Adam/Barbara (Song for Barbara) – Richar Adam/Susanne (Kiss me Suzanne) – Jiří Popper  – Supraphon, SP
 1977 Šestnáct se víckrát nevrátí/Cikánka – Supraphon, SP
 1986 Serenáda (Serenato)/Sulika (Suliko) – Supraphon, SP
 2001 Nejsem to co dříve – FR centrum, CD
 2004 Gold – Popron Music, CD
 2006 Zpívá melodie, které pohladí – Areca Multimedia, CD

Kompilácie 
  Kluci z Vršovic – Kubešovo hudební vydavatelství, MC, CD -04. „Srdce mé odešlo za tebou“, slow, (Malina Jaroslav)-Richard Adam
 1993 Hity 1960 – Supraphon, CD
 1996 Hity 50. let 3 – Supraphon, CD
 1996 Ta naše hospůdka česká – Radioservis, CD -12. „Na konci vesnice“ (D. Novkovič, Jan Kukla, Richard Adam) – waltz
 2000 Praha je zlatá loď – MC, CD
 2007 Bílá orchidej 1 – Areca Multimedia, CD
 2007 Bílá orchidej 2 – Areca Multimedia, CD
 2007 Bílá orchidej 3 – Areca Multimedia, CD

Literatúra 
 Richard Adam: Zpěvák se zvláštním posláním nebo špion s podmanivým hlasem, YOHA, 1994, ISBN 80-901802-0-5, biografia

Referencie

Externé odkazy 
Richard Adam – osobnosti.cz
Richard Adam – Český hudební slovník osob a institucí

Zdroj 

Českí speváci
Českí swingoví speváci
Osobnosti z Prahy
Gery Scott

Gery Scott vlastným menom Diana Geraldine Whitburnová (* 5. október 1923 - † 14. december 2005) bola anglická speváčka.

Diskografia 
 1957 Gery Scott - Sings With Gustav Brom And His Orchestra - Supraphon, EP
 1998 A Lot Of Livin - 
 2006 Gery Scott a Gustav Brom - FR centrum  FR 048-2, CD

Referencie

Externé odkazy 
 Pozitivni-noviny.cz
 Diskografia - tonymagee.com.au

Anglické džezové speváčky
Miroslav Horníček

Miroslav Horníček (* 10. november 1918, Plzeň – † 15. február 2003, Liberec) bol český herec, spisovateľ, dramatik, režisér, výtvarník, humorista, glosátor a divadelný teoretik.

Diskografia

Gramofónové albumy

s Janom Werichom 
 1990  Předscény Werich & Horníček – Supraphon, 2LP

so skupinou Český skiffle 
 1972 Dobře utajené housle – Supraphon, 2LP
 1973 Kantor Barnabáš a žáci darebáci – Supraphon, LP
 1974 Listy z Provence – Supraphon, LP

Ďalšie 
 1970 Hovory H – (s Milanom Lasicom a Júliusom Satinským) – Supraphon, LP
 1974 Staropražské hrací strojky – Supraphon
 1974 Zavěste, prosím, volá Semafor – (ako telefonický hosť Miloslava Šimka) – Supraphon, LP
 1977 Jablko je vinno – (autorská dramatizácia s Libušou Švormovou) – Supraphon, LP
 1978 Chvála pohybu – Supraphon, LP
 1979 Je libo dát si víno – Supraphon, LP  (spoločne s Jiřím Sovákom a Vladimírom Menšíkom, hudba Brněnský rozhlasový orchestr lidových nástrojů)
 1979 Obraťte! Na druhé straně jsem já Miroslav Horníček – Supraphon, LP  (spoločne s Milošom Kopeckým)
 1986 Malá noční rozprava – Supraphon, LP
 1990 Herecké historky z hovorů H – Supraphon, LP

Externé odkazy 
 
 
 Cfn.cz

Českí divadelní herci
Českí filmoví herci
Českí televízni herci
Českí televízni moderátori
Českí humoristi
Českí spisovatelia
Českí dramatici
Držitelia Ceny Thálie
Osobnosti z Plzne