joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Motivačno-hygienická teória

Motivačno-hygienická teória je dvojfaktorová teória Fredericka Herzberga, hoci pôvodne vznikla ako teória skúmajúca vnútorné uspokojenie počas práce, predsa najviac pozornosti získala svojimi dôsledkami súvisiacimi s motiváciou.

Herzberg si všíma dva druhy ľudských potrieb: 
 potrebu sebarealizácie - jej napĺňanie je späté s motivačnými faktormi (motivátormi) , uspokojenie týchto faktorov prináša relatívne dlhodobú spokojnosť; ich prítomnosť vedie k spokojnosti, a ich predchádzajúca absencia málokedy vyvolávala nespokojnosť (úspech, výkon, uspokojenie z práce, uznanie, zodpovednosť, pokrok, pracovný postup a osobný rozvoj)
 
 potrebu eliminácie bolesti - Herzberg v súvislosti s touto potrebou hovorí o hygienických faktoroch, tieto sú späté s podmienkami práce; ich uspokojenie prináša len krátkodobý efekt, i keď ich prítomnosť nevedie k spokojnosti, ak chýbajú, vyvolávajú nespokojnosť (firemné benefity, pracovné podmienky, plat, dobré vzťahy s podriadenými a nadriadenými)

I keď nezávislú existenciu motivačných a hygienických faktorov mnohí popierajú, teória Fredericka Herzberga umožňuje jednak zlepšiť prežívanie práce zo strany zamestnancov, jednak dáva do rúk zamestnávateľov vhodné motivačné faktory a ich použitie zabezpečuje pomerne dlhodobú spokojnosť zamestnancov. Tiež upozorňuje na zhubné následky absencie hygienických faktorov. 

Vznik tejto teórie zvýšil záujem o podnikovú psychológiu, na prácu obohacujúce programy, vzbudil aj záujem o vnútornú motiváciu.

Zdroje 
 vedeme.cz - Herzbergova dvojfaktorová teória 
  www.shl.hu - o motivácii, (SHL, Texty) 

Psychológia
Manažment
Personalistika
Asertivita
Šalupa

Šalupa (z hol. sloep) je jednosťažňová plachetnica s pozdĺžnym oplachtením určená predovšetkým na príbrežnú plavbu. Sťažeň šalupy je umiestnený bližšie ku korme, než v prípade katu, takže umožňuje použitie prednej kosej plachty. Ak je umiestnený ešte bližšie ku korme (ďalej od provy), ide o kuter.

Šalupy vznikli v 17. – 18. storočí ako spojovacia, dopravná alebo rybárska plachetnica s ostrou provou a zrkadlovou kormou. Typickou hlavnou plachtou pre šalupy je historicky štvoruholníková vratiplachta, ktorá môže byť doplnená o vrcholovú plachtu. Od 18. storočia sa začala na šalupách používať trojuholníková bermudská plachta a takéto oplachtenie má väčšina dnešných rekreačných plachetníc.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Šalupa

Plachetnice
Žraločia zátoka

Žraločia zátoka (angl. Shark Bay) je veľký plytký záliv úplne na západe Austrálie asi 650 kilometrov od mesta Perth. 

Táto odľahlá oblasť je taká pozoruhodná, že v roku 1991 bola pridaná do Zoznamu svetového dedičstva (Organizácia OSN pre výchovu, vedu a kultúru zaraďuje do Zoznamu svetového dedičstva miesta, ktoré majú mimoriadnu kultúrnu alebo prírodnú hodnotu). Dnes do Žraločej zátoky prichádza každý rok vyše 120 000 ľudí.

Flóra a fauna 
Nachádzajú sa tu najväčšie pláne morskej trávy na svete. Oplývajú neobyčajnou rozmanitosťou druhov a zaberajú celkovú plochu vyše 4 000 kilometrov štvorcových. Iba Wooramel Seagrass Bank, pokryté morskou trávou, sa tiahne 130 kilometrov pozdĺž pobrežia. Morská tráva, ktorá je v skutočnosti kvitnúcim rastlinstvom, prispieva k obrovskej rôznorodosti podmorského života. 

Mladé garnáty, maličké rybky a nespočetné množstvo ďalších morských živočíchov v nej nachádza útočište. Pláne pokryté morskou trávou poskytujú hojnosť potravy aj asi 10 000 dugongom, nazývaným tiež morské kravy. Tieto mierumilovné a zvedavé cicavce, ktoré vážia až 400 kilogramov, pomaly spásajú obrovské podmorské pastviny, niekedy vo vyše 100-členných čriedach. Oblasť severnej Austrálie od Žraločej zátoky na západe po Moreton Bay na východe je dnes domovom väčšiny dugongov na zemi. Ako to už napovedá názov, v tejto zátoke žije veľa žralokov, ktoré patria k viac než desiatim druhom. Je medzi nimi obávaný žralok tigrí i žralok veľrybí, ktorý nie je nebezpečný a je najväčšou rybou na svete. Žraloky sa delia o priestor s delfínmi, čo vyvracia názor, že tam, kde sú delfíny, nestretnete žralokov. Výskumníci zistili, že asi 70% delfínov v tejto oblasti má na tele jazvy po zuboch miestnych žralokov. K rozmanitosti živočíšnej ríše prispievajú tisíce vráskavcov dlhoplutvých, ktoré si tu robia zástavku pri každoročnom putovaní na juh, a približne rovnaké množstvo korytnačiek, ktoré sem každoročne prichádzajú na pláž klásť vajcia.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Shire of Shark Bay - angl.
 Shark Bay World Heritage Area - angl.
 The Shark Bay Herald - angl.
 UNESCO World Heritage Centre: Shark Bay, Western Australia 

Lokality Svetového dedičstva v Austrálii
Žlobin

Žlobin (po bielorusky : Жло́бін; po rusky : Жло́бин) je mesto v Bielorusku v Homeľskej oblasti, ktoré leží na rieke Dneper. Mesto má asi 80 000 obyvateľov. Prvá písomná zmienka o meste Žlobin je z roku 1492.

V meste sídli veľká oceliarska firma BMZ (Bieloruský metalurgický kombinát). BMZ je jedena z najväčších spoločností v Bielorusku a dôležitý výrobca oceľových drôtov a prútov na celosvetových trhoch. Spoločnosť je hlavným podporovateľom mestskej ekonomiky.

Iné projekty

Externé odkazy
Zhlobin.org: Informácie a fotky 
Zhlobin.By: Novinky, fotky 

 
Mestá v Bielorusku
Homeľská oblasť
Henkka Seppälä

Henri Samuli Seppälä (2. júl, 1980), známejší skôr ako Henkka T. Blacksmith, je basgitaristom fínskej hudobnej skupiny Children of Bodom. Je zodpovedný aj za vokály v pozadí.

Henkka je často používaná prezývka pre Henri a seppä znamená v angličtine blacksmith (kováč). T. v strede mena odvodil zo svojej prezývky Torso.

Biografia 
Henkka je najmladším členom metalovej kapely Children of Bodom, narodil sa v meste Espoo vo Fínsku. Na gitare začal hrať v jedenástich. O heavy metal sa začal zaujímať prostredníctvom svojho brata, ktorý počúval kapely ako Slayer a Pantera. Predtým počúval kapely Guns N’ Roses alebo Poison. Po čase sa priklonil k tvrdším kapelám a na začiatku deväťdesiatych rokov objavil black metal a death metal, ktorý hrali kapely Burzum, Dissection a Cannibal Corpse.

Vo svojej prvej kapele hral v trinástich. Táto kapela sa volala Aivokasvain (doslovne „Nádor na mozgu“). Pôsobil tu dva roky. Odišiel, keď začal hrať na basgitare.

