joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Eduard Bobula

Eduard Bobula (* 9. apríl 1873, Dovalovo† 4. jún 1931, Spišská Nová Ves) bol slovenský železničiar, odborár a politik HSĽS na komunálnej a celoštátnej úrovni v medzivojnovom Československu.

Životopis 
Pochádzal z deviatich súrodencov. Pôvodným povolaním bol železničiar. Neskôr pôsobil ako železničný úradník. V parlamentných voľbách v roku 1925 bol zvolený do hornej komory Národného zhromaždenia za HSĽS. V senáte zasadal v sociálnom výbore. Okrem toho bol v roku 1926 zvolený do mestského zastupiteľstva Spišskej Novej Vsi. Do senátu kandidoval aj v roku 1929, avšak už nebol zvolený. V Hlinkovej slovenskej ľudovej strane pôsobil na začiatku tridsiatych rokoch vo výkonnom výbore. Okrem toho pôsobil vo výbore spišskonovoveskej okresnej nemocenskej pokladnice, funkcionárom stavovskej organizácie Slovenský zväz železničiarov a v rôznych humanitárnych spolkoch.

Eduard Bobula bol ženatý. Spolu s manželkou mal osem detí. Zomrel po dlhej a bolestivej chorobe 4. júna 1931. Pochovaný bol v Spišskej Novej Vsi.

Referencie 

Osobnosti z Liptovského Hrádku
Slovenskí politici
Slovenskí komunálni politici
Slovenskí odborári
Železničiari
Politici HSĽS
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Biskupské insígnie

Pontifikálie alebo biskupské insígnie sú bohoslužobné rúcha alebo predmety, ktoré v kresťanských cirkvách západných i východných obradov používajú pri bohoslužbách biskupi, resp. iní vyšší cirkevní hodnostári.

Použitie v rímskokatolíckej cirkvi 
Súčasný Biskupský ceremoniár vymenúva tieto insígnie: mitra, biskupský prsteň, biskupská berla, pektorál (náprsný kríž) a, pre metropolitov, pálium. Používa sa aj solideo príslušnej farby podľa hodnosti. Okrem toho sa pri bohoslužbách používajú tie rúcha, ktoré si oblieka kňaz, t.j. humerál, alba, cingulum, štóla a ornát, resp. pluviál – tieto nie sú pontifikáliami. Pri slávnostných omšiach sa pod ornát oblečie aj pontifikálna dalmatika.

Právo používať pontifikálie majú všetci biskupi, ako aj pápežskí legáti, opáti a preláti s územnou jurisdikciou, stáli apoštolskí administrátori a regulárni opáti (teda tí, ktorí sú autoritou rovní diecéznemu biskupovi). Toto právo užívajú aj apoštolskí administrátori sede vacante, apoštolskí vikári a apoštolskí prefekti, ale, ak nie sú biskupmi, nemôžu používať katedru a berlu. Pre kardinálov (aj keď nie sú biskupmi) platí ohľadom pontifikálií to isté ako pre biskupov.

Pred vydaním nového Biskupského ceremoniára v roku 1984 (a aj v súčasnosti v rámci mimoriadnej formy Rímskeho obradu) sa medzi pontifikálie zaraďovali aj biskupské rukavice, liturgické ponožky, biskupské sandále a pontifikálna tunika (zrušená spolu so subdiakonátom už v roku 1972).

Galéria

Referencie 

Liturgický odev
Michal Tomík

Michal Tomík (* 9. apríl 1869, Skalica† 19. október 1953) bol slovenský roľník, osvetový pracovník a politik HSĽS v období medzivojnového Československa.

Životopis 
Povolaním bol roľník a pôsobil v Skalici. Nielen v nej, ale na celom Záhorí sa aktivizoval v kultúrnom, spoločenskom a hospodárskom živote. Pôsobil v spoločenstve Katolícky kruh, vo výbore Gazdovsko-potravného spolku, Pomocnej pokladnice, Mliekarenského družstva a niekoľko desiatok rokov bol činným v Spolku sv. Vojtecha. Do roku 1918 bol častým spolupracovníkom s Pavlom Blahom. Avšak neskôr sa ich cesty a názory rozišli. Stal sa stúpencom politiky Andreja Hlinku.

V parlamentných voľbách v roku 1920 bol zvolený za poslanca Národného zhromaždenia za Slovenskú ľudovú stranu v trnavskom volebnom kraji. V snemovni zasadal v poľnohospodárskom a vyšetrovacom výbore. Po parlamentných voľbách v roku 1925 prestúpil do hornej komory parlamentu a pôsobil v národohospodárskom výbore. Do senátu ho HSĽS kandidovala aj v parlamentných voľbách v roku 1929, avšak už nebol zvolený. V roku 1936 bol aj s ďalšími miestnymi straníkmi v Skalici z HSĽS vylúčený pre prílišnú orientáciu na česko-slovenskú vzájomnosť.

Referencie 

Slovenskí politici
Slovenskí roľníci
Politici HSĽS
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Osobnosti zo Skalice
Filmové dielo

Filmové dielo alebo film je výsledok filmovej tvorivej činnosti, ktorý vzniká pomocou filmového materiálu (pozri filmový pás) a filmových vyjadrovacích prostriedkov ako vyjadrenie zámeru režiséra, ktorý vedie tvorivý štáb. Filmové dielo vzniká v tvorivom procese, na ktorom sa podieľa tvorivý štáb spolu s technickým štábom (tie spolu tvoria výrobný štáb) a ktorý sa rozdeľuje na literárno-dramatickú a realizačno-dramatickú fázu. Realizácia filmového diela získava konkrétnu a definitívnu podobu premietaním v kine, na obrazovke televízora ap.

Typológia 
Podľa vzťahu k zobrazovanej realite a s tým spojených tvorivých postupov sa filmové diela členia na rody, ktoré sa ďalej delia na superžánre, žánre, subžánre, žánrové formy a žánrové typy (pozri filmový žáner).

Podľa dĺžky sa tradične rozoznávajú dlhometrážne (nad 1 800 m), strednometrážne (6001 800 m) a krátkometrážne (do 600 m) filmové diela.

Referencie 

Kinematografia
Adolf Melíšek

Adolf Melíšek (* 6. február 1876, Radava† 7. november 1943, Radava) bol slovenský roľník, verejný činiteľ a politik HSĽS v medzivojnovom Česko-Slovensku.

Životopis 
Pochádzal z roľníckej rodiny v Radave pri Nových Zámkoch. V rodnej obci prežil celý život a pracoval ako roľník. Verejne sa začal angažovať ešte pred prvou svetovou vojnou. V roku 1906 sa stal členom školskej stolice Tekovskej župy. Od roku 1911 pôsobil ako správca radavského potravného družstva a od roku 1912 zasadal v obecnom zastupiteľstve. Rovnako aktívnym zostal aj po vzniku Česko-Slovenska v roku 1918. V rokoch 1919 - 1920 pôsobil ako richtár v rodnej obci. Okrem toho pôsobil aj v župnom administratívnom výbore vtedajšej Tekovskej župy a v Poľnohospodárskej rade pre Slovensko.

Stal sa stúpencom politiky Andreja Hlinku. V rokoch 1922 - 1928 bol okresným predsedom HSĽS vo Vrábľoch. V prvých parlamentných voľbách v roku 1920 za Slovenskú ľudovú stranu kandidoval do senátu, no nebol zvolený. V nasledujúcich parlamentných voľbách v roku 1925 ho HSĽS opäť kandidovala a bol zvolený za senátora. Kandidoval v VIII. volebnom kraji. V senáte pôsobil v brannom výbore. Do senátu kandidoval do tretice aj v roku 1929, avšak už nebol zvolený.

