joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
VSŽ Košice v sezóne 1981/1982

VSŽ Košice v sezóne 1981/1982 hrali svoju 18. sezónu, ktorá bola celkovo aj 39. sezónou I. ligy. Cieľ v tejto sezóne výkon HO pre oslabený káder TJ VSŽ vytýčil umiestniť sa najhoršie na 11. mieste a pripraviť káder pre budúce sezóny. Trénermi boli bývalí hráči VSŽ Ján Selvek, ktorý pôsobil na tejto pozícii predchádzajúce 3 sezóny pod trénerom Miroslavom Nitkom, druhý tréner bola dlhoročná opora útočných radov Bedřich Brunclík, ktorý sa do tejto pozície dostal hneď po ukončení hráčskej kariéri. Výbor odvolal E. Petričko z poźicie vedúceho mužstva a na jeho miesto dosadil Š. Onofreja. Z klubu odišli bratia Vincent Lukáč a Jozef Lukáč na vojenskú službu, ďalej odišli Meluš a Moučka. Opačným smerom(čiže do odielu) putovali hráči Milan Mažgút, Jozef Franc, Róbert Spišák, Miroslav Ihnačák a Anton Tomko. Z dorastu boli do tímu zaradený Glankovič, Jesenský. V jednaní bol brankár Svitana.Letnú prípavu absolvovalo mužstvo z Košic ako obvykle v objektoch TJ VSŽ. Vrcholom prípravy bolo dvadsať dňové (6 jún 1981 - 26. jún 1981) sústredenie v Rovinji v bývalej Juhoslovávii.20. júla započali "oceliari" prípravu na ľade s celkovým počtom 27 hráčov. Košice štartovali v príprave v Nowom Targu a Nemeckom GA-PA a Tatranskom pohári. Prípravu ukončili turnajom o pohár denníka „Sovietskij sport“ v Rige, ktorý bol kvalitnou previerkou pre TJ VSŽ, ktorá tam obsadila 6. miesto.Kráľom strelcov I. ligy sa stal košický kanonier Igor Liba s 35 gólmi. Liba bol zároveň aj najproduktívnejši hráč Košíc a celkovo v tabuľke produktivity obadil 3. miesto za Jaroslavom Vlkom(54 bodov) z Vítkovíc a vicemajstrom československa z tejto sezóny Milanom Novým(67 bodov) z Kladna. Na záver sezóny ligové mužstvá odohrali súťaž o „Pohár oslobodenia“.TJ VSŽ Košice obsadili v tejto sezóne 8.miesto z 12. Titul získala Dukla Jihlava pred strieborným Poldi SONP Kladno a bronzovým Litvínovom. Iná Dukla z Trenčína z ligy vypadla. V ďalšej sezóne sa späť vrátil bratislavský Slovan.

Sezóna

Káder
Tréneri
  Ján Selvek (* 31. máj 1941)
  Bedřich Brunclík (* 6. júl 1946)

Liga

Herný systém 
Ligu hralo 12 klubov, kde každý s každým odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma. Zápasy sa nesmeli skončiť remízou. Po skončení 60 minút v prípade nerozhodného stavu nasledovalo 10 minútové predĺženie. Ak sa ani v ňom nerozhodlo, nasledovali samostatné nájazdy.

Zápasy

Konečné poradie

Štatistiky hráčov 
Zdroj: Eliteprospects

Hráči v poli

Brankári

Referencie

Externé odkazy 
 avlh.cz
 hckosice.sk
 hckefans.blog.cz - HC Košice - Pride of East
 eliteprospects.com
 Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige
 História československého a českého hokeja
 cs.wikipedia.org

Ľadový hokej v 1981
Ľadový hokej v 1982
Sezóny HC Košice
Núr Bánú

Afife Núr Bánú Sultán (* 1525, Kyklady, Benátska republika – † 7. december 1583, Istanbul, Osmanská ríša) bola benátska šľachtičná a panovníčka Osmanskej ríše (Válide sultán).

Životopis

Mladosť 
Núr Bánú sa narodila okolo roku 1525, v meste Paros na Kykladoch, ktorý bol vtedy pod nadvládou Benátskej republiky, ako dieťa dvoch mimomanželských rodín. Jej pôvodné meno bolo Cecilia Venier-Baffo. Bolá dcérou Nicola Veniera, ktorý nosil titul lorda z Parosu. Keď mala iba 5 rokov, umrel jej otec.