Keď Samuli Miettinen v 1996 opustil Inearthed (pôvodný názov pre Children of Bodom), Henkka sa na požiadanie hlavného gitaristu a speváka Alexi Laiha pripojil k zostave a presedlal na päťstrunovú basu.

Okrem rodnej fínčiny ovláda Henkka aj angličtinu, švédčinu a sčasti aj francúzštinu. Celkovo je najvzdelanejší z kapely. Študuje politológiu a politickú históriu na University of Helsinki.
Taktiež ho baví šport, najmä futbal, rád si však ide aj zaplávať.

Henkka je úplne oddaný Children of Bodom a nemá žiadne vedľajšie projekty. Najdôležitejšie sú pre neho dve veci: jeho rodina a kapela.

Diskografia

S IneartheD
Demo
 Implosion of Heaven (1994)
 Ubiquitous Absence of Remission (1995)
 Shining (1996)

S Children of Bodom
Albumy
 Something Wild (1997)
 Hatebreeder (1999)
 Tokyo Warhearts (Live CD, 1999)
 Follow the Reaper (2000)
 Hate Crew Deathroll (2003)
 Are You Dead Yet? (2005)
 Chaos Ridden Years - Stockholm Knockout Live (Live CD, 2006)

Single & EP
 Children of Bodom (Single, 1997)
 Downfall (Single, 1998)
 Hate Me! (Single, 2000)
 You're Better Off Dead!' (Single, 2002)
 Trashed, Lost & Strungout (EP, 2004)
 In Your Face'' (Single, 2005)

Externé odkazy
Children of Bodom Official Website
Children of Decadence - Children of Bodom English Fanpage/Forum
Scythes of Bodom: COBHC Fanpage
Interview with Henkka

Členovia skupiny Children of Bodom
Fínski heavymetaloví basgitaristi
Osobnosti z Espoo
Tlakomer

Tlakomer v užšom zmysle znamená barometer, pozri barometer (fyzika). 
Tlakomer alebo manometer je zariadenie slúžiace na meranie tlaku, čiže ľubovolné meradlo tlaku v plyne alebo v kvapaline. Špeciálne druhy tlakomerov môžu mať svoje vlastné názvy, napr. barometer, barograf, aneroid. Ako barometer, sa označuje meradlo atmosférického (barometrického) tlaku. Ako manometer sa niekedy označuje len tlakomer na meranie tlaku v uzavretom priestore (napr. pneumatike, parnom kotli).

Tlakomery v praxi 
V technickej praxi sa najčastejšie merajú tlaky v rozpätí od 10-12 po 1012 Pa. Žiadny tlakomer nemôže merať tlak v celom tomto rozsahu.

Tlakomery podľa určenia 
Barometer na meranie tlaku ovzdušia
vákuometer na meranie veľkého podtlaku
manovákuomer na meranie pretlaku a podtlaku
diferenčný tlakomer na meranie tlakového rozdielu, tzv. tlakovej diferencie
sphygmomanometer na meranie krvného tlaku
altimeter, čiže výškomer na meranie nadmorskej výšky
hĺbkomer je hydrostatický tlakomer, bežne prenosný
aneroid je tlakomer atmosférického tlaku, čiže relatívneho tlaku, na rozdiel od barografu ukazuje súčasný stav tlaku
barograf je merací prístroj atmosférického tlaku, tlaku vzduchu, ktorý je schopný zaznamenávať priebeh tlaku

Tlakomery podľa meranej veličiny 
V závislosti od meranej veličiny rozlišujeme tlakomery na
tlakomery relatívneho tlaku (najčastejšie používané typy)
tlakomery absolútneho tlaku (používané hlavne na meranie plynov)
tlakomery na meranie tlakovej diferencie (meranie hladiny tekutín, prietoku tekutín)
hydrostatický tlakomer na meranie výšky hladiny tekutín na báze hydrostatického tlaku

Kondenzačná slučka 
Ak je tlakomer určený na meranie tlaku vodnej pary, na prívod sa používa kondenzačná slučka. Je to jednoduchá špirála, alebo tzv. slimák na ochladenie pary, v ktorej sa kondenzuje para na vodu. Kondenzovaná voda zostane v najnižšom bode špirály a oddelí tlakomer od pary a tým zabráni, aby teplota pary ovplyvňovala meranie.

Pozri aj
 Tlak
 Meradlo
 Snímač
 Merací prístroj

Meracie prístroje
Tlak
Thomas Albelin

Tommy Albelin (* 21. máj 1964, Štokholm) je bývalý švédsky hokejista, naposledy hráč klubu NHL New Jersey Devils. Bol draftovaný v roku 1985 v ôsmom kole klubom Quebec Nordiques. Hrával aj za klub Calgary Flames.

25. júla 2007 sa stal asistentom trénera v klube New Jersey Devils.

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Narodenia v 1964
Švédski hokejisti
Hráči Quebec Nordiques
Hráči Calgary Flames
Hráči New Jersey Devils
Hráči Albany River Rats
Hráči Djurgårdens IF
Olympionici na Zimných olympijských hrách 1998
Hokejisti draftovaní klubom Quebec Nordiques
Víťazi Stanleyho pohára
Majstri sveta v ľadovom hokeji
Účastníci MS v hokeji 1985
Účastníci MS v hokeji 1986
Účastníci MS v hokeji 1987
Účastníci MS v hokeji 1989
Účastníci MS v hokeji 1997
Osobnosti zo Štokholmu
Vlajka mesta Ružomberok

Mestská vlajka pozostáva z troch rovnakých vodorovných pruhov: červeného, žltého a bieleho. Farebná kombinácia je prevzatá z mestského erbu. Koniec vlajky je zastrihnutý v podobe klinu, ktorý sa zarezáva do vnútra vlajky.

Mestskú zástavu, na rozdiel od mestskej vlajky, tvoria tri zvislé pruhy v poradí červená,žltá a biela. Mestská zástava má podobne ako vlajka klinovité zakončenie.

Ružomberok
Kaká

Kaká (* 22. apríl 1982, Brazília, Brazília), pravým menom Ricardo Izecson dos Santos Leite, je bývalý brazílsky futbalista a držiteľ ocenenia Zlatá lopta. Jeho prezývku mu dal jeho mladší brat Rodrigo (tiež hrá za Lecce pod prezývkou Digão), keď boli ešte deti a v Brazílii sa "Kaka" používa ako skratka pre Ricarda. Pochádza z priemerne bohatej rodiny, jeho otec je inžinier, mama profesorka matematiky. Býval v blízkosti štadióna São Paulo FC, kde neskôr trénoval.

Kariéra 

12. februára 2007 dostal talianske občianstvo. Robí reklamy pre Adidas, Armaniho, Gillette, banku v Brazílii a niekoľko menších firiem. Taktiež pracuje pre OSN proti hladu vo svete (World Food Programme) a bol ako najmladší vymenovaný za pracovníka OSN.

23. decembra 2005 sa oženil s Brazílčankou Caroline Celicó. Spolu žijú v Miláne, Carol má vlastnú "párty firmu", ktorá sa volá Party Design a robila aj vianočnú oslavu AC Milána 2007. Spolu majú syna Lucu, ktorý sa narodil v júni 2008.

Kaká nosil v AC Miláno číslo 22 a v reprezentácii 8. Aj napriek svojmu mladému veku má už na konte niekoľko úspechov, medzi najvýznamnejšie patrí titul majstra sveta z roku 2002, víťazstvo v Lige majstrov v sezóne 2006/2007 a zisk Zlatej lopty v roku 2007. Je pokladaný za jedného z najlepších futbalistov sveta.

