joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Taio Cruz

Jacob Taio Cruz (* 23. apríl 1985, Londýn, Spojené kráľovstvo), viac známy ako Taio Cruz, (ˈtaj.ju ˈkɾujʃ) je britský spevák-skladateľ, hudobný producent, občasný rapper a podnikateľ. V roku 2008 vydal svoj debutový album Departure, ktorý sám zložil, naaranžoval a produkoval. Album mu zabezpečil úspech v Spojenom kráľovstve a tiež nomináciu na cenu MOBO Award.

V októbri 2009 vydal druhý štúdiový album s názvom Rokstarr, z ktorého boli vydané hitové single „Break Your Heart“ a „Dynamite“. Cruz spolupracoval s americkou speváčkou Keshou a rapperom Fabolous na skladbe „Dirty Picture“. Tiež spolupracoval s Kylie Minogue a Travisom McCoyom na skladbe „Higher“. Jeho tretí štúdiový album TY.O bol prvýkrát vydaný v decembri 2011. V roku 2012 spolupracoval na písaní skladby „Without You“ od Davida Guettu.

Mladosť
Cruz sa narodil v Londýne nigérijskému otcovi a brazílskej matke z Minas Gerais. Navštevoval súkromnú internátnu školu Bilton Grange v meste Rugby v Anglicku.

Piesne začal písať ako 12-ročný a jeho kariéra textára začala v 19-tich rokoch, keď sa stal členom Tricky Stewartovho spisovateľského kolektívu pre RedZone Entertainment. Prvý úspech zaznamenal, keď mal 21 rokov, kedy získal cenu BRIT Award za textársku spoluprácu na singli Willa Younga „Your Game“ z roku 2004.

Diskografia

 Departure (2008)
 Rokstarr (2009)
 TY.O (2011)

Ceny a nominácie

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 
 Taio Cruz na justRHYMES.com
 Lewis, Pete. Taio Cruz interview na BluesandSoul.com, February 2008
 Taio Cruz na Billboard.com

Zdroj

 
Anglickí popoví speváci
Anglickí R&B speváci
Anglickí reperi
Anglickí hudobní producenti
Anglickí skladatelia modernej hudby
Držitelia ceny Brit Award
Anglické osobnosti brazílskeho pôvodu
Anglické osobnosti nigérijského pôvodu
Osobnosti z Londýna
Ľudovít Didi

Ľudovít Didi (* 16. január 1931, Púchov – † 15. september 2013, Vráble) bol slovenský učiteľ, disident, účastník protikomunistického odboja, prvý rómsky spisovateľ románov v slovenskej literatúre.

Životopis 
Narodil sa v meste Púchov ako nemanželské rómske dieťa. Vyrastal u starých rodičov z matkinej strany. Starý otec Ondrej Didi bol slávny rómsky hudobník. Ľudovú a meštiansku školu vychodil v Púchove. Chudobná rodina Didiovcov však nedokázala zabezpečiť mladému Ľudovítovi vyššie vzdelanie. Hoci ho prijali na Učiteľský ústav v Bánovciach nad Bebravou, do školy pre nedostatok financií nenastúpil. Odišiel do Bratislavy, kde po krátkom čase začal doučovať synov jedného Bulhara. Za doučovanie mal kde prespať a kde sa stravovať. V rokoch 1951 začal študovať na Vysokej škole politických a hospodárskych vied v Prahe, odkiaľ ho za jeho negatívne názory na vtedajšiu dobu vylúčili.

V rokoch 19591963 absolvoval štúdium na Pedagogickom inštitúte v Nitre pre vzdelanie učiteľov národných škôl. Po úspešnom ukončení pôsobil na rôznych miestach a malotriednych školách. V rokoch 19661974 sa stal vedúcim vychovávateľom v Osobitnej škole vo Vrábľoch. Vylúčili ho v roku 1974 pre protisocialistické názory.

Po tomto roku nastali pre Didiovcov nepríjemné chvíle. Boli sledovaní tajnou službou ŠtB, synovi sa podarilo až na tretíkrát dostať na štúdium, druhý syn a dcéra išli najskôr za učňov a až okľukou sa dostali do škôl.

Rehabilitácia 
V roku 1980 spolu s manželkou Máriou vyhľadali matku Marty Kubišovej a ako zamestnanci fabriky podpísali Chartu 77. Po udalostiach v roku 1989 ho Okresný národný výbor v Nitre rehabilitoval a Ľudovít sa stal riaditeľom Detského domova v Kolíňanoch. Tu pôsobil ako riaditeľ až do roku 1998. V roku 1992 mu na Vysokej škole ekonomickej v Prahe, na základe rehabilitácie, udelili titul Ing. V roku 2007 mu Ústav pamäti národa priznal status „účastník protikomunistického odboja“.

Dielo 
Ľudovít Didi žil a tvoril vo Vrábľoch. Písať knihy začal až na dôchodku v roku 2001. Bol prvým autentickým rómskym spisovateľom románov v slovenskej literatúre.
 Príbehy svätené vetrom. Bratislava, 2004
 Cigánkina veštba. Bratislava, 2008
 Róm Tardek a jeho osud. Bratislava, 2013
 Čierny Róm a biela láska. Bratislava, 2011

Referencie

Externé odkazy 
 Z teba kňaz nebude – rozhovor v Knižnej revue 2005/04
 Ľudovít Didi podpísal Chartu 77, komunisti ho preradili k sústruhu

Osobnosti z Púchova
Slovenskí pedagógovia
Slovenskí spisovatelia
Slovenskí spisovatelia románov
Signatári Charty 77
Slovenské osobnosti rómskeho pôvodu
Absolventi Pedagogickej fakulty Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre
Magnificat Slovakia

Magnificat Slovakia, skratka MS, bola kresťanskodemokratická (katolícka) politická strana, ktorá pôsobila na Slovensku v rokoch 20122016. 19. januára 2012 bola zaregistrovaná na Ministerstve vnútra Slovenskej republiky a 29. apríla 2016 bola dobrovoľne zrušená.

V súčasnosti pôsobia jej bývalí členovia v rámci  cirkevného a charitatívneho občianskeho združenia MAGNIFICAT SLOVAKIA, ktoré bolo založené 26. septembra 1994.

Predsedovia 
 20122016: Anton Selecký

Kritika a kontroverzie 
Hodnotiaca komisia projektu Konšpirátori.sk zaradil webové sídlo magnificat.sk na zoznam webov so sporným obsahom. Priemerom hodnotenia komisie bola známka 9,5, čo znamená vysoký podiel sporného obsahu. Dôvodom je zverejňovanie dezinformácií a článkov o konšpiračných teóriách (chemtrails, nový svetový poriadok a i.) na tomto webovom sídle, pričom často ide o texty prevzaté z webu Slovensko-ruskej spoločnosti, Hlavných správ a iných konšpiračných a dezinformačných webov.

Referencie 

Zaniknuté politické strany na Slovensku
Organizácie založené v 2012
Organizácie zaniknuté v 2016
Vápenný potok (prítok Krížneho potoka)

Vápenný potok (starší nemecký názov Kalkgrund) je potok 5. rádu na Spiši, sčasti v katastrálnom území mesta Podolínec (okres Stará Ľubovňa) a sčasti na území obce Toporec (okres Kežmarok). Je to pravostranný prítok Krížneho potoka a meria .

Pramení pod vrchom Špičiak v nadmorskej výške  a tečie východným smerom dolinou, ktorá je nazývaná Régner. Táto dolina je zalesnená. Vápenný potok nemá významnejšie prítoky. Približne  severne od centra mesta Podolínec sa v nadmorskej výške  vlieva do Krížneho potoka. Súradnice jeho ústia sú 49°17´59,09" severnej geografickej šírky a 20°30´32,97" východnej geografickej dĺžky.

Povodie Popradu
Vodné toky v okrese Kežmarok
Vodné toky v okrese Stará Ľubovňa
Špičiak

Špičiak () je vrch v Spišskej Magure. 

Nachádza sa v katastrálnom území obce Toporec v okrese Kežmarok. Geologicky ho budujú horniny zubereckého súvrstvia centrálnokarpatského paleogénu.

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Spišská Magura
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Kežmarok
7 STATOČNÝCH je CESTA

7 STATOČNÝCH je CESTA, (staršie názvy: CESTA Strana vlastencov a odborníkov, skratka CESTA; 7 STATOČNÝCH REGIONÁLNA STRANA SLOVENSKA, skratka 7 STATOČNÝCH), je slovenská mimoparlamentná zelená a decentralisticky orientovaná politická strana zaregistrovaná na Ministerstve vnútra SR 30. apríla 2013. Vo svojich politických cieľoch deklarujú predovšetkým snahu o decentralizáciu Slovenska.

Volebné výsledky

Voľby do samosprávnych krajov 2013 
Vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov 2013 nominovala strana troch kandidátov za predsedu samosprávnych krajov. Predseda strany Vladimír Gürtler kandidoval v Košickom samosprávnom kraji, pričom získal 2 933 hlasov (2,93 %), čím sa umiestnil na 5. mieste z 10 kandidátov a do 2. kola volieb nepostúpil. Ľubomír Vasilišin kandidujúci za predsedu Prešovského kraja získal 2 748 hlasov (2,12 % – 8. miesto z 9) a Regan Belovič v Nitrianskom kraji 1 889 hlasov (1,87 % – 4. miesto z 7).

Voľby do orgánov samosprávy obcí 2014 
Strana 7 STATOČNÝCH plánuje postaviť kandidátov v komunálnych voľbách v novembri 2014.

Predsedovia strany 
 2013 – súčasnosť: JUDr. Vladimír Gürtler. 2013 – podpredseda: Ing. Ľubomír Vasilišin

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka strany 7 STATOČNÝCH
 Záznam v registri strán Ministerstva vnútra SR

Politické strany na Slovensku – funkčné
Organizácie založené v 2013
Strana tolerancie a spolunažívania

Strana tolerancie a spolunažívania, skratka STS (v rokoch 2013-2018 DEMOKRATICKÁ OBČIANSKA STRANA, skratka DOST), je slovenská mimoparlamentná sociálne konzervatívna politická strana zaregistrovaná na Ministerstve vnútra SR 26. novembra 2003. Do 19. apríla 2004 vystupovala pod názvom Jednotná Slovenská národná strana (26. november 2003 – 19. apríl 2004) a do 7. januára 2013 pod názvom Zjednotená Slovenská národná strana (19. apríl 2004 – 7. január 2013).

Predsedovia strany 
 2003 – 2004: Peter Vavrík
 2004 – 2007: Jozef Prokeš
 2007 – 2012: Peter Lisý
 2012 – 2013: Dalibor Mikuš
 2013 – 2018: Anton Železník
 2018 – súčasnosť: František Tanko

Volebné výsledky 
2006 (parlamentné voľby) – strana sa nezúčastnila s vlastnou kandidátkou, ale jej členovia sa uchádzali o hlasy na kandidátke Slovenskej národnej koalície –Slovenskej vzájomnosti, ktorá sa do parlamentu nedostala.

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka strany
 STS v registri strán Ministerstva vnútra SR 

Politické strany na Slovensku – funkčné
Organizácie založené v 2003
EURÓPSKA DEMOKRATICKÁ STRANA

EURÓPSKA DEMOKRATICKÁ STRANA (skratka EDS) bola mimoparlamentná liberálna stredopravicová politická strana.

Predsedovia 
 2009 – 2010: Pavol Hudec
 2009 – 2019: Antonio Parziale

Poznámky

Referencie

Pozri aj 
 NÁDEJ (politická strana)

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka strany
 EDS v registri strán Ministerstva vnútra SR

Zaniknuté politické strany na Slovensku
Organizácie založené v 2006
Jozef Behýl

Mgr. Jozef Behýl, (* 13. marec 1957, Trnava) je podnikateľ, občiansky aktivista a predseda petičného výboru Petície za referendum o zmene volebného zákona. Vo voľbách o miesto 4. prezidenta kandidoval, avšak do druhého kola sa nedostal s počtom 9 126 hlasov.

Životopis

Rodina 
Jozef Behýl žije s manželkou a dcérou v Bratislave.

Vzdelanie 
 19621971 – ZŠ Gorkého, Trnava
 19721976 – Gymnázium J. Hollého v Trnave
 19771982 – vysokoškolské štúdium na pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Trnave

Pracovná činnosť

Priebeh zamestnania 
 19922013 – podnikanie v oblasti obchodu a nehnuteľností
 19901993 – Zväz záujmových združení, občianske združenia zamerané na záujmy všetkých generácii
 19821989 – SÚV SZM (MV SZM) Bratislava
 19761977 – Okresné osvetové stredisko Trnava

Politické aktivity 
 20002003 – člen strany SMER
 2003 – oficiálna žiadosť o vystúpenie zo strany a vrátenie členského preukazu z dôvodu rozdielnych programových názorov oproti programu SMERu
 20042007 – spolupráca s rozpadnutou stranou Sociálna demokracia

Občianske aktivity

Občianske združenia 
 20042008 – založenie platformy na združovanie o.z. venujúcich sa III. sektoru
 20062007 – založenie o.z. Národný inštitút rozvoja práce a sociálnej komunikácie (NIRPaSK), Stála konferencia organizácií III. sektora (SKTS) a Občiansky parlament (OP)
 1992 – Projekt vzniku I. chránených dielní

Kandidatúra na prezidenta SR 
V decembri 2012 ho oslovili dobrovoľníci a aktivisti z občianskej platformy SKTS s požiadavkou, aby kandidoval na post prezidenta Slovenskej republiky. V máji 2013 oficiálne oznámil kandidatúru. 24. októbra 2013 oznámil, že získal na podporu svojej kandidatúry 30 tisíc podpisov.

V prvom kole voľby nakoniec získal 9 126 hlasov (0,48 % z odovzdaných hlasov) a zo 14 kandidátov skončil na 11. mieste.

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka kandidáta na prezideta SR
 Stránka referenda
  Facebookový profil

Slovenskí podnikatelia
Slovenskí politici
Politici Smeru
Predsedovia slovenských politických strán
Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (2014)
Absolventi Pedagogickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Osobnosti z Trnavy
Práca slovenského národa

Práca slovenského národa, skratka PSN, je slovenská mimoparlamentná politická strana, zaregistrovaná na Ministerstve vnútra SR 6. apríla 2010. Do 7. januára 2013 pôsobila pod názvom Demokratická aliancia Slovenska, neskôr do 14. júla 2016 ako HLAS – Demokratická aliancia Slovenska.

Členovia strany 
Predsedovia:

 2010 – 2012: Miroslav Lupták st. 
2012 – 2016: Pavol Mezey
 2016 – súčasnosť: Roman Stopka

——————————————————Ing.Emil Vestenický

Mgr.Lenka Mayerová

Externé odkazy 

 Oficiálna stránka strany
 PSN v registri strán Ministerstva vnútra SR

Politické strany na Slovensku – funkčné
Organizácie založené v 2010
SLOVENSKO DO TOHO !

SLOVENSKO DO TOHO ! (od roku 2012 do júna 2015 Koalícia občanov Slovenska, skratka KOS, od júna do novembra 2015 Hnutie O2H, od novembra 2015 do augusta 2017 Odvaha - Veľká národná a proruská koalícia) je slovenská mimoparlamentná pôvodne centristická, neskôr nacionalistická a pro-rusky orientovaná politická strana zaregistrovaná na Ministerstve vnútra SR 7. júna 2012. V prezidentských voľbách v roku 2014 bol kandidátom strany Stanislav Martinčko.

História

KOS 
Koalícia občanov Slovenska vznikla v júni 2012. Jediné voľby, ktorých sa zúčastnila, boli voľby do VÚC v roku 2013. Strana postavila štyroch kandidátov na poslancov v Prešovskom kraji, ani jeden nebol zvolený.

O2H a Odvaha 
V roku 2015 politická strana dvakrát zmenila názov a aj profiláciu. Volebným lídrom do parlamentných volieb v roku 2016 sa stal Ján Pavliš. Predseda Stanislav Martinčko vyhlásil, že víťazstvo vo voľbách budú oslavovať s ruským šampanským.

SLOVENSKO DO TOHO ! 
V auguste 2017 strana zmenila názov na súčasnú podobu SLOVENSKO DO TOHO !. V auguste 2018 sa vymenili traja štatutári strany, Stanislava Martinčka, ktorý bol v čele strany od jej vzniku, spolu s Milanom Hrtanom a Pavlom Krišpinským (štatutárom strany PD v rokoch 2011-2013), ktorí boli štatutármi od marca 2017, vystriedali Ján Katriňák, Miroslav Daňo a Štefan Kaliaš. V komunálnych voľbách na jeseň 2018 získala strana mandát jedného starostu (Marián Dzurik v Jasove) a siedmich poslancov v okresoch Rimavská Sobota, Košice-okolie a Levoča.

Program strany 
Strana sa ako KOS profilovala centricky, po roku 2015 začala hlásať pronárodnú rétoriku. V zahraničnopolitickej oblasti deklarovala strana počas predvolebnej kampane pred parlamentnými voľbami v marci 2016 snahu o vytvorenie tzv. spoločného obchodného bezpečnostného priestoru "od Vladivostoku po Lisabon", ktorý by spájal Európsku úniu a Eurázijskú ekonomickú úniu.

Volebné výsledky

Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky

Voľby do Európskeho parlamentu 
Výsledky volieb do Európskeho parlamentu, v ktorých sa zúčastnila strana LIGA, resp. Priama demokracia.

Prezidentské voľby

Voľby do orgánov samosprávnych krajov

Komunálne voľby

Vedenie strany 
 2012 – ?: Stanislav Martinčko (predseda)
 2018 – súčasnosť: 
 Ján Katriňák (pokladník)
 Miroslav Daňo (manažér)  
 Štefan Kaliaš (tajomník)

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka strany (2012-2015)
 Oficiálna stránka strany (2015-2016)
 KOS v registri strán Ministerstva vnútra SR

Politické strany na Slovensku – funkčné
Organizácie založené v 2012
Mercateo

Mercateo je otvorený obchodný trh na internete zameraný na podnikateľské subjekty (Business to business, B2B). Zamestnáva viac ako 550 zamestnancov v 14 krajinách Európy. Spoločnosť má sídlo v Mníchove, Nemecko.

Charakteristika 
Mercateo funguje ako klasický internetový obchod s tým rozdielom, že tovar nemôže byť predávaný jednotlivcom. Ponúka produkty v niekoľkých kategóriách s cieľom uspokojiť prevažne periférne nákupné potreby zákazníkov. Nemá vlastné sklady, dodávatelia zobrazujú svoje produkty vo forme e-katalógov na stránkach Mercateo. Pokiaľ si zákazník kúpi tovar z viac ako jedného katalógu, môže sa stať, že nielen objednaný tovar dostane vo forme viacerých dodávok, ale aj náklady na dopravu sa môžu v závislosti na dodávateľovi niekoľkokrát zvýšiť, čo je považované za jednu z nevýhod obchodného modelu.

Okrem internetového obchodu sa Mercateo snaží optimalizovať celkové zásobovanie  kľúčovým zákazníkom tak, že sa zákazník môže dostať k požadovaným produktom ako cez produkty rámcových zmlúv, tak aj cez produkty z voľného trhu. To v ideálnom prípade vedie k zjednodušeniu procesov spojených so zásobovaním, čo samo o sebe vedie k úspore nákladov.

Slovensko 
Slovenská dcérska spoločnosť Mercateo Slovakia s.r.o. bola založená v roku 2012 v Bratislave a obchodnej činnosti sa začala venovať na jar 2013. Úplne nezávislé vlastné dcérske spoločnosti možno nájsť aj vo Francúzsku, Holandsku, Belgicku, Rakúsku, Švajčiarsku, Poľsku, Česku a Maďarsku. Okrem toho je dostupná na trhu vo Veľkej Británii, Írsku a Taliansku.
Zoznam častí seriálu South Park

Nasledujúci článok zobrazuje zoznam častí amerického animovaného seriálu Mestečko South Park. Seriál sa vysiela od 13. augusta 1997. V Spojených štátoch ho vysiela káblová televízia Comedy Central. Seriál zobrazuje štyroch tretiakov resp. štvrtákov, Stana, Kyla, Cartmana a Kennyho, a ich neobyčajné zážitky vo vymyslenom mestečku South Park v Colorade. Seriál vytvorili Trey Parker a Matt Stone, ktorí veľa postáv v seriáli aj dabujú, pričom Parker prevažnú väčšinu častí aj sám píše a režíruje.

Prehľad sérií

Časti

1. séria (1997-1998)

2. séria (1998-1999)

3. séria (1999-2000)

4. séria (2000)

5. séria (2001)

6. séria (2002)

7. séria (2003)

8. séria (2004)

9. séria (2005)

10. séria (2006)

11. séria (2007)

12. séria (2008)

13. séria (2009)

14. séria (2010)

15. séria (2011)

16. séria (2012)

17. séria (2013)

18. séria (2014)

19. séria (2015)

20. séria (2016)

21. séria (2017)

22. séria (2018)

23. séria (2019)

24. séria (2020-21)

Špeciály (2021)

25. séria (2022)

Špeciály (2022)

South Park: Peklo na Zemi
South Park: Peklo na Zemi je celovečerný film založený sa seriáli. Rozpočet filmu bol 21 mil. dolárov a zarobil celosvetovo 83 mil. dolárov.

Externé odkazy
 South Park na IMDB
 South Park na ČSFD
 Oficiálna stránka South Parku

Referencie

South Park
Majstrovstvá sveta AMF vo futsale žien 2008

Majstrovstvá sveta AMF vo futsale žien 2008 boli 1. majstrovstvá sveta AMF vo futsale AMF žien, ktoré organizuje Svetová futsalová asociácia (AMF). Konali sa od 29. septembra do 5. októbra 2008 v meste Reus, v Katalánsku (autonómne spoločenstvo Španielska), za účasti 12 tímov. Víťazom sa stalo domáce družstvo Katalánska, ktoré vo finále zdolalo Galíciu.

Účastníci

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Skupina C

Skupina D

Play off

Stretnutia o 9.12. miesto

Stretnutie o 11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Štvrťfinále

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka MS 2008 
 MS 2008 na stránke argentinafutsal.blogspot.sk 
 Oficiálna stránka Katalánskej futsalovej federácie 
 Oficiálna stránka Svetovej futsalovej asociácie 
 Highlight z finálového zápasu

Futsal v 2008
Ženy
Futsal
Senná kopa

Senná kopa (, , ) je homolovitý vrch vo Vysokých Tatrách na Slovensku.

Polohopis 
Kopovitá elevácia s nadmorskou výškou  sa nachádza juhozápadne od vrcholu Slavkovského štítu, nad ústím Slavkovskej doliny. Je to obrovská bočná moréna pomerne malého, asi  dlhého a 400 širokého slavkovského ľadovca. Živelné pohromy (predovšetkým požiare kosodreviny) porušili vegetáciu a pôdny kryt. Jej južným úbočím vedie Tatranská magistrála spájajúca Hrebienok a Sliezsky dom vo Velickej doline. Je z nej zaujímavý pohľad na Gerlachovský štít.

Prístup 
Východiskom túr do Slavkovskej doliny a na Sennú kopu je Hrebienok (lanovka zo Starého Smokovca), horský hotel Sliezsky dom alebo Starý Smokovec. Na vrch nevedie značkovaný chodník.

Názvov štítu 
Bola nazvaná podľa homoľovitého, kope sena podobného tvaru.

Referencie

Externé odkazy 
 Slavkovská dolinka
 Senná kopa na vysoke-tatry.info

Vrchy Vysokých Tatier
Tisícovky na Slovensku
Slavkovská dolina
Archie Cochrane

Archibald Leman Cochrane (* 12. január 1909, Galashiels, Škótsko, Spojené kráľovstvo – † 18. jún 1988, Dorset) bol škótsky lekár-epidemiológ a priekopník medicíny založenej na dôkazoch (evidence-based medicine).

V rokoch 1932 až 1935 sa liečil u psychoanalytika Theodora Reika (Berlín, Viedeň a Den Haag). Medicínu začal študovať v roku 1934 na University College Hospital v Londýne. Štúdium prerušil v rokoch 1936 a 1937 kedy bojoval ako člen Interbrigád v Španielskej občianskej vojne. Štúdium ukončil 14. marca 1938. Počas druhej svetovej vojny slúžil od roku 1939 v Royal Army Medical Corps. V roku 1941 padol na Kréte do nemeckého zajatia a bol internovaný v Grécku a neskôr v Nemecku.

Po skončení vojny urobil štúdiu o pneumokonióze na waleských baníkoch a v rokoch 1947 – 1948 v USA o epidemiológii tuberkulózy.

Od uverejnenia svojej netradičnej knihy Effectiveness and Efficiency - Random Reflections on Health Services v roku 1972 je považovaný za otca medicíny založenej na dôkazoch.

Referencie

Externé odkazy 
Interview
Biografia

Zdroj 

Škótski lekári
Elektrický rušeň 362

Elektrický rušeň 362 je dvojsystémový elektrický rušeň, prezývaný ESO, vyrábaný  podnikom Škoda Plzeň v roku 1990.

Dvojpodvozkový, štvornápravový stroj, poháňaný štyrmi trakčnými motormi vznikol prestavbou radu 363, s ktorým je takmer zhodný. Zvýšením maximálnej rýchlosti na 140 km/h je určený predovšetkým na osobnú dopravu a vďaka dvojsystémovosti je použiteľný na všetkých elektrifikovaných tratiach na Slovensku a v Česku.

Prototyp vznikol v roku 1990, kedy bol posledný kus série 363 osadený novým typom trakčných motorov a prevodom pre maximálnu rýchlosť /h. V podstate ide o kombináciu podvozku stroja 162 s nadstavbou a technikou radu 363. Na slovenských rušňoch, ktoré sú dislokované v bratislavskom depe, (15 ks) boli v rokoch 1999 až 2002 menené len prevody so súkolím. Prestavbu rušňov urýchlilo zavádzanie vlakov kategórie EuroCity a InterCity na slovenských aj českých tratiach.

Prevádzka 
Na Slovensku tieto rušne prevádzkuje výlučne štátny osobný dopravca Železničná spoločnosť Slovensko prevažne na vozbu rýchlikov medzi Bratislavou a Zvolenom, resp. Banskou Bystricou a regionálnych rýchlikov medzi Bratislavou a Žilinou, resp. Košicami.

Pozri aj 
 Elektrický rušeň 162
 Elektrický rušeň 163
 Elektrický rušeň 363

Iné projekty

Externé odkazy 
 Rekonštrukcia lokomotív radu 162 a 363 ČD/ZSSK

Zdroj 
 

362
362
Tŕstie (1 120,9 m n. m.)

Tŕstie () je rozložitý stolový vrch v centrálnej časti Stolických vrchov a je dominantou rovnomenného podcelku. Leží cca 4 km JV od mesta Tisovec. 

Vrcholová časť Tŕstia je tvorená náhornou plošinou so zachovaným vrchoviskom, ktoré je od roku 1980 zaradené medzi chránené maloplošné územia Národného parku Muránska planina pod názvom Prírodná rezervácia Tŕstie.

Prístup 
Pod vrchol vedú značkované chodníky:
  značke z:
 rázcestia Kvakov vŕšok 
 z obce Muráň cez sedlo Korimovo
  značke z:
 Rimavskej Píly 
 Krokavy
  značke z Tisovca

Referencie 

Vrchy v Stolických vrchoch
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Rimavská Sobota
Vinianske jazero

Vinianske jazero je vodná nádrž v južnej časti Vihorlatských vrchov.

Poloha 
Nachádza sa približne  severovýchodne od obce Vinné a leží medzi vrchmi Šutová (), Marečková (), Bogdanka () a Senderov (). Vodná plocha meria  a jeho najväčšia hĺbka je . Jazero je obľúbenou turistickou lokalitou s množstvom chát a možnosťou kúpania, člnkovania, turistiky a v zime korčuľovania. Prístupné je cestou z obce Vinné, ktorá obchádza celé jazero a tiež turistickými chodníkmi. Návštevníkom sú ponúkané stravovacie a ubytovacie služby.

V jeho blízkosti sa nachádza východiskový bod pešej turistickej trasy, vyznačenej  žltou turistickou značkou na obľúbený Viniansky hrad ().

História 
Obyvatelia Vinného nazývali toto územie Blaco (Malé Blato). Mappa Totius Terreni Possionum Vinna cum Banka (Mapa celého územia usadlostí Vinna a Banka) z roku 1789, znázorňuje toto územie ako lúku. V roku 1823 sa v písomných prameňoch spomína ako Blato slatinné (Blattzo Szlastsinszky), čo svedčí o tom, že tu bola neplodná močaristá pôda, nevhodná na poľnohospodárske účely. Preto tu koncom 19. storočia nechali Sztárayovci vybudovať rybník a to prehradením terénnej depresie a privedením vody z Vinianskeho potoka. V roku 1882 sa o ňom, ako o novopostavenom rybníku, zmieňuje maďarský botanik Sándor Dietz. Český geograf a kartograf Karel Kuchař tento rybník v roku 1932 nesprávne zaradil medzi „reliktné jazerá prirodzené hradené“, preto ho nesprávne pomenoval ako „Jazero Vinná“, namiesto „Rybník Vinná“. Tento názov sa používa dodnes v podobe Vinianske jazero. Historik Martin Molnár predpokladá, že sa práve tu nachádzala aj zaniknutá dedina Blatá (Blaccza).

Prístup

Značkované trasy 
 po  značke z obce Trnava pri Laborci cez Viniansky hrad, trvanie: ↑ 2:20 h, ↓ 2:00 h

Z rekreačných stredísk Zemplínskej šíravy 
 po  značke z rekreačného strediska Medvedia hora v severnej časti Zemplínskej šíravy cez rázcestie Pod Senderovom, trvanie: ↑ 0:45 h, ↓ 0:45 h
 po  značke z rekreačného strediska Kamenec v severnej časti Zemplínskej šíravy, trvanie: ↑ 0:50 h, ↓ 0:45 h

Referencie

Literatúra

Mapy 
 VKÚ Harmanec, s. r. o., Kynceľová, č. 126, Turistická mapa 126 Vihorlatské vrchy – Zemplínska šírava 1 : 50 000, 6. vydanie, 2019, ISBN 978-80-8144-220-9

Pozri aj 
 Viniansky hrad
 Zemplínska šírava
 Morské oko
 Biokúpalisko Sninské rybníky
 Vihorlatské vrchy

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Poloha na turistickej/cykloturistickej mape
 Turistická mapa Karpatská turistická cesta, časť 1 (Aurius, 2013), časť 2 (v súborovom formáte PDF)

Jazerá na Slovensku
Vihorlatské vrchy
Vinné
Calvary Cemetery (East Los Angeles)

Calvary Cemetery je rímskokatolícky cintorín spravovaný arcidiecézou Los Angeles. Leží v East Los Angeles. Je tiež nazývaný "New Calvary Cemetery", pretože pôvodný cintorín bol presťahovaný na toto miesto pri stavbe Cathedral High School. Vznikol v roku 1896 a patrí k najstarším cintorínom v Los Angeles.

Hroby 
Kathryn Adams (1893 – 1959), herečka
King Baggot (1879 – 1948), herec
Lionel Barrymore (1878 – 1954), herec
Ethel Barrymore (1879 – 1959), herečka
Eugenie Besserer (1868 – 1934), herečka
Francelia Billington (1895 – 1934), herečka
Richard Boleslawski (1889 – 1937), režisér
Mary Carr (1874 – 1973), herečka
Helene Costello (1906 – 1957), herečka
Lou Costello (1906 – 1959), herec
Dolores Costello (1903 – 1979), herečka
Mae Costello (1882 – 1929), herečka
Maurice Costello (1877 – 1950) herec
Edward L. Doheny (1856 – 1935), podnikateľ
Irene Dunne (1898 – 1990), herečka
Stepin Fetchit (1902 – 1985), herec
Henry Gage (1852 – 1924), politik 
Cedric Gibbons (1893 – 1960), režisér
Elaine Hammerstein (1897 – 1948), herečka
Ted Healy (1896 – 1937), herec
John Hodiak (1914 – 1955), herec
Timothy Manning (1909 – 1989), arcibiskup
Bull Montana (1887 – 1950), herec
Matt Moore (1888 – 1960), herec
Owen Moore (1886 – 1939), herec
Ferdinand "Jelly Roll" Morton (1885 – 1941), hudobník
J. Carrol Naish (1897 – 1973), herec
Pola Negri (1897 – 1987), herečka
Mabel Normand (1892 – 1930), herečka
Ramón Novarro (1899 – 1968), herec
Mary Philbin (1903 – 1993), herečka
Hal Roach, Jr. (1918 – 1972), producent
Harry F. Sinclair (1876 – 1956), podnikateľ
Victor Varconi (1891 – 1976), herec
Jose Yarba (1892 – 1957), boxer

Externé odkazy 
 Calvary Cemetery na la-archdiocese.org
Political Graveyard

Zdroj 
 

Cintoríny v USA
Los Angeles
Stavby v Kalifornii
Ľubica Blašková

PhDr. Ľubica Blašková  (* 31. máj 1955, Bratislava, Československo) bola kandidátkou na prezidentku Slovenskej republiky vo voľbách v roku 2014. Ľubica Blašková bola na začiatku jedinou kandidujúcou ženou.

Životopis 
Po ukončení Gymnázia – prípravka pre štúdium v zahraničí v Banskej Štiavnici pokračovala v štúdiách v Moskve, ukončila ich v roku 1981. V roku 1982 zložila rigorózne skúšky na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského a získala titul PhDr. Pracovala ako pedagogička na Vysokej škole ekonomickej v Bratislave. Pracovala ako prekladateľka a tlmočníčka, spolupracovala najmä s Ministerstvom kultúry SR a Československou televíziou. Na ďalších pozíciách pracovala v súkromnom a štátnom sektore.

Kandidatúra na prezidenta 
Ľubica Blašková oznámila svoju kandidatúru neoficiálne v marci 2013, následne začala postupne zbierať podpisy k petícii a jej kandidatúru na prezidentku SR oficiálne uviedol na tlačovom brífingu 11. októbra 2013 pred sídlom prezidenta SR jej menovec, bývalý podpredseda Sociálnodemokratickej strany Slovenska (predsedom v roku 1992 bol až do svojej smrti Alexander Dubček) Rastislav Blaško, ktorý v tom čase bol nezávislým kandidátom na predsedu Bratislavského samosprávneho kraja.

V prieskume konanom v novembri 2013, mesiac po ohlásení kandidatúry, získala 0,8 % preferencií.

9. januára, v posledný deň odovzdania podpisov od občanov alebo poslancov Blašková oznámila, že svoju kandidatúru sťahuje. Dôvodom bolo, že podľa jej názoru: „Slovenská spoločnosť [...] nedospela do štádia, aby akceptovala ženu na tomto poste.“ Z arogancie obvinila poslancov NR SR, ktorí nemajú mať záujem podporiť iných občanov do politickej súťaže. Zvažuje kandidatúru na primátorku Bratislavy.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Osobnosti z Bratislavy
Sony Music Entertainment

Sony Music Entertainment (známa tiež ako Sony Music) je americká hudobná korporácia, ktorú vlastní Sony Corporation of America, ktorá je dcérskou spoločnosťou japonskej Sony Corporation. Sony Music založila spoločnosť American Record Corporation v roku 1929. V súčasnosti je druhou najväčšou nahrávacou spoločnosťou na svete za Universal Music Group.

Zoznam vydavateľstiev

Hlavné vydavateľstvá
Columbia Records
RCA Records
Epic Records

Spoločnosti s obmedzeným ručením
Roc Nation (distribútor Universal Music Group)

Vydavateľstvá so žánrovým určením

Country
Sony Music Nashville
Columbia Nashville
Arista Nashville
RCA Records Nashville
Kresťanská hudba/Gospel
Provident Label Group
RCA Inspiration
Dance/Electronic
Ultra Records

Latinskoamerická hudba
Sony Music Latin
Classical
Sony Masterworks

Nezávislá distribúcia
RED Distribution
IODA
The Orchard

Katalóg
Legacy Recordings
Echo Records

Distribuované vydavateľstvá
Robbins Entertainment
Syco Music

Medzinárodné vydavateľstvá
Ariola Records
DefStar Records
Sony Music TV

Referencie

Zdroj

 
IFPI
Organizácie založené v 1929
RIAA
Hudobné vydavateľstvá USA
Bejzbal na Bolivarianských hrách 2013

Bejzbal na Bolivarianských hrách 2013 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v mestách Trujillo a Callao, v Peru od 17. do 24. novembra 2013, za účasti 6 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizoval trinástykrát. Všetky zápasy sa hrali na 2 štadiónoch: Videna a Villa Regional del Callao. Víťazom sa stali bejzbalisti Panamy, ktorí vyhrali vo všetkých stretnutiach.

Účastníci 

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IBAF v roku 2013.

Výsledky

Základná skupina

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Bejzbal na oficiálnej stránke Bolivarianských hier 2013 
 Bejzbalový turnaj oficiálnej na Bolivarianských hier 2013 

Bejzbal v 2013
Bejzbal na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Softbal na Bolivarianských hrách 2013

Softbal na Bolivarianských hrách 2013 bol softbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v mestách Trujillo a Lima, v Peru od 23. do 30. novembra 2013, za účasti 7 ženských tímov. Softbalový turnaj sa na hrách organizoval ôsmykrát. Zápasy sa hrali na štadiónoch Videna a Estadio La Unión (AELU). Víťazom sa stali softbalistky Dominikánskej republiky, ktoré vyhrali vo všetkých stretnutiach.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Softbal na stránke Bolivarianských hier 
 Softbalový turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 

Softbal v 2013
Softbal na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Zeynep Ahunbay

Zeynep Ahunbay (* 20. jún 1946, Ünye, Turecko) je turecká historička architektúry.

Životopis 
V roku 1976 získala doktorát z histórie architektúry na Technickej univerzite v Istanbule, a v roku 1988 tu bola vymenovaná za profesorku. Publikovala mnoho kníh o reštaurovaní a uchovávaní kultúrneho dedičstva. Jej najväčším počinom je opätovná výstavba mešity Zeyrek, spolu s historikmi Metinom Ahunbayom a Robertom Ousterhoutom, ako aj opätovná výstavba opevnenia Istanbulu.

V súčasnosti pracuje na projekte zachovania stavby Hagia Sofia a na reštaurovaní mesta Hasankeyf.

Externé odkazy 
 Institut Européen des Itinéraires Culturels: Životopis Zeynep Ahunbay
 ArchNet.org: Zeyrek Moschee

Zdroj 

Tureckí historici umenia
Jiří Pehe

Jiří Pehe (* 26. august 1955, Rokycany) je český politológ a spisovateľ.

Životopis 
Narodil sa  v Rokycanoch v západných Čechách. Študoval právo a filozofiu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde získal titul MA v roku 1978 a doktorát v roku 1980. V septembri 1981 emigroval z Česko-Slovenska, cez Juhosláviu do Talianska.

Po krátkom pobyte v utečeneckom tábore neďaleko Ríma prišiel s manželkou do New Yorku v USA. Do roku 1983 pracoval ako nočný recepčný v Algonquin Hotel v New Yorku. Od roku 1983 navštevoval Školu medzinárodných vzťahov na Kolumbijskej univerzite v New Yorku, kde promoval v roku 1985. Od roku 1985 do roku 1988 pracoval pre ľudsko-právnu organizáciu Freedom House.

Od augusta 1988 pracoval ako analytik pre Rádio Slobodná Európa v Mníchove. V novembri 1989 sa stal vedúcim pre stredoeurópsky výskum a analýzu. V roku 1995, kedy sa Rádio Slobodná Európa presťahovala z Mníchova do Prahy, presťahoval sa späť do Česka. Od roku 1995 do roku 1997 pôsobil ako riaditeľ odboru analýz a výskumu v Open Media Research Institute v Prahe. Angažoval sa ako spoluzakladateľ občianskeho hnutia Impuls 99.

V rokoch 1997 až 1999 bol riaditeľom politického kabinetu prezidenta Českej republiky Václava Havla a pokračoval ako Havlov poradca až do roku 2003.

Od roku 2005 do roku 2008 bol členom správnej rady Open Society Fund v Prahe. Pehe napísal početné eseje a komentáre, ktoré sa objavili vo svetových novinách a akademických publikáciách. Publikoval tiež niekoľko kníh, vrátane troch románov. Od roku 1999 je Jiří Pehe riaditeľom New York University v Prahe. Je členom Medzinárodného fóra pre demokratické štúdiá. Komentuje politický vývoj pre české a zahraničné médiá.

Výber z bibliografie 
 1988: The Prague Spring: a mixed legacy, Wydawnictwo University Press of America, ISBN 978-09-3208-828-4 (en)
2002: Vytunelovaná demokracie, Praha : Academia, ISBN 80-200-1001-7. (cs) 
 2006: Na okraji zmizelého, Wydawnictwo Prostor, ISBN 80-7260-157-1 (cs).
 2009: Tři tváře anděla, Wydawnictwo Prostor, ISBN 978-80-7260-209-4 (cs)
 2010: Demokracie bez demokratů – Úvahy o splečnosti a politice, Wydawnictwo Prostor, ISBN 978-80-7260-234-6 (cs)
 2010: Klaus – portrét politika ve dvaceti obrazech, Wydawnictwo Prostor, ISBN 978-80-7260-240-7 (cs)
 2012: Krize, nebo konec kapitalismu?, Wydawnictwo Prostor, ISBN 978-80-7260-267-4 (cs)
 2013: Mimořádná událost, Wydawnictwo Prostor, ISBN 978-80-7260-281-0 (cs)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Stránky Jiřího Pehe 
Knihy od Jiříhp Pehe
Jiří Pehe - blog na Aktuálně.cz 
Osobnosti na ČT24: "Vláda od začátku funguje na nemorálních principech," hovorí politológ Jiří Pehe, 4.11.2008

Českí politológovia
Českí spisovatelia
Blogeri
Osobnosti z Rokycian (Česko)
Zoznam poslancov Trnavského samosprávneho kraja (2013 – 2017)

Zoznam poslancov Trnavského samosprávneho kraja zvolených na volebné obdobie 2013 – 2017 vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku dňa 9. novembra 2013. V krajskom zastupiteľstve získal SMER-SD 12 poslancov, SMK-MKP 11 poslancov, KDH v koalícii s SDKÚ-DS 7 poslancov, nezávislých kandidátov sa prebojovalo 6 a MOST-HÍD získal 4 zástupcov.

