Zápal

Zápal (lat. inflammatio) je veľmi zložitá reakcia živého organizmu na poškodenie, zahrňajúca komplex biochemických a imunologických zmien. Môže byť klasifikovaný ako akútny alebo chronický. Akútny zápal je počiatočná reakcia tela na škodlivé podnety a je spôsobený zvýšeným pohybom plazmy a leukocytov (najmä granulocytov) z krvi do zraneného tkaniva. Séria biochemických procesov sa šíri a vytvára zápalovú odpoveď zahrňujúcu lokálny vaskuláry systém, imunitný systém a rôzne bunky vnútri poškodeného tkaniva. Dlhotrvajúci zápal vedie k postupnej zmene buniek prítomných v mieste zápalu ako sú mononukleárne bunky a je charakteristický neustálym poškodzovaním a hojením tkaniva v zápalovom procese. Zápal nie je synonymom infekcie. Infekcia popisuje interakciu medzi mikróbnym pôsobením a zápalovou odpoveďou tela, kďežto zápal popisuje imunitnú odpoveď tela bez ohľadu na príčinu.

História 

Zápal patrí k najbežnejším chorobným javom v živote každého človeka. Pritom to však nie je proces jednoduchý, dodnes vlastne nie je celkom vysvetlený, i keď jeho hlavné znaky stanovil Aulus Cornelius Celsus už pred 2000 rokmi. Až v posledných rokoch sa podarilo odhaliť rad jeho tajomných pochodov, stále však ešte zostáva mnoho z jeho podstaty neprebádané.

V druhej polovici minulého storočia bol zavedený do vedeckého bádania mikroskop. Pomocou neho bolo možné sledovať jednotlivé bunky a deje odohrávajúce sa v tkanivách pri zväčšení, ktoré sa ním dá dosiahnuť. V súčasnosti umožňuje biochémia a v posledných rokoch imunológia za spoluúčasti elektrónovej mikroskopie objasniť zápalové procesy v oveľa väčších podrobnostiach na submikroskopickej a makroskopickej úrovni.

Definícia 
Obranná reakcia proti škodlivinám a infekciám

Názvy 
Ku gréckemu alebo latinskému názvu orgánu pridávame -itis

Príčiny 
 Fyzické: pretrhnutie tkaniva, zlomenina,popálenie, omrzliny
 Chemické: poleptanie, jedy, toxíny, alkohol
 Biologické: učinky mikroorganizmov a ich toxinov, hypersenzitivita, stres
Psychické: vzrušenie

Prejavy 
 Rubor:	začervenanie; je prejavom hyperémie zápalového ložiska, pri ktorom sa zvyšuje jak množstvo krvi v jeho cievnej sieti, tak množstvo vlásočníc naplnených krvou. 

 Tumor:	opuch; tj zväčšenie objemu tkanív; súvisí so zvýšeným objemom krvi v ložisku a následným výstupom tekutiny a krvných buniek z krvi do tkanív (proces nazývaný exsudácie a infiltrácia). 

 Calor:	oteplenie; je dané zvýšeným prietokom krvi ložiskom (hyperémia), ďalej zvýšenou intenzitou katabolických procesov a vznikom Ľahčený látok . 

 Dolor:	bolesť; spôsobená biochemickými, fyzikálno-chemickými a mechanickými zmenami v zápalovom ložisku. Ide predovšetkým o hromadenie kyslých metabolických splodín ( acidóza tkaniva), zvýšený osmotický tlak a onkotický tlak v tkanive, zvýšenú koncentráciu draselných a vodíkových katiónov, ako aj mechanický tlak tkaniva pôsobiace na nervové zakončenia v ložisku. 

 Functio laesa:	porucha funkcie; je spôsobená poškodením tkaniva, poruchami krvného a lymfatického obehu a reflexným útlmom aktivity postihnutého orgánu.

Etiológia 

Zápal môže byť vyvolaný akýmkoľvek poranením alebo poškodením tkaniva. možno preto povedať, že je to miestna odpoveď tela na poškodenie. Je to rad obranných a hojivých reakcií, ktorými organizmus odpovedá na poruchu rovnováhy spôsobenú zásahom rôznych činiteľov. Je považovaný za mechanizmus vrodenej imunity v porovnaní s adaptívnou imunitou, ktorá je špecifická pre každý patogén. Chronický zápal môže viesť k mnohým chorobám ako je senná nádcha, periodontitída, ateroskleróza, reumatoidná artritída a dokonca rakovina (napr. karcinóm žlčníku). Zápal je preto normálne úzko regulovaný telom.

Rozdelenie 

alteračný
exsudatívny
proliferatívny
granulomatózny (špecifický)

Referencie

Iné projekty

Referencie 
Patofyziológia