V rodnej obci bol naďalej veľmi činný. Od roku 1931 pôsobil na pozícii predsedu urbariátu občanov Radavy a popri tom v rokoch 1933 - 1938 bol obecným kronikárom.

Po Viedenskej arbitráži v roku 1938 sa aj Radava stala súčasťou Maďarského kráľovstva. Jeho majetok v Radave bol rozpredaný na dražbe. V roku 1940 spolu s ďalším bývalým politikom HSĽS Michalom Kalčokom a ďalšími osobnosťami v Budapešti založil Krajinskú slovenskú kresťanskú ľudovú stranu. Mala zastupovať Slovákov, ktorí sa po pričlenení južných území ocitli Maďarsku. Avšak prílišnou servilnosťou k maďarskej vláde veľký ohlas nezaznamenala.

Referencie 

Slovenskí roľníci
Slovenskí politici
Slovenskí richtári
Slovenskí komunálni politici
Politici HSĽS
Osobnosti z Radavy
Guanozínmonofosfát

Guanozínmonofosfát alebo GMP je nukleotid, z ktorého sa v podobe monoméru tvorí RNA. Je to ester kyseliny fosforečnej s nukleozidom guanozínom. GMP pozostáva z fosfátovej skupiny, pentózy ribózy a nukleobázy guanínu; je to teda monofosfát ribonukleozidu. Jeho konjugovanou bázou je guanylát. GMP sa komerčne produkuje mikrobiálnou fermentáciou.

Syntéza de novo 

Syntéza GMP začína D-ribóza-5′-fosfátom, ktorý vzniká ako produkt pentózafosfátovej dráhy. Syntéza pokračuje postupnou tvorbou purínového kruhu na C1 uhlíku ribózy. Výsledkom syntézy je inozínmonofosfát (IMP), ktorý sa následne konvertuje na xantínmonofosfát (XMP) a potom na GMP.

Ako inhibítor syntézy GMP je pri experimentálnych modeloch možné použiť 6-diazo-5-oxo-L-norleucín (DON), analóg glutamínu.

cGMP 
GMP takisto existuje v cyklickej štruktúre, známej ako cyklický GMP. V niektorých bunkách vzniká cGMP z GTP pomocou enzýmu guanylylcyklázy. cGMP hrá dôležitú úlohu ako mediátor pri signalizácii hormónov.

Použitie v potravinách 
Guanozínmonofosfát má priradené číslo E číslo E626. V podobe solí, ako napríklad guanylát sodný (E627), guanylát draselný (E628) alebo guanylát vápenatý (E629), sa používa ako zvýrazňovač chuti, čím sa jedlu dodá príchuť umami. Často sa používa spolu s inozinátom sodným - táto kombinácia je známa ako sodné 5'-ribonukleotidy. Guanylát sodný sa často nachádza v instantných rezancoch, čipsoch, ryžových pokrmoch, konzervovanej zelenine alebo instantných polievkach.

Keďže sa jedná o celkom drahú potravinu, zvyčajne sa používa spolu s kyselinou glutámovou alebo glutamátom sodným (MSG), ktoré takisto podporujú príchuť umami. Ak sú ako ingrediencie prítomné inozinát a guanylát sodný, ale glutamát sodný nie, tak je kyselina glutámová bežne prítomná ako súčasť inej ingrediencie, napríklad v podobe spracovaného komplexu sójových proteínov (hydrolyzovaný sójový proteín), autolyzovaných kvasiniek alebo sójovej omáčky.

Referencie

Pozri aj 
 Adenozínmonofosfát
 Inozínmonofosfát
 Umami

Zdroj 

Nukleotidy
Puríny
Paragraf (rozlišovacia stránka)

Paragraf (plurál paragrafy) môže byť:
 presne vymedzená, značkou „§“ a obyčajne poradovým číslom označená časť textu, predovšetkým právneho predpisu, príp. vedeckej práce, učebnice ap., pozri paragraf
 grafická značka pre takúto časť právneho predpisu ap. (t. j. „§“), pozri pod paragraf
 v športe (v krasokorčuľovaní): osmička vytvorená pomocou jediného odrazu, pozri pod osmička (korčuľovanie)
 hovorovo:
 v personalistike (na Slovensku): pracovné voľno zamestnanca z dôvodu vyšetrenia alebo ošetrenia v zdravotníckom zariadení atď. podľa § 141 ods. 2 písm. a) a c) zákona č. 311/2001 Z. z. Zákonníka práce v znení neskorších predpisov, pozri pod Zákonník práce (Slovensko)
 prenesene (iba v pluráli): právne predpisy, zákony, pozri právny predpis a zákon (právo)
 nárečovo (zriedkavo): zákon, predpis, pozri zákon (právo) a právny predpis

Pozri aj 
 článok
 hlava
 kapitola
 oddiel
 odsek
 veta

Referencie
Vysokoenergetický fosfát

Vysokoenergetický fosfát (alebo fosforečnan) môže byť jedna z dvoch vecí: 

 Fosfát-fosfátová väzba (fosfoanhydridová/makroergická/fosfagenová) prítomná v mnohých zlúčeninách, ako sú napríklad adenozíndifosfát (ADP) alebo adenozíntrifosfát (ATP)
 Zlúčeniny, ktoré obsahujú tieto väzby, ako napríklad difosfáty či trifosfáty nukleozidov alebo fosfagény (molekuly slúžiace ako zdroj energie v svaloch). Ak sa hovorí o poole vysokoenergetických fosfátov, ide o celkovú koncentráciu zlúčenín s vysokoenergetickými fosfátovými väzbami.

Vysokoenergetické väzby sa často zaznačujú vlnovkou, "~". Pomocou tejto vlnovky je ATP možné zapísať ako A-P~P~P. Tento zápis navrhol Fritz Albert Lipmann, ktorý ako prvý povedal, že ATP je hlavný spôsob presunu energie v bunke, a to v roku 1941. Tento zápis zdôrazňuje bioenergetický potenciál týchto väzieb vzhľadom na veľké množstvo uvoľnenej energie pri ich hydrolýze.

Pojem "vysokoenergetický" môže spôsobiť zmätok, pretože záporná voľná energia nepramení priamo z rozkladu týchto väzieb. Rozklad týchto väzieb, tak ako väčšiny väzieb, je v skutočnosti endergonický a energiu spotrebúva. Záporná voľná energia pozostáva z toho, že väzby vznikajúce po hydrolýze (alebo fosforylácii pomocou ATP) majú nižšiu energiu než väzby prítomné pred hydrolýzou. Toto zahŕňa všetky väzby prítomné v reakcii, nielen tieto fosfátové väzby. Uvoľnenie energie je výsledkom mnohých faktorov, ktoré zahŕňajú rezonančnú stabilitu a solvatáciu produktov relatívne voči reaktantom.

Reakcie vysokoenergetických fosfátov 
Vysokoenergetické fosfáty majú zvyčajne pyrofosfátové (difosforečnanové) väzby, teda anhydridové väzby vznikajúce dehydratáciou derivátov kyseliny fosforečnej. Hydrolýza tejto väzby je za fyziologických podmienok exergonická, takže sa uvoľňuje energia.

Okrem poslednej uvedenej reakcie, PPi → 2 Pi, tieto reakcie väčšinou neprebiehajú v bunkách samovoľne, ale sú spriahnuté s inými procesmi, ktoré vyžadujú energiu. Reakcie vysokoenergetických fosfátov teda môžu:

 dodať energiu bunkovým procesom, čím umožnia ich priebeh
 spriahnuť procesy s konkrétnym nukleozidom, čím umožnia reguláciu daného procesu
 posunúť rovnováhu reakcie tým, že reakcia prebehne v jednom smere výrazne rýchlejšie, čím sa zabráni ustaveniu rovnováhy

Reakcia ATP + H2O → AMP + PPi je schopná dodať vyššiu energiu než pri štiepení jedného fosfátu. AMP sa potom regeneruje na ATP v dvoch krokoch, najprv pomocou reakcie ATP + AMP ↔ 2 ADP (katalyzovaná adenylátkinázou) a potom bežnými spôsobmi regenerácie ATP, teda napríklad oxidatívnou fosforyláciou alebo dráhami ako je glykolýza.

