joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Websupport

Websupport je slovenská webhostingová spoločnosť, ktorá na trhu pôsobí od roku 2002. Od roku 2011 pôsobí aj v Česku, Maďarsku a Rakúsku. V roku 2019 sa stala súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group.

Vznik spoločnosti 
Oficiálne vznikla firma 1. apríla 2002, v dobe, kedy zakladatelia Michal Truban a Pavel Stano študovali strednú školu. Prvá firemná doména bola websuport.sk. Až neskôr sa zistilo, že „support“ je správne s dvomi p. Prvým produktom bol „Neobmedzený webhosting“, ktorý bežal na serveri s diskovou kapacitou len 40GB.

V roku 2019 akvizovala firmu dánska investičná spoločnosť Axcel. Firma sa tak stala súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group.

História v bodoch 
 2002 - Nákup prvého servera, zaregistrovaná doména websupport.sk a spustenie webu
 2003 - Redesign webu
 2004 - Založenie s.r.o. a vznik WebAdminu
 2006 - Firma WebSupport hosťuje viac než 3 000 domén
 2009 - Firma WebSupport hosťuje viac než 10 000 domén. WebSupport sa objavuje na Facebooku a Twitteri
 2010 - 10. miesto v počte. sk domén a spustenie služby Nicereply.com
 2011 - 3. miesto v počte domén a vstup na zahraničné trhy (CZ, HU)
 2012 - Jednotka na trhu, kauza Gorila vs. WebSupport
 2013 - V júli spustený nový web, spoločnosť sa stala 8. najrýchlejšie rastúcou IT firmou v strednej a východnej Európe podľa Deloitte Fast.
2015 - Kúpa maďarskej spoločnosti Gyümölcstárhely
2016 - Blog WebSupportu sa stal najlepším firemným blogom roka
2017 - Firma získava Zlatý klinec za kampaň OverBot, spúšťa Bullshit Detector na boj proti dezinformáciam
2019 - WebSupport sa stal súčasťou medzinárodnej skupiny Loopia Group 
2021 - Firma prechádza rebrandingom a Websupport predstavuje novú vizuálnu identitu

Referencie

Externé odkazy 
 http://tvnoviny.sk/pribehy-uspesnych/zacinal-na-strednej-skole-cez-prestavku-dnes-je-slovenska-jednotka.html
 http://hn.hnonline.sk/ekonomika-a-firmy-117/chceli-sme-byt-jednotkou-na-trhu-podarilo-sa-590448

Internetové podniky
Podniky na Slovensku
Cory Conacher

Cory Conacher (* 14. december 1989, Burlington, Kanada) je kanadský profesionálny hokejista hrajúci na pozícii centra.

Klubový hokej 
V úspešnej sezóne 2010/11 strávenej v súťaži NCAA v klube Canisius College, podpísal tri skúšobné amatérske zmluvy s klubmi AHL. Dva zápasy odohral za Rochester Americans, tri ďalšie stretnutia za Cincinnati Cyclones a päť za Milwaukee Admirals. Pred sezónou 2011/12 podpísal svoj prvý profesionálny kontrakt s klubom Norfolk Admirals v súťaži AHL. Klub je farmárskym celkom klubu Tampy Bay Lightning.
Pre svoju nižšiu postavu nebol nikdy draftovaný klubom NHL. Pred sezónou 2011/12 sa zúčastnil predsezónneho kempu klubu Tampa Bay Lightning. V kempe zaujal a postupne sa mu začala otvárať cesta do NHL. Nasledujúci ročník ešte začal na farme v klube Syracuse Crunch, ale počas sezóny sa už prepracoval aj do prvého tímu Tamby Bay Lightning. Sezónu dokončil v klube Ottawa Senators, kde bol vymenený. Pred sezónou 2013/14 si vybojoval stabilné miesto v prvom tíme Ottawy Senators. V drese Senators odohral v sezóne 60 stretnutí v ktorých zaznamenal 20 kanadských bodov za 4 góly a 16 asistencií. 

Sezónu, ale dokončil v tíme Buffalo Sabres za ktoré nastúpil v 19 zápasoch. 30. júna 2014 sa stal voľným hráčom. Už 1.júla podpísal, ako voľný hráč zmluvu s klubom New York Islanders za 600 000 dolárov. Z úvodných 29 zápasov sezóny nastúpil Conacher za Islanders len v 15 stretnutiach. 12. decembra bol preradený do farmárskeho mužstva Bridgeport Sound Tigers. 2.marca 2015 bol vymenený do klubu Vancouver Canucks, kde sa stal hráčom farmarského tímu canucks, ktorým je klub Utica Comets. Opačným smerom putoval center Justin Jeffrey.

Profesionálna kariéra - Základná časť

Profesionálna kariéra - Play off

Externé odkazy 
 Cory Conacher na eliteprospects
 Cory Conacher štatistiky

Zdroj
 

Kanadskí hokejisti
Hráči Ottawa Senators
Arsenij Petrovyč Jaceňuk

Arsenij Petrovyč Jaceňuk (ukr. Арсеній Петрович Яценюк, * 22. máj 1974, Černovice, Ukrajina) je ukrajinský politik, ekonóm a právnik. V rokoch 2014 - 2016 premiér ukrajinskej vlády, kedy pôsobil krátko ako predseda dočasnej, neskôr štandardne zvolenej vlády. Na čelo novej vlády sa dostal po tzv. Euromajdane, protestoch, ktoré skončili odchodom proruského prezidenta Viktora Janukovyča, obsadením Krymu ruskými silami a nepokojov, ktoré vyvrcholili otvoreným ozbrojeným konfliktom na východe Ukrajiny.

V rokoch 2005 a 2006 pôsobil ako minister hospodárstva Ukrajiny, hneď na to v roku 2007 ako minister zahraničných vecí Ukrajiny a v rokoch 2007 – 2008 ako predseda národného parlamentu Ukrajiny. V súčasnosti je predsedom ukrajinskej strany Baťkivščyna (po odsúdení jej bývalej predsedníčky Julie Tymošenkovej v roku 2010 na trest odňatia slobody). Počas protestov v ukrajinských mestách na prelome rokov 2013 a 2014 mu prezident Janukovyč 25. januára 2014 ponúkol post premiéra, ktorý odmietol.

