joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Železničná trať Trenčín – Chynorany

Železničná trať Trenčín – Chynorany (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 143) je neelektrifikovaná jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Trenčín a Chynorany pri Partizánskom.

Dejiny 

Prvé plány prepojenia Komárna, Nitry a Trenčína Ponitrím sa objavili v projekte grófa Keglevicha už v roku 1865. Projekt sa nerealizoval pre nedostatok financií a po opakovaných neúspešných pokusoch vybudovala až Rakúska spoločnosť štátnej dráhy (StEG) v rokoch 1874 – 1884 trať Ponitrím po Veľké Bielice. 

Napojenie na Považie a Košicko-bohumínsku železnicu najviac požadovali podnikatelia z Hornej Nitry, kde absentovalo spojenie s rozvíjajúcim sa severom. Vyriešiť to mala trať z Bošian cez Žabokreky, voči výstavbe ktorej sa však postavil veľkostatkár Zsambokréthy. Trasovanie sa preto zmenilo na Chynorany, odkiaľ železnica pokračovala do Bánoviec nad Bebravou a Trenčína. 

V priesmyku Jarky (), oddeľujúcom Považský Inovec a Strážovské vrchy, boli 1. mája 1900 začaté stavebné práce, ktoré rýchlo napredovali. Bolo treba vybudovať 131 mostov a priepustov, 6 staníc, 4 nákladiská, 10 strážnych stanovíšť a 87 úrovňových priecestí. K prepojeniu považskej a ponitrianskej železnice došlo už 18. augusta 1901 a 17. 9. došlo k jej kolaudácii.

Stanice na trati  
 Trenčín – križovatka s traťou Bratislava – Žilina 
 Trenčín predmestie
 Trenčianska Turná
 Soblahov
 Mníchova Lehota
 Trenčianske Jastrabie
 Svinná
 Ruskovce
 Horné Ozorovce
 Bánovce nad Bebravou
 Dolné Naštice
 Rybany
 Ostratice
 Chynorany – križovatka s traťou Nové Zámky – Prievidza

Pozri aj 
 Zoznam železničných tratí na Slovensku

Iné projekty

Externé odkazy 
 ŽSR cestovné poriadky podľa trate

Zdroj 
 www.vlaky.net

Trenčín – Chynorany
Doprava v okrese Bánovce nad Bebravou
Doprava v okrese Partizánske
Doprava v okrese Trenčín
Železničná trať Kraľovany – Trstená

|}
Železničná trať Kraľovany – Trstená (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 181) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Kraľovany a Trstenú.

Dejiny 
O vlakovom napojení Oravy na Košicko-bohumínsku železnicu sa uvažovalo už v roku 1880. Plánovaná trať mala údolím rieky Orava prepojiť Dolný Kubín, Tvrdošín, Trstenú a cez Suchú Horu pokračovať do Poľska. Otázne bolo miesto napojenia na KBŽ, o ktoré súperili Kraľovany s Ružomberkom. Rozhodnutie padlo na trasu údolím Oravy a 70,4 km dlhú trať sa podarilo sprevádzkovať v posledných rokoch 19. storočia. 

Otváranie jednotlivých úsekov:
 4. decembra 1898: Kraľovany – Oravský Podzámok
 18. júna 1899: Oravský Podzámok – Tvrdošín
 21. decembra 1899: Tvrdošín – Suchá Hora
 1904 napojenie na Nowy Targ

Náročný terén úzkeho údolia si vyžadoval vybudovanie mnohých zárezov a násypov, 87 m dlhý tunel i 88 m dlhý most ponad Oravu. 

Po druhej svetovej vojne sa prerušila premávka hraničným úsekom a konečnou stanicou sa stala Suchá Hora. Od roku 1970 bola prerušená premávka i medzi Suchou Horou a Trstenou, kde dodnes končia osobné vlaky. O 10 rokov neskôr bola trať v pohraničnom úseku demontovaná a prevádzkovaný úsek sa tak skrátil na 56,45 km.

Zaujímavosťou je, že pôvodne sa uvažovalo postaviť trať smerom na Nowy Targ – Zakopane – Suchá Hora. Trasa nakoniec bola skrátená a vybralo sa jednoduchšie riešenie cez Czarny Dunajec do Noweho Targu. Dlhodobo však neobstálo a dnes Orava nie je napojená železnicou na hlavné stredisko turistického ruchu v Poľsku Zakopane.

Neefektívne sa ukázalo aj napojenie na KBŽ v Kraľovanoch namiesto Ružomberka, kde obyvatelia Oravy používajú dve železničné stanice – rýchlikovú stanicu smerom na západ v Kraľovanoch a v smere na východ cestujú autobusmi do Ružomberka.

Cyklotrasa 
V lete 2015 bola na telese zrušenej trate v úseku Trstená – Suchá Hora – Nowy Targ otvorená asfaltová cyklotrasa, súčasť projektu „Historicko-kultúrno-prírodná cesta okolo Tatier“. Cyklotrasa využíva aj mosty bývalej trate s novými mostovkami, uloženými na pôvodných oporných stenách. Zaujímavosťou je tiež prejazd bývalým koľajiskom stanice Suchá Hora s ruinou staničnej budovy a ďalšími staničnými prvkami.

Stanice a zastávky na trati

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam železničných tratí na Slovensku
 Dejiny železníc na Slovensku

Iné projekty

Externé odkazy 
 ŽSR cestovné poriadky podľa trate

Zdroj 
 www.vlaky.net

Kraľovany – Trstená
Doprava v okrese Dolný Kubín
Doprava v okrese Tvrdošín
Teardrop

„Teardrop“ je skladba anglickej trip-hopovej skupiny Massive Attack z ich albumu Mezzanine z roku 1998. Dňa 27. apríla 1998 bola vydaná ako singel. Skladba sa stala hitom pre skupinu a dosiahla 10. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Skladba obsahuje vokály od Elizabeth Fraser zo skupiny Cocteau Twins a obsahuje sample zo skladby „Sometimes I Cry“ od Les McCanna.

Skladba je známa tým, že je použitá ako ústredná melódia v seriáli Dr. House. Inštrumentálne časti na začiatku a na konci obsahujú údery basového bubna, ktorý pripomína tlkot srdca.

Zoznam skladieb
 „Teardrop“ (album version) – 5:31
 „Euro Zero Zero“ – 5:24
 „Teardrop“ (Scream Team Remix) – 6:45
 „Teardrop“ (Mad Professor Mazaruni Instrumental Mix) – 6:24

Externé odkazy
 „Teardrop“ na massiveattack.ie

Single z 1998
Piesne skupiny Massive Attack
Piesne z 1998
Železničná trať Brezno – Jesenské

|}

Železničná trať Brezno – Jesenské (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 174) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Brezno a Jesenské. Prepája dôležité trate Banská Bystrica – Červená Skala a Zvolen – Košice cez Rimavskú Sobotu a Tisovec.

Dejiny 
Rozvoj tratí v 80. rokoch 19. storočia sa podpísal i na napojení juhu stredného Slovenska na uhorskú sieť železníc. Už 5. septembra 1874 bola sprevádzkovaná železničná trať údolím Rimavy z Jesenského do Tisovca. Úsek bol časťou plánovanej trate, ktorá mala spojiť horehronské železiarne s Gemerom a zjednodušiť a zlacnieť dopravu materiálu. 

V údolí Hrona sa trať napájala na trať Banská Bystrica – Červená Skala, ktorá končila v Podbrezovej a prvý úsek končil v Pohronskej Polhore. Sprevádzkovaný bol 15. decembra 1895 a na už existujúcu trať z Banskej Bystrice bolo napojené i mesto Brezno, ktorým nová trať prechádzala.