Referencie

Pozri aj 
 Makroergická väzba
 Adenozíntrifosfát
 Adenozíndifosfát

Zdroj 

Fosforečnany
Chemická väzba
Yvonne Strahovski

Yvonne Jacqueline Strzechowski (* 30. júl 1982, Sydney, Austrália) tiež profesionálne známa ako Yvonne Strahovski je austrálska herečka poľského pôvodu.

Detstvo a mladosť 
Strahovski sa narodila poľských emigrantom vo Werrington Downs, v Novom Južnom Walese, v Austrálii. Od dvanástich rokov navštevovala hodiny herectva.

Kariéra 
Prvý krát sa objavila pred kamerami objavila v televíznych seriáloch v Austrálii. Zúčastnila sa konkurzu na rolu Sarah Walker, v televíznom seriály Chuck. Počas pôsobenia v televíznom seriály si pozmenila svoje meno z Strzechowski na Strahovski, kvôli lepšej výslovnosti.

V roku 2011 si zahrala po boku Jasona Stathama, Clivea Owena a Roberta De Nira vo filme Killer Elite. O rok neskôr, sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Dexter. V roku 2014 získala hlavnú ženskú úlohu vo filme Ja, Frankenstein. V rovnakom roku stvárnila agentku Kate Morgan, v televíznom seriály 24 hodín: Dnes neumieraj.

Od roku 2017 do 2021 stvárnila jednu z hlavných postáv v úspešnom televíznom seriály Príbeh služobníčky. Strahovski za svoj herecký výkon bola dva krát nominovaná na cenu Emmy Award.  V roku 2019 si zahrala v austrálskom dramatickom filme Materský cit a v roku 2021 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Chris Pratt, Betty Gilpin a J.K. Simmons v sci-fi filme Vojna zajtrajška.

Súkromný život 
V roku 2017 sa Strahovski vydala za Tima Lodena, s ktorým predtým, tvorila pár šesť rokov. Ich prvé dieťa sa narodilo v októbri 2018 a v júli 2021 priznala, že čaká svoje druhé dieťa, ktoré porodila v decembri 2021.

Strahovski hovorí plynule anglicky a poľsky. V rokoch 2009 až 2013 bola umiestnená časopisom Maxim v rebríčku HOT 100. Podporuje orgánizáciu PETA a žije v Los Angeles.

Zdroj 

Austrálske filmové herečky
Austrálske televízne herečky
Austrálske dabingové herečky
Austrálske osobnosti poľského pôvodu
Osobnosti zo Sydney
Guanozín

Guanozín (symbol G alebo Guo) je purínový nukleozid pozostávajúci z guanínu naviazaného na ribofuranózový kruh pomocou β-N9-glykozidovou väzbou. Guanozín môže byť fosforylovaný, čím z neho vzniká guanozínmonofosfát (GMP), cyklický guanozínmonofosfát (cGMP), guanozíndifosfát (GDP) alebo guanozíntrifosfát (GTP). Tieto zlúčeniny hrajú dôležitú úlohu v rôznych biochemických procesoch ako sú syntéza nukleových kyselín, proteosyntéza, sťahy svalov alebo intracelulárny prenos signálu. Keď je guanín napojený dusíkom N9 na C1 uhlík deoxyribózy, jedná sa o deoxyguanozín.

Fyzikálne a chemické vlastnosti 

Guanozín je biely kryštalický prášok bez vôňe s mierne slanou príchuťou. Je dobre rozpustný v kyseliny octovej, slabo rozpustný vo vode a nerozpustný v etanole, dietyléteri, benzéne a chloroforme.

Funkcia 
Guanozín sa vo fosforylovanej podobe účastní mnohých bunkových procesov.

Guanozín je takisto nutný pre zostrih RNA v pre-mRNA, kedy sa intrón, ktorý podlieha samozostrihu ("self-splicingu"), sám odstráni z mRNA odštiepením oboch koncov a ich znovuspojením, čím ostanú len exóny na oboch koncoch, ktoré sa následne preložia do proteínu.

Modifikáciou guanozínu vzniká wybutozín.

Použitie 
Antivirálne lieky acyklovir (bežne používaný pri liečbe herpesu) a abakavir (liek proti HIV) sú štruktúrne podobné guanozínu. Guanozín sa takisto používa na prípravu regadenosonu.

Zdroje guanozínu 
Guanozín sa nachádza v pankrease, ďateline, kávovníku a v pele borovíc.

Pozri aj 

 Guanozínmonofosfát
 Guanozíndifosfát
 Guanozíntrifosfát
 Cyklický guanozínmonofosfát

References 

Puríny
Nukleozidy
Deoxyribóza

Deoxyribóza (presnejšie 2-deoxyribóza) je monosacharid so vzorcom H−(C=O)−(CH2)−(CHOH)3−H. Jej názov napovedá, že sa jedná o deoxycukor, teda zlúčeninu odvodenú od cukru (konkrétne ribózy), ktorej chýba jeden atóm kyslíka. Deoxyribóza je dôležitá, pretože sa nachádza v DNA. Ribóza a arabinóza sa líšia len na pozícii C2', takže 2-deoxyribóza a 2-deoxyarabinóza sú ekvivalentné, ale používa sa len názov 2-deoxyribóza, pretože jej prekurzorom je ribóza, nie arabinóza.

História 
Deoxyribózu objavil Phoebus Levene v roku 1929.

Štruktúra 
Pre molekulu  H−(C=O)−(CH2)−(CHOH)3−H existuje niekoľko izomérov, ale u deoxyribózy sú vo Fischerovej projekcii všetky hydroxylové skupiny otočené na rovnakú stranu. Názov "2-deoxyribóza" môže odpovedať jednému z dvoch enantiomérov - biologicky dôležitej D-2-deoxyribóze a jej vzácne vyskytujúcemu sa zrkadlovému obrazu L-2-deoxyribóze. D-2-deoxyribóza je prekurzorom nukleovej kyseliny DNA. 2-deoxyribóza je aldopentóza, teda monosacharid s piatimi uhlíkmi s aldehydovou funkčnou skupinou.

Vo vodných roztokoch sa deoxyribóza nachádza primárne ako zmes troch štruktúr:
 lineárna podoba H−(C=O)−(CH2)−(CHOH)3−H
 deoxyribofuranóza ("C3'-endo") s piatimi atómami v kruhu
 deoxyribopyranóza ("C2'-endo") so šiestimi atómami v kruhu
Dominantnou formou je v roztoku deoxyribopyranóza (u ribózy je naopak preferovaná C3'-endo forma, teda ribofuranóza).

Biologický význam 
2-deoxyribóza má významnú úlohu v biológii, keďže sa jedná o súčasť DNA. DNA (deoxyribonukleová kyselina), hlavný nositeľ genetickej informácie života, pozostáva z dlhého reťazca jednotiek obsahujúcich deoxyribózu, ktoré sa nazývajú nukleotidy, spojených fosfátovými skupinami. V štandardnom názvosloví pozostáva nukleotid DNA z deoxyribózy, na ktorej 1' uhlíku je naviazaná zásada (zvyčajne adenín, cytozín, guanín alebo tymín) a na 5' uhlíku je hydroxylová skupina náhradená fosfáovou skupinou. Fosfátová skupina je potom naviazaná z druhej strany na 3' uhlík deoxyribózy predchádzajúcej jednotky.