Zajatie a panovanie 
Počas Süleymanových vojen na Stredozemí, v rokoch 1537 až 1540, osmanský admirál Hajrudín Barbarosa, uniesol dvanásťročnú Ceciliu z jednej lode. Potom bola odvedená do háremu v osmanskom paláci, kde vyrástla. Neskoršie si ju obľúbil sultán Selim II, syn sultána Süleymana I a Hürrem Sultán (Roksolany). Selim jej potom dal nové meno Núr Bánú, po čom prijala islam. Spolu mali 3 deti, z ktorých sa syn Murad stál Selimovým nástupcom. Po Selimovej smrti, v roku 1574, začala panovať.

Smrť 
Umrela 7. decembra, v roku 1583, v Istanbule, vo veku 57 či 58 rokov. Pochovaná je vedľa svojho manžela, v mešite Hagia Sofia.

Narodenia v 1546
Úmrtia v 1583
Osmanská ríša
Manželky osmanských sultánov
Ostrý vrch (767,5 m n. m.)

Ostrý vrch () je vrch v Strážovských vrchoch.

Poloha 
Leží východne od obce Soblahov a na jeho severozápadných svahoch sa rozprestiera prírodná rezervácia. Na vrchol vedie modrý turistický chodník, vedúci z Trenčianskych Teplíc a z Mitickej doliny.

Podujatie 
Každoročne 28. decembra usporadúva obec Soblahov nočný vystúp na Ostrý vrch. Vystúpu sa zúčastňujú obyvatelia Soblahova a turistické kluby z blízkeho okolia.

Vrchy v Strážovských vrchoch
Vrchy v okrese Trenčín
Gabriela Soukalová

Gabriela Soukalová (v rokoch 20162021 Koukalová; * 1. november 1989, Jablonec nad Nisou) je bývalá česká reprezentantka v biatlone, majsterka sveta a držiteľka dvoch strieborných medailí zo zimných olympijských hier. Je členkou miestneho klubu KB Kornspitz Jablonec. Patrila medzi najlepšie svetové biatlonistky a pravidelne sa dostávala v rámci svetového pohára na predné pozície.

Pochádza zo športovej rodiny; jej matka Gabriela Soukalová (Slovenka rodená Sekajová, striebro zo štafety na olympiáde v Sarajeve) bola reprezentantkou Česko-Slovenska v behu na lyžiach, otec Karel Soukal je bývalý skokan na lyžiach. V máji 2016 sa vydala za českého bedmintonistu a olympionika Petra Koukala, v roku 2020 sa však rozviedla a vrátila sa aj k pôvodnému priezvisku.

Juniorské a dorastenecké pôsobenie
Prvé skúsenosti z dorasteneckých MS prvýkrát zbierala v roku 2008 v nemeckom Ruhpoldingu. O rok neskôr na juniorských Majstrovstvách sveta v kanadskom Canmore bola členkou zlatej štafety a vo vytrvalostných pretekoch získala 8. miesto. V tom istom roku štartovala aj na juniorských Majstrovstvách Európy v ruskej Ufe, kde v individuálnych pretekoch obsadila 7. miesto. V roku 2010 nastúpila na ďalších juniorských MS vo švédskom Torsby, kde neskončila v žiadnej z disciplín horšie než štrnásta.

Juniorské majstrovstvá

Majstrovstvá Európy a európsky pohár
Prvé kroky začala robiť v roku 2009 i v kontinentálnom, resp. v Európskom pohári. Najväčší úspech v tomto seriáli dosiahla na začiatku sezóny 2010/2011, kde v rakúskom Obertilliachu obsadila prvé miesto v šprinte a následne aj v stíhacích pretekoch.

Svetový pohár
V SP debutovala Soukalová v sezóne 2009/2010. Prvé víťazstvo si odniesla zo šprintu v Pokljuke (sezóna 2012/2013). Získala tam tiež 2. miesto v stíhacích pretekoch a 3. miesto v hromadných pretekoch.

Svetový pohár

Majstrovstvá sveta a ZOH
Zatiaľ najlepšie umiestnenie na MS v individuálnej kategórii je 12. miesto v českom Novém Měste na Moravě (2012/13). V rámci zmiešaných štafiet dokázala vybojovať na tých istých MS bronzovú medailu, čo je zatiaľ jej jediná medaila z vrcholného podujatia.
Tiež už si vyskúšala aj olympijskú atmosféru, keď vo vytrvalostných pretekoch skončila na 60. mieste a v štafete 16.