Náročný úsek Pohronská Polhora – Tisovec, prekonávajúci Veporské vrchy sedlom Zbojská () mal miestami stúpanie až 50 ‰, ktoré bolo možné prekonať len ozubnicou. Na úseku dlhom 15,777 km bol použitý Abtov ozubnicový systém v dĺžke 5,836 km. V úzkom údolí bolo nutné vykonať množstvo zemných prác, násypov, zárezov a viadukty v Čertovej doline a Pod Dielom. Práce rýchlo napredovali a trať bola skompletizovaná a uvedená do prevádzky 3. novembra 1896 po 3. rokoch výstavby.

Súčasná prevádzka 
Trať z Tisovca do Hronskej Polhory je od roku 2008 národnou kultúrnou pamiatkou. Na trati boli od roku 2005 prevádzkované občasné jazdy motorovým vozňom. Od mája 2015 budú na nej 14-krát za sezónu premávať vlaky s parným rušňom pôvodne z Rumunska. Parná premávka po ozubnicovej trati normálneho rozchodu má byť európskym unikátom. Od 30. mája bude Čiernohronskou železnicou zabezpečený prípoj do Podbrezovej využívajúci historický motorový vozeň M262.004.

Stanice na trati

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam železničných tratí na Slovensku
 Dejiny železníc na Slovensku
 Gemerské spojky

Iné projekty

Externé odkazy 
 Upršená sobota v Tisovci aneb Letošní první jízda na zubačce
 ŽSR cestovné poriadky podľa trate

Zdroj 
 www.vlaky.net

Brezno – Jesenské
Brezno – Jesenské
Doprava v okrese Brezno
Doprava v okrese Rimavská Sobota
Atómová elektráreň Fukušima jeden

Atómová elektráreň Fukušima jeden (( jap. Fukušima dai-iči genširjoku hacuden-šo) alebo skrátene Fukušima jeden/Fukušima 1 (jap. Fukušima dai-iči) je atómová elektráreň v prefektúre Fukušima v Japonsku. Skladá sa zo šiestich varných reaktorov, ktoré poskytujú dohromady výkon 4,7 GW, čo z nej robí jednu z 25 najvýkonnejších na svete. Pri zemetrasení v roku 2011 bola poškodená.
12 km južne sa nachádza jadrová elektráreň Fukušima 2, ktorá má 4 reaktory typu BWR-5 (4×1100 MW).

Reaktory 
S výstavbou sa začalo v roku 1966 a prvý reaktor bol spustený v roku 1970. Reaktory 1, 2 a 6 dodala firma General Electric, reaktory 3 a 5 firma Toshiba a reaktor 4 firma Hitachi.

Nehoda v marci 2011 

V čase, keď bolo 11. marca 2011 Japonsko zasiahnuté zemetrasením, boli reaktory 1, 2 a 3 v prevádzke, zatiaľ čo na reaktoroch 4, 5 a 6 prebiehala pravidelná údržba. Ihneď po katastrofe sa tri bežiace reaktory automaticky zastavili.

Po tom, ako vlna cunami asi hodinu po zemetrasení zasiahla pobrežie, zastavili sa generátory použité pre núdzové chladenie. To spôsobilo nárast teploty a tlaku v reaktoroch. Hoci sa záložným zdrojom podarilo schladiť reaktory 2 a 3, v reaktore 1 aj naďalej klesala hladina vody a stúpal tlak. Pre jeho zníženie bola vypustená rádioaktívna para z kontajnmentu; zvýšená radiácia bola nameraná mimo aj vnútri areálu. Neskorší výbuch vodíku v pomocnej budove zničil aj betónový prístrešok, ktorý chránil reaktor pred počasím, ale oceľovú tlakovú nádobu, v ktorej je reaktor uložený, nepoškodil. 

Následne sa na chladenie reaktora použila aj morská voda.

13. marca už chladenie na reaktore 3 nestačilo – aj tu sa použilo odpúšťanie mierne rádioaktívnej pary a chladenie morskou vodou. Deň potom však vybuchol vodík aj tu, opäť však nijak nepoškodil nádobu reaktoru.

Keď vláda upozornila na možné jadrové nebezpečenstvo, bolo 170 až 200 tisíc ľudí z oblasti evakuovaných.

15. marca sa situácia zhoršila - ďalší výbuch, tentokrát v reaktore 2, možno poškodil aj nádobu reaktora. Navyše sa vznietila nádrž s vyhoreným palivom pri reaktore 4, ktorý obsahuje zmiešané palivo s obsahom plutónia, ktoré je oveľa nebezpečnejšie v prípade úniku ako urán.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Přehledně na jednom místě: Co je s japonskými reaktory

Zdroj 

Jadrové elektrárne v Japonsku
Katastrofy v 2011
Downbeat

Downbeat môže označovať:
 downbeat, pomenovanie ktoré sa vzťahuje na označenie prvého zvýrazneného rátania v takte, ktoré dirigent alebo kapelník naznačuje vertikálnym pohybom dole (down) 
žáner elektronickej hudby, pozri downtempo
džezový hudobný časopis Down Beat
God Is a DJ

„God Is a DJ“ je trip-hopová/dance skladba od britskej skupiny Faithless, ktorá bola vydaná ako singel dňa 24. augusta 1998. Singel dosiahol 6. miesto v rebríčku UK Singles Chart a 1. miesto v rebríčku Hot Dance Club Play v USA v septembri 1998.

Skladbu napísali Maxi Jazz, Rollo, Sister Bliss a Jamie Catto a nachádza sa na albume Sunday 8PM.

Zoznam skladieb

UK CD Vydaniee
 God Is A DJ (Radio Edit) - 03:34
 God Is A DJ (Monster Mix) [edit] - 06:52
 God Is A DJ (Serious Danger Remix) [edit] - 05:09
 God Is A DJ (Sharp Remix) [edit] - 04:27

Európske CD Vydanie
 God Is A DJ (Radio Edit) - 03:33
 God Is A DJ (Monster Mix) [edit] - 06:53
 God Is A DJ (Serious Danger Remix) [edit] - 05:09
 God Is A DJ (Sharp Remix) [edit] - 04:26

Francúzske CD Vydanie
 God Is A DJ (Radio Mix) - 03:32
 God Is A DJ (Sharp Remix) - 04:26

Grécke CD Vydanie
 God Is A DJ (Radio Edit) - 03:33
 God Is A DJ (Monster Mix) - 06:53
 God Is A DJ (Serious Danger Remix) - 05:09
 God Is A DJ (Sharp Remix) - 04:26

12" Vydanie
 God Is A DJ (Monster Mix) - 08:01
 God Is A DJ (Sharp Remix) - 09:21

Referencie

Externé odkazy
FaithlessWeb.com
Faithless / Rollo / Sister Bliss & related artists - Unofficial Discography

Single z 1998
Piesne skupiny Faithless
Piesne z 1998
(Shake, Shake, Shake) Shake Your Booty

„(Shake, Shake, Shake) Shake Your Booty“ je skladba, ktorú v roku 1976 nahrala a vydala americká skupina KC and the Sunshine Band z ich albumu Part 3. Skladba sa stala ich treťou v poradí, ktorá dosiahla 1. miesto v rebríčku Billboard Hot 100, a takisto je treťou, ktorá dosiahla 1. miesto v rebríčku soulových singlov. Pôvodná skladba bola kontroverzná, pretože bola mnohými interpretovaná so sexuálnym vedľajším významom. B-strana skladby bola „Boogie Shoes“, ktorá sa neskôr stala hitom, keď sa objavila na soundtracku filmu Horúčka sobotňajšej noci z roku 1978.

Nemecká techno skupina Scooter použila sample tejto skladby v ich singli „Shake That!“ z ich albumu Mind the Gap z roku 2004.