V zápase talianskej ligy v decembri 2008 nenastúpil proti Juventusu Turín. Klub poskytol informáciu, že nehral pre zranenie stehna. Podľa talianskej tlače má chronické problémy so slabinami. V takomto prípade bude potrebovať chirurgický zákrok.

9. júna 2009 podpísal šesťročnú zmluvu so španielskym veľkoklubom Real Madrid. Prestupová čiastka bola 65 miliónov eur.

Ocenenia

Klubové a národné výhry 
 Torneio Rio-São Paulo: 2001
 Supercampeonato Paulista: 2002
 Európsky Superpohár: 2003, 2007
 Serie A: 2004
 Taliansky Superpohár: 2004
 UEFA Liga Majstrov: 2006/07
 FIFA Majstrovstvá sveta: 2002
 FIFA Konfederačný pohár: 2005
 FIFA Pohár majstrov/klubov: 2007

Individuálne ocenenia 
 Revista Placar Bola de Ouro: 2002
 Campeonato Brasileiro Bola de Placar (najlepší hráč pozície): 2002
 CONCACAF Gold Cup Best XI: 2003
 UEFA Najlepší stredopoliar: 2005
 Serie A Zahraničný futbalista roka: 2004, 2006
 Serie A Futbalista roka: 2004
 UEFA Tím/Jedenástka roka: 2006
 FIFPro Svetová jedenástka: 2006, 2007, 2008
 UEFA Liga Majstrov-Nejlepší strelec: 2006-2007
 UEFA Liga Majstrov-Najlepší útočník: 2006-2007
 UEFA Klubový hráč roka: 2007
 FIFPro Svetový hráč roka: 2007
 Ballon d'Or-Zlatá lopta: 2007
 FIFA Zlatá lopta-Klubový pohár: 2007
 Toyota ocenenie: 2007
 FIFA Svetový hráč roka: 2007
 Svetový futbalový hráč roka: 2007

Referencie

Iné projekty 
 

Brazílski futbalisti
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2002
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Hráči AC Miláno
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2010
Radviliškis

Radviliškis je mesto v Litve.

Z tohto mesta smerujú vlaky do Ruska (smerom na Panevėžys) alebo do Bieloruska (smerom na Vilnius). Nachádza sa severne od mesta Kaunas.

Partnerské mestá  
 Bauska, Lotyšsko
 Dalijat al-Karmel, Izrael
 Gniezno, Poľsko
 Grodzisk Mazowiecki, Poľsko
 Horki, Bielorusko
 Chašuri, Gruzínsko
 Kadzidło, Poľsko
 Lillehammer, Nórsko
 Minská oblasť, Bielorusko
 Ňasviž, Bielorusko
 Saint-Seine-l'Abbaye, Francúzsko
 Skara, Švédsko

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Mestá v Litve
Rumšiškės

Rumšiškės je mesto v Litve. Nachádza sa tu múzeum tradičnej architektúry Litvy. Mesto je tiež súčasťou Kaunasského zátokového parku (litovsky: Kauno marių regioninis parkas).

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Kaunasského zátokového parku

Mestá v Litve
Kaunaská priehrada

Kaunaská priehrada (litovsky: Kauno marios) je priehrada na rieke Nemunas v Litve, medzi mestami Kaunas a Rumšiškės.

Jazero bolo vybudované v roku 1959 a jeho rozloha je 63,5 km², čo je asi 0,1 % vodnej plochy územia Litvy. Na jazere vybudovali vodnú elektráreň. Hneď vedľa nej (na polostrove) sa nachádza najstarší litovský kláštor zo 17. storočia – Pažaislio vinuolinas – ktorý je ukážkou talianskej barokovej architektúry vo východnej Európe. Je súčasťou Kaunasského zátokového parku (litovsky: Kauno marių regioninis parkas), ktorý tu obyvatelia zriadili v roku 1992.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Kauno marios regional park (en)

Vodné diela v Litve
Vodné elektrárne v Litve
Bobby Charlton

Sir Robert Charlton nazývaný aj ako Bobby Charlton (* 11. október 1937) je bývalý anglický futbalista.

Väčšinu svojej športovej kariéry pôsobil v klube Manchester United a až na jej sklonku prestúpil do Preston North End a neskôr do Waterford United. V roku 1966 získal cenu Európsky futbalista roka, keď sa v tom istom roku zúčastnil na historicky prvej výhre Anglicka na Majstrovstvách sveta.

V roku 1994 mu pridelili titul Rad britského impéria.

Po skončení kariéry sa pokúšal bez väčšieho úspechu pokračovať ako tréner. Nakoniec sa vrátil do Manchestru United, kde pre miestnu futbalovú školu objavil veľa talentov, napríklad Davida Beckhama.

Externé odkazy 
 Bobby Charlton - International Hall of Fame 

Narodenia v 1937
Anglickí futbalisti
Držitelia Radu britského impéria
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1958
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1962
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1966
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 1968
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1970
Držitelia Zlatej lopty
Jonathan Cheechoo

Jonathan Cheechoo (* 15. júl 1980, Moose Factory, Kanada) je bývalý kanadský hokejista. Bol draftovaný v roku 1998 klubom San José Sharks. V drese Sharks sa v sezóne 2005/06 stal najlepším strelcom NHL, získal cenu Maurice „Rocket“ Richard Trophy. 

Pred začiatkom sezóny 2013/14 sa upísal nováčikovi KHL, chorvátskemu tímu Medveščak Záhreb. Pred sezónou 2016/17 podpísal zmluvu s HC Slovan Bratislava, tu odohral jednu sezónu, následne ukončil svoju aktívnu hráčsku kariéru.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 jonathancheechoo14.com

Kanadskí hokejoví útočníci
Hráči Peoria Rivermen (AHL)
Hráči San José Sharks
Hráči Ottawa Senators
Hráči KHL Medveščak
Hráči HV71 Jönköping
Hráči HC Slovan Bratislava
Kanadské osobnosti indiánskeho pôvodu
Osobnosti z Ontária
Wolfgang Schüssel

Wolfgang Schüssel (* 7. jún 1945, Viedeň) je rakúsky politik, ktorý bol od februára 2000 do januára 2007 rakúskym kancelárom, predtým pôsobil tiež ako minister zahraničných vecí. Od roku 1995 do roku 2007 bol predsedom Rakúskej ľudovej strany (ÖVP). Ako kancelár bol známy ako aktívny reformátor, zároveň boli obe jeho vlády spočiatku kritizované pre koaličnú spoluprácu s pravicovou Slobodnou stranou Rakúska (FPÖ) v čase, keď jej predsedal Jörg Haider. Po skončení mandátu premiéra pôsobil ako poslanec v Národnej rade. V roku 2011 odišiel z aktívnej politiky. Od roku 2018 pôsobí v dozornej rade ruského telekomunikačného koncernu MTS.

Iné projekty

Referencie 

Narodenia v 1945
Narodenia 7. júna
Osobnosti z Viedne
Kancelári Rakúska
Rakúski ministri
Ministri zahraničia Rakúska
Politici ÖVP
PT-76

PT-76 známy tiež pod označením Objekt 740 je sovietsky obojživelný tank, ktorý sa začal používať začiatkom 50. rokov a čoskoro sa stal štandardným prieskumným strojom Sovietskej armády ako aj vojsk ďalších krajín Varšavskej zlmuvy. Bol taktiež exportovaný do 25 spriatelených krajín. Označenie PT je skratka pre ruský výraz Plavajuščij tank (Плавающий Танк, plávajúci tank).