Absencia 2' hydroxylovej skupiny v deoxyribóze je evidentne zodpovedná za vyššiu mechanickú flexibilitu DNA oproti RNA, čo jej umožňuje tvorbu dvojzávitnice a zároveň (u eukaryotov) kompaktné zabalenie v bunkovom jadre. Dvojzávitnica DNA je typicky dlhšia než molekuly RNA. Kostra RNA a DNA je podobná, ale RNA je jednozávitnica obsahujúca ribózu namiesto deoxyribózy.

Ostatné biologicky dôležité deriváty deoxyribózy zahŕňajú mono-, di- a trifosfáty a 3'-5' cyklické monofosfáty.

Biosyntéza 
Deoxyribóza vzniká z ribóza-5-fosfátu pôsobením ribonukleotidreduktáz. Tieto enzýmy katalyzujú deoxygenáciu.

Pozri aj 
 Ribóza
 Deoxynukleotid

Zdroj

Referencie 

Pentózy
Aldózy
Nukleozidmonofosfát

Nukleozidmonofosfáty alebo NMP sú biomolekuly zložené z dusíkatej báze, sacharidu ribózy a jedného fosforečnanového aniónu naviazaného na 5' uhlík ribózy. Spolu s nukleoziddifosfátmi (NDP) a nukleozidtrifosfátmi (NTP) tvoria nukleotidy. Ak je sacharidovou zložkou deoxyribóza (ribóza bez 2'-OH skupiny), označujú sa ako deoxynukleozidmonofosfáty (dNMP), ktoré patria medzi deoxyribonukleotidy (deoxynukleotidy).

Báza 
NMP môžu obsahovať rôzne báze, ktoré potom určujú biochemický význam daného NMP.

Špeciálnymi NMP sú cyklické NMP (cNMP), ktoré obsahujú dve väzby medzi fosfátom a sacharidom.

Vznik 
NMP vznikajú niekoľkými spôsobmi. Primárnym spôsobom je priama syntéza v metabolizme purínov i pyrimidínov. V prípade purínov vznikajú priamo ako nukleozidmonofosfáty, konkrétne najprv vzniká inozínmonofosfát (IMP), ktorý sa potom premieňa na ostatné purínové NMP. V prípade pyrimidínových NMP vzniká najprv orotát, ktorý sa premieňa na orotidínmonofosfát (OMP) a ten sa potom premieňa na uridínmonofosfát (UMP). Z UMP vznikajú ostatné pyrimidínové NMP. 

Alternatívne vznikajú NMP v reakcii hydrolýzy NTP a NDP, pri ktorej sa uvoľnujú pyrofosfát alebo fosfát. NDP a NTP vznikajú fosforyláciou NMP, takže tento spôsob je skôr obnovou NMP než vznikom. NTP majú však významne väčší biochemický význam, pretože sa v bunke využívajú ako zdroj energie na poháňanie chemických reakcií a na mnohé iné procesy.

Biochemický význam

RNA a DNA 
NMP a dNMP sú monomérne jednotky nukleových kyselín RNA a DNA. V procese syntézy RNA (transkripcii) a syntézy DNA (replikácie) sa však využívajú (deoxy)nukleozidtrifosfáty, z ktorých sa štiepi pyrofosfát. Práve štiepenie pyrofosfátu sa využíva ako zdroj energie, ktorý poháňa túto energeticky náročnú reakciu.

Liečivá ako analógy NMP
Mnohé lieky majú štruktúru podobnú NMP a fungujú teda ako ich analógy. Medzi purínové analógy patrí napríklad fludarabín, medzi pyrimidínové analógy patrí napríklad cytarabín. Tieto lieky sú často podávané v podobe nukleozidov, ktoré sa následne fosforylujú, čím sa premieňajú na aktívnu podobu lieku. Keďže majú podobnú štruktúru, ale nedokážu plniť tú istú úlohu, inhibujú niektoré enzýmy a tak zastavujú alebo spomaľujú niektoré bunkové procesy.

Regenerácia NDP a NTP 
Štiepením fosfátových skupín z NTP a NDP vzniká veľké množstvo energie, ktoré sa v mnohých biochemických procesoch využíva ako pohon danej reakcie. NMP však nemajú makroergickú väzbu, takže je nutné ich premeniť na vysokoenergetické NDP a NTP, aby bolo možné ich znovu použiť. Premena NMP spočíva v postupnej fosforylácii. Z NMP najprv vznikajú NDP, ktoré sa následne premieňajú na NTP. Ako zdroj fosfátu v tomto prípade slúžia ostatné NTP, napr. v reakcii 

 GMP + ATP ⇌ GDP + ADP 

je zdrojom fosfátu ATP. Zdrojom fosfátu je zvyčajne ATP, ktoré samo vzniká z ADP v oxidatívnej fosforylácii pomocou ATP syntázy. U rastlín potom môže ATP vznikať i pomocou fotofosforylácie.

Referencie 

Nukleotidy
Dublér

Dublér alebo dablér môže byť:
 v bábkovom divadle: výtvarne zdvojená alebo zviacnásobená postava v bábkovej inscenácii, pozri pod bábka
 v divadle: herec druhého obsadenia inscenácie
 vo filme: náhradník zastupujúci herca v scénach, ktoré si vyžadujú špeciálu prípravu, sú ťažko zvládnuteľné ap., synonymum: dablér, dubler, pozri dublér (film)
 špión, vyzvedač pracujúci na dve, obyčajne nepriateľské strany, synonymum: dablér, pozri pod špión

Pozri aj 
 dvojník
 kaskadér

Poznámky

Referencie
Michal Kovačič

Mgr. Michal Kovačič (* 1983, Bratislava) je slovenský moderátor a novinár (reportér), ktorý na Televízii Markíza uvádza Televízne noviny a politickú diskusnú reláciu Na telo.

Život 
Absolvoval stredoškolské štúdium na Gymnáziu Jura Hronca (19972001) a následne magisterské štúdium v odbore právo na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (20022009). Pod vedením Ingrid Frohlichovej sa vo svojej diplomovej práci venoval problematike dôchodkovej reformy na Slovensku, pričom obhajobu absolvoval 12. februára 2009.

V oblasti médií začal pracovať ešte počas vysokoškolského štúdia, najskôr ako asistent produkcie (apríl 2002január 2004) a neskôr ako moderátor a reportér ranného spravodajstva (február 2004máj 2007) v Slovenskej televízii (STV). V marci 2006 až decembri 2007 pôsobil ako rozhlasový moderátor spravodajstva vo Fun rádiu a od mája 2007 do januára 2008 bol reportérom spravodajstva v STV. Od februára 2008 pôsobí v Televízii Markíza ako reportér spravodajstva a od septembra 2018 moderuje politickú diskusnú reláciu Na telo. V júli 2010 absolvoval stáž v CNN.

Osobný život 
2. júla 2017 sa zosobášil s novinárkou Zuzanou Hanzelovou. Svadobnú cestu strávili dobrovoľníckou prácou s deťmi v Nikarague.

Referencie 

Narodenia v 1983
Osobnosti z Bratislavy
Slovenskí moderátori
Slovenskí novinári
Absolventi Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Pracovníci Slovenskej televízie
Železničná stanica Zemianske Kostoľany

Železničná stanica Zemianske Kostoľany je železničná stanica v Zemianskych Kostoľanoch. Leží na trati 140 Nové Zámky – Prievidza. Nie je elektrifikovaná.

Doprava 
Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Trnava.