Pozície v rebríčkoch

Referencie

Externé odkazy
Music Legends Part 1: KC & The Sunshine Band

Single z 1976
Piesne skupiny KC and the Sunshine Band
Piesne z 1976
Ruská cyrilika

Ruská cyrilika (iné názvy: ruské cyrilské písmo, ruské písmo, azbuka) je cyrilika používaná v Rusku. Abeceda ruskej cyriliky sa nazýva ruská abeceda alebo azbuka. Dokopy má 33 znakov.

Ruská abeceda (azbuka)

Prepis do latinky 

Ruština
Cyrilika
Modjo

Modjo bola francúzska house/disco dvojica, ktorá sa skladala z producenta Romaina Trancharta a speváka Yanna Destagnola. Najväčší úspech im priniesol singel „Lady (Hear Me Tonight)“ z roku 2000.

Diskografia

Albumy

Single

Referencie

Externé odkazy
Oficiálna webstránka
Yann Destal oficiálna webstránka
Romain Tranchart oficiálna webstránka

Francúzske elektronické hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1998
Hudobné skupiny ukončené v roku 2002
Zlatý glóbus za najlepší scenár

Zlatý glóbus za najlepší scenár udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov. Prvú cenu v tejto kategórii si odniesol v roku 1948 George Seaton za film Zázrak na 34 ulici. V rokoch 1955 až 1964 nebola cena udelená. 

Najviac cien získal scenárista Robert Bolt, ktorému sa podarilo premeniť všetky tri nominácie vo výhru. V počtu nominácií drží prvenstvo Woody Allen - získal ich päť, avšak len jeden Glóbus.

Víťazi a nominovaní

1947 - 1950

1951 - 1954

1965 - 1970 

John Melson, Milton Sperling a Philip Yordan boli pôvodne nominovaní za snímku Boj o Ardeny. Keďže šlo o chybu, boli nakoniec z nominačného lístku vyškrtnutí a nominácia bola uznaná Philipovi Dunneovi za film V službách pápeža.

1971 - 1980

1981 - 1990

1991 - 2000

2001 - 2010

Poznámky
Cena sa udeľuje na začiatku roku a predstavuje úspech za počiny predošlého kalendárneho roku. Zoznam obsahuje scenáristov víťazných, zvýraznených tučne a na prvom mieste, a nominovaných; a taktiež názvy filmov, za ktoré boli ocenení/nominovaní. Ak má film distribučný názov, tak je uvedený pod ním. Hviezdička indikuje, že umelec bol nominovaný na Oscara; dve hviezdičky, že Oscara získal.

Referencie

Externé odkazy 
 Česko - Slovenská filmová databáza
 Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov 
 Oscarová databáza
 The Internet Movie Database 
 Neoficiálny zoznam držiteľov Zlatého glóbusu

Zlatý glóbus
Jozef Hašto (psychiater)

Prof. MUDr. Jozef Hašto, PhD. (* 8. máj 1949, Banská Štiavnica) je slovenský psychiater a prednosta Psychiatrickej kliniky Fakultnej nemocnice v Trenčíne.

Životopis 
Je synom obchodníka Jozefa Hašta narodeného v USA, ktorý po Druhej svetovej vojne spravoval továreň a predajne na obuv. Keď mal 9 rokov jeho otca uväznil komunistický režim. Súčasťou trestu bolo aj prepadnutie majetku v prospech štátu. Keď mal 16 rokov, otec bol prepustený z väzenia a rehabilitovaný. Tento zážitok podnietil záujem mladíka o ľudskú psychiku a vyústil do rozhodnutia študovať psychiatriu.

Patrí medzi kľúčové osoby slovenskej psychiatrie. Je autorom viacerých tak odborných publikácií ako aj publikácií pre laickú verejnosť, ktoré boli preložené aj do cudzích jazykov.

V roku 1990 pôsobil na ministerstve zdravotníctva ako poradca pre psychiatriu. Je zástancom komunitnej psychiatrickej starostlivosti.
Okrem odbornej práce venuje veľa úsilia odbornému publikovaniu a osvete – hlavne búraniu predsudkov o psychiatrii, ktoré mnohým ľuďom bránia včas vyhľadať odbornú pomoc a získať lepšiu kvalitu života.

9. novembra 2016 ho prezident Andrej Kiska vymenoval za profesora v odbore sociálna práca.

Získal ocenenie Osobnosť roka Mesta Trenčín za rok 2000 v oblasti zdravotníctva, v roku 2009 cenu Biela vrana, ktoré udeľuje Aliancia Fair-play a VIA IURIS a cenu Ligy za duševné zdravie. Čestné členstvo v Českej psychiatrickej spoločnosti JEP 2009 za prínos pre českú psychiatriu. Má dve dcéry.

Profesné vzdelávanie 
 19671973 Fakulta všeobecného lekárstva Karlovej univerzity v Prahe (MUDr.)
 1977 atestácia I. stupňa v odbore psychiatria
 1980 atestácia II. stupňa v odbore psychiatria
 1999 Európsky psychoterapeutický certifikát
 2005 Fakulta zdravotníctva a sociálnej práce v Trnave (PhD.)
 2006 FZŠŠ SZU v Bratislave (h. doc)
 2011 Vysoká škola sv.Alžbety Bratislava (doc.)

Prax 
 19731982 Krajská psychiatrická liečebňa Pezinok
 19822012 Psychiatrické oddelenie (teraz Psychiatrická klinika) FN Trenčín
 od roku 2013 súkromná prax, pedagogická a vydavateľská činnosť

Publikácie

Monografie 
 Terapia depresií, Vydavateľstvo F, Trenčín (1995)
 Reintegrácia psychosociálne postihnutých do spoločnosti (spoluautor), Vydavateľstvo F, Trenčín (1998)
 Reforma psychiatrickej starostlivosti(spoluautor), Vydavateľstvo F, Trenčín (1999)
 Autogénny tréning, Vydavateľstvo F, Trenčín (2006), Triton (2004)
 Vzťahová väzba, Vydavateľstvo F, Trenčín (2005)
 Posttraumatická stresová porucha.EMDR a autogénny treéning pri pretrvávajúcom ohrození, prípadová štúdia (Univerzita Palackého v Olomouci 2012)

Referencie

Externé odkazy 
 Profil na solen.sk
 Publikačná a edukačná činnosť

Slovenskí psychiatri
Absolventi Lekárskej fakulty Karlovej univerzity
Slovenskí univerzitní profesori
Absolventi Karlovej univerzity
Osobnosti z Banskej Štiavnice
Laureáti Bielej vrany
Džumajrá Abrádž al-Imárát

Džumajrá Abrádž al-Imárát (arabs. جميرا أبراج الإمارات, angl. Jumeirah Emirates Towers, Emirates Tower Two) je druhá, nižšia budova z komplexu Abrádž al-Imárát v Dubaji v Spojených arabských emirátoch. Druhou, vyššou vežou je Al-Imárát burdž al-makátib (Emirates Office Tower).
Budova je vysoká 309 metrov vrátane antény, po strechu meria 261 metrov. Postavená bola v roku 2000 a je to 42. najvyššia budova na svete. V 51-poschodovej budove sa nachádza 5-hviezdičkový hotel skupiny Jumeirah Group Džumajrá funduk Abrádž al-Imárát.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky Jumeirah Emirates Towers Hotel (en)
 Jumeirah Emirates Towers Hotel na Skyscraperpage.com (en)

Mrakodrapy v Dubaji
Architektúra z 2000
54 dole hlavou

54 dole hlavou je deviaty štúdiový album slovenskej rockovej skupiny Horkýže Slíže. Bol vydaný dňa 21. októbra 2009.