Po dohode medzi vládou a predstaviteľmi protestujúcich za prítomnosti diplomatov Európskej únie a Ruska prezident Viktor Janukovyč prisľúbil vytvorenie dočasnej vlády, predčasné prezidentské voľby a návrat k zneniu ústavy z roku 2004. V priebehu nasledujúcich dní, 27. februára 2014, bol Jaceňuk zvolený parlamentom do funkcie predsedu dočasnej vlády. Po parlamentných voľbách v októbri 2014 bol novozvoleným parlamentom potvrdený vo funkcii predsedu vlády. Po dvoch rokoch vlády čelil kritike za pomalé tempo reforiem. 14. apríla 2016 podal demisiu. Novým premiérom bol menovaný Volodymyr Hrojsman.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Arseniy Yatsenyuk's "Front of Changes"
 

Premiéri Ukrajiny
Ukrajinskí politici
Osobnosti z Černovíc (Ukrajina)
Osobnosti rusko-ukrajinskej vojny
Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014

Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014 sú 16. ročník súťaže mimoeurópskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU).

Súťaž sa koná od 20. januára do 26. januára 2014 v čínskom meste Tchaj-pej, v Taipei Arena. Súťaže prebiehali v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry. Bolo to posledné krasokorčuliarske súťažné podujatie pred Zimnými olympijskými hrami 2014. V rovnakom meste a na rovnakom mieste sa majstrovstvá štyroch kontinentov konali aj v roku 2011.

Účastníci

Právo účasti 
Právo zúčastniť sa majstrovstiev mali športovci registrovaní v mimoeurópskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2013 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.

Minimálna hodnota technických elementov 
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2013/2014 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikovali na Majstrovstvá štyroch kontinentov (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).

Právo nominácie viacerých súťažiacich 
Na rozdiel od Majstrovstiev Európy 2014 mala každá krajina právo nominovať do tejto súťaže troch súťažiacich do každej kategórie. Výsledok krajiny na predošlých majstrovstvách štyroch kontinentov nemal na počet miesteniek žiadny vplyv.

Zoznam účastníkov súťaže 
Na tento ročník súťaže sa prihlásilo celkovo 94 krasokorčuliarov z 15 krajín Ameriky, Afriky, Ázie a Austrálie. V kategórii mužov súťažilo 29 športovcov, v kategórii žien 21 krasokorčuliarok, v párových disciplínach 7 športových dvojíc a 15 tanečných párov.

Program podujatia 
Program podujatia podľa oficiálneho rozpisu  je uvádzaný v miestnom čase UTC+08:00 (SEČ + 7):

Výsledky

Muži 

WD = withdrawn (odstúpil zo súťaže)

Ženy

Športové dvojice

Tanečné páry

Medailová bilancia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ISU 
 Oficiálna stránka podujatia  (po čínsky)
 Oficiálny protokol z podujatia  

Šport v 2014
Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní
Krasokorčuľovanie
Cynická obluda

Cynická obluda je internetový projekt slovenského publicistu Radoslava Ondřejíčka.

Ondřejíček začal v máji 2012 pravidelne uverejňovať na americkej službe Blogger satirické komentáre formou koláží obrázkov s komiksovými popiskami. Kombinácia obrázku (prevažne fotografie) a textu má pravidelne prekvapivý vtip. V textovo-vizuálnych komentároch Cynickej obludy sa často rozoberajú aktuálne témy zo slovenskej politickej scény a kriticky glosujú prejavy slovenského katolicizmu, nacionalizmu, etatizmu, homofóbie či šovinizmu. Niektoré komentáre, najmä antikatolícke, sú kontroverzné. Príspevky sú často vulgárne, kvôli čomu bol Ondřejíček vo viacerých prípadoch kritizovaný či boli naňho podané trestné oznámenia.

Príspevky Cynickej obludy uverejňuje na svojej webstránke slovenský denník SME, v minulosti ich uverejňoval Denník N. Hoci Ondřejíček uviedol, že svoje vtipné komentáre začal robiť pre svoje blízke okolie bez ambície veľkej sledovanosti, stali sa časom fenoménom a dnes majú významné postavenie medzi súčasnou slovenskou (najmä politickou) satirou.

Referencie 

Slovenské webové stránky
Satira
Sladké hry minulého leta

Sladké hry minulého leta je názov televízneho filmu režiséra Juraja Herza na námet poviedky Guya de Maupassanta Muška. Film vznikal v dobe, keď sa Herz dostal do určitého sporu s režimom po premiére Spaľovača mŕtvol, aj preto sa jednalo iba o televízny projekt nakrúcaný na Slovensku. 

Maupassant napísal poviedku ako čiastočne autobiografické zachytenie vlastného bohémskeho života v 70. rokoch 19. storočia. Príbeh pojednáva o skupine vodákov, medzi ktorých jeden člen privedie svoje dievča - Mušku. 

Snímka zachytáva slnečné leto na Seine (k čomu poslúžil Dunaj) a bezstarostný život predstaviteľov francúzskej bohémy, ktorí nachádzajú potešenie v každodennosti a ľahkovážnosti. Muška svojou krásou, čistotou a radosťou zo života bohémov očarí a získa si náklonnosť každého z nich. Aj keď neskôr prídu ťažké chvíle a návrat do života v meste, ktorý prináša neuspokojenie, optimizmus nestrácajú. Atmosféru letnej pohody dopĺňa prirodzené a uvoľnené herecké stvárnenie vodákov, okrem iných výborným duom Lasica & Satinský.

Film je natočený vo farbe, napriek tomu, že v televíznej praxi v tej dobe ešte prevládala čiernobiela. Farebný film dal tvorcom možnosť impresionistickej hry s obrazom, čo korešponduje s výtvarným umením doby, v ktorej sa príbeh odohráva. Pastelové odtiene presvetlenej prírody dopĺňajú pestré kostýmy Milana Čorbu a hravá hudba Štěpána Koníčka. 

Film Sladké hry minulého leta mal premiéru v roku 1970 a do distribúcie bol opäť zaradený v roku 1988. Bol uvedený na Febiofeste v roku 1997 a 1999.

Ocenenia 
 Grand Prix a Zlatá nymfa za najlepší farebný program a kameru na MTF v Monte Carle, 1970
 Zlatý ledňáček na Finále Plzeň, 1990

Externé odkazy 
 Sladké hry minulého leta na fdb.cz
 Sladké hry minulého leta na port.sk
 Sladké hry minulého leta v Česko-Slovenskej filmovej databáze 
 J. Lukeš, Diagnózy času: Český a slovenský poválečný film. Praha, vydavateľstvo Slovart, s. r. o., 2013, ISBN 978-80-7391-712-8

Televízne filmy
Filmy podľa knihy
Filmy z 1970
Etiópska vysočina

Etiópska vysočina je horská sústava vo východnej Afrike, rozkladajúca sa na území Etiópie, Eritrey a severozápadného Somálska. Najvyšším vrcholom je Ras Dašän () v oblasti vrchov Sämen, ktorý je súčasne najvyšším vrchom Etiópie a desiatym najvyšším vrchom Afriky.