Vznik a vývoj 

PT-76, ako bol označený (plávajúci tank), sa prvýkrát objavil v roku 1952. Mal zváranú korbu a maximálna hrúbka panciera činila iba 14 mm na bokoch a 11 mm na čele korby i veže, takže bol zraniteľný paľbou z malorážových kanónov a dokonca i veľkorážových guľometov. Tank mal trojčlennú osádku a bol vyzbrojený 76,2mm kanónom D-56, vyvinutý pôvodne pre T-34/76. PT-76 vážil iba 14 ton a jeho 240k motor (ktorý vznikol rozrezaním pohonnej jednotky T-54 napol) mu umožňoval najvyššiu rýchlosť 44 km/h na suchu a 10 km/h na vode. Rovnako ako si francúzsky AMX-13 obľúbili menšie štáty, ktoré si nemohli dovoliť obrnené vojská vyzbrojené ťažšími, a teda drahšími vozidlami. PT-76 sa rozšíril u menších satelitov Sovietskeho zväzu. Bol to jediný tank, s ktorým sa americké vojská stretli vo väčšom počte vo  Vietname, a ukázal sa veľmi zraniteľným nielen zo strany výkonnejších vozidiel, ale i pechotnými protitankovými zbraňami.

Rovnako ako v prípade AMX-13 bol tiež podvozok PT-76 využívaný pre množstvo účelov, ako na bojisku, tak i v tyle. Poslúžil ako základ pre obrnený transportér BTR-50 i pre bojové vozidlo pechoty BMP; bol použitý ako strojový spodok výsadkového protitankového samohybného dela ASU-85 i obávaného samohybného protivzdušného systému ZSU-23-4 s 23mm štvorkanónom; slúžil ako samohybné odpaľovacie zariadenie rakiet „zem-zem“ typu Frog 2 a 4 ako aj striel „zem-vzduch“ typu 2K12 Kub (SA-6 Gainful) a bol tiež základom 122mm SHD a množstva transportných vozidiel. 

Modifikácie tankov PT-76 sa počas rokov obmedzovali len na hlavnú výzbroj. Všetky PT-76 Sovietskej armády a ďalších členov Varšavskej zmluvy boli dodatočne prezbrojené modernizovaným kanónom DT-56M, stabilizovaný v oboch rovinách a doplnený pohlcovačom spalín.

Iné projekty

Externé odkazy 
 FAS.org - PT-76 (anglicky)
 Light Tank PT-76 (anglicky)

Sovietske tanky
Ľahké tanky
Obojživelné tanky
7TP

7TP bol poľský ľahký tank používaný počas druhej svetovej vojny. Vznikol úpravou britského tanku Vickers Mark E podobne ako sovietsky T-26. Tank prekonával nemecké typy PzKpfw I ako aj PzKpfw II.

Iné projekty 

Poľské tanky
Ľahké tanky
Tanky druhej svetovej vojny
A7V

Sturmpanzerwagen A7V bol nemecký tank zavedený v roku 1918 na konci prvej svetovej vojny. Bol to jediný tank, ktorý operačne používala počas vojny nemecká armáda. Ich výroba začala až v polovici roku 1917, pričom bolo vyrobených iba 20 kusov. Navyše tanky A7V boli kolosy so šesťnásťčlennými posádkami, čo bolo v praktickom boji problematické. Nemecká armáda tak bojovala väčším počtom tankov ukoristených, než vlastných.

Výhodou bolo silné pancierovanie a rýchlosť vyššia ako pri tankoch krajín Dohody.

Iné projekty 
 

Nemecké tanky
Tanky prvej svetovej vojny
Challenger 2

FV4034 Challenger 2 je britský stredný, alebo hlavný bojový tank (MBT), ktorý v súčasnosti používajú britské a ománske ozbrojené sily. Bol vyvinutý v britskej firme Alvis Vickers (ktorá je dnes súčasťou BAE Systems Land and Armaments). Svoju službu začal v roku 1998 britskou armádou. Používal sa napríklad na vojenské operácie v Bosne a v Kosove. Dokonca sa stihli zapojiť i do operácií v Iraku. Do roku 2002 sa vyrobilo 386 kusov.

Iné projekty 

Britské tanky
Luc Robitaille

Luc Robitaille (* 17. február 1966) je bývalý kanadský hokejista. Počas jeho dvadsať ročnej kariéry hral za Los Angeles Kings (v troch rôznych etapách), New York Rangers, Detroit Red Wings a Pittsburgh Penguins. Robitaille skončil s aktívnou činnosťou ako najlepší strelec v pozícií ľavého krídelníka v  NHL a strelil najviac gólov za Los Angeles Kings v histórii klubu.

Úspechy 
Calder Memorial Trophy - 1987
Vymenovaný do NHL All-Rookie Team - 1987
Účasť  v  8 NHL All-Star zápasoch - 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 2001
Lifetime Achievement Award získaná od Aquatic Foundation of Metropolitan Los Angeles 6/8/06
2007 Great Ones Award získaná od Jim Murray Memorial Foundation

Referencie

Externé odkazy 
 

Narodenia v 1966
Kanadskí hokejisti
Hráči Los Angeles Kings
Hráči New York Rangers
Hráči Detroit Red Wings
Hráči Pittsburgh Penguins
Víťazi Stanleyho pohára
Hokejisti draftovaní klubom Los Angeles Kings
Osobnosti z Montrealu
Bring Me the Horizon

Bring Me the Horizon (BMTH) je názov britskej metalcorovej (v začiatkoch deathcorovej) skupiny. Kapela bola založená 27. mája 2004 v anglickom Sheffielde. Názov skupiny pochádza z dialógu filmu Piráti Karibiku, v ktorom Jack Sparrow spomína "Now, Bring Me That Horizon".

BMTH vydali 5 štúdiových albumov na ktorých ukázala progres od deathcoru až po metalcore a využitie väčšieho množstva elektroniky na albume Sempiternal, ktorú zaobstaral najnovší člen kapely Jordan Fish.

Bring Me the Horizon odohrali turné spolu s Lostprophets, The Blackout; Killswitch Engage a s The Haunted. V októbri a decembri 2007 odohrali turné po USA, Austrálii a Veľkej Británii a 3. februára 2008 v Moskve.

Diskografia

EP 
 The Bedroom Sessions (2004)
This Is What The Edge Of Your Seat Was Made For (október 2005) – (remastrovaná edícia vyšla v januári 2006)
Music to listen to~dance to~blaze to~pray to~feed to~sleep to~talk to~grind to~trip to~breathe to~help to~hurt to~scroll to~roll to~love to~hate to~learn Too~plot to~play to~be to~feel to~breed to~sweat to~dream to~hide to~live to~die to~GO TO (2019)
Post Human: Survival Horror (2020)

Štúdiové albumy 
 Count Your Blessings (30. október 2006)
 Suicide Season (29. september 2008)
 There Is a Hell, Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven, Let's Keep It a Secret  (2010)
 Sempiternal (2013)'' 
 That's the Spirit (2015)
Amo (2019)
POST HUMAN: SURVIVAL HORROR (2020)

Single 
 "Traitors Never Play Hangman"
 "Pray for Plagues"
 "For Stevie Wonder's Eyes Only (Braille)"
 "The Comedown"
 "Chelsea Smile"
 "Diamonds Aren't Forever"
 "The Sadness Will Never End"
 "It Never Ends"
 "Anthem"
 "Blessed with a Curse"
 "Visions"
 "Alligator Blood"
 "Shadow Moses"
 "Sleepwalking"
"Parasite Eve"
"Obey"
"Teardrops"

Členovia skupiny 
 Lee Malia - sólová gitara (od 2004), rytmická gitara (od 2012)
 Oliver Sykes - spev (od 2004), klávesy, programovanie(2004-2012)
Matt Kean - basgitara (od 2004)
Matt Nicholls - bicie, perkusie (od 2004)
Jordan Fish - klávesy, perkusie, programovanie, sprievodné vokály (od 2012)

Bývalí členovia 
 Jona Weihofen - rytmická gitara, klávesy, programovanie, sprievodné vokály (2009-2013)
 Curtis Ward -  rytmická gitara (2004-2009)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 oficiálna stránka skupiny
 MySpace skupiny

Britské heavymetalové hudobné skupiny
Metalcorové hudobné skupiny
Deathcorové hudobné skupiny
Thrashmetalové hudobné skupiny
Držitelia ceny Kerrang! Award
Devon Murray

Devon Michael Murray (* 28. október 1988, Maynooth, Írsko) je írsky herec známy predovšetkým ako postava Seamusa Finnigana z filmovej série Harry Potter.