Referencie

Externé odkazy 
 Stanica na stránke ŽSR
 Stanica na stránke VLAKY.NET

Zemianske Kostoľany
Zemianske Kostoľany
Doprava v okrese Prievidza
Stavby v okrese Prievidza
Železničná stanica Michalovce

Železničná stanica Michalovce je železničná stanica v Michalovciach. Leží na trati 191 Michaľany – Łupków. Nie je elektrifikovaná.

V auguste 2022 ŽSR vypísali súťaž na elektrifikáciu trate Bánovce nad Ondavou – Humenné. Súčasťou projektu je aj rekonštrukcia železničnej stanice Michalovce, zvýšenie traťovej rýchlosti na 120 km/h ako aj elektrifikácia 3 kV striedavou sústavou. Odhadovaná cena je 170 mil eur a ukončenie by malo byť v roku 2026.

Doprava 
Na stanici sa nachádzajú 5 dopravných, 5 manipulačných, 2 odstavné a 1 ostatná koľaj. Výpravná budova je v prevádzke od 20. mája 1998. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Košice.

Referencie

Externé odkazy 
 Stanica na stránke ŽSR
 Stanica na stránke VLAKY.NET

Michalovce
Doprava v Michalovciach
Stavby v okrese Michalovce
Environmentálná záťaž

Environmentálna záťaž je znečistenie územia spôsobené činnosťou človeka predstavujúce závažné riziko pre ľudské zdravie alebo horninové prostredie, podzemnú vodu a pôdu, ktoré však nespadajú do kategórie environmentálnej škody. Ide o široké spektrum znečistenia životného prostredia, napr. územia kontaminované priemyselnou, vojenskou, banskou, dopravnou a poľnohospodárskou činnosťou, ale aj  nesprávnym nakladaním s odpadom.

Pravdepodobná environmentálna záťaž je stav územia, kde sa dôvodne predpokladá prítomnosť environmentálnej záťaže.

Prieskum, monitoring a sanácia environmentálnych záťaží sa považujú za geologické práce a vzťahujú sa ne preto všetky relevantné ustanovenia geologického zákona.

Slovenská agentúra životného prostredia eviduje na Slovensku 304 environmentálnych záťaží a 906 pravdepodobných environmentálnych záťaží. Ďalších 817 lokalít je považovaných za sanované alebo rekultivované. Jedným z problémov odstránenia týchto záťaží je aj fakt, že mnohé bývalé podniky, ktorých činnosť spôsobila vznik environmentálných záťaží už neexistujú. Za ich odstránenie bol zodpovedný štát prostredníctvom príslušného ministerstva.

Referencie 

Znečistenie
Noomi Rapace

Noomi Rapace (* 28. december 1979, Hudiksvall, Švédsko) je švédska herečka. Preslávila ju rola Lisbeth Salander, v dráme Muži, ktorí nenávidia ženy (2009), kde za svoj herecký výkon bola nominovaná na britské filmové ocenenie BAFTA.

Detstvo a mladosť 
Jej matkou je švédska herečka Nina Lorén a jej otcom bol španielsky spevák flamenca, Rogelio Durán. Má jednu nevlastnú sestru, Særún Hrafnkelsdóttir Norén. V piatich rokoch sa spolu so svojou matkou a nevlastným otcom presťahovali do mesta Flúðir, na Islande. Jej rodný jazyk je švédsky, ale hovorí plynulo tiež anglicky, nórsky, islandsky a dánsky.

Kariéra 
Vo svojich deviatich rokoch bola obsadená ako komparz do islandského filmu V tieni havrana z roku 1988. Táto skúsenosť ju podnietila stať sa herečkou. Následne odcestovala do Štokholmu, kde navštevovala hereckú školu.

V roku 1996 debutovala vo švédskom televíznom seriáli Tre kronor. Počas štúdia herectva účinkovala tiež v niekoľkých švédskych divadlách. V roku 2017 za svoj herecký výkon v dánskej dráme Daisy Diamond získala dánske filmové ocenenie Robert Awards.

Bola obsadená do role hackerky Lisbeth Salander vo filme Muži, ktorý nenávidia ženy. Film bol natočený podľa knižnej predlohy švédskeho spisovateľa Stiega Larssona. Film jej priniesol medzinárodný úspech a niekoľko nominácii na herecké ocenenia, z ktorých niektoré aj získala, napríklad švédske filmové ocenenie Guldbaggen. Rolu Salanderovej neskôr stvárnila aj v ďalších dvoch filmoch; Dievča, ktoré sa hralo s ohňom a Dievča, ktoré koplo do osieho hniezda, ktoré tiež napísal Larsson a všetky tri filmy mali premiéru v roku 2009.

V roku 2011 mal premiéru film Sherlock Holmes: Hra tieňov, kde Rapace účinkovala po boku hercov ako Robert Downey Jr. a Jude Law. O rok neskôr si zahrala v dráme Vášeň, po boku Rachel McAdamsovej. V rovnakom roku mal premiéru aj film Prometheus.

V roku 2015 si zahrala v dráme Dieťa 44. Hlavnú rolu stvárnila vo filme V utajení z roku 2017 po boku Johna Malkovicha, Toni Collettovej a Orlanda Blooma. V rovnakom roku mal premiéru aj film 7 životov, ktorý zaznamenal od filmových kritikov pozitívne recenzie.

V roku 2019 sa objavila v austrálskom filme Materský cit, po boku Yvonne Strahovski. V roku 2021 mali premiéru filmy Cesta za zmierením a Ada. Tiež by mal mať premiéru životopisný film Callas, kde Rapace, stvárnila opernú speváčku Mariu Callas.

Súkromný život 
V roku 2001 sa vydala za Ola Norella, s ktorým spoločne prijali priezvisko Rapace, čo vo francúzštine a taliančina znamená „dravý vták“. Spolu majú jedného syna, narodeného v roku 2003. V roku 2010 podali žiadosť o rozvod, ktorá nadobudla platnosť o rok neskôr.

Iné projekty

Zdroj 

Švédske filmové herečky
Švédske televízne herečky
Švédske divadelné herečky
Geologické práce

Geologické práce môžu byť:

 legislatívny pojem definovaný v geologickom zákone, pozri geologické práce (legislatívny termín)
 séria slovenských vedeckých časopisov, pozri Geologické práce – Správy a Geologické práce - Zošit
Mestská hromadná doprava v Topoľčanoch

Mestská hromadná doprava v Topoľčanoch je zabezpečovaná autobusovou dopravou, ktorú prevádzkuje spoločnosť Freibus Slovakia. Služby MHD sú poskytované na 3 autobusových linkách s písmenným ozačením A – C. Freibus Slovakia prevádzkuje v Topoľčanoch 3 typy vozidiel.

Linky

Vozidlový park

Referencie 

Topoľčany
Doprava v Topoľčanoch
Mestská hromadná doprava v Žiline

Mestská hromadná doprava v Žiline je sieť liniek autobusovej a trolejbusovej dopravy v Žiline, ktorú prevádzkuje spoločnosť Dopravný podnik mesta Žiliny, s.r.o. Služby MHD sú poskytované na 13 autobusových a 8 trolejbusových linkách.

Autobusová doprava 

Autobusová doprava v Žiline je sieť liniek mestskej hromadnej dopravy v Žiline, ktorú prevádzkuje spoločnosť Dopravný podnik mesta Žiliny, s.r.o. Služby MHD sú poskytované na 11 štandardných a na 2 špeciálnych autobusových linkách  a  pre zamestnancov KIA a Mobis. Liniek je celkovo 13 s číslovaním , , , , , , , , , , ,  a . V minulosti premávala bezplatná linka  zo železničnej stanice na TESCO hypermarket. Dopravný podnik mesta Žiliny prevádzkuje v Žiline 33 typov vozidiel.