Geografické charakteristika 
Horský masív je rozdelený Etiópskou priekopou na východnú a západnú časť. Priemerná výška celej oblasti je 2000 a , vysočina sa preto prezýva strecha Afriky. Rad vrcholov meria viac ako 4000 metrov, napr. Buahit (4510 m), Tull Demtu (4377 m), Talo (4413 m) alebo Batu (4307 m). 

Horský systém je pramennou oblasťou mnohých riek, vrátane Modrého Nílu, Atbary, Omo alebo Avas. Nachádzajú sa tu aj významné jazerá - Tana, Camo alebo Abaja. Najvyššou časťou vysočiny je pohorie Sämen, ktoré sa nachádzajú severne od jazera Tana. Južne od jazera leží pohorie Coke, vo východnej časti sú významné pohoria Ahmar a Urgoma.

Klimatické podmienky 
Oblasť ovplyvňujú monzúny a zrážok výrazne ubúda smerom k juhovýchodu. Vďaka svojej priaznivej klíme s vyšším množstvom zrážok predstavuje oblasť s nadmorskou výškou medzi 1800 a 2500 metrov domov pre väčšinu obyvateľov Etiópie.

Národné parky 
Na časti územia Sämanu, v severnej časti vysočiny, bol v roku 1969 zriadený Národný park Sämen, ktorý je od roku 1978 súčasťou Svetového dedičstva UNESCO. 

Medzi ďalšie parky a rezervácie patrí Bale, Omo, Mago, Avas alebo Nečisar.

Fauna a flóra 
V oblasti žijú stáda horských opíc, nazývaných dželady a vyskytujú sa tu vzácne kozorožce Capra walie alebo vlk etiópsky.

Zdroj
Cushingov syndróm

Cushingov syndróm , známy tiež ako hyperadrenokorticizmus alebo hyperkorticizmus, je endokrinná porucha spôsobená vysokou hladinou kortizolu v krvi. Syndróm môže byť spôsobený príjmom glukokortikoidov alebo nádormi produkujúcimi kortizol či adrenokortikotropným hormónom (ACTH). Príčinou ochorenia môže byť adenóm hypofýzy, ktorý produkuje veľké množstvo ACTH, ktoré následne spôsobí nadprodukciu kortizolu v nadobličkách.

Medzi prejavy ochorenia patria zvýšená chuť do jedla, obezita, únava, zmeny nálad, depresie, zvýšenie krvného tlaku (hypertenzia) a diabetes mellitus, zvýšenie krvného cukru (hyperglykémia), zníženie hustoty kostnej hmoty (osteoporóza), zníženie sexuálneho pudu či poruchy menštruácie.

Cushingov syndróm sa nevyskytuje len u človeka, ale je tiež pomerne častý u domestikovaných psov a koní. Popísaný bol v roku 1932 Američanom Dr. Harveyom Cushingom.

Patofyziologicky sa rozlišuje:
 primárny Cushingov syndróm - produkcia kortizolu je neregulovaná, jeho nadbytok je spôsobený poruchou nadobličiek alebo podávaním kortikoidov,
 sekundárny Cushingov syndróm - príčinou nadprodukcie je zvýšená produkcia ACTH, väčšinou adenómom hypofýzy (Cushingova choroba) alebo ako paraneoplastický syndróm sprevádzajúci niektoré nádorové ochorenia.

Referencie

Literatúra

Externé odkazy 
 Cushingov syndróm - medinfo.sk
 Cushingov syndróm - zdravie.sk
 Cushingov syndróm - medixa.org

Endokrinológia
Syndrómy
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1997

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1997 boli v poradí 8. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 17.19. januára 1997 v Liévine, v departmente Pas-de-Calais, vo Francúzsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa ôsmykrát za sebou stali hokejisti . Bronzové Dánsko získalo svoju prvú medailu na ME. Posledné 2 družstvá zostúpili v roku 1999 do II. divízie ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 1997

Zdroje 
 ME 1997 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 1997 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 1997
Muži
Pozemný hokej
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1999

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1999 boli v poradí 9. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 22.24. januára 1999 v Slagelse, v Dánsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa deviatykrát za sebou stali hokejisti . Strieborné Poľsko získalo svoju prvú medailu na ME a bronzové Švajčiarsko zopakovalo bronzové umiestnenie po 25. rokoch. Posledné 2 družstvá zostúpili v roku 2001 do II. divízie ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 1999

Zdroje 
 ME 1999 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 1999 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 1999
Muži
Pozemný hokej
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2001

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2001 boli v poradí 10. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 19.21. januára 2001 v Luzerne, vo Švajčiarsku, za účasti 8 tímov. Švajčiarsko bolo organizátorom mužských ME druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1980, v Zürichu. Víťazom sa 10. krát za sebou stali hokejisti . Strieborné Španielsko získalo svoju prvú medailu na ME. Posledné 2 družstvá zostúpili v roku 2003 do II. divízie ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2001

Zdroje 
 ME 2001 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 2001 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 2001
Muži
Pozemný hokej
2001 vo Švajčiarsku
Luzern
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2003

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 2003 boli v poradí 11. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 17.19. januára 2003 v Santanderi, v provincii Kantábria, v Španielsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa 11. krát za sebou stali hokejisti . Strieborné Španielsko sa druhýkrát za sebou dostalo do finále ME. Posledné 2 družstvá zostúpili v roku 2006 do II. divízie ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003
 Majstrovstvá Európy III. divízie v halovom pozemnom hokeji mužov 2003

Zdroje 
 ME 2003 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 2003 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 2003
Muži
Pozemný hokej
2003 v Španielsku
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1994

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov 1994 boli v poradí 7. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 28.30. januára 1994 v Bonne, v Nemecku, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja ME boli družstvá Česka a Ruska. Nemecko bolo organizátorom mužských ME druhýkrát, keď predtým organizovalo hneď prvý turnaj v roku 1974, v Západnom Berlíne. Víťazom sa siedmykrát za sebou stali hokejisti . Bronzové Česko získalo svoju prvú medailu na ME. 

Bol to posledný turnaj ME, ktorý sa hral s dvojbodovým systémom za víťazstvo.

Účastníci

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroje 
 ME 1994 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 1994 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 1994
Muži
Pozemný hokej
Showtime

Showtime je americká platená káblová televízna stanica, ktorú vlastní CBS Corporation. Showtime vysiela hlavne filmy, seriály, majstrovstvá v boxe a MMA, a stand-up comedy špeciály.

Showtime vysielala mnohé populárne televízne seriály ako Dexter, Homeland, Californication alebo Borgiovci.

Programy

Dramatické

Vysielané
 Roadies (2016 – súčasnosť)
 Billions (2016 – súčasnosť)
 The Affair (2014 – súčasnosť)
 Masters of Sex  (2013 – súčasnosť)
 Ray Donovan (2013 – súčasnosť)
 Homeland (2011 – súčasnosť)
 Shameless (2011 – súčasnosť)

Ukončené
 Borgiovci (2011 – 2013)
 Tudorovci (2007 – 2010)
 Dexter (2006 – 2013)
 Brotherhood (2006 – 2008)

Komediálne

Vysielané
 Dice (2016 – súčasnosť)
 Episodes (2011 – súčasnosť)

Ukončené
 House of Lies  (2012 – 2016)
 Web Therapy (2011 – 2015)
 Nurse Jackie (2009 – 2015)
 Californication (2007 – 2014)
 Weeds (2005 – 2012)
 Barbershop (2005)

Referencie

Televízne stanice v USA
Chris Butler

Chris Butler (* 27. október 1986, Saint Louis Missouri, USA) je americký hokejista hrajúci kanadsko-americkú profesionálnu ligu NHL. Hráva na pozícii obrancu.

Životopis 
Chris Butler vyrastal v meste Saint Louis v štáte Missouri. V mladosti hrával okrem hokeja aj bejzbal. Jeho otec Doug bol tiež profesionálnym hokejistom. V NHL hrával za Boston Bruins a v konkurenčnej WHA si zahral v roku 1977 za tím Calgary Cowboys. Tri sezóny hral aj farmársku súťaž AHL. Doug bol aj trénerom svojho syna Chrisa. Chrisova matka Martha bola tiež športovkyňa. Hrávala pozemný hokej.

Profesionálna kariérazákladná časť

Profesionálna kariéra - play-off

Reprezentačná kariéra

Externé odkazy 
 Chris Butler na eliteprospects
  - Skorší život

Hokejisti USA
Hráči Calgary Flames
Discoglossus nigriventer

Discoglossus nigriventer je žaba z čeľade Discoglossidae. Predpokladalo sa, že ide o vyhynutý druh, ale v novembri 2011 bol objavený živý exemplár v Chulskom údolí na severe Izraela.

Opis 
Discoglossus nigriventer má tmavé brucho s malými bielymi bodkami a okrovo sfarbený chrbát. Boky majú hrdzavú farbu, ktorej odtieň sa pohybuje od tmavo olivovo sivého až po sivočierny. Od kunky maľovanej sa líši interokulárnou vzdialenosťou (tj vzdialenosťou medzi očami), dlhšími prednými končatinami a menej vyčnievajúcim nosom. Popisovaný vzor bola dospelá samica s dĺžkou tela 40 mm.

O tomto druhu nie je prakticky nič známe, pretože bol vedcami videní iba dvakrát. V roku 1940 boli nájdení dvaja dospelí jedinci a dva žubrienky, a v roku 1955 bol nájdený jeden jedinec. Od tej doby tento druh nebol videní až do novembra 2011.

Referencie

Externé odkazy 
 BioLib.cz - žabka černobřichá (Discoglossus nigriventer) 
 arkive - Fotografie Discoglossus nigriventer 

Kriticky ohrozené druhy
Žijúce fosílie
Stepfordské paničky

Stepfordské paničky je psychologický román či realistický spoločenský horor amerického spisovateľa Ira Levina (1929 New York), známeho aj dielom Rosemary má dieťatko (1967).

Dej 

Témou tohto žánrovo mnohorozmerného románu je žena v domácnosti – ktorá je skôr len telom, mäsom než mysliacou bytosťou. Je to poslušná služobnica, roztomilá bytosť zdobiaca príbytok mužského chlebodarcu. Podobná tematika bola rozpracovaná v diele Rosemary má dieťatko (, 1967) no v tomto románe je tematika ešte zosilnená. Stepfordské paničky je román o normách modernej spoločnosti, ktorej hodnotami sú krása a mladosť za každú cenu.

Manželia v Stepforde využívajú svoje nové vedomosti na uskutočnenie snov fetišistickej spoločnosti. V románe sa kombinuje patriarchálne organizovaná sila, erotizácia potrieb a využívanie vedeckých technológií. Toto dodáva Stepfordským domom typickú obrázkovú kvalitu a zo žien vyrába telá nepoznačené potom či vekom, zatiaľ čo ich mysle sú kompletne zviazané s čistiacimi potrebami a voskom na podlahy.  Až fantastické telá pestovaných paničiek sú alebo telá „vytvorené ako celok“, alebo „telá bez orgánov“ kapitalistickej spoločnosti.

Joanna a Walter Eberhart sa spolu so svojimi dvomi deťmi presťahujú zo „špinavého, prepchatého a kriminálneho“ mesta na predmestie Stepfordu s vidinou pohodlnejšieho života. Domy v Stepforde sú udržiavané v neobyčajnej čistote neobyčajne krásnymi ženami. Diela Ira Levina sa veľmi často vyznačujú spoločným prvkom – feminizmom. Podobne v tomto románe sa Joanna spolu s Walterom zaujímajú o zrovnoprávnenie žien. Walter sa však podobne ako jeho predchodcovia a členovia Mužského spolku pod ich tlakom zmení. Pestovanie vlastných koníčkov ako napríklad fotografovanie či písanie vlastných kníh, nepoužívanie rúžu ak sa nejedná o spoločenskú udalosť či priemerná starostlivosť o dom sa stávajú hriechmi žien (v pohľade mužov), ktoré treba potrestať.

Manželov čaká úspech, pretože ženy ako Joanna sa začínajú čoskoro spytovať samé seba či sa dostatočne starajú o domácnosť, pociťujú vinu. Čím viac dôkazov existuje, tým viac žena cíti pochybnosti a nachádza samú seba presne takú, o akých hovoria ich manželia. Nasleduje súhlas, naozaj by sa mohli viac zaujímať o domácnosť a možno by im neublížila väčšia starostlivosť o svoj zovňajšok. Žena premýšľa, či je problém naozaj v nej, alebo v ostatných ženách. Jej pocit viny sa zvyšuje keď dokonca deti z mesta nie sú dostatočne chytré na to, aby porozumeli čo sa okolo nich deje a jednoducho dávajú prednosť svojim novým matkám, ktoré sa neustále usmievajú a vypekajú dobroty.

Referencie 

Romány USA
Knihy z 1972
Sfilmované knihy
Olimpijskij stadion Fišt

Olimpijskij stadion „Fišt“ () je multifunkčný štadión v ruskom meste Soči. Pôvodne bol postavený pre potreby otváracieho a záverečného ceremoniálu Zimných olympijských hier 2014 a Zimných paraolympijských hier 2014.

Charakteristika 
Štadión Fišt je najväčším štadiónom Zimných olympijských hier 2014. Na pozemku s veľkosťou  budova vysoká takmer  zaberá  zastavanej plochy, pričom celková plocha je až . Štadión má 40 000 diváckych miest, ale po skončení olympijských a paraolympijských hier sa plánuje rozšírenie kapacity na 45 000 miest. Vďaka umiestneniu majú diváci unikátny výhľad z jednej strany na horské štíty a z druhej na hladinu Čierneho mora.

Pri návrhu riešenia sa architekti inšpirovali vzhľadom ľadovcov, ktoré pokrývajú stráne viacerých štítov Veľkého Kaukazu, vytvárajúceho horskú kulisu pobrežného mesta Soči. Pri pohľade na hory spred na štadióna má pozorovateľ dojem, akoby bola aréna pokračovaním horského masívu. Podľa iných zdrojov má štadión predstavovať horu snehu.

Názov 

Štadión dostal pomenovanie po jednom z najpopulárnejších ruských vrchov. Hora „Fišt“ s výškou  sa rozprestiera na západnom okraji pohoria Veľký Kaukaz na území Adygejska v Krasnodarskom kraji v Rusku. Z dejiska Zimných olympijských hier 2014, z mesta Soči a Krasnej Poľany je na tento štít, ako aj na celý Kaukaz impozantný pohľad. Fišt v adygejčine znamená „Biela inovať“, „Biela hlava“, resp. „Sivohlavec“, čo sa vzťahuje na ľadovce, ktoré pokrývajú stráne hory. Tieto ľadovce boli zároveň inšpiráciou pre vzhľad štadióna.

Referencie

Pozri aj 
 Zimné olympijské hry 2014

Iné projekty

Externé odkazy 
 Štadión „Fišt“ na oficiálnej stránke Zimných olympijských hier 2014    
 Galéria s fotografiami štadióna „Fišt“

Štadióny v Rusku
Športoviská na Zimných olympijských hrách 2014
Šport v Soči
Architektúra z 2013
Šarlota I. (Luxembursko)

Šarlota I. (lux. Charlotte Adelgonde Elisabeth Marie Wilhelmine vu Lëtzebuerg, * 23. január 1896, Colmar-Berg, Luxembursko - † 9. júl 1985, Fischbach) bola vládnuca luxemburská veľkovojvodkyňa.

Životopis 
Narodila sa ako druhá dcéra veľkovojvodu Viliama IV. a Márie Anny Portugalskej.

Jej staršia sestra, veľkovojvodkyňa Mária-Adela, bola 14. januára 1919 prinútená k abdikácii. Šarlota nastúpila na jej miesto a musela sa potýkať s revolučnými náladami. V referende 28. septembra 1919 sa 77,8% voličov vyjadrilo pre zachovanie monarchie, nová ústava však výrazne obmedzila právomoci hlavy štátu. Na rozdiel od svojej sestry sa Šarlota rozhodla príliš nezasahovať do politických záležitostí.

Po nemeckej okupácii Luxemburska 10. mája 1940 utiekla Šarlota i s rodinou cez Francúzsko, Portugalsko a USA do Kanady a nakoniec do Londýna. V rokoch 19401944 sa cez rozhlasové vysielanie BBC stala symbolom luxemburskej nezávislosti. Do vlasti sa vrátila 14. apríla 1945.

Abdikácia a smrť 
12. novembra 1964 abdikovala v prospech svojho syna Jána. Zomrela 9. júla 1985 na rakovinu a bola pochovaná vo vojvodskej krypte luxemburskej katedrály Notre-Dame.

Rodina 
6. novembra 1919 sa vydala za svojho vzdialeného bratranca Félixa Bourbonsko-parmského (* 1893 - † 1970), brata cisárovnej Zity (ich spoločným prastarým otcom bol portugalský kráľ Michal I.) Mali šesť detí:
 Ján (* 1921)
 Alžbeta (* 1922 - † 2011)
 Marie-Adélaïde (* 1924 - † 2007)
 Marie-Gabrielle (* 1925)
 Charles (1927 - † 1977) 
 Alix (* 1929)

Iné projekty

Zdroj 

Nasavsko-weilburgská dynastia
Princezné
Vládcovia Luxemburska
Katolícki panovníci
Osobnosti na belgických poštových známkach
Panovníci, ktorí abdikovali
Milan Mareček

Milan Mareček (* 18. december 1923, Myjava – 28. február 1945, Nové Mesto nad Váhom) bol slovenský básnik, účastník protinacistického odboja, popravený Gestapom.

Životopis 
Narodil sa na Myjave v rodine kominára. Na tradíciu kominárov v rodine bol primerane hrdý: "...Kto pozná lepšie všetok ľud ako kominár? Nik."

V Myjave vychodil ľudovú a meštiansku školu. Jeho vzorom bol M. R. Štefánik, po ktorom aj dostal meno. Vyučil sa za nástrojára a pracoval v továrni Tauš (neskôr Slovenská armatúrka) v Myjave. Zlom v jeho živote nastal, keď v Sučanoch uniesli a ťažko zranili v apríli 1939 evanjelického kňaza: "...Od Mníchovskej dohody a po viedenskom rozhodnutí vládne medzi ľuďmi neistota o ďalšom jestvovaní nášho štátu..."

Na jeseň 1944 sa zapojil do protinacistického odboja. Bol príslušníkom partizánskej jednotky Za ideál pod vedením Š. Čúvalu. Neskôr sa stal príslušníkom 2. čs. brigády J. V. Stalina, ktorej velil M. Uher. 27. februára 1945 bol zajatý nacistickými oddielmi, brutálne vypočúvaný a následne popravený na židovskom cintoríne v Novom Meste nad Váhom.

Dielo 
Hral divadlo, viedol Združenie evanjelickej mládeže, spieval v Spevokole našim, recitoval, písal básne. Vyjadroval v nich hlbokú nespokojnosť, pocit bezprávia a neslobody: „Slovíčko sloboda má kúzelný, ba dokonca opojný význam, či sa už týka jednotlivca, či národa...“ Verše mu uverejňovali v niektorých časopisoch, najmä Tvorba a Nový rod, tiež v Krmanovom dedičstve.

Pokračoval v kraskovsko-lukáčovskej poetickej línii, vplýval naňho Majakovskij.

Jeho dielo bolo vydané posmrtne:
 Odkaz (1946) - básnická zbierka
 Odpusťte, mamička... (1974) - rukopisná antológia (zostavil Ondrej Sliacky)

Zdroj 
 Peter Cabadaj, Mladí vo večnosti, Dostupné online 
 pásmo Spomienka na básnika, Myjava 2013 

Slovenskí básnici
Osobnosti SNP
Osobnosti z Myjavy
Galerie Colbert

Galerie Colbert je pasáž v Paríži v 2. obvode. Vstupy do pasáže sa nachádzajú na ulici Rue des Petits-Champs v dome č. 6 a na Rue Vivienne č 4. Pasáž končí ako slepá ulica.

Od roku 1992 je zaradená medzi Monument historique.

Dejiny 
Galerie Colbert bola vytvorená v roku 1826 ako konkurencia pre susednú Galerie Vivienne, ale nikdy nezískala taký ohlas ako ona. Vznikla na mieste bývalého paláca, ktorého majiteľom bol minister financií Colbert, po ktorom tiež nesie svoje meno. Uprostred pasáže sa nachádza presklený oválny priestor s priemerom  nazývaný rotunda.

V 70. rokoch 20. storočia musela byť kvôli zlému technickému stavu uzavretá. Dom s pasážou kúpila susediaca Bibliothèque nationale de France. Pasáž bola v 80. rokoch renovovaná a opäť otvorená pre verejnosť. Po presídlení knižnice do 13. obvodu budovu prevzali Institut national d'histoire de l'art (Národný ústav dejín umenia) a Institut national du patrimoine (Národný ústav kultúrneho dedičstva).

Referencie

Literatúra 
 Jean-Claude Delorme/Anne-Marie Dubois: Passages couverts parisiens. Parigramme, Paris 2002 (1. Auflage Paris 1996), ISBN 2-84096-264-0
 Bertrand Lemoine: Les passages couvertes en France. Délégation à l'Action Artistique de la Ville de Paris, Paris 1990, ISBN 2-905118-21-0

Iné projekty

Externé odkazy 
 Pasáž na stránkach mesta Paríža
 Galerie Colbert v Monuments historiques

Zdroj 

Colbert
2. obvod (Paríž)
Historické pamiatky v Paríži
Panamerické majstrovstvá v korfbale 2014

Panamerické majstrovstvá v korfbale 2014 boli 1. Panamerické majstrovstvá v korfbale, ktoré organizuje Americká korfbalová federácia (IKF America's). Konali sa od 31. januára2. februára 2014 v São Paulo, v Brazílii, za účasti 3 tímov. Pôvodne sa na turnaji malo predstaviť aj družstvo Argentíny, ale svoju účasť kvôli finančným problémom na poslednú chvíľu odrieklo. Mimosúťažne ho nahradilo B družstvo Brazílie. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Ginásio Roberto Polati. Víťazom sa stalo domáce družstvo Brazílie.

Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Belgicku. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

Účastníci 

 Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku IKF k 4. novembru 2012.

Výsledky

Základná skupina

Play off

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Brazílskej korfbalovej federácie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2014 na stránke Medzinárodnej korfbalovej federácie 
 Panamerické majstrovstvá 2014 na stránke worldkorfball.org 
 Panamerické majstrovstvá 2014 na stránke Brazílskej korfbalovej federácie 

Korfbal v 2014
Panamerické majstrovstvá v korfbale
Korfbal
Marina Diamandis

Marina Lambrini Diamandis vystupujúca pod menom MARINA (predtým Marina and the Diamonds) (* 10. október 1985, Abergavenny, Wales, Spojené kráľovstvo) je britská speváčka, textárka gréckeho pôvodu. Jej album Electra Heart debutoval na vrchole britského rebríčka. Je držiteľkou nominácie na Brit Awards, People's Choice Award či Ivor Novello Award, v roku 2010 obdržala cenu MTV Europe Music Award.

Biografia 
Marina sa narodila gréckemu otcovi a waleskej matke. Chodila na dievčenskú školu, kde vraj podľa nej našla v sebe talent. Po rozvode jej rodičov sa Marina odsťahovala do Grécka, kde žila len dva roky. Ako osemnásťročná sa vrátila do Británie a začala žiť v Londýne. Začala navštevovať tanečnú školu. V roku 2005 nasledoval jednoročný kurz spevu na Tech Music School. Potom sa zapísala na štúdium hudby na University of East London, v druhom ročníku prešla na Middlesex University, ktorú však nedokončila. Bola aj nominovaná na cenu kritikov na Brit Awards 2010 a zvíťazila na MTW Europe Music Awards v kategórií "Best UK & Irish Act".

Diskografia 
 The Family Jewels (2010)
 Electra Heart (2012)
 Froot (2015)
Love + Fear (2019)
Ancient Dreams in Modern Land (2021)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna webstránka  

 
Waleské popové speváčky
Waleskí skladatelia modernej hudby
Waleskí speváci-skladatelia
Waleskí textári piesní
Waleské osobnosti gréckeho pôvodu
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 1998

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 1998 boli v poradí 9. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 23.25. januára 1998 v Ourense, v provincii Galícia, v Španielsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa ôsmykrát stali hokejistky . Bronzové Rakúsko získalo svoju prvú medailu na ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 1998

Zdroje 
 ME 1998 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 1998 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 1998
Ženy
Pozemný hokej
1998 v Španielsku
Sublime Text

Sublime Text je multiplatformný editor textových súborov a zdrojového kódu napísaný v C++ s programovým API v Pythone. Jeho funkcionalita je rozšíriteľná pluginmi vytváranými komunitou okolo Sublime Textu. Samotný editor nie je open source ani zadarmo, avšak väčšina pluginov áno.

Hlavné vlastnosti 
 prívetivé používateľské rozhranie
 sofistikované a užitočné funkcie
 vysoká rýchlosť
Predvolené používateľské rozhranie je ladené do tmavej farby, ako téma pre zvýrazňovanie kódu je použité Monokai. K dispozícii je aj mnoho komunitou vytvorených alternatívnych vzhľadov (vďaka JSON štruktúre súborov s vzhľadmi je jednoduché si vytvoriť vlastný).