Životopis 
Devon je jedináčik, narodil sa Michaelovi a Fidelme Murrayovcom. V šiestich rokoch uspel v národnej talentovej súťaži a pripojil sa k školskému divadlu Billie Barry, okiaľ sa dostal do Národnej školy múzických umení. 

Devon sa tiež venuje jazdectvu, kde súťaží v exhibičných skokoch v celom Írsku. Vlastní 6 koní: Mini, Ashes, Jessie, Flex, Rosie, Max. Ďalej sa venuje motokrosu a s priateľmi rád počúva hudbu a hrá hry na počítači. Mimo iného má aj troch psov, a to Stinga, Macken a Darragh.

Filmografia 
 1993 - This is My Father
 1999 - Angela's Ashes
 2000 - Včerajšie deti
 2001 - Harry Potter a Kameň mudrcov
 2002 - Harry Potter a Tajomná komnata (film)
 2004 - Harry Potter a Väzeň z Azkabanu
 2005 - Harry Potter a Ohnivá čaša
 2007 - Harry Potter a Fénixov rád
 2011 - Harry Potter a Dary smrti

Externé odkazy 
devonmurray.net

Írski filmoví herci
Írski televízni herci
Detskí herci
Herci zo série Harry Potter
Frankenchrist

Frankenchrist je tretí album od Dead Kennedys, vydaný Alternative Tentacles v roku 1985.

Názov albumu Frankenchrist je vytvorený spojením častí slov Frankenstein, čo bola umelo vytvorená ľudská príšera z románu Mary Shelleyovej a Christus, čo je meno Ježiša Krista. Umelo vytvorené slovo Frankenchrist vyjadruje spasiteľa, ktorý však má vlastnosti ľudskej príšery. Do vnútra albumu bol vložený plagát H.R.Gigera (okrem iného autor postavy Votrelca z rovnomenného hororu) s názvom Penis Landscape (Work 219: Landscape XX) vytvorený v roku 1973. Plagát zobrazoval rad penisov a vagín. Za šírenie materiálu nevhodného pre neplnoletých bola skupina kvôli tomuto plagátu postavená pred súd. Aj keď skupina súdny spor vyhrala, viedol tento nakoniec k jej rozpadu v roku 1986.

Skladby albumu 
 „Soup Is Good Food“ – 4:18 (Jello Biafra/Dead Kennedys)
 „Hellnation“ – 2:22 (D.H. Peligro)
 „This Could Be Anywhere (This Could Be Everywhere)“ – 5:24 (Jello Biafra/Dead Kennedys)
 „A Growing Boy Needs His Lunch“ – 5:50 (Jello Biafra/Dead Kennedys)
 „Chicken Farm“ – 5:06 (Jello Biafra/Dead Kennedys)
 „Jock-O-Rama (Invasion Of The Beef Patrol)“ – 4:06 (Jello Biafra)
 „Goons Of Hazzard“ – 4:25 (Jello Biafra/East Bay Ray)
 „M.T.V. − Get Off The Air“ – 3:37 (Jello Biafra)
 „At My Job“ – 3:41 (East Bay Ray)
 „Stars And Stripes Of Corruption“ – 6:23 (Jello Biafra/Dead Kennedys)

Albumy Dead Kennedys
Hudobné albumy z 1985
Rotterdamské metro

Rotterdamské metro je systém podzemnej rýchlodráhy v Rotterdame. Prevádzkuje ho spoločnosť RET. Prvá linka s názvom Noord - Zuidlijn (severojužná linka) bola otvorená v roku 1968 a viedla od stanice Centraal na Zuidplein, cez rieku Nieuwe v tuneli. Bolo to prvé metro v Holandsku a svojho času aj jedno z najkratších na svete, s dĺžkou iba .

V roku 1982 bola otvorená druhá linka, takzvaná Oost - Westlijn (východo-západná linka). Koncom 90. rokov boli linky pomenované po známych rotterdamských rodákoch, Desiderius Erasmus a Pieter Caland.

Iné projekty 

Metrá
Doprava v Rotterdame
Rob Blake

Rob Blake, plným menom Robert Bowlby Blake, (* 10. december 1969, Simcoe, Kanada) je bývalý kanadský hokejista a reprezentant v ľadovom hokeji, člen Zlatej trojkoruny.

Klubový hokej 
Rob Blake je obranca. V roku 1988 ho v úvodnom drafte NHL vybral klub Los Angeles Kings v 4. kole ako 70. v poradí. Už v sezóne 1989/90 sa v drese Los Angeles dostal prvýkrát na ľad NHL a zostal verný tomuto klubu 12 sezón. Od sezóny 2000/01 hrá s číslom 4 za Colorado Avalanche. Na sezónu 2005/06 mal s Coloradom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 6,364 milióna dolárov a bol po Joe Sakicovi druhým najdrahším hráčom tímu.

V júli 2006 sa stal hráčom klubu Los Angeles Kings, 28. septembra 2007 sa stal kapitánom Kings. Je najproduktívnejším obrancom Kings v histórii klubu. V lete 2008 podpísal zmluvu so San José Sharks, kde zostal do konca svojej kariéry v roku 2010.

Reprezentácia 
Rob Blake získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Dostal sa aj do reprezentačného výberu Kanady na zimné olympijské hry 2006 v Turíne.

Klubové štatistiky

Referencie

Externé odkazy 
 

Kanadskí hokejisti
Kanadskí olympijskí víťazi
Olympijskí víťazi v ľadovom hokeji
Majstri sveta v ľadovom hokeji
Účastníci MS v hokeji 1994
Účastníci MS v hokeji 1997
Účastníci MS v hokeji 1998
Účastníci MS v hokeji 1999
Hráči Los Angeles Kings
Hráči Colorado Avalanche
Víťazi Stanleyho pohára
Osobnosti z Ontária
Účastníci MS v hokeji 1991
Chris Pronger

Chris Pronger, celým menom Christopher Robert Pronger (* 10. október 1974, Dryden, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.

Klubový hokej 
Chris Pronger je obranca. V roku 1993 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už neexistujúci klub Hartford Whalers v prvom kole ako druhého v celkovom poradí. Už v nasledujúcej sezóne sa dostal v drese Hartfordu na ľad NHL a odohral za tento klub dve sezóny. Od sezóny 1995/96 až do 2003/04 hral za St. Louis Blues. Pred sezónou 2005/06 prestúpil do Edmonton Oilers. Uzavrel zmluvu na päť rokov v hodnote 6,25 milióna dolárov ročne. Stal sa tak najdrahším hráčom svojho mužstva a jedným z najdrahších hráčov NHL vôbec. Hrá s číslom 20. Pred sezónou 2006/07 prestúpil do klubu Anaheim Ducks a vyhral s nimi Stanley Cup. V sezóne 2007/08 sa stal kapitánom mužstva.