Linky

Vozidlový park

Trolejbusová doprava 

Trolejbusová doprava v Žiline patrí medzi 5 sietí trolejbusovej dopravy na Slovensku. Do prevádzky bola uvedená v roku 1994 ako posledná na Slovensku, napätie v sieti je 750 V. Spravuje ju Dopravný podnik mesta Žiliny, ktorý na ôsmich linkách prevádzkuje 44 trolejbusov, ktoré sa podieľajú troma štvrtinami na celkových prepravných výkonoch v tamojšej MHD.

Linky

Vozidlový park

Externé odkazy 
 Stránky dopravcu DPMŽ
 Stránky zamerané na MHD na Slovensku, žilinská podstránka
 Fotogaléria MHD v Žiline
 Fotogaléria vozidiel
 Žilinská MHD

Referencie 

Žilina
Žilina
Žilina
Doprava v Žiline
Železničná stanica Banská Štiavnica

Železničná stanica Banská Štiavnica je železničná stanica v Banskej Štiavnici. Leží na trati 154 Hronská Dúbrava – Banská Štiavnica. Nie je elektrifikovaná.

Doprava 
Na stanici sa nachádzajú 2 dopravné, 1 manipulačná a 2 odstavné koľaje. Je koncovou stanicou trate Hronská Dúbrava – Banská Štiavnica. Staničná budova bola dostavaná v roku 1950. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Zvolen.

Stanica úzkokoľajky 
Banskoštiavnická stanica pôvodnej úzkokoľajnej trate s rozchodom 1 000 mm z rokov 18731949 sa nachádzala bližšie k centru mesta, približne 1 km severozápadne od súčasnej normálnorozchodnej stanice, v blízkosti základnej školy Jozefa Horáka v priestore ulíc Kolpašská, Železničiarska, Staničná. Jej staničná budova slúži v súčasnosti ako obytný dom.

Referencie

Externé odkazy 
 Stanica na stránke ŽSR
 Stanica na stránke VLAKY.NET

Banská Štiavnica
Doprava v Banskej Štiavnici
Stavby v Banskej Štiavnici
Železničná stanica Hanušovce nad Topľou

Železničná stanica Hanušovce nad Topľou je železničná stanica v Hanušovciach nad Topľou. Leží na trati 193 Hronská Prešov – Humenné. Nie je elektrifikovaná.

Doprava 
Na stanici sa nachádzajú 3 dopravné, 3 manipulačné a 1 ostatná koľaj. Stanica patrí do Oblastného riaditeľstva Košice.

Referencie

Externé odkazy 
 Stanica na stránke ŽSR
 Stanica na stránke VLAKY.NET

Hanušovce nad Topľou
Doprava v okrese Vranov nad Topľou
Stavby v okrese Vranov nad Topľou
Hanušovce nad Topľou
Európska liga UEFA 2021/2022

Európska liga UEFA 2021/2022 je 51. sezónou Európskej ligy UEFA, medzinárodnej futbalovej súťaže, ktorej sa zúčastňujú tímy z členských asociácií UEFA. Kvalifikácia sa konala v auguste 2021 a hlavná časť sa koná od septembra 2021 do mája 2022.

Tento ročník je prvým od sezóny 1998/99 (posledná sezóna Pohára víťazov pohárov), kedy sa hrajú tri veľké medzinárodné súťaže pod patronátom UEFA (Liga Majstrov, Európska liga, Európska konferenčná liga). Víťaz Európskej ligy 2021/2022 sa automaticky kvalifikuje do skupinovej fázy Ligy majstrov 2022/2023, takisto získa právo účasti v zápase o Superpohár UEFA 2022.

Finále sa odohrá 18. mája 2022 v Seville v Španielsku, na štadióne Estadio Ramón Sánchez Pizjuán.

Účastnícke miesta
Celkom 58 tímov z najmenej 31 členských krajín UEFA sa zúčastňuje Európskej ligy UEFA 2021/2022. Každá krajina mala pridelený počet miest podľa koeficientov UEFA:

 Asociácie na 1.-5. mieste dostali dve miesta.
 Asociácie na 6.-15. mieste dostali jedno miesto.
 Vzhľadom k tomu, že vyhradené miesto pre úradujúceho víťaza Európskej konferenčnej ligy nebude tento rok obsadené, asociácii na 16. mieste bude presunutý tím z Európskej konferenčnej ligy.
 Ďalej sa do Európskej ligy postupne presunie 37 tímov vyradených z Ligy majstrov 2021/2022.
 V budúcich sezónach bude mať jedno miesto vyhradené aj úradujúci víťaz Európskej konferenčnej ligy.

Rebríček UEFA
Účastnícke miesta pre Európsku ligu UEFA 2021/2022 boli rozdelené podľa koeficientu UEFA z roku 2020, do ktorého boli započítané výsledky klubov danej krajiny v európskych pohárových súťažiach od sezóny 2015/2016 do sezóny 2019/2020 vrátane.

Rozdelenie tímov

Termíny

Kvalifikácia

3. kvalifikačné kolo
Majstrovská časť

Nemajstrovská časť

4. kvalifikačné kolo

Skupinová fáza
Skupinovú fázu Európskej ligy UEFA 2021/2022 hrá 32 tímov – 10 víťazov zo 4. kvalifikačného kola EL, 10 tímov vyradených v kvalifikácii Ligy majstrov a 12 tímov, ktoré boli zaradené priamo do skupinovej fázy.

Skupina A

|}

Skupina B

|}

Skupina C

|}

Skupina D

|}

Skupina E

|}

Skupina F

|}

Skupina G

|}

Skupina H

|}

Play - off

Pozri aj 
 Liga majstrov UEFA 2021/2022
 Európska konferenčná liga UEFA 2021/2022

Zdroj 

2021/2022
Futbal v 2021
Futbal v 2022
Jan Macák

Jan Macák inak nazývaný MenT (* 28. júl 1997 Pardubice ) je český youtuber a influencer.

Život 
Jan Macák sa narodil 28. júla 1997 v Pardubiciach, kde následne aj vyrastal. Študoval na strednej škole s maturitou so zameraním na prácu s verejnosťou, marketing a médiá. Po maturite v roku 2016 sa zapísal na Metropolitnú univerzitu v Prahe, štúdium však po roku ukončil a teraz sa plne venuje YouTubu.

Tvorba 
Svoje prvé video publikoval na YouTube vo svojich 12 rokoch v roku 2009.

K natáčaniu hier sa dostal postupne cez videohru Grand Theft Auto: San Andreas, pri ktorej s kamarátmi trávil voľný čas. Spolu s nimi vytvoril z tejto hry amatérsky film, ktorý následne nahral na internet, ale film však nemal veľký úspech. Postupne sa k nemu začali pridávať ďalší kamaráti a hráči, a tak začal svoje videá umiestňovať na server YouTube. Po úspechu s GTA začal MenT natáčať aj videohru Minecraft a jeho sledovanosť v nasledujúcich rokoch rapídne stúpla. V roku 2017 tak presiahol na svojom YouTube kanále hranicu 1 milióna odberateľov.  Momentálne sa venuje prevažne natáčaniu hier, napr. GTA V, Minecraft, RAFT, The Forest a ďalšie.

Druhým kanálom Jana Macáka je MENTSGARAGE (predtým MenTlive). Tento kanál spočiatku slúžil na vlogovanie, preskúmavanie opustených budov a na natáčanie cestovných videií (napr. z Japonska, ktoré navštívil s youtuberom Kovym). Doteraz najúspešnejšie video na tento kanál nahral v lete roku 2016 a išlo o preskúmavanie opustenej továrne bývalej pardubickej Tesly.