Funkcie 
Goto Anything – dovolí pomocou pár stlačení klávesov preskočiť na akýkoľvek súbor v práve aktívnom projekte. Umožňuje tiež rýchly prechod na určitý riadok v súbore, vyhľadávanie v súbore alebo prejdenie na špecifickú funkciu.
viacero kurzorov – umožňuje súčasne editovať rôzne časti súboru. Výhodná je najmä pri premenovávaní premenných.
príkazový riadok – slúži pre rýchly prístup k rôznym funkciám editora. Aktivuje sa klávesovou skratkou ++. Sublime Text dostupné príkazy automaticky napovedá.
ukladanie relácie – rozpísaný súbor sa po zatvorení programu uloží a pri nasledovnom spustení bude obnovený. Všetky zmeny budú obnovené v takom stave, v akom boli pred zavretím. To isté platí aj pri prepínanie projektov.
 náhľad súboru – zmenšený zvýraznený zdrojový kód na pravej strane editora, ktorý zlepšuje orientáciu v rozsiahlych kódoch.
 prispôsobenie editora – takmer všetko sa dá prenastaviť či upraviť, aj keď nie v klikacích dialógoch, ale pre programátorov a kodérov známych JSON súboroch. Každé nastavenie sa môže špecifikovať len pre určitý súbor alebo projekt.

Pluginy 
Pluginy umožňujú vylepšenie alebo prispôsobenie základných funkcií Sublime Textu. Obvyklé sú hlavne:
 Package Control — Zjednodušenie inštalácie ďalších pluginov z príkazového riadku a udržovanie ich aktuálnosti.
 SublimeCodeIntel — doplňovanie kódu, našepkáva funkcie a ich parametre
 Goto Documentation — Otvorí dokumentáciu práve vybranej funkcie vo webovom prehliadači, možno ho vyvolať cez príkazový riadok.
 SublimeLinter — Klasický zvýrazňovač syntaktických chýb, je to len framework, nutnosť doinštalovať príslušné lintery.
 SideBarEnhancements — Rozširuje chudobné menu po kliknutí pravým tlačidlom myši v postrannom paneli.

Podporované syntaxe 
V predvolenej inštalácii je aktívne farebné zvýrazňovanie syntaxe pre (podporu ďalších je možné doplniť pomocou pluginov): ActionScript, AppleScript, ASP, dávkové súbory, C, C++, C#, Clojure, CSS, D, Diff, Erlang, Go, Graphviz (DOT), Groovy, Haskell, HTML, Java, JSP, JavaScript, JSON, LaTeX, Lisp, Lua, Makefile, Markdown, MATLAB, Objective-C, OCaml, Pascal, Perl, PHP, Python, R, Rails, regulárne výrazy, reStructuredText, Ruby, Rush, Scala, Bash, SQL, Tcl, Textile, XML, XSL a YAML.

Poznámky

Pozri aj 
 Textový editor
 Sublime Merge

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka editoru 
 Sublime Text Wiki 
 Ďalšie informácie o editore na stránkach devbook.cz

Zdroj 

Textové editory
Viacplatformový softvér
E - mental

E – mental je elektronický časopis o mentálnom zdraví, ktorý vychádza dvakrát ročne pod záštitou Slovenskej asociácie študentov a absolventov psychológie (SAŠAP). Časopis začal vychádzať v roku 2013.

Každé číslo obsahuje pravidelné rubriky, zamerané na recenzované teoretické a výskumné príspevky z oblastí mentálneho zdravia, školskej psychológie, sociálnych a behaviorálnych vied. Príbehom z reálneho života a praxe pomáhajúcich pracovníkov sa venuje rubrika Kazuistika. Rozhovor zo zaujímavými osobnosťami z tejto oblasti ponúka rubrika Osobnosti zo sveta psychológie. Kalendárium je zamerané na tréning pamäti a obsahuje všetky dôležité udalosti, ktoré sa v čase platnosti daného čísla konali. Sekcia Na hrane, ktorá sa venuje hraničným problémom. Prakticky koncipovanou je rubrika Čo robiť keď, ktorá ponúka rady nielen v teoretickej rovine danej témy, ale ponúka aj praktické aplikovateľné rady. Správy a reflexie z absolvovaných podujatí informujú o aktuálnych podujatiach pre psychológov. Knižné recenzie predstavujú zaujímavé psychologické knihy. Najnovšími rubrikami sú rubriky A čo ďalej a Pohyb a zdravie. Prvá menovaná popisuje možné pracovné odvetvia psychológov. Druhá poukazuje na možnosti prepojenia pohybu a mentálneho zdravia.

Časopis E-mentál poskytuje možnosť publikovania prác pre pracovníkov pomáhajúcich profesii.

Zdroj 
Stránka časopisu

Časopisy na Slovensku
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2000

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2000 boli v poradí 10. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 28.30. januára 2000 vo Viedni, v Rakúsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa deviatykrát stali hokejistky . Strieborné Rusko a rovnako aj bronzové Česko získali svoju prvú medailu na ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2000

Zdroje 
 ME 2000 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 2000 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 2000
Ženy
Pozemný hokej
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2002

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2002 boli v poradí 11. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 25.27. januára 2002 v Les Ponts-de-Cé, v regióne Pays-de-la-Loire, vo Francúzsku, za účasti 8 tímov. Francúzsko hostilo ženské ME druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1975. Víťazom sa 10. krát (tretíkrát v rade) stali hokejistky . Strieborná Litva a rovnako aj bronzové Francúzsko získali svoju prvú medailu na ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2002

Zdroje 
 ME 2002 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 2002 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 2002
Ženy
Pozemný hokej
Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2004

Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien 2004 boli v poradí 12. Majstrovstvá Európy v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konali sa od 23.25. januára 2004 v Rotterdame, v Holandsku, za účasti 8 tímov. Víťazom sa 11. krát (štvrtýkrát v rade) stali hokejistky . Bronzové Bielorusko získalo svoju prvú medailu na ME.

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny 

Skupina A

Skupina B

Play off 
Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Pozri aj 
 Majstrovstvá Európy II. divízie v halovom pozemnom hokeji žien 2004

Zdroje 
 ME 2004 na oficiálnej stránke EHF 
 ME 2004 na štatistickej stránke info-mo.de 

Pozemný hokej v 2004
Ženy
Pozemný hokej
Telestes

Telestes alebo Telestés alebo Telestas (Telestes/iný prepis Telestés, ΤελέσταςTelestas) môže byť: 
v gréckej mytológii:
syn trójskeho kráľa Priama, pozri Telestas (syn Priama)
otec Ianthé, manželky Ifida, pozri Telestes (Kréta)
korintský kráľ v 8. stor. pred Kr., pozri Telestes (syn Aristoméda)
olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 340 pred Kr., pozri Telestas z Messénie
grécky lyrický básnik zo 4. stor. pred Kr., pozri Telestes zo Selinuntu
grécky dramatik z 3. stor. pred Kr., pozri Telestes z Atén
Vsetínské vrchy

Vsetínské vrchy alebo (po slovensky) Vsetínske vrchy je vysočina na východnej Morave a predstavuje geomorfologický podcelok Hostýnsko-vsetínskej hornatiny. 