Reprezentácia 
Chris Pronger získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Reprezentoval Kanadu aj na zimných olympijských hrách 1998 v Nagane a zimných olympijských hrách 2006 v Turíne.

Externé odkazy 
 
 
 Chris Pronger na stránke Edmonton Oilers

Kanadskí hokejisti
Hráči Anaheim Ducks
Hráči Hartford Whalers
Hráči St. Louis Blues
Hráči Edmonton Oilers
Víťazi Stanleyho pohára
Kanadskí olympijskí víťazi
Olympijskí víťazi v ľadovom hokeji
Účastníci MS v hokeji 1997
Osobnosti z Ontária
Joe Sakic

Joe Sakic, celým menom Joseph Steven Sakic, (* 7. júl 1969, Burnaby, Britská Kolumbia) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji chorvátskeho pôvodu. Je považovaný za jedného z najtalentovanejších hráčov NHL. Je na 8. mieste v produktivite medzi hráčmi NHL všetkých čias.
V roku 2009 vo veku 40 rokov oznámil koniec kariéry. V súčasnosti Sakic pôsobí ako viceprezident pre hokejové operácie v tíme Colorado Avalanche, v ktorom strávil celú svoju kariéru.

Klubový hokej 
Joe Sakic je stredný útočník. V roku 1987 ho v úvodnom drafte NHL vybral dnes už nejestvujúci klub Quebec Nordiques v prvom kole ako 15. v celkovom poradí. Už v sezóne 1988/89 sa v drese Quebecu dostal prvýkrát na ľad NHL a zostal verný tomuto klubu až do jeho zániku v roku 1995. Vtedy bol klub presťahovaný do Colorada a zmenil názov na Colorado Avalanche. Joe Sakic hral s číslom 19 ako kapitán tohoto tímu až do konca kariéry v roku 2009. S tímom aj dvakrát získal Stanley Cup a to v rokoch 1996 a 2001. Na sezónu 2005/06 má s Coloradom uzavretú zmluvu s ročným príjmom 6,665 milióna dolárov a je najlepšie plateným hráčom tímu.

Reprezentácia 
Joe Sakic získal v drese Kanady zlatú medailu na zimných olympijských hrách 2002 v Salt Lake City. Bol kapitánom reprezentačného výberu Kanady na zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. V siedmich zápasoch strelil 1 gól a na 2 prihral, Kanada skončila nakoniec na 7. mieste.

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 Joe Sakic na stránke Colorado Avalanche

Kanadskí hokejisti
Kanadskí olympijskí víťazi
Hráči Quebec Nordiques
Hráči Colorado Avalanche
Hokejisti draftovaní klubom Quebec Nordiques
Víťazi Stanleyho pohára
Osobnosti z Burnaby
Kanadské osobnosti chorvátskeho pôvodu
Účastníci MS v hokeji 1991
Little Italy (Vancouver)

Little Italy je územie vo východnej časti kanadského mesta Vancouver v mestskej časti Grandview-Woodland, ktoré bolo historickou enklávou etnických talianov. Obchody a kultúrne zariadenia sa v Little Italy nachádzajú pozdĺž Commercial Drive, ktoré je aj v súčasnosti sociálnym centrom východnej časti mesta. Etnickí taliani mali v tej oblasti veľký vplyv od 30. až do 70. rokov.

Po prvej svetovej vojne osídlili emigranti z Talianska chudobnú oblasť na okolí Commercial Drive a veľkou mierou prispeli k jej rozvoju. No v roku 1975 kombinácia kultúrnej asimilácie, zahraničných prisťahovalcov, sťahovanie talianov do predmestí a náboženská schizma v talianskej komunite viedli k úpadku vplyvu a koncentrácie etnických talianov vo Vancouveri.

V súčasnosti je v oblasti Metro Vancouver niekoľko talianskych obchodov, kultúrnych skupín a zoskupení, no v žiadnej časti okresu obyvatelia talianskeho pôvodu nedominujú.

V priľahlom meste Burnaby, v oblasti Burnaby Heights síce nemajú taliani väčšinu, no značná časť jej obyvateľov je talianskeho pôvodu. Na East Hastings Street, medzi Boundary a Duthie je ďalšie obchodné centrum pre taliansku komunitu. Je tam množstvo talianskych kaviarní, cukrární a reštaurácií a obchod s detským oblečením, ktorý dováža svoje oblečenie priamo z Talianska. St. Helen's a Holy Cross sú dva katolícke kostoly, ktoré slúžia bohoslužby v taliančine. Postarší taliani sa často schádzajú v parku Confederation Park, kde hrajú bocce.

Externé odkazy
 Little Italy na Commercial Drive 
 Stránka o Little Italy na virtualvancouver.com 

Historické štvrte vo Vancouveri
Povesť o založení Vilniusu

V histórii Litvy existuje niekoľko povestí o založení mesta Vilnius.

Legenda v Bichovcovej kronike  
„Na mieste terajšieho hlavného mesta Litvy, kde kedysy bolo počuť šum hustého lesa a spev vtákov, sa prechádzalo veľké knieža Gediminas. Jedného dňa so svojou družinou poľoval na turov. Poľovali dlho, ale nakoniec turov zmohli. Avšak na to, aby sa mohli vrátiť domov, už bolo neskoro. Rozhodli sa teda, že ostanú v lese a na jednom z vrchov nad riekou Vilija si postavia tábor.“

„V noci sa Gediminasovi sníval sen. Na vysokom brale pri ústí rieky stál obrovský železný vlk a vyl tak silno, akoby v ňom bolo sto vlkov. Gediminas sa ho pokúsil uloviť, ale všetko bolo márne, pretože strely vlka nezasiahli a nespôsobili mu žiadne rany.“

„Na druhý deň si knieža pozvalo vykladača snov. Ten mu povedal, že má po vôli bohov na tomto mieste postaviť mesto, ktoré bude nedobytné a hrozné ako ten vlk vo sne. Vedľa Gediminasovho hradu, podľa proroctva, vyrastie mesto. Jeho sláva o moci a kráse bude taká veľká ako vytie železného vlka. Gediminas sa podriadil vôli bohov a na vyznačenom mieste začal stavať. Potom sa z mesta Trakai prestahoval sem a urobil z neho hlavné mesto litovského štátu.“

Iné kroniky  
Podľa iných historických záznamov sa už v 5. storočí pri ústí rieky Neris nachádzali veľké osady a toto miesto bolo kniežaťom vybraté na to, aby sa tu postavila pevnosť. Miesto malo totiž vynikajúcu geografickú polohu.

Je dosť pravdepodobné, že prvý hrad tu postavili okolo roku 1230. Po postavení hradu sa hlavné mesto Litvy prenieslo z Trakai sem do Vilniusu. Mesto pomenovali práve podľa rieky Vilija, na ktorej bolo postavené.

Zdroje 
 Povesť v Bichovcovej kronike
 Bichovcova kronika v knižnici Jakova Krotova
 Historické záznamy v inej kronike 

Dejiny Litvy
Vilnius
Romboid (časopis)

Romboid je časopis pre literatúru a umeleckú komunikáciu. Vydáva ho Asociácia organizácií spisovateľov Slovenska
s finančnou podporou z verejných zdrojov poskytnutých Fondom na podporu umenia. V súčasnosti vychádza desaťkrát ročne. Časopis vznikol v roku 1966, pomenovaný je podľa prelomovej básnickej zbierky Romboid Laca Novomeského.