V roku 2021 ho časopis Forbes umiestnil na tretie miesto v rebríčku 10 najlepšie platených youtuberov Česka, s odhadovaným ročným príjmom 413 tis. eur.

V súčasnosti sa kanál MENTSGARAGE zameriava najmä na automobilový obsah - zahraničné cesty (napr. do Talianska alebo Rumunska), driftovanie, recenzie, testovanie a predstavovanie automobilov.

Referencie

Zdroj 

Osobnosti z Pardubíc
Českí youtuberi
Teta

Teta (lat. matertera) alebo tetoš je príslušník rodiny, je súrodenec niektorého z rodičov. Teda sestra alebo brat mamy alebo otca. Podobné termíny sú ujo a ujčiná a strýko a stryná. Potomkovia sú bratranec alebo sesternica.

Pomenovanie teta sa vyskytuje vo všetkých slovanských jazykoch. Teta môže byť aj oslovenie pre dospelú cudziu ženu.

Rodinný príslušníci 

 matka
 otec
 dieťa
 brat
 sestra
 bratranec
 sesternica
 rodokmeň
 svätá rodina
 rodinné právo
 láska
 spoločnosť

Referencie

Pozri aj 
 príbuzenstvo
 Rodina

Rodina
Ladislav Lörinc

Mgr. Ladislav Lörinc (* 12. február 1989, Košice) je starosta mestskej časti Košice – Sídlisko KVP a zároveň poslanec mestského zastupiteľstva mesta Košice.

Život 
V mladom veku sa aktívne venoval hádzanej po dobu 12 rokov. Na Univerzite Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach študoval v rokov 2008 – 2013 a vyštudoval politológiu a založil vlastnú firmu s názvom Magna Carta NGO aj neziskovú organizáciu s názvom Happy Kids NGO. V rokoch 2014 – 2018 pracoval ako projektový manžér v spoločnosti T-Systems. Počas svojej profesionálnej kariéry mal možnosť pracovať v zahraničí – v Spojenom kráľovstve a Turecku.

Politike sa venuje od svojich 20 rokov a už druhé obdobie je zvoleným poslancom na košickom sídlisku KVP. Pôsobí ako predseda Komisie športu a aktívneho oddychu.

V komunálnych voľbách 2018 kandidoval za koalíciu KDH, NOVA, OĽANO, PS, SaS, SME RODINA, SPOLU – občianska demokracia, SMK – MKP na post starostu v obci Košice-Sídlisko KVP a do tejto funkcie bol aj zvolený. Získal 52,5% hlasov.

Ocenenie 
 2013: Ocenenie Európskej komisie za projekt v kategórii Mládežnícke výmeny v rámci programu Mládež v Akcii 2013

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Ladislava Lörinca
 Blog Ladislava Lörinca

Slovenskí komunálni politici
Slovenskí politológovia
Starostovia košických mestských častí
Absolventi Univerzity Pavla Jozefa Šafárika
Osobnosti z Košíc
Tris

Tris alebo tris(hydroxymetyl)aminometán, prípadne trometamín alebo THAM, je organická zlúčenina, ktorej vzorec je (HOCH2)3CNH2. V biochémii a molekulárnej biológii sa veľmi často sa používa v tlmivých roztokoch, napríklad TAE a TBE pufroch, obzvlášť pre nukleové kyseliny. Tris obsahuje primárny amín a teda podstupuje bežné reakcie amínov, ako je kondenzácia s aldehydmi. V roztoku tris takisto komplexuje kovové ióny. V medicíne sa tris občas používa ako liečivo, podáva sa na jednotke intenzívnej starostlivosti ako tlmivý roztok pri vážnej metabolickej acidóze v špecifických prípadoch. Niektoré lieky sú uvedené ako "trometamínová soľ", napríklad "ketorolac trometamol" alebo hemabát (karboprost ako soľ trometamínu) .

Tlmiace vlastnosti 
Konjugovaná kyselina trisu má pKa 8.07 pri 25 °C, čo znamená, že efektívne tlmí v rozmedzí pH od 7.1 po 9.1 (pKa ± 1) pri izbovej teplote.

Tlmivé schopnosti za neštandardných podmienok 
 Pri znižovaní teploty od 25 °C po 5 °C sa rozširuje rozmedzie efektívneho tlmenia približne o 0,03/°C. Pri zvyšovaní teploty od 25 °C po 37 °C sa zužuje rozmedzie efektívneho tlmenia približne o 0,025/°C.
 Desaťnásobná koncentrácia trisu rozširuje rozmedzie o 0,05 a naopak.
 Single-junction pH elektródy obsahujúce striebro (napr. argentochloridové elektródy) je nekompatibilná s trisom, pretože Ag-tris sa zráža a blokuje spoj. Double-junction elektródy sú rezistentné voči tomuto problému a elektródy, ktoré striebro neobsahujú, tento problém nemajú.

Inhibícia 
 Tris inhibuje niektoré enzýmy, takže by sa pri ich štúdiu mal používať opatrne.
 Tris takisto inhibuje niektoré enzýmy kvôli chelácii kovových iónov.

Príprava 
Tris sa priemyselne vyrába kondenzáciou nitrometánu s formaldehydom v zásaditom prostredí, čím vzniká medziprodukt (HOCH2)3CNO2, ktorý sa následne hydrogenuje za vzniku konečného produktu.

Použitie 
Použiteľné rozmedzie trisu (pH 7–9) odpovedá fyziologickému pH pre väčšinu živých organizmov. Vďaka tomu a jeho nízkej cene je to jeden z najbežnejších tlmivých roztokov v biologických a biochemických laboratóriách. Tris sa takisto používa ako primárny štandard na štandardizáciu kyslých roztokov na chemickú analýzu.

Tris sa používa na zvýšenie permeability bunkových membrán. Je súčasťou vakcíny Moderna na COVID-19  a vakcíny Pfizer-BioNTech na COVID-19 na použitie pre deti od 5 do 11 rokov.

Medicína 
Tris (v tomto kontexte bežne známy ako THAM) sa používa ako alternatívna sódy bikarbóny pri liečbe metabolickej acidózy.

Referencie

Pozri aj 
 MOPS
 MES

Zdroj 

Alkoholy
Amíny
Josip Bozanić

Josip kardinál Bozanić (* 20. marca 1949, Rijeka) je chorvátsky rímskokatolícky kňaz, arcibiskup záhrebský a kardinál.

Kňaz 
Študoval v seminári v Pazine a tiež na teologických fakultách v Rijeke a Záhrebe. Kňazské svätenie prijal 29. júna 1975 v Krku. Svätil ho biskup Karmelo Zazinović, neskôr bol jeho sekretárom a zároveň kaplánom v jednej z farností diecézy Krk. V roku 1979 odišiel na doplňujúce štúdiá do Ríma, ktoré ukončil diplomom z teológie na Pápežskej univerzite Gregoriana a z kanonického práva na Pápežskej lateránskej univerzite. V roku 1986 sa vrátil do krkskej diecézy, kde zastával funkciu kancelára biskupskej kúrie a generálneho vikára (1987 – 1989).

Biskup 
Dňa 10. mája 1989 bol menovaný biskupom-koadjutorom v Krku, biskupské svätenie prijal 25. júna. Svätil ho záhrebský arcibiskup, kardinál Kuharić. V novembri 1989, po tom, čo biskup Zazinović odišiel na odpočinok, sa ujal riadenia diecézy. V júli 1997 sa stal arcibiskupom Záhrebu a nahradil vo funkcii kardinála Kuharića. 

Vykonával funkciu predsedu Biskupskej konferencie Chorvátska v rokoch 1997 – 2007 a potom znova od roku 2012. V rokoch 2001 – 2011 bol tiež podpredsedom Rady európskych biskupských konferencií.