Patrí do Vonkajších Západných Karpát, podcelku Západných Beskýd a od Hostýnskych vrchov a Javorníkov sú oddelené údolím Vsetínskej Bečvy.

Významné vrcholy 
 Vysoká ()
 Vsacký Cáb ()
 Soláň ()

Iné projekty

Zdroj 
 

Pohoria v Česku
Šumavská subprovincie

Šumavská subprovincie alebo (po slovensky) Šumavská subprovincia (staršie: Šumavská soustava resp. po slovensky Šumavská sústava) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v juhozápadných Čechách, severovýchodnom Bavorsku a v severnom Rakúsku. 

Okrem najvyšších partií Šumavy zahŕňa aj rozsiahle vrchoviny v podhorí. Najvyšším bodom je  vysoký Großer Arber (Veľký javor) v bavorskej časti Šumavy, na českom území je to Plechý s

Členenie 
Šumavská subprovincie sa delí na 2 oblasti (staršie podsústavy) a 7 celkov:
 Českoleská oblast
 Český les
 Podčeskoleská pahorkatina
 Všerubská vrchovina
 Šumavská hornatina
 Šumava
 Šumavské podhůří
 Novohradské hory
 Novohradské podhůří

Pozri aj 
 Geomorfologické členenie Česka

Referencie

Zdroj 
 

Geomorfologické subprovincie v Česku
Česká vysočina
Jens Weißflog

Jens Weißflog (* 21. júla 1964, Erlabrunn) je bývalý nemecký reprezentant v skokoch na lyžiach.

Vyrástol v krušnohorskej obci Pohl, kde v rokoch 1971 až 1977 navštevoval základnú školu. Lyžovanie trénoval v Stredisku severskej kombinácie; zaznamenal množstvo úspechov v detských a dorasteneckých pretekoch. Od roku 1977 navštevoval detskú a mládežnícku športovú školu v Oberwiesenthal; po ukončení štúdia sa stal členom národného tímu NDR. V sezóne 1980 až 1981 sa prvýkrát zúčastnil Turné štyroch mostíkov. Roku 1984 získal zlatú medailu na Zimných olympijských hrách v Sarajeve. Roku 1988 sa oženil s Nicolom Möckel (v roku 2005 sa po dohode rozišli), s ktorou má dvoch synov. Po zjednotení Nemecka prešiel do jednotného národného družstva. Druhú zlatú olympijskú medailu vyhral roka 1994 v Lillehammeri. 

V roku 1996 ukončil športovú kariéru. V súčasnosti vlastní hotel v Oberwiesenthal a spolupracuje s nemeckou televíziou ZDF ako komentátor športových prenosov.

Externé odkazy 
Kariéra na stránkach hotela (nemecky)

Narodenia v 1964
Nemeckí skokani na lyžiach
Takahito Mura

Takahito Mura (* 11. február 1991, Matsudo, Japonsko) je japonský krasokorčuliar súťažiaci v mužskej sólovej kategórii. Je víťaz súťaže Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2014.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
  Takahito Mura na stránke Medzinárodnej korčuliarskej únie

Japonskí krasokorčuliari
Mikuláš Bek

Doc. PhDr. Mikuláš Bek, Ph.D., (* 22. apríl 1964, Šternberk) je český vysokoškolský pedagóg, docent muzikológie. Od roku 2011 bol dve volebné obdobia  rektorom Masarykovej univerzity.

Život 
V roku 1986 vyštudoval hudobnú vedu na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity. Svoje doktorské štúdium absolvoval v roku 1995 na Karlovej univerzite v Prahe prácou Vybrané problémy hudební sociologie pod vedením Ivana Vojtěcha. Roku 2004 bol habilitovaný pre odbor muzikológie.

Kariéru začínal na katedre hudobnej vedy, v rokoch 19901999 v Ústave hudobnej vedy Filozofickej fakulte UK, na čiastočný úväzok v období rokov 19912002 tiež na katedre muzikológie FF UP v Olomouci. Od roku 1998 pôsobí na brnianskom Ústave hudobnej vedy na FF MU, ktorý viedol v rokoch 19992004. Zameriava sa na hudobnú sociológiu, dejiny novšej hudby 19. a 20. storočia a metódy hudobnej analýzy. Je spoluautorom projektu Český hudební slovník osob a institucí.

Od septembra 2004 bol prorektorom MU pre vonkajšie vzťahy, od decembra 2005 pre stratégiu a vonkajšie vzťahy. Dňa 26. apríla 2011 ho akademický senát Masarykovej univerzity zvolil za nového rektora 
a 26. augusta 2011 ho prezident republiky Václav Klaus vymenoval (s účinnosťou od 1. septembra 2011).
Do funkcie rektora znova kandidoval a bol zvolený a vymenovaný aj v roku 2015.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Mikuláš Bek v Encyklopédii dejín mesta Brna
 Rozhovor s novým rektorem Masarykovy univerzity Mikulášem Bekem

Osobnosti zo Šternberka
Absolventi Masarykovej univerzity
Absolventi Karlovej univerzity
Českí muzikológovia
Českí vysokoškolskí pedagógovia
Vyučujúci na Masarykovej univerzite
Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity Palackého v Olomouci
Rektori Masarykovej univerzity
Hana Soukupová

Hana Soukupová, vydatá Hana Aaron Soukupová (* 18. december 1985, Karlovy Vary) je česká modelka. V roku 2001 zvíťazila v súťaži Topmodelka 3. tisícročia, vďaka čomu získala výhodnú zmluvu s agentúrou Company models.

K roku 2008 patrila medzi desať najžiadanejších topmodeliek na svete. Dodnes pôsobila v kampaniach značiek Gucci, Dior, Max Mara a bola hlavnou tvárou značky Versace. Bola na titulnej strane časopisov Vogue a Vanity Fair a predvádzala pre módne domy Yves Saint Laurent, Dolce Gabana a Escada. Meria 181 centimetrov a jej miery sú 84-60-88.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Fashion Models Directory - Hana Soukupová 
 IMG Models - Hana Soukupová 
 Oficiálne stránky Hany Soukupovej

Zdroj 

České modelky
Osobnosti z Karlových Varov