Olympijské hry a Majstrovstvá sveta

Legenda
SP – šprint
PU – stíhacie preteky
MS – preteky s hromadným štartom
IN – vytrvalostné preteky
TE – preteky štafiet
MIX – preteky zmiešaných štafiet
ČSP – číslo svetového pohára
nkl – neklasifikovaná

Iné projekty

Zdroje
 Gabriela Soukalová na stránke www.gabrielasoukalova.com
 Gabriela Soukalová na stránke IBU Datacenter
 Gabriela Soukalová na stránke Sport-Reference.com

Českí biatlonisti
Českí bronzoví olympijskí medailisti
Osobnosti z Jablonca nad Nisou
VSŽ Košice v sezóne 1982/1983

VSŽ Košice v sezóne 1982/1983 hrali svoju 19. sezónu, ktorá bola celkovo už 40. sezónou I. ligy. Trénermi v sezóne bola dvojica Bedřich Brunclík a Juraj Ferenc. Prvý z dvojice pôsobil ako tréner aj minulú sezónu spolu s Jánom Selvekom, ktorý v tejto sezóne s TJ VSŽ už nespolupracoval.TJ VSŽ Košice obhájili najlepší výsledok z pred 12 rokov a je považovaná za jednu z najúspešnejších, hoci na vojenčinu odiśli opori tímu Božík, Liba a Staš. Vincent Lukáč sa vrátil späť z vojenčiny ako majster československa a získal titul kráľa strelcov a aj titul najproduktivnejšieho hráča ligy. Taktiež vyhral anketu Zlatá hokejka pre najlepšieho hráča Československa.Košice taktiež prvýkrát v histórii nastrieľali najviac gólov v lige. Presne 192 gólov, druhé TJ Vítkovice mali o gól menej. TJ VSŽ Košice obsadili 5.miesto. Titul získala Dukla Jihlava, kde pôsobil Igor Liba. Z ligy vypadlo Poldi SONP Kladno, späť sa vrátila Dukla Trenčín.

Sezóna

Káder
Tréneri
  Bedřich Brunclík (* 6. júl 1946)
  Juraj Ferenc

Liga

Herný systém 
Ligu hralo 12 klubov, kde každý s každým odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma. Zrušil sa systém, v ktorom sa zápas nemohol skončiť nerozhodne, pri remíze došlo k deľbe bodov.

Zápasy

Konečné poradie

Štatistiky hráčov 
Zdroj: Eliteprospects

Hráči v poli

Brankári

Referencie

Externé odkazy 
 avlh.cz
 hckosice.sk
 hckefans.blog.cz - HC Košice - Pride of East
 eliteprospects.com
 Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige
 História československého a českého hokeja
 cs.wikipedia.org

Ľadový hokej v 1982
Ľadový hokej v 1983
Sezóny HC Košice
Majstrovstvá Afriky v basketbale

Majstrovstvá Afriky v basketbale (niekedy aj Afrobasket) je najvyššie africké medzinárodné podujatie národných družstiev v basketbale, ktoré riadi Africká basketbalová federácia (FIBA Africa). Jeho história siaha do roku 1962, kedy sa v Zjednotenej arabskej republike (dnešnom Egypte) konali prvé majstrovstvá Afriky mužov, a o 4 roky neskôr v Guinei aj prvé majstrovstvá Afriky žien. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou. Dominujú v nich tímy  u mužov a  u žien.

Majstrovstvá Afriky tiež slúžia ako kvalifikácia afrických družstiev na majstrovstvá sveta či Letné olympijské hry.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Afriky mužov 
(do 2021)

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Afriky žien 
(do 2021)

Pozri aj 
 Basketbal na Afrických hrách
 Basketbal na Arabských hrách

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA Africa /

Zdroje  
 Majstrovstvá Afriky na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Afriky na stránke todor66.com 
 Mužský a ženský turnaj majstrovstiev Afriky na stránke the-sports.org
VSŽ Košice v sezóne 1983/1984

VSŽ Košice v sezóne 1983/1984 hrali svoju 20. sezónu, ktorá bola celkovo 41. sezónou I. ligy.Sezóna nadväzuje na úspechy z predošlej sezóny. Tím už pred sezónou nemohol počítať s Jánom Faithom, ktorý po 15-tich ligových sezónach v ktorých odohral 544 zápasov a strelil 178 gólov zanechal aktívnu hráčsku kariéru a začal pracovať ako tréner mládeže. Ďalej do Popradu odišiel obranca Repašský. Opačným smerom z popradu putoval Marcinko. Z Bánskej Bystrice prišli juniorskí reprezentanti ČSSR Igor Talpáš a Oto Sýkora. J. Schmiedl prišiel z dorastu TJ VSŽ
Funkcionári klubu vytvorili veľmi priaznivé podmienky. Vrchlom letnej prípravy bolo 10-dňové sústredenie v Juhoslávii. 26. júla započala príprava na ľade. Už pred sezónou sa vedelo, že vo všetkých kategóriach dôjde k reorganizáciam súťaží.