Kardinál 
Za kardinála ho menoval pápež Ján Pavol II. pri konzitóriu 21. októbra 2003. V januári 2005 reprezentoval pápeža ako jeho zvláštny vyslanec na oslavách svätej Anastázie, patrónky Zadaru pri príležitosti výročia 1700 rokov jej mučeníckej smrti. V júli 2013 bol pápežským vyslancom pri pútnickej bohoslužbe na Velehrade pri príležitosti 1150. výročia príchodu svätých Cyrila a Metoda na Veľkú Moravu.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam žijúcich kardinálov
 Zoznam kardinálov vymenovaných Jánom Pavlom II.

Iné projekty

Zdroj 

súčasnosť

Chorvátski kardináli
Arcibiskupi Záhrebskej arcidiecézy
Absolventi Pápežskej lateránskej univerzity
Osobnosti z Rijeky
Pedro Pascal

José Pedro Balmaceda Pascal (* 2. apríl 1975, Santiago de Chile), známy hlavne ako Pedro Pascal, je čilský a americký herec. Medzi jeho najznámejšie role patrí Oberyn Martell z štvrtej série fantasy seriálu Hra o tróny, Javier Peña zo seriálu Narcos a Din Djarin/Mandalorian v seriáli The Mandalorian.

Životopis 
Narodil sa v Santiago de Chile. Jeho rodičia podporovali Salvadora Allende a boli zapojení do opozičného hnutia proti vojenskej diktatúre Pinocheta v Čile. Kvôli tomu krátko po jeho narodení získala rodina politický azyl v Dánsku. Vyrastal v Orange County v Kalifornii a San Antoniu v štáte Texas. V detstve sa venoval pretekárskemu plávaniu, v jedenástich rokoch sa zúčastnil štátneho majstrovstva v Texase, ale plávaniu sa prestal venovať na úkor hodín herectva. Vyštudoval herectvo na Orange County School of the Arts a na Newyorskej univerzite Tisch School of the Arts. Dvadsať rokov žije v New Yorku. Jeho mladší brat Lucas Balmaceda je známy čilský herec.

Kariéra 
Objavil sa v mnohých televíznych seriáloch ako Buffy, premožiteľka upírov, Dobrá manželka, Homeland – Zradca, Mentalista a Graceland. V roku 2013 bol obsadený do role Oberyna Martella v seriáli Hra o tróny. V roku 2015 získal rolu agenta Javiera Peñu v seriáli od Netflixu Narcos. V tom istom roku sa objavil vo filme Bloodsucking Bastards, kde si zahral upíra Maxa.

V roku 2015 sa objavil po boku Heidi Klum vo videoklipe speváčky Sia s názvom „Fire Meet Gasoline“. V roku 2017 stvárnil agenta Whiskeyho v akčnom snímku Kingsman: Zlatý kruh. V roku 2019 bol obsadený do hlavnej role Din Djarina/Mandaloriana v seriáli The Mandalorian zo sveta Star Wars, o rok neskôr si rolu zopakoval v druhej sérii seriálu. Objaví sa aj v tretej sérii seriálu Mandalorian.

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroj  

Čilskí filmoví herci
Filmoví herci USA
Divadelní herci USA
Televízni herci USA
Osobnosti USA španielskeho pôvodu
Osobnosti zo Santiaga (Čile)
Howth

Howth ( – Éadairov vrch) je predmestie Dublinu v administratívnom grófstve Fingal v Írsku. Howth sa nachádza približne 13 km severovýchodne od Dublinu, na polostrove Howth Head spojenom tombolom so zvyškom pevniny.

V historickej martello veži v Howth sa nachádza múzeum Ye Olde Hurdy Gurdy Museum of Vintage Radio.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Mestské štvrte Dublinu
Deoxycukor

Deoxycukry, deoxy-cukry alebo deoxysacharidy sú cukry, ktorých hydroxylová skupina bola nahradená vodíkovým atómom.

Príklady deoxycukrov sú:
 Deoxyribóza, alebo 2-deoxy-D-ribóza, ktorá je súčasťou DNA,
 Fukóza, alebo 6-deoxy-L-galaktóza, ktorá je hlavnou zložkou fukoidanu hnedých rias a rôznych proteoglykánov,
 Fukulóza, alebo 6-deoxy-L-tagatóza, ktorá je dôležitou súčasťou čiastočiek vírusu vtáčej chrípky,
 Ramnóza, alebo 6-deoxy-L-manóza, ktorá je prítomná v rastlinných glykozidoch.

U baktérie Escherichia coli sú deoxycukry syntetizované dvoma rôznymi spôsobmi - jeden využíva aldolovú kondenzáciu, zatiaľ čo druhý premieňa ribózu na deoxyribózu na úrovni nukleozidov a nukleotidov. Deoxyribóza je syntetizovaná redukciou ribózy.

Referencie

Pozri aj 
 Deoxynukleotid

Zdroj 

Monosacharidy
Epimér

Epimér je jeden izomér z páru diastereomérov, ktoré majú opačnú konfiguráciu na práve jednom stereogénnom centre z aspoň dvoch centier. Všetky ostatné stereogénne centrá v molekule inak musia byť rovnaké. Epimerizácia alebo epimerácia je interkonverzia (vzájomná premena) jedného epiméru na druhý.

Príklady 
Doxorubicín a epirubicín sú dva epiméry, ktoré sa používajú ako liečivá.

Stereoizoméry β-D-glukopyranóza and β-D-manopyranóza sú epiméry, pretože sa líšia v stereochémii len na pozícii C2. Hydroxylová skupina na uhlíku C2 v β-D-glukopyranóze je v ekvatoriálnej polohe (v "rovine" kruhu), zatiaľ čo u β-D-manopyranózy je hydroxylová skupina v axiálnej polohe (mimo "roviny" kruhu). Tieto dve štruktúry sú teda epiméry a keďže to nie sú zrkadlové obrazy, nie sú to enantioméry. (Enantioméry sa líšia v ich D- a L- označení.) Nie sú to ani anoméry, keďže anomérny uhlík sa v tomto prípade nemení. Podobne sú epimérmi β-D-glukopyranóza and β-D-galaktopyranóza, ktoré sa líšia na C4 pozícii (glukóza má hydroxyl v ekvatoriálnej a galaktóza v axiálnej polohe).

Ak je u cukrov rozdiel v hydroxylovej skupine na uhlíku C1, teda anomérnom uhlíku, ako je to v prípade α-D-glukopyranózy and β-D-glukopyranózy, tieto molekuly sú zároveň epiméry a anoméry (ako je naznačené pomocou deskriptorov α a β).

Ďalšími príkladmi sú napríklad epi-inozitol a inozitol alebo lipoxín a epilipoxín.

Epimerizácia 
Epimerizácia je chemický proces, pri ktorom sa jeden epimér mení na jeho diastereomérnu dvojicu. To môže nastať pri depolymerizácii kondenzovaných tanínov. Epimerizácia môže byť spontánna (zvyčajne je to pomalý proces) alebo katalyzovaná enzýmami, známymi ako epimerázy. Príkladom takejto reakcie je epimerizácia medzi N-acetylglukozamínom a N-acetlymanozamínom, ktorú katalyzuje renín-viažuci proteín.

Predposledný krok v Zhangovej & Trudellovej sytéze epibatidínu je príklad epimerizácie. Farmaceutickým príkladom by mohol byť napríklad epimerizácia erytro izoméru metylfenidátu na farmakologicky preferovaný a treo izomér, ktorý má nižšiu energiu, alebo nežiadaná in vivo epimerizácia tezofenzínu na brazofenzín.

Referencie

Pozri aj 
 Anomér
 Stereochémia

Zdroj 

Stereochémia