Zoznam skladieb 
 „Intro“ - 1:22
 „Gándhí Mahátma“ - 2:30
 „Woodie Song“ - 2:41
 „Žúrka“ - 3:39
 „Superstár CS“ - 2:56
 „Eva Je V Sádre“ - 3:00
 „My Fucking Brother“ - 3:02
 „Trápny Vietor (Fart)“ - 3:42
 „A Sólo Ignorante“ - 2:38
 „Bezdomovec, Kajakári A Potapač“ (bonus) - 3:49
 „Í Do Riti“ - 1:36
 „Ekologická Hádanka“ (bonus) - 2:52
 „Z Vranova Nad Topľou Cez Wroclaw Do Prahy“ (bonus) - 2:19
 „Vratko Is Back“ (bonus) - 3:14
 „Voják“ - 2:37

Skupina 
 Peter Hrivňák (Kuko) – spev, basová gitara
 Mário Sabo (Sabotér) - gitara, spev
 Juraj Štefánik (Doktor)- gitara, spev
 Marek Viršík (Vandel) - bicie, spev

Referencie

Hudobné albumy z 2009
Albumy Horkýže Slíže
BILLA

BILLA (skratka z nem. „billiger Laden“ – lacný obchod) je (pôvodne rakúska) značka jednej zo sietí supermarketov prevádzkovaných nemeckým koncernom REWE Group. Okrem toho je BILLA (resp. v niektorých prípadoch Billa) názov či hlavná časť názvu niekoľkých podnikov skupiny REWE Group v Európe, najmä tých, ktoré prevádzkujú obchody so spomínanou značkou BILLA; napríklad na Slovensku sa takýto podnik volá BILLA s.r.o. a v Rakúsku Billa, Aktiengesellschaft.

Značka Billa sa vyskytuje v Rakúsku, Taliansku, Česku, na Slovensku, v Chorvátsku, na Ukrajine, v Bulharsku a Rusku.

Na Slovensku v súčasnosti existuje 150 predajní BILLA.

Dejiny 

Zakladateľom podniku bol 7. decembra 1953 Rakúšan Karl Wlaschek z Viedne, ktorý otvoril prvý diskont. Vďaka širokému výberu tovaru a nízkym cenám sa rýchlo jeho firma začala zväčšovať a rozširovať do ďalších miest v Rakúsku. Na začiatku 60. rokov bolo už v prevádzke 45 pobočiek a v roku 1961 sa zaviedlo jednotné pomenovanie Billa pre celú obchodnú sieť. V tom istom roku bol zavedený bezobslužný predaj. Firma sa v priebehu 60. a 70. rokov rozrastala a rozširovala sortiment ponúkaného tovaru. Firma využila pád Železnej opony a začala expandovať na novo otvorené trhy.

V roku 1996 podnik kúpila nemecká skupina REWE Group, ktorá je najväčším obchodným reťazcom potravín v Európe.

REWE Group prevádzkuje obchody značky BILLA v 9 krajinách. Obchody značky BILLA existovali aj na poľskom trhu, no v roku 2010 všetky prevádzky v Poľsku prevzala francúzska sieť E.Leclerc. A existovali aj v Maďarsku, kde ich v roku 2002 prevzala obchodná sieť Spar.

Značka Clever 
Značka Clever je privátnou značkou spoločnosti Billa a vznikla už v roku 1999 v Rakúsku, kde sa nepredávala len v samotnom reťazci ale aj v supermarketoch Merkur. Výrobky tejto značky zožali veľký úspech a rozšírili sa aj do ďalších európskych krajín. Sortiment značky Clever obsahuje cestoviny, oleje, ryžu, konzervy, múku, ovocie a zeleninu, mrazené ale aj mliečne výrobky a krmivo pre domáce zvieratá.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 www.billa.at
 www.billa.sk

Zdroj 

Obchodné reťazce na Slovensku
Obchodné reťazce
Maloobchodné podniky
Pod Príslopom

Pod Príslopom () je sedlo v okrese Poprad, oddeľujúce pohoria Spišská Magura a Belianske Tatry pri Ždiari. Nachádza sa medzi vrchmi Príslop () a Strednica () a prechádza ním cesta I/67, vedúca zo Spišskej Belej na hraničný priechod Lysá Poľana.

Prístup 
 sedlom vedie  turistický chodník zo strediska Strednica k rázcestiu Pod Príslopom a na hlavný hrebeň Spišskej Magury

Zdroje 
 Poloha na turistickej mape

Priesmyky a sedlá na Slovensku
Spišská Magura
Accuracy International AWM

Accuracy International AWM je ostreľovačská puška, ktorú vyrába Accuracy International a je tiež známa ako AWSM. Používa náboje .338 Lapua Magnum.

Počas vojny v Afganistane sa v novembri 2009 podarilo britskému vojakovi Craigovi Harrisonovi (Household Cavalry) s touto puškou vytvoriť ostreľovačský rekord, keď na vzdialenosť 2 475 metrov postupne zneškodnil dvoch členov Talibanu.

Vlastnosti
AWM je opakovacia ostreľovačská puška. V porovnaní s radom AW má AWM väčšie nábojové komory, ktoré umožňujú použitie nábojov .300 alebo .338 Lapua Magnum.

AWM ostreľovačská puška je zvyčajne vybavená puškohľadom Schmidt & Bender PM II 10x42, ktorý je podľa potreby vymeniteľný za puškohľady Schmidt & Bender PM II 3-12x50, 4-16x50 alebo 5-25x56. Niektoré armády používajú puškohľady značky Carl Zeiss.

Používatelia
 : AWM - .338 Lapua Magnum (Bangladesh Army Ostreľovačský tím)
 : AWM-F - .300 Winchester Magnum
: AWM je používaná Komando Pasukan Katak (Kopaska) taktickou potápačskou skupinou a Komando Pasukan Khusus (Kopassus) skupinou špeciálnych síl
: AWM - .338 Lapua Magnum je používaná 9th Parachute Assault Regiment "Col Moschin"
 : AWM-F - .338 Lapua Magnum 	
 : AWM-F - .338 Lapua Magnum round; GROM; 1 Pułk Specjalny Komandosów
 : AWM-F - .338 Lapua Magnum používaný Alpha Group proti-teroristickou jednotkou
 : AWM - .338 Lapua Magnum

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 demigodllc.com: Military .338 Lapua Rifles Compared, the SAKO TRG-42 and AI-AWSM by Zak Smith
 demigodllc.com: Accuracy International AWSM Photos and  More AWSM & TRG-42 Photos

Opakovacie pušky
Ostreľovačské pušky
Steyr AUG

Steyr AUG je rakúska bullpup útočná puška kalibru 5,56 mm vyvinutá v skorých 70. rokoch firmou Steyr Mannlicher GmbH & Co KG. AUG (Armee Universal Gewehr) čo v preklade znamená "univerzálna vojenská puška", bola prijatá rakúskou armádou v roku 1977, kde nahradil starnúcu automatickú útočnú pušku StG 58 kalibru 7,62 mm. Radová výroba začala v roku 1978 a odvtedy je AUG štandardným vybavením rakúskych jednotiek a mnohých policajných útvarov. Takisto bol prijatý vojenskými zložkami Argentíny, Nového Zélandu, Bolívie, Ekvádoru, Írska, Luxemburska, Saudskej Arábie, Tuniska, Pakistanu a v roku 1988 tiež americkou agentúrou ICE (Immigration and Customs Enforcement).

Konštrukcia
Zbraň používa uzamykanie záveru rotačným závorníkom ovládané tlakom plynov odoberaných cez regulátor z hlavne. Zaujímavosťou je tiež možnosť uzavretia regulátora a následné použitie zbrane ako opakovacej pušky. Zbraň nemá selektor režimu streľby, používa sa odstupňovaná spúšť: mierne stlačenie spúšte – jednotlivé výstrely a silnejšie stlačenie spúšte – automatická streľba. Vďaka priesvitnému plastovému zásobníku má strelec možnosť kontroly počtu ostávajúcich nábojov.

Zbraň bola na svoju dobu bola veľmi revolučná, kvôli použitiu polymérov na väčšine častí zbrane.

Varianty

Podľa kalibru
Stg. 77 – Sturmgewehr 77 – útočná puška, karabína alebo skrátená karabína kalibru 5,56 × 45 mm NATO. Hlaveň puzdro zásobníka a niektoré funkčné súčasti sú vymeniteľné, preto sú možné tiež na ľahkú ostreľovačskú pušku alebo ľahký guľomet. Zbraň je potom vybavená sklopnou dvojnožkou a dlhšou hlavňou.

MP88 – Maschinenpistole 88 – (Samopal 88) podľa číslovania, bol zavedený do výzbroje rakúskej armády v roku 1988. Zbraň je radená medzi samopaly a používa náboje 9 mm Luger.

Podľa prevedenia
Na puzdre záveru je napevno pripevnený puškohľad Swarowski s priblížením 1,5x.

AUG A2 – na puzdre záveru je montážna koľajnička Picantiny a je tak možné pripevniť ľubovoľný typ puškohľadu.
AUG Z – civilný variant, ktorý je upravený iba pre samonabíjaciu funkciu. Obvykle sa predáva v prevedení ako AUG A2, ale na žiadosť je možné dodať ho aj s puškohľadom ako A1. Má zmenenú veľkosť záveru, aby sa zabránilo možnosti použitia dielov z vojenskej, dávkou strieľajúcej zbrane. AUG Z je tiež oproti vojenským verziám dodávaný s ťažkou hlavňou.

Používatelia
 Rakúsko Austrália Bulharsko Falklandské ostrovy Írsko Indonézia Maroko Omán Filipíny Argentína Nový Zéland Bolívia Ekvádor Luxembursko Saudská Arábia Tunisko Pakistan USA

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
Steyr Mannlicher—military and law enforcement
Steyr AUG A1/A2
Steyr AUG A3
Steyr AUG A3 SF
Steyr AUG 9mm
Steyr AUG 9mm XS

Útočné pušky
Guľomety
Samopaly
Bullpup
Strelné zbrane kalibru 5,56 mm
Chytľanovité

Chytľanovité je čeľaď kalmarov. Jej jediným rodom je rod chytľan/kalmar/staršie krak (lat. Architeuthis).

Systematika 
Jeho systematika je sporná. Niektorí autori rozlišujú len jeden druh (t. j. len chytľana obrovitého). Iní tri:
chytľan obrovitý/kalmar obrovitý/kalmar obrovský (Architeuthis dux Ateenstrup, 1857) - severný Atlantik
Architeuthis martensi (Hilgendorf, 1880) - severný Tichý oceán
Architeuthis sanctipauli (Verlain, 1877) - Južný oceán
Iní štyri až osem:
Architeuthis dux Steenstrup, 1857 
?Architeuthis hartingii Verrill, 1875 
?Architeuthis japonica Pfeffer, 1912 
?Architeuthis kirkii Robson, 1887 
Architeuthis martensi (Hilgendorf, 1880)
Architeuthis physeteris (Joubin, 1900)
Architeuthis sanctipauli (Velain, 1877)
?Architeuthis stockii (Kirk, 1882) 
Niektorí až 20 druhov. Konsenzus je, zdá sa, 3 až 8 druhov.

Úplne nejasné je postavenie (údajných) druhov:
Architeuthis nawaji
chytľan kráľovský/chobotnica (Architeuthis princeps)
Architeuthis verrilli

Externé odkazy 

Kalmary
Amazon.com

Amazon.com, Inc. je americká spoločnosť, ktorá sídli v meste Seattle. Prevádzkuje jeden z najstarších a najväčších internetových obchodov Amazon.com.

Zakladateľ Jeff Bezos prevádzkoval už v roku 1994, v začiatkoch internetu kníhkupectvo Cadabra.com, ktoré o rok neskôr premenoval podľa rieky Amazonky na Amazon.com. V roku 1998 kúpil tiež Internet Movie Database (IMDb.com) a Alexa.com. 

Obrat spoločnosti v roku 2010 predstavoval sumu 34,204 miliárd USD a zisk 1,152 miliárd USD.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Amazon.com – webová stránka obchodu

Podniky v USA
Haapajärvi

Haapajärvi je mesto a obec vo fínsku v kraji Pohjois-Pohjanmaa v provincii Oulu. Približne 458 kilometrov severne od Helsínk a 159 kilometrov južne od mesta Oulu. K 31. januáru 2011 mala obec 7 627 obyvateľov. Rozloha obce je 789,08 kilometrov štvorcových, z čoho 23,44 km² zaberajú vodné plochy. Hustota obyvateľstva je 9,96 obyvateľov na kilometer štvorcový.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.haapajarvi.fi - oficiálne stránky

Zdroj 

Mestá vo Fínsku
Heinola

Heinola je mesto a obec vo fínsku v kraji Päijät-Häme v provincii Južné Fínsko. Leží približne 130 kilometrov severovýchodne od Helsínk. K 31. januáru 2011 mala obec 20 259 obyvateľov. Rozloha obce je 839,29 kilometrov štvorcových, z čoho 162,96 km² zaberajú vodné plochy. Hustota obyvateľstva je 9,96 obyvateľov na kilometer štvorcový.

Partnerské mestá 
  Piešťany, Slovensko
  Baranoviči, Bielorusko
  Karlshamn, Švédsko
  Peine, Nemecko

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 www.heinola.fi - oficiálne stránky , ,

Zdroj 

Mestá vo Fínsku
BIND

BIND (Berkeley Internet Name Domain) je dlhodobo najpoužívanejší DNS server na internete. Používa sa predovšetkým na serveroch s operačnými systémami UNIXového typu, kde sa stal de facto štandardom. BIND vznikol začiatkom 80. rokov na Kalifornskej univerzite v Berkeley na základe grantu od Agentúry pre výskum pokročilých obranných projektov (DARPA) ministerstva obrany USA a prvýkrát bol vydaný v BSD verzii 4.3.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka BINDu na ISC.org - EN
 Český návod na konfiguráciu na linuxzone.cz

DNS softvér
Softvér pre Unix
Slobodný softvér
SIG-Sauer SSG 3000

SIG-Sauer SSG 3000 je opakovacia ostreľovačská puška. Bola vyvíjaná v Švajčiarsku a Nemecku. Je to ostreľovačská puška používaná útvarmi rýchleho nasadenia v Európe a v USA. Bola vyvinutá firmou SIG Sauer a je známa pre svoju vysokú kvalitu.

Užívatelia 
: Používaná National Security Guard.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Oficiálna webstránka - J. P. Sauer & Sohn
Návod na použitie

Opakovacie pušky
Ostreľovačské pušky
Zlatý glóbus za najlepšiu hudbu

Zlatý glóbus za najlepšiu hudbu udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov. 

Prvýkrát bola v tejto kategórii udelená cena v roku 1948 a jej držiteľom sa stal Max Steiner. Rekordmanmi v počte cien sú John Williams a Dimitri Tiomkin, ktorí ich získali štyri. Williams drží rekord aj v počte nominácií, pretože ich spolu do roku 2011 získal za hudbu celkom devätnásť. V rokoch 1953 až 1958 sa cena neudeľovala, ale Asociácia dokázala v tomto období oceniť Špeciálnou cenou dvoch skladateľov – Dimitriho Tiomkina a Huga Friedhofera.

Víťazi a nominovaní

1947 – 1950

1951 – 1960

1961 – 1970

1971 – 1980

1981 – 1990

1991 – 2000

2001 – 2010

Poznámky
Cena sa udeľuje na začiatku roku a predstavuje úspech za počiny predošlého kalendárneho roku. Zoznam obsahuje hudobných skladateľov, ktorí cenu vyhrali (zvýraznení sú tučne a na prvom mieste), a taktiež tých, ktorí boli na ňu nominovaní. Ďalej sú uvedené filmy, za ktoré boli ocenení/nominovaní. Ak má film distribučný názov, je uvedený pod ním. Hviezdička indikuje, že umelec bol nominovaný na Oscara; dve hviezdičky, že Oscara získal.

Referencie

Externé odkazy 
 Česko - Slovenská filmová databáza
 Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov 
 Oscarová databáza
 The Internet Movie Database 
 Neoficiálny zoznam držiteľov Zlatého glóbusu

Zlatý glóbus
Hudobné ocenenia
Bread

Bread bola americká rocková skupina pochádzajúca z Los Angeles. Medzi rokmi 1970-1977 sa skupine v rebríčku Billboard Hot 100 umiestnilo 13 skladieb a boli príkladom žánru, ktorý sa neskôr začal označovať ako soft rock.

Skupina sa skladala z Davida Gatesa (spev, gitara, basová gitara, klávesy, husle, viola, bicie), Robba Royera (basová gitara, gitara, flauta, klávesy, bicie, zobcová flauta, sprievodný spev), Mika Bottsa (bicie; v skupine od 1970) a Larryho Knechtela (basová gitara, gitara, klávesy, harmonika; nahradil Royera v roku 1971).

Diskografia

Štúdiové albumy

Kompilačné albumy

 Zlaté a Platinové certifikácie od Recording Industry Association of America

Single

Referencie

Externé odkazy
 Bread na Yahoo! Directory
 allmusic (Bread prehľad)

Rockové hudobné skupiny USA
Akatist

Akatist alebo akafist () je ďakovno-oslavnou bohoslužbou v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi. Počas jeho modlitby sa nesedí, ale ako vyjadrenie radosti a vďačnosti sa celý čas stojí.

Akatist sa spravidla skladá z 13 kondakov a 13 ikosov. Najznámejší a najstarší je akatist k Bohorodičke, ktorý vznikol ako poďakovanie za záchranu Konštantínopolu pri obliehaní Avarmi a Slovanmi v roku 626. Autorstvo sa pripisuje konštantínopolskému patriarchovi Sergiovi, Jurajovi Pizidskému alebo sv. Romanovi Sladkopevcovi (Melódovi). Prvé písmená kondakov a ikosov utvárajú v gréckom origináli abecedný akrostich.

V slovanskom svete existujú aj mnohé iné akatisty, napr. akatist k Ježišovi Kristovi, ďakovný akatist, akatisty k rôznym svätým.

Spolu s paraklisom je Akatist k Bohorodičke najobľúbenejšou modlitbou byzantského obradu k presvätej Bohorodičke, v prostredí slovenských gréckokatolíkov najobľúbenejšou byzantskou modlitbou k Bohorodičke.

Externé odkazy 
 Akatist k presvätej Bohorodičke
 Akatist k Ježišovi Kristovi
 Akatist svätému hieromučeníkovi Leonidovi Ivanovičovi Fjodorovi
 Spev Akatistu k presvätej Bohorodičke v podaní zboru Chrysostomos (mp3)
 Akatist – duchovné bohatstvo východnej cirkvi

Liturgia
Kresťanské hymny
Gréckokatolícka cirkev
Kongregácia sestier karmelitánok Dieťaťa Ježiša

Kongregácia sestier karmelitánok Dieťaťa Ježiša (Congregatio Sororum Carmelitidum Divini Infantis Jesu, CSCDIJ  ) je rehoľným inštitútom pápežského práva v Katolíckej cirkvi. Vznikla 31. decembra 1921 v Poľsku. Jej zakladateľmi sú o. Anzelm Gadek OCD a Janina Kierocinská (rehoľným menom sestra Mária Terézia od sv. Jozefa). Prvý dom bol založený v Sosnovci. Generálna predstavená sídli v Poľsku.

Členky kongregácie zachovávajú rehoľné pravidlá sv. Alberta Jeruzalemského a vlastné konštitúcie. Základom života je spiritualita tereziánskeho Karmelu, a najmä spiritualita patrónky kongregácie sv. Terézie od Dieťaťa Ježiša. Sústredia sa na ideál duchovného detstva. Sestry sa venujú najmä výchove detí a ich náboženskému vzdelaniu, ale aj pastoračnej práci v iných oblastiach.

Referencie

Literatúra 
 "Kongregace sester karmelitek Dítěte Ježíše." In: ŘEHOLNÍ ŽIVOT V ČESKÝCH ZEMÍCH : Řeholní řády a kongregace, sekulární instituty a společnosti apoštolského života v České republice. Kostelní Vydří : Karmelitánské nakladatelství, 1997. 223-226 s. EDICE ENCYKLOPEDIE. ISBN 80-7192-222-6

Externé odkazy 
 Sestry karmelitánky Dieťaťa Ježiša, karmelitankydj.sk
 Sestry Karmelitánky Dieťaťa Ježiša
 Povolania.kbs.sk 

Duchovné rády
Ženské rehoľné rády a združenia
Ostreľovačská puška

Ostreľovačská puška alebo odstreľovacia puška je puška používaná na presnejšiu streľbu na dlhé vzdialenosti. Osoba, ktorá používa ostreľovačskú pušku v armáde, sa nazýva ostreľovač (sniper).

Charakteristika 
Ostreľovačská puška je oveľa presnejšia ako ostatné pušky. Takmer všetky ostreľovačské pušky používajú puškohľad, ktorý umožňuje vidieť aj veľmi vzdialené ciele. Existujú dva typy ostreľovačských pušiek: opakovacie pušky, ktoré po každom výstrele musí strelec znovu nabiť, a poloautomatické pušky, ktoré vystrelia jeden náboj, keď je natiahnutá spúšť, a sú automaticky pripravené na ďalší výstrel. Plne automatické pušky strieľajú plynule, kým je natiahnutá spúšť.

Typicky, opakovacie pušky majú dlhší dostrel a sú presnejšie ako poloautomatické pušky preto, lebo musia byť po každom výstrele znovu ručne nabité, a tak majú nižšiu kadenciu ako poloautomatické pušky, ktoré strieľajú tak rýchlo, ako dokáže strelec rýchlo stláčať spúšť. Na blízke vzdialenosti alebo v situáciách, kedy musí strelec strieľať rýchlo za sebou, môže dať ostreľovač prednosť poloautomatickej puške. Príklady opakovacích ostreľovačských pušiek sú M40, R700 alebo M24 SWS. Príklady poloautomatických ostreľovačských pušiek sú M21 SWS, Dragunov alebo Barrett M82.

Náboje 
 
Ostreľovačské pušky používajú náboje kalibru od 5,99 mm nábojov .22 LR, ktoré používa mnoho malých pištolí až po kaliber 12,7 mm nábojov .50 BMG, ktoré používa guľomet M2 Browning. Menšie náboje ako .22 LR sa často používajú na kratšiu vzdialenosť, zvyčajne s tlmičom. Náboj je príliš slabý a má krátky dostrel nato aby zasiahol človeku podobné ciele. Naopak, väčšie náboje ako .50 BMG sú používané v ťažkých ostreľovačských puškách, ktoré sa často používajú na zničenie ľahkých vozidiel a zariadení. Používajú sa pri streľbe z veľkých vzdialeností nad 1,5 km. Pre bežné bojové použitie sú veľmi drahé, objemné a na krátku vzdialenosť nepresné.

Pozri aj 
 Ostreľovač
 Puškohľad
 Zoznam ostreľovačských pušiek

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Modern Firearms zoznam ostreľovačských pušiek
 SniperCentral zoznam ostreľovačských pušiek
Sáva Posvätený

Svätý Sáva Posvätený (gr. Σάββας ο Ηγιασμένος, csl. Савва Освѧщенный) (439, Mutalaska, Kapadócia - 5. december 532) bol kresťanský mních a svätec. V byzantskom kalendári je titulovaný ako prepodobný a bohonosný.

Keď mal Sáva osem rokov, odišiel do monastiera v Skande, neďaleko svojho rodiska. O desať rokov neskôr odišiel do Palestíny. Ako tridsaťročný odišiel do jaskyne, kde sa počas týždňa postil a plietol koše. V sobotu a nedeľu odchádzal do monastiera na spoločné modlitby.

Neskôr odišiel na púšť k Jordánu. Našiel si jaskyňu, kde sa usídlil. Po niekoľkých rokoch života v samote k nemu začali prichádzať ľudia, ktorí ho chceli nasledovať. Čoskoro ich bolo okolo neho 70. Z jednej veľkej jaskyne si urobili chrám. Sáva nechcel, aby niektorý brat prijal kňazstvo, preto sa liturgie slúžili iba vtedy, keď prišiel nejaký kňaz. Neskôr sa niektorí bratia chceli zbaviť vplyvu Sávu. Ohovorili ho u patriarchu v Jeruzaleme. Patriarcha však potom ako zistil, že obvinenia boli nepravdivé, udelil Sávovi sväté tajomstvo (= sviatosť) kňazstva a ustanovil ho za presbytera v lavre. Od vtedy sa Sáva nazýva posvätený (csl. "osvjaščennyj"). Potom biskup posvätil ich jaskynný chrám a Sávu ustanovil za igumena. Keď sa začal šíriť vplyv monofyzitov, Sáva sa na žiadosť patriarchu vybral vysvetliť cisárovi celú vec a zastať sa pravej viery.

Lavra svätého Sávu neďaleko Jeruzalema bola v dejinách veľmi významným monastierom, okrem iného výrazne prispela k sformovaniu byzantského časoslova a typikona.

Zdroje 

 "Sáva Posvätený, prepodobný : 5. december." In: Antonín Čížek: Synaxár : Životy svätých. Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 103-110. ISBN 80-967341-1-3
 "Dňa 5. decembra : Prepodobný a Bohonosný Otec náš, Sáva Osvietený." In: Andrej Josafát Gregor Truch: Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka. Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 588-591. ISBN 80-7165-381-0

Externé odkazy 

 Sáva - život svätého

Sáva Posvätený
Kresťanskí mnísi
Pachomios Veľký

Svätý Pachomios Veľký (* 292, Téby, Egypt – † 348) bol kresťanský mních a svätec.

Ako mladík slúžil vo vojsku keď sa raz v istej dedine zoznámil s kresťanstvom. Po odchode z vojska sa dal pokrstiť. Potom začal žiť pod vedením istého pustovníka. V roku 325 odišiel do púšte kde žil ako pustovník. Čoskoro sa okolo neho zhromaždilo asi 100 mníchov. Pachomios pochopil, že pustovnícky život osamote je nebezpečný preto pre mníchov zaviedol spoločný život v monastieri. Začali bývať v spoločnom dome, kde mali svoje cely. Pachomios napísal pre svoj monastier aj prvé pravidlá – typikon, podľa ktorých mali žiť. Tie sa neskôr stali pre pravidlá života ďalších mníchov žijúcich v monastieroch. Po veľkom vzraste počtu mníchov zriadil Pachomios aj ďalšie monastiere. napísal aj pravidlá pre ženský monastier. Pachomios počas svojho života mal aj schopnosť činiť zázraky a prorokovať. Zomrel počas morovej epidémie v roku 348.

Ako svätec sa uctieva nielen na kresťanskom Východe ale aj na Západe.

Zdroje 

 "Pachomios Veľký, prepodobný : 15. máj." In: Antonín Čížek: Synaxár : Životy svätých. Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 233-235. ISBN 80-967341-1-3
 "Dňa 15. mája : Svätý prepodobný otec náš Pachomij Veľký." In: Andrej Josafát Gregor Truch: Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka. Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 280-285. ISBN 80-7165-381-0

Externé odkazy 

 Pachomius - život svätého

Narodenia v 292
Úmrtia v 348
Pachomios Veľký
Pustovníci
Kresťanskí mnísi
Teodor Studita

Svätý Teodor Studita (iné mená: Teódoros Studitský, Theodóros Studités; * okolo 759, Carihrad - † 826) bol kresťanský svätec a významný byzantský hymnograf.

Spolu so starcom Platonom založil Sakudionský monastier na Olympe, neskôr sa stal jeho igumenom. V čase saracénskej hrozby v Malej Ázii odišiel s bratmi do Carihradu, kde sa ujal monastiera Studion, podľa ktoré dostal neskôr prímeno Studita. Teodor vytvoril pre mníchov v monastieri prísne pravidlá spoločného života podľa pravidiel sv. Bazila Veľkého. Čoskoro sa pri ňom zhromaždilo okolo 1000 mníchov. V monastieri sa venoval aj tvorbe kánonov, cirkevných hymnov a kníh.

Počas ikonoboreckého prenasledovania Teodor verejne obhajoval úctu svätých ikon, za čo ho cisár poslal do vyhnanstva. Tam bol aj mučený a väznený v strašných podmienkach. Až po nástupe ďalšieho cisára Michala III. bol prepustený, ale odmietol sa vrátiť do Konštantínopolu.

Po jeho smrti (roku 826) boli jeho telesné pozostatky v roku 844 prenesené do Carihradu. 

Teodorom zostavené pravidlá boli po jeho smrti zapísané jeho žiakmi a sú známe ako studitský typikon.

V pravoslávnej a gréckokatolíckej cirkvi má sviatok 11. novembra a je uctievaný ako prepodobný a vyznávač.

Pozri aj 
 Studiti

Iné projekty

Zdroje 

 "Teodor Studita, vyznávač, prepodobný : 11. november, 26. január." In: Antonín Čížek: Synaxár : Životy svätých. Prešov : Spolok biskupa Petra Pavla Gojdiča, 1998, s. 66-68. ISBN 80-967341-1-3
 "Dňa 11. novembra : Prepodobný Otec náš, vyznávač, Teodor Studit." In: Andrej Josafát Gregor Truch: Život svätých : Duchovné čítanie pre slovenských gréckokatolíckych veriacich na každý deň kalendárneho roka. Preklad a úprava: Michal Čarný. Prešov : Vydavateľstvo Michala Vaška, 2003, s. 550-554. ISBN 80-7165-381-0

Externé odkazy 
 Teodor Studita - život svätého

Svätci
Byzantské osobnosti z Konštantínopola
Byzantskí teológovia
Byzantskí spisovatelia
Byzantskí mnísi
Železničná trať Trenčianska Teplá – Vlársky priesmyk

|}
Železničná trať Trenčianska Teplá – Vlársky priesmyk (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 123) je neelektrifikovaná jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Trenčiansku Teplú a hraničný priechod na Moravu vo Vlárskom priesmyku. Je súčasťou tzv. Vlárskej dráhy.

Dejiny 
Popri rieke Vláre viedla od nepamäti spojnica Považia a Moravy. Postavenie trate, spájajúcej Brno, Veselí nad Moravou a Brumov-Bylnice s vtedajším Uhorskom, bolo potvrdením dôležitosti Vlárskeho priesmyku. 

Trať bola stavaná v 80. rokoch 19. storočia a úsek Uherský Brod - Trenčianska Teplá bol sprevádzkovaný 28. októbra 1888. V dobe jej vzniku to bolo jedno z troch železničných prepojení vtedajšieho Uhorska s Moravou, keďže existovali len trate 110 (Bratislava – Břeclav) a 127 (Žilina – Mosty u Jablunkova).

Stanice na trati  
 Trenčianska Teplá – križovatka s traťou 120 (Bratislava – Žilina), 122 (Trenč. Teplá – Trenč. Teplice) a 124 (Trenčianska Teplá – Lednické Rovne)
 Nemšová – križovatka s traťou 124 (Trenčianska Teplá – Lednické Rovne)
 Horné Srnie
 Vlársky priesmyk
 hraničný priechod  a

Pozri aj 
 Vlárská dráha
 Zoznam železničných tratí na Slovensku

Externé odkazy 
 ŽSR cestovné poriadky podľa trate

Zdroj 
 www.vlaky.net
 https://www.zsr.sk/files/sps/OstatneDokumenty/Doprava/Tabulky-tratovych-pomerov/Aktualne-TTP/TTP-130-B-Trencianska-Tepla-Horne-Srnie-Vlarsky-prusmyk-CZ-23z.pdf

Trenčianska Teplá – Vlársky priesmyk
Doprava v okrese Trenčín
Doprava v okrese Zlín
Polnočnica

Polnočnica (gr. μεσονύκτικον, csl. полу́нощница) je oficiálna modlitba v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi, ktorá sa slúži o polnoci alebo počas noci. Je súčasťou denného okruhu bohoslužieb (časoslova). Niekedy sa slúži tesne pred utierňou.

Typy polnočníc 
Rozlišujeme všednodennú, sobotnú a nedeľnú polnočnicu. 
 Najvýraznejším prvkom všednodennej polnočnice je čítanie 17. katismy (118. žalm podľa číslovania Septuaginty). 
 Na sobotnej polnočnici je namiesto nej určená 9. katisma (žalmy 64-69 podľa číslovania Septuaginty). 
 Na nedeľnej polnočnici sa namiesto 17., resp. 9. katismy modlí kánon k presvätej Trojici podľa hlasu oktoicha a má aj celkovo trochu inú štruktúru ako všednodenná a sobotná polnočnica. 

Špecifické polnočnice sa slávia na Paschu a v Svetlom týždni.
Bezprostredne pred utierňou vzkriesenia sa niekde slúži polnočnica, počas ktorej sa spieva kánon Veľkej soboty. V jej závere sa prenáša pláštenica zo stredu chrámu (z "hrobu") na prestol (oltár).
Vo Svetlom týždni pozostáva polnočnica z veľkonočných hymnov a má rovnakú štruktúru ako hodinky (časy) a povečerie.

Obsah 
Výrazným obsahovým aspektom modlitieb polnočnice je očakávanie Krista-Ženícha, teda jeho druhého príchodu. Nočné bdenie je v kresťanstve tradične späté s očakávaním druhého Kristovho príchodu. Polnočnica obsahuje aj mnohé kajúce modlitby a prosby. Nedeľná polnočnica má výrazný dogmatický aspekt, ktorý je obsiahnutý v trojičných kánonoch.

Externé odkazy 
 Polnočnica - krátke vysvetlenie
 Hodinky (časy), povečerie a polnočnica na svätú Paschu
 Полунощница повседневная - každodenná polnočnica v cirkevnoslovanskom jazyku (ruská transkripcia)
 Časoslov ruténskej recenzie vydaný v Ríme v roku 1950

Liturgia
Liturgia hodín
Gréckokatolícka cirkev
Spirometria

Spirometria je vyšetrenie, pri ktorom lekár zisťuje funkciu pacientových pľúc. Toto vyšetrenie sa vykonáva pomocou spirometra - prístroja, ktorý zaznamenáva dýchanie pacienta. Výsledkom je graf ukazujúci objem vdýchnutého a vydýchnutého vzduchu v závislosti na čase.

Na toto vyšetrenie je pacient posielaný pri respiračných problémoch, pocite dušnosti, dlhodobejšom kašli, pred operáciou hrudníka a pri sledovaní účinnosti liečby chorôb pľúc. Spirometria je vykonávaná na špecializovaných oddeleniach (oddelenia funkčnej diagnostiky). Základné vyšetrenie však môže urobiť aj praktický lekár alebo sám pacient podľa inštrukcii lekára. Vyšetrovaný by pred testom nemal fajčiť a ani by nemal jesť.

Parametre

Referencie

Externé odkazy
Detailné informácie o spirometrickom testovaní, interpretácie a fyziológia na spirxpert.com
História spirometrov a pľúcnych testov na medizin.li

Pneumológia
Diagnostika
Archaeornithomimus

Archaeornithomimus bol typický pštrosovitý dinosaurus (Ornithomimosauria), žijúci v období vrchnej kriedy (asi pred 80 miliónmi rokov) na území dnešnej Číny. Išlo o veľmi štíhleho a rýchlo behajúceho dinosaura, merajúceho 3,3 m na dĺžku s hmotnosťou . Rovnako ako ostatné ornitomimosaury, aj Archaeornithomimus bol všežravec, živiaci sa rastlinami, hmyzom, ale aj malými stavovcami. Jediný druh je Archaeornithomimus asiaticus.

Referencie 

Ornithomimosauria
Kriedové dinosaury
Dinosaury z Ázie
David Morse

David Bowditch Morse (nar. 11. október 1953, Hamilton, Massachusetts, USA) je americký divadelný, filmový a televízny herec. Prvýkrát sa do povedomia ľudí dostal ako Dr. Jack Morrison v lekárskom seriáli St. Elsewhere medzi rokmi 1982 až 1988. Morse pokračoval vo svojej filmovej kariére rolami vo filmoch Tanec v temnotách, Vyjednávač, Zelená míľa, Disturbia, Dlhý bozk na dobrú noc, Skala, Smrtiaca liečba, Dvanásť opíc, 16 blokov a Hounddog.

V roku 2006 mal Morse periodickú rolu Michaela Trittera v dramatickom seriáli Dr. House, za ktorú získal nomináciu na cenu Emmy. V roku 2008 za stvárnenie role Georga Washingtona v minisérii televízie HBO, John Adams získal druhú nomináciu na cenu Emmy. Takisto mal úspech na Broadwayi, rolou Jamesa "Sharky" Harkina v hre Námorník.

Skoré roky
Morse sa narodil v mestečku Hamilton v Massachusetts ako syn učiteľky Jackquelyn a obchodného riaditeľa Charlesa Morsa. Má tri mladšie sestry. Jeho stredné meno, Bowditch, pochádza od matematika Nathaniela Bowditcha. Morse vyštudoval herectvo na William Esper Studio. Svoju hereckú kariéru začal v divadle začiatkom 70. rokov.

Osobný život
Morse je ženatý s herečkou Susan Wheeler Duff od 19. júna 1982. Majú spolu tri deti, dcéru a dvoch synov. V roku 1994 sa Morse aj s rodinou presťahoval do Philadelphie po zemetrasení Northridge.

Filmografia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
 

Filmoví herci USA
Speváci USA
Divadelní herci USA
Televízni režiséri USA
Držitelia Drama Desk
Držitelia ceny Obie Award
Osobnosti z Massachusetts
Developer

Developer je investor (fyzická alebo právnická osoba), ktorá investuje do výstavby nehnuteľností (obytné domy, kancelárske budovy, priemyselné budovy) určených na predaj alebo prenájom.

Developer zvyčajne kúpi nehnuteľnosť, dohliada na celý investičný proces od fázy projektovania do ukončenia výstavby (resp. renovácie) až po jej predaj, alebo prenájom.

Stavby
Stavebníctvo