Tabuľka

Referencie

Pozri aj 
Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2013

Externé odkazy 
 Zvolení poslanci podľa jednotlivých obvodov Trnavského samosprávneho kraja

Zoznamy poslancov Trnavského samosprávneho kraja
Zdena Gruberová

Zdena Gruberová, vydatá Zdena Tomascheková, (* 24. november 1933, Šenkvice – † 18. január 2017, Bratislava) bola slovenská filmová, televízna, divadelná i rozhlasová herečka. Patrí ku generácii umelcov, ktorí tvorili tzv. Zlatý vek súboru Činohry SND.

Život 
S kariérou herečky začínala v Armádnom divadle (dnešné SKD) v Martine (19531954).  Následne dostala angažmán v Slovenskom národnom divadle (19541998). Počas tohto obdobia stvárnila na javisku prvej scény deväťdesiat divadelných postáv.

Filmografia 

 1954: Drevená dedina (Hana Ťapajová)
 1956: Nie je Adam ako Adam
 1956: Čert nespí
 1959: Kapitán Dabač (lekárnička Naďa Rybanská)
 1961: Predjarie (Marka)
 1961: Kotrmelec (Helenka Vlčková)
 1963: Proces o oslí tieň (módistka Pelesias)
 1963: Geľo Sebechlebský
 1965: Smrť prichádza v daždi (Fialová)
 1966: Drotár (Ľudmila)
 1966: Dom Bernardy Alby
 1967:	Hernani Hernani (doňa Sol de Silva)
 1968: Balada o siedmich obesených (Táňa)
 1969: Touha zvaná Anada
 1970: Hlavne, že sa vezieme
 1970: Model upír
 1971: Žiarlivé ženy
 1971:	V tieni vlkov
 1972: Večne mladá história (Luisa Germont)
 1972: Žiarlivosť (Terézia Varínová)
 1972: Červené víno (Eva Bolebruchová)
 1973: Cid (princezná Urraca)
 1974: Veľká noc a veľký deň (Bea Zlatošová)
 1975: Jeden zo siedmich (Wernerová)
 1975: Lampióniky
 1975: Šeptající fantom (Helena)
 1975: Tridsaťdeväť stupňov v tieni 
 1975: Vzbura v ulici Sycamore (Phyllis Hayesová)
 1976: Miesto v dome
 1976: Odsúdení na život (Isabel)
 1976: Prvá nadovšetky
 1976: Rozhodnutie (Julka Kubišová)
 1976: Štyria grobiani (Margareta)
 1978: Ľudská láska (gazdiná)
 1978: Príbeľská vzbura Janka Kráľa 
 1978: Večera (Škereňová)

 1978: Viťúzi (Bušková)
 1979: Cnostný Metod (Etelka Šubíková)
 1979: Odveta (Jungová)
 1979: Sto hodin do zatmění (Liesel)
 1979: V predvečer (Anča – richtárka)
 1980: Katedra etiky (Barvinská)
 1980: Jubelove deti (Helena)
 1980: Bakaláři
 1980: Tato malá zem
 1980: Veselé panie z Windsoru (pani Pageová)
 1980: Vojak a bratove slzy (Tatrana)
 1980: Zbožňovaná
 1981: Popoluška
 1981: Dozrievanie
 1982: Valika (mama)
 1983: Husiarka a kráľ (Gazdiná)
 1984: Drahý strýčko (Anna)
 1984: Efekt postavení
 1984: Mariša (Lízalka)
 1984: Vrabce z Tŕnia (Tomášova mama)
 1985: Balada o vkladnej knižke (Dana)
 1985: Výlet do Paříže
 1986: Výnosné miesto (Kukuškinova)
 1986: Nástupca (Bradleyová)
 1988: O Džaudarovi a jeho bratoch
 1988: Exemplárny prípad (Danka Skočková)
 1988: Zázračná rosa (Macocha)
 1988: Šesťkrát žena (Elvirina sestra)
 1990: Puto najsilnejšie (Mary Ann)
 1991: Štúrovci (Alžbeta Ostrolúcka)
 1991: Koleso osudu (pestúnka)
 1992: Pokus (učiteľka)
 1994: Dvacetčtyři hodin ze života jisté ženy (pani C)
 2000: Dúhová panna (pestúnka)
 2001: Pani Zima (pani Zima)
 2004: Zlatý hlas

Úspechy a ocenenia

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 
  (Kinobox.cz)
 
 
 Zdena Gruberová na Osobnosti.cz
  

Osobnosti zo Šenkvíc
Slovenské filmové herečky
Slovenské televízne herečky
Slovenské divadelné herečky
Slovenské dabingové herečky
Slovenské rozhlasové herečky
Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Ragby na Bolivarianských hrách 2013

Ragby na Bolivarianských hrách 2013 bol turnaj v ragby 7s v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 17. do 19. novembra 2013, za účasti 6 mužských a 4 ženských tímov. Ragbyový turnaj ma na hrách premiéru. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Colegio Nacional de "San José. Víťazom sa stali mužská reprezentácia Čile a ženská reprezentácia Kolumbie.

Účastníci 

Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Ragby na stránke Bolivarianských hier 2013 
 Ragbyový turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 

Ragby v 2013
Bolivarianské hry 2013
Ragby na Bolivarianských hrách
Volejbal na Bolivarianských hrách 2013

Volejbal na Bolivarianských hrách 2013 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 21. do 29. novembra 2013, za účasti 6 mužských a 5 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizoval 16. krát. Zápasy sa hrali v aréne Coliseo Gran Chimu s kapacitou 12 000 divákov. Zvíťazili volejbalisti Čile a domáce volejbalistky z Peru.

Účastníci 

Muži

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 7. októbru 2013.</small>

Ženy

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 7. októbru 2013.</small>

Výsledky

Muži

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Volejbal na stránke Bolivarianských hier 
 Volejbalový turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 

Volejbal v 2013
Volejbal na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Basketbal na Bolivarianských hrách 2013

Basketbal na Bolivarianských hrách 2013 bol basketbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 17. do 29. novembra 2013, za účasti 3 mužských a 6 ženských tímov. Basketbalový turnaj sa na hrách organizoval 17. krát, keď doteraz nikdy na hrách nechýbal. Zápasy sa hrli v aréne Coliseo Manuel Pardo. Zvíťazili basketbalisti Venezuely a basketbalistky Ekvádoru.

Účastníci 
Muži

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2013.

Ženy

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2013.

Výsledky

Muži

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Basketbal na stránke Bolivarianských hier 
 Basketbalový turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 

Basketbal v 2013
Basketbal na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Pozemný hokej na Bolivarianských hrách 2013

Pozemný hokej na Bolivarianských hrách 2013 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 23. do 30. novembra 2013, za účasti 6 mužských a 3 ženských tímov. Turnaj v pozemnom hokeji sa na hrách organizoval vôbec prvýkrát. Zápasy sa hrali na štadióne Colegio San José de Chiclayo. Víťazom turnaja v oboch kategóriách sa stali reprezentanti Venezuely.

Účastníci 

Muži

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH v roku 2013.

Ženy

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH v roku 2013.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Pozemný hokej na stránke Bolivarianských hier 
 Turnaj v pozemnom hokeji na stránke Bolivarianských hier 2013 
 Turnaj mužov a žien na stránke Panamerickej federácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2013
Súťaže v pozemnom hokeji
Bolivarianské hry 2013
Zigmund Antoch z Helfenberka

Zigmund Antoch z Helfenberka (* 1. máj 1508, Praha – † 1. máj 1552, Praha) bol český filozof a matematik.

V roku 1528 sa stal bakalárom a v roku 1534 majstrom na pražskej univerzite; neskôr tu pôsobil ako profesor. V rokoch 15401541 bol dekanom filozofickej fakulty. V roku 1543 univerzitu opustil, aby sa mohol oženiť. Bol veľkým znalcom Aristotela a matematiky.

Zdroj 
 Tento článok obsahuje text (licencia CC-BY 3.0 Unported) zo stránky z webu Významní matematici v českých zemích. Autor pôvodného textu: Pavel Šišma
 VETTER, Q. Šest století matematického a astronomického učení na univerzitě Karlově v Praze. [s.l.] : Věstník KSČN, 1952
 Ottův slovník naučný. [s.l.] : [s.n.]. Kapitola Antoch z Helfenberka, s. 477
 

Českí matematici
Českí filozofi
Osobnosti z Prahy
Hádzaná na Bolivarianských hrách 2013

Hádzaná na Bolivarianských hrách 2013 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 17. do 27. novembra 2013, za účasti 5 mužských a 6 ženských tímov. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval vôbec prvýkrát. Zápasy sa hrali na štadióne Colegio San Agustin. Zvíťazili hádzanári Venezuely a hádzanárky Paraguja.

Účastníci 
Muži

Ženy

Výsledky

Muži

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Externé odkazy 
 Hádzaná na stránke Bolivarianských hier

Zdroj 
 Hádzanársky turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 

Hádzaná v 2013
Hádzaná na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Červený kostol (Olomouc)

Červený kostol je 55 metrov vysoký neogotický kostol severonemeckej tehlovej gotiky v meste Olomouc, teraz využívaný ako knižnica.

Dejiny 
Stojí na mieste hradieb pôvodnej bastiónovej pevnosti. Autorom bol nemecký architekt Max Löwe.

 17. mája – 1901 položený základný kameň
 1902 – dostavaný 
 1919 – stal sa kostolom Nemeckej evanjelickej cirkvi v ČSR
 1945 – pripadol českým evanjelikom
 1956 – obmedzovanie cirkevnej činnosti
 1959 – odovzdaný Univerzitnej knižnici (dnes Vědecká knihovna v Olomouci) ako sklad pre knihy (dodnes uložených 250 000 zväzkov)

Zachovaná je drevená kazateľnica, organ bol prevezený do husitského kostola v Chudobíne. Lavice boli spálené. Od roku 1959 bol verejnosti sprístupnený iba dvakrát v rámci Dní európskeho kultúrneho dedičstva (2004 a 2005).

Literatúra 
 Bartušek J. & Pojsl M. (2006) OLOMOUC Evangelické kostely. - Velehrad, edice Církevní památky, svazek 39, 32 s.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Červený kostol na webe phoenix.inf.upol.cz
 História kostola na webe farského zboru Českobratskej cirkvi evanjelickej
 Fotografie kostola a detail rekonštruovanej vitráže
 Článok o kostole na hrady.cz
 Prehliadka Červeného kostola (Vedecká knižnica v Košiciach)

Zdroj 
 

Protestantské kostoly v Česku
Stavby v Olomouci
Knižnice v Česku
Vodné pólo na Bolivarianských hrách 2013

Vodné pólo na Bolivarianských hrách 2013 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 25. do 30. novembra 2013, za účasti 5 mužských tímov. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizoval šiestykrát, ale naposledy ešte v roku 1977. Zápasy sa hrali na štadióne Colegio San Agustin. Družstvo Kolumbie sa stalo víťazom, keď vyhralo všetky stretnutia.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Vodné pólo na stránke Bolivarianských hier

Zdroj 
 Vodnopólový turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 

Vodné pólo v 2013
Vodné pólo na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Futsal na Bolivarianských hrách 2013

Futsal na Bolivarianských hrách 2013 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 21. do 26. novembra 2013, za účasti 7 mužských tímov. Futsalový turnaj sa na hrách organizoval iba druhýkrát. Zápasy sa hrali v aréne Villa Deportiva Nacional (VIDENA). Hráči sa stali víťazmi, keď vyhrali všetky stretnutia.

Účastníci 

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom Elo rebríčku k 2. decembru 2013.

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Futsal na stránke Bolivarianských hier 
 Futsalový turnaj na stránke Bolivarianských hier 2013 
 Bolivarianské hry 2013 na stránke futsalplanet.com 

Futsal v 2013
Futsal na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2013
Tri rokliny

Tri rokliny je priehrada a vodná elektráreň na rieke Jang-c’-ťiang v Číne.

Výstavba najvýkonnejšej vodnej elektrárne na svete začala v roku 1994 a dokončená bola v roku 2006. Hrádza s výškou až 185 metrov je dlhá 2 335 a široká  a vytvára priehradné jazero s rozlohou  a dĺžkou takmer . Zo zatopenej oblasti bolo vysťahovaných 1,3 milióna ľudí, pričom ďalšie státisíce museli oblasť opustiť kvôli zosuvom pôdy. Náklady na výstavbu dosiahli 25 mld. USD, no neoficiálne odhady uvádzajú až 180 mld.

Elektráreň bola spustená do prevádzky v roku 2008 a postupne bolo zabudovaných 32 generátorov s inštalovaným výkonom 22 500 MW. Ročná produkcia elektrárne je 80 TWh s maximom 98,8 TWh v roku 2014, čo je nepatrne viac, ako dosahuje paraguajsko-brazílska elektráreň Itaipú s inštalovaným výkonom 14 000 MW.

Iné projekty

Zdroj 
 

Chu-pej
Vodné diela v Číne
Futsal na Bolivarianských hrách 2009

Futsal na Bolivarianských hrách 2009 bol futsalový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2009, ktorý sa konal v Sucre, v Bolívii od 15. do 19. novembra 2009, za účasti 4 mužských a 3 ženských tímov. Futsalový turnaj sa na hrách organizoval vôbec prvýkrát. Zápasy sa hrali v aréne Coliseo Polideportivo Garcilazo. V oboch kategóriách zvíťazili reprezentácie Kolumbie.

Účastníci 
Muži

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom Elo rebríčku k 2. decembru 2013.

Ženy

Výsledky

Muži

Ženy

Konečné poradie

Referencie

Zdroje 
 Bolivarianské hry 2009 na stránke futsalplanet.com 
 Futsal na Bolivarianských hrách 2009 na stránke rsssf.com 

Futsal v 2009
Futsal na Bolivarianských hrách
Bolivarianské hry 2009