Táto reorganizácia zahrňovala zmeny postupu a zostup z a do I. Ligy. A to, že už účastnik, ktorý sa umiestni na konci I. ligy nevypadáva bez boja ako to bolo v predchádzajúcich sezónach. Hrala sa baráž zložená z 3 účastníkov, posledného v I. lige, víťaza SNLH a ČNHL. Dôvodom bolo to, že víťaz kvalifikácie nemusel byť vždy lepší ako ten posledný v eltnej súťaži.
Ďalšia zmena sa týkala rožširenia kádra na zápas, keď sa z doterajších 20 hráčov na súpiske mohli tréneri rátať s 22 hráčmi a tým mohli do hry zasiahnúť po novom kompletne 4 päťky.Sezóna bola ovplyvnená prípravou na Zimné olympijské hry 1984 v Sarajevu v bývalej Juhoslávii. Príprava národného hokejového mužstva v ktorom bol aj Vincent Lukáč z Košíc a Igor Liba, ktorý bol na vojenčine v Jihlave,  na hokejový turnaj si vyžiadal 2 mesačnú prestávku ligy. Počas tejto prestávky kluby I. ligy hrali v troch skupinách po 4 tímy turnaj o „Pohár oslobodenia“. V 3.ročníku Telovýchovná Jednota VSŽ Košice bola v skupine s Duklou Trenčín Gottwaldovom a Slovanom Bratislava.TJ VSŽ Košice obsadili 7. miesto v lige. Majstrom sa stala Dukla Jihlava. Tím Škodovky Plzeň sa v baráži zachránil a zachoval si prvoligovú príslušnosť.

Sezóna

Káder
Tréneri
  Bedřich Brunclík (* 6. júl 1946)
  Juraj Ferenc

Liga

Herný systém 
Ligu hralo 12 klubov, kde každý s každým odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma.

Zápasy

Konečné poradie

Štatistiky hráčov 
Zdroj: Eliteprospects

Hráči v poli

Brankári

Pohár oslobodenia

Herný systém 
Turnaj o Pohár oslobodenia hralo 12 klubov v 3 skupinách po 4 tímoch, kde každý s každým odohral 1 zápas vonku a 1 zápas doma. Víťazi skupín hrali finálovu skupinu, kde každý s každým opäť odohral 1 zápas vonku a 1 zápas doma.

Zápasy

Tabuľka skupiny C

Referencie

Externé odkazy 
 avlh.cz
 hckosice.sk
 hckefans.blog.cz - HC Košice - Pride of East
 eliteprospects.com
 Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige
 História československého a českého hokeja
 cs.wikipedia.org

Ľadový hokej v 1983
Ľadový hokej v 1984
Sezóny HC Košice
VSŽ Košice v sezóne 1984/1985

VSŽ Košice v sezóne 1984/1985 hrali svoju 21. sezónu, ktorá bola celkovo 42. sezónou I. ligy. Vedenie TJ VSŽ stanovilo cieľ umiestniť sa na 3.mieste. Tento cieľ bol podmienený Východoslovenskými železiarňami, hlavným sponzorom TJ VSŽ, ktorý vytvoril dobré podmienky pre prípravu ako aj pre celú sezónu.V polovici mája započala príprava mužstva na sezónu v objektoch VŠA a TJ VSŽ. Vyvrocholením prípravy vedenej dvojicou Brunclík-Ferenc bolo sústredenie v Juhoslávii - v prímorských objektoch prislúchajúcich Crvenej Zvezde Beograd. Príprava na ľade začala v Nowom Targu. Od 1. Augusta hokejisti trénovali doma na košickom ľade.Tím TJ VSŽ sa zúčastnil na viacerých turnajoch a to v susednom Prešove, v Opave na Sliezkom pohári a na záver na 38. ročníku Tatranského pohára. Tesne pred štartom ligy tím uskutočnil zájazd do Sovietskeho zväzu. Do kádra pred sezónou pribudli hráči Jurčišin zo Zvolena, Veselovský, Spodniak z Liptovského Mikuláša a Srnka z dorastu Košíc. ďalej sa z vojny do klubu späť vrátilo kvarteto hráčov Božík, Jančuška, Staš a víťaz ankety Zlatá hokejka o najlepšieho hráča Československa Igor Liba. Z tímu odišiel Marcinko na vojenčínu a Hromiak z výkonnostných dôvodov.Počas sezóny došlo zmene na trénerskom poste, keď Július Kovács a František Giba nahradili trénerskú dvojicu tvorenú z Bedřicha Brunclíka, Juraja Ