Tahanea

Tahanea (zastarano Tchitchagoff alebo Chichagov) je väčší atol v centrálnej časti súostrovia Tuamotu vo Francúzskej Polynézii.

Nachádza sa v strede súostrovia na južnej strane a je umiestnený medzi atolmi Faaite a Motutunga, pričom najbližším susedom je prvý menovaný atol vo vzdialenosti necelých  na západ. Centrálny ostrov Tahiti je vzdialený približne  na juhozápad.

Geografia atolu 
Atol má pretiahnutý tvar, s úzkym prstencom súše okolo lagúny. Prstenec atolu je, podobne ako u mnohých iných atolov v oblasti (Fakarava, Arutua, Toau, Kaukura, Faaite a i.) z južnej strany tvorený nízkym koralovým útesom, umiestneným iba tesne na úrovni hladiny oceánu a len výnimočne prerušený malými ostrovčekmi (polyn. „motu“). Zo severnej strany tvorí prstenec podstatne viac súše s vegetáciou.

Atol má približne  na dĺžku a v najširšom mieste má . Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva ponad útes z južnej strany, zaplavovaný počas prílivu, ale tiež zo severu troma širokými a splavnými prieplavmi – Motupuapua, Teavatapua a Otao, s 430 a 330 a 50 metrov šírky. Lagúna má celkovú rozlohu , pričom na západnej polovici je plytšia s desiatkami koralových hláv siahajúcich z dna až na hladinu.

Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej iba tesne pod hladinou mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria  a jej vek sa odhaduje na 51,7 až 54,3 mil. rokov.

Dejiny 
Prvá písomnú zmienku o návšteve atolu urobil španielsky moreplavec Domingo de Boenechea v novembri 1774, ktorý sa plavil na lodi Aguila. Atol pomenoval „San Julián“. Rôzne zdroje uvádzajú dva rôzne dni, 9. novembra alebo 12. novembra.

Ďalší záznam je od Faddeja F. Bellinsgauzena, ten vykonal záznam o návšteve atolu 16. júla 1820 a pomenoval ho „Chichagov“.

Posledný známy zápis je od Charlesa Wilkesa z 15. januára 1841.

Súčasnosť 
V 19. storočí, keď sa atol stal francúzskym územím, tu žilo približne 100 obyvateľov. Dnes je oficiálne neobývaný, ale často navštevovaný obyvateľmi atolu Faaite kvôli kokosovým plantážam. Pri strednom prieplave je niekoľko budov a na jednom zo severných ostrovov je postavený malý kostol.

Správy od súkromných jachtárov, ktorí atol navštevujú najmä kvôli panenskej prírode, ružovému piesku a potápaniu, hovoria o trvalom obývaní niekoľkými ľuďmi, ktorí plnia úlohu akýchsi strážcov atolu a dohliadajú na prítomnosť lodí a správanie ich posádok, aj keď oficiálne žiadna stráž ostrova vládou Francúzskej Polynézie zatiaľ ustanovená nebola.

Fauna a flóra 
Atol zatiaľ nepatrí medzi chránené územia, ale niektoré živočíšne a rastlinné druhy, ktoré sa nachádzajú na atole a v jeho vodách, sú endemické, vzácne alebo ohrozené.

Bežnou vegetáciou na atole je kokosová palma, ktorá bola intenzívne vysádzaná po celej Francúzskej Polynézii v prvej polovici 19. storočia s cieľom ťažiť kopru.

Z vzácnych druhov sa tu vyskytuje ohrozený člen veľkej rodiny brodivých vtákov Scolopacidae,  (v tahitčine kivi-kivi), a tiež endemická , ktorá je podľa IUCN taktiež ohrozenou rastlinou.

Administratívne a geografické členenie 
Geograficky patrí atol Tahanea k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Motutunga, Takume, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.

Administratívne patrí atol do komunity Anaa, do ktorej patria ešte okrem rovnomenného atolu aj atol Faaite a neobývaný atol Motutunga.

Referencie

Externé odkazy 
Archív zoznamu atolov na OceanDots
Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu
Biodiverzita polynézskych atolov
 Suite101,  Julien Gué, 8. júl 2013, „Faaite, un atoll des Tuamotu unique pour des vacances de rêve“

Zdroj 
 Tahiti Heritage
 

Atoly Tichého oceánu