Založili ho Miroslav Válek a Stanislav Šmatlák, ktorí sa cítili príliš mladí na to, aby uverejňovali v Slovenských pohľadoch a príliš starí, aby uverejňovali v Mladej tvorbe. Periodikum je určené pre literátov a literárnu kritiku. V druhej polovici 70. rokov sa realizovali v časopise kritici ako Valér Mikula a Peter Zajac. Ako redaktori časopisu pôsobili významní spisovatelia, ako napr. Pavel Vilikovský, Mila Haugová a Ivan Štrpka. V rokoch 2010 až 2015 časopis viedol Radoslav Passia, v rokoch 2016 až 2017 bola šéfredaktorkou Stanislava Reparová, po nej Jaroslav Vlnka a v súčasnosti časopis vedie Igor Hochel.

Zoznam šéfredaktorov časopisu 
 19661967 - Miroslav Válek 
 19681970 - Alexander Matuška 
 19711972 - Ján Beňo 
 19731976 - Ondrej Grieš
 19761995 - Marián Kováčik
 19951996 - Pavel Vilikovský
 19961999 - Igor Hochel 
 20002010 - Ivan Štrpka 
 20102015 - Radoslav Passia 
 20162017 - Stanislava Reparová 
 2017 – 2018 - Jaroslav Vlnka
2019 – Igor Hochel

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka časopisu Romboid

Časopisy na Slovensku
Časopisy v slovenskom jazyku
Literatúra na Slovensku
Daniela Slančová

Daniela Slančová rod. Klepsatelová (* 12. júl 1953, Poprad) je slovenská jazykovedkyňa. Študovala v r. 1971 – 1976 na Filozofickej fakulte v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach (slovenský jazyk – anglický jazyk). V r. 1976 – 1996 pracovníčka Katedry slovenského jazyka a literatúry Filozofickej fakulty v Prešove Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, od r. 1997 Prešovskej univerzity (asistentka, odborná asistentka, docentka, profesorka).

Pracuje v oblasti výskumu súčasného slovenského spisovného jazyka, najmä štylistiky a výskumu detskej reči.

Externé odkazy 
 Personálna bibliografia D. Slančovej v rokoch 1996 - 2000: 

Slovenskí jazykovedci
Štvrtý kvadrant (Bratislava)

Štrvrtý bratislavský kvadrant je označenie územia juhozápadne od centra Bratislavy a západne od Petržalky v prirodzenom spádovom území mesta. Nachádza sa na území Slovenska medzi juhozápadom mesta a štátnou hranicou s Rakúskom, no nachádza sa tu aj časť územia Rakúska s obcami Berg, Kittsee, Wolfsthal a mesto Hainburg an der Donau. Nový územný plán rieši tieto rozvojové plochy iba na území Bratislavy, postupne však pribúdajú aj spoločné aktivity s rakúskymi obcami v spádovej oblasti. V minulosti sa táto oblasť rozvíjať nemohla, pretože tomu bránila tzv. Železná opona (komunistický režim ČSSR). 

Jednou z aktivít, ktorá má pomôcť rozvoju oblasti, bolo zavedenie novej pravidelnej nadštandardnej mestskej autobusovej MHD linky Wolfsthalu od 24. mája 2008. Linka má konečnú na železničnej stanici, kde končí prímestská železničná linka S7 z Viedne.

Táto oblasť zatiaľ nie je priemyselne ani infraštruktúrne veľmi rozvinutá, no patrí medzi perspektívne oblasti. V minulosti tadiaľto prechádzala električková trať Bratislava – Viedeň, ktorá bola neskôr zrušená a dnes je jej čiastočnou náhradou železničné spojenie Bratislavy a Viedne cez petržalskú železničnú stanicu, hoci trať nevedie len cez Dolné Rakúsko, ale aj okľukou cez Burgenland. Železničná trať na dolnorakúskej strane v súčasnosti končí vo Wolfsthale a s petržalskou stanicou nie je priamo prepojená. Plánuje sa obnova električkovej trate, pričom je potrebné dostavať iba  úsek medzi obcou Wolfsthal a Petržalkou.

V posledných rokoch, predovšetkým po vstupe Slovenska do Európskej únie, je pre niektorých Bratislavčanov pomerne výhodné zakúpenie pozemku v prihraničnej rakúskej obci na bývanie vzhľadom na to, že pozemky v tejto oblasti sú už lacnejšie ako pozemky v Bratislave.

Na rozdiel od Bratislavy, kde je veľká časť územia zastavaná alebo využívaná priemyselne, významná časť rakúskeho územia štvrtého kvadrantu je stále zabratá poľnohospodársky využívanou ornou pôdou.

Obce a mestá v rakúskej spádovej oblasti 
 Wolfsthal
 Berg
 Kittsee
 Hainburg an der Donau
 Pama
 Edelstal
 Prellenkirchen
 Hundsheim
 Potzneusiedl
 Deutsch Jahrndorf
 Gattendorf

Externé odkazy 
 Článok o novom územnom pláne Bratislavy s opisom oblastí

Geografia Bratislavy
Rakúsko-slovenská štátna hranica
Radič (počítač)

Radič alebo riadiaca jednotka (periférneho zariadenia) alebo zriedkavo kontrolér je počítačový hardvér zabezpečujúci styk (interfacing) s počítačovou perifériou (počítačovým modulom). Radič funguje ako tlmočník, údaje z periférie prekladá do formátu, ktorému rozumie zbernica počítača a naopak. Radič je vlastne riadiaca jednotka, ktorá riadi celú činnosť periférie. Toto riadenie sa uskutočňuje pomocou riadiacich signálov, ktoré predáva každému konkrétnemu zariadeniu v periférii. Reakciou na riadiace signály sú stavové hlásenia, ktoré sú mu posielané na spracovanie pre následné rozhodnutie nad ďalším krokom. Každý radič zariadenia má na starosti určitý typ zariadenia ale každý radič zariadenia môže pracovať paralelne s ostatnými. Niektoré radiče komunikujú priamo medzi sebou, bez využitia CPU.

Príklad činnosti radiča: Radič pevného disku (HDD) dostáva príkazy z CPU na prečítanie určitého súboru. Ako odpoveď dostane CPU z radiča žiadaný súbor. Prečítanie súboru je však spojené s množstom činností - roztoč motor platní disku na presné otáčky, vystav hlavu do oblasti zoznamu dát (FAT tabuľky), prečítaj kde sa nachádza prvý segment súboru, vystav hlavu na zadanú pozíciu - stopu disku, prečítaj sektor, ulož prečítané hodnoty do buffera... V skutočnosti je množstvo úloh vykonávaných radičom ešte oveľa väčšie. 

Niektoré radiče používaných vo výpočtovej technike:
Radič pevného disku IDE, EIDE
Radič disketovej mechaniky
Radič diskové poľa (RAID)
SCSI radič
Grafický radič (grafická karta)
Sieťový radič (sieťová karta)
Radič klávesnice
Radič prerušení (IRQ)
Terminálový radič
Radič pamätí
Radič priameho prístupu do pamäte (DMA)
USB radič
Radič FireWire (1394)
SATA radič
Radič flash disku

a veľa iných ...

Hardvér
Radič

Radič môže byť:
v informatike: riadiaca jednotka, pozri radič (počítač)
v telekomunikáciách: zaraďovač hovorov
na cestách: skrátene radič signalizačného zariadenia
priezvisko
Stano Radič, slovenský humorista (1955 – 2005)
Iveta Radičová, slovenská politička (* 1956)
Vladimír Oravský

Vladimír Oravský (* 22. január 1947, Rožňava) je švédsky spisovateľ, dramatik, filmový a divadelný režisér, narodený na Slovensku. 

Divadelná hra AAAHR!!!, ktorú Oravský napísal spolu s Kurtom Peterom Larsenom bola v roku 2006 odmenená na svetovom kongrese v Manile od International Playwrights’ Forum, The International Theatre Institute a  International Association of Theatre for Children and Young People ako najlepšia hra pre deti.    

Oravského hra Denník Zlaty Ibrahimičovej (Zlata Ibrahimovics dagbok), 
ktorú napísal spolu s Danielom Malménom bola jednou s výhercov v súťaži organizovanej s Dramaten Elverket, švédskym kráľovským dramatickým divadlom. 

Oravský napísal viac ako 30 kníh a približne rovnaký počet divadelných hier a filmových scenárov.

Vo filme Mladé roky Erika Nietzscheho'' (Erik Nietzsche – de unge år, scenár Lars von Trier, réžia Jacob Thuesen), hrá Dávdi Dencik rebela Želka, ktorý má predstavovať Vladimíra Oravského.

Externé odkazy 
  
 Zoznam kníh Vladimíra Oravského vo Švédsku 
 International Playwrights’ Forum

Švédski spisovatelia
Švédski filmoví režiséri
Osobnosti z Rožňavy
Canillo

Canillo je najsevernejší okrsok v Andorre. Nachádza sa v nadmorskej výške 

Je to malé mesto, ktoré je v strede riekou predelené na dva polovice. Je to stredoveké mesto, s malými uličkami a domami s drevenými balkónmi a starými kovanými mrežami. 

V Canille sa nachádza aj kostol, ktorý má jednu z najväčších zvoníc v Andorre. Jeho plocha je  a výška činí taktiež . Vo vnútri kostola je truhla, ktorá obsahuje historické dokumenty písané na pergamene. Blízko mesta Canillo sa nachádza aj kostol Sant Joan de Caselles. Zaujímavou a pre turistov populárnou stavbou je aj mlyn MoliVell.

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.canillo.ad - Oficiálne stránky
 Článok o Canillo na cyberandorra.com   

Okrsky v Andorre
Mestá v Andorre
Live in Boston (The Doors)

Live in Boston je živý album skupiny The Doors, ktorý bol vydaný počas leta 2007 v rámci štyridsiateho výročia skupiny. Album bol nahraný v roku 1970 a skladá s z troch častí koncertného programu z Boston arény. Skupina hrala na pódiu celkovo tri hodiny.

Externé odkazy

  Malá recenzia albumu na blog.sme.sk spolu s fotografiami z koncertu

Albumy The Doors
Hudobné albumy z 2007
Proaktivita

Proaktivita je spôsob konania, keď odpoveď na vonkajší (napr. teplo, farba, hluk...) alebo vnútorný podnet (napr. pocit hladu, smädu, bolesti...) je výsledkom slobodnej a vedomej voľby, ktorá je spojená s prebratím iniciatívy a prijatím zodpovednosti za ňu a za jej následky. 

Proaktivita je opak reaktivity, keď odpoveďou na podnety sú "predprogramované" odpovede. 

Ľudskú myseľ k činnosti prebúdza vždy nejaký podnet: človek je tvor reaktívny. Z podnetu si myseľ poskladá obraz. Ak sa s podobným podnetom už stretla, zaktivizuje z podvedomia vzorový program, zhodný so spôsobom reakcie v predchádzajúcom prípade (reaktívna reakcia, ktorá nie je spojená s vedomým riešením situácie). Ak neexistuje vzor, ľudská myseľ rieši situáciu vedome a aktívne (aktívna reakcia). 

Tretí druh reakcie - proaktívna reakcia znamená vedomé riešenie vzorových situácií preverením použitých vzorov, automatizmov. Vyhľadávanie strarých "podobných" použiteľných programov z podvedomia trvá približne 0,3 desatiny sekundy, čo predstavuje časový úsek, počas ktorého je (aspoň v určitých situáciách) ľudské vedomie schopné zasiahnuť a preveriť, či starý návyk, program je naozaj vhodný. Podľa zhodnotenia buď spustí "starý program", alebo môže tvoriť nové a priliehavejšie možnosti správania.

Možnosti využitia proaktivity 
 zvládanie útokov
 zmena návykov
 zvládanie negatívnych stavov a ich premena na pozitívne
 odstraňovanie chýb ako dôsledku neuvedomelých reakcií
 riešenie problémov proaktívnym spôsobom
 zvládanie manipulácií
 hľadanie motivácie

Zdroje 
 Sebepoznání

Psychológia
Rjúiči Sakamoto

Rjúiči Sakamoto ( * 17. január 1952, Tokio) je japonský hudobník, skladateľ, producent a herec. Je držiteľom cien Oscar, Grammy a Zlatý glóbus.

Iné projekty 

Japonskí skladatelia filmovej hudby
Osobnosti z Tokia
Strana zelených Slovenska

Strana zelených Slovenska, skratka SZS, medzi augustom a septembrom 2006 Strana zelenej alternatívy, skratka SZA, je mimoparlamentná politická strana na Slovensku, ktorá vznikla v roku 2006 odštiepením od Strany zelených. Na celoštátnej úrovni začala byť volebne aktívna od roku 2016.

História 
Strana zelených Slovenska bola zaregistrovaná na Ministerstve vnútra Slovenskej republiky 21. augusta 2006 pod pôvodným názvom Strana zelenej alternatívy. Súčasný názov používa od 26. septembra 2006. Strana pôsobí prevažne v okolí Senice, kde získala v komunálnych voľbách do mestského zastupiteľstva Senica dva mandáty (kandidovala v koalícii s SDKÚ).

Volebné výsledky 
Výsledky volieb do Národnej rady SR, ktorých sa Strana zelených Slovenska zúčastnila.

Výsledky volieb do Európskeho parlamentu, v ktorých sa zúčastnila Strana zelených Slovenska.

Preferencie strany 
Volebné preferencie strany v percentách pred parlamentnými voľbami 2016:

0,7% (november 2015, FOCUS); 0,7% (december 2015, FOCUS); 0,3% (január 2016, FOCUS) ; 0,7% (január 2016, MVK); 0,4% (február 2016, Focus).

Prehľad zelených strán na Slovensku

Referencie

Externé odkazy 
 SZS v registri strán MV SR

Politické strany na Slovensku – funkčné
Metropolitný región Viedeň-Bratislava

Metropolitný región Viedeň-Bratislava je metropolitný región v strednej Európe na území Rakúska a Slovenska. Okrem dvoch centrálnych miest, Viedeň a Bratislava, na Slovensku zasahuje do územia Bratislavského a Trnavského kraja, na území Rakúska do spolkových krajín Burgenland a Dolné Rakúsko. Žije tu okolo 4,6 milióna obyvateľov.

Pozri aj 
 Centrope

Externé odkazy 
 Hospodársky priestor Viedeň-Bratislava
 OECD Territorial Review
 Region Wien - Bratislava

Geografia Bratislavy
Viedeň
Metropolitné oblasti v Európe
Diplôme d’études en langue française

Diplôme d'études en langue française (Diplom o štúdiu francúzskeho jazyka), skratka DELF, je certifikácia o schopnosti používania francúzskeho jazyka pre ľudí s iným rodným jazykom ako francúzštinou. Udeľuje ho francúzske Centre international d'études pédagogiques (CIEP; "Medzinárodné centrum pedagogických štúdií") a francúzske Ministerstvo školstva. DELF je zložený zo štyroch nezávislých diplomov zodpovedajúcich prvým štyrom úrovniam Spoločného európskeho referenčného rámca.

Externé odkazy 
 DELF Scolaire 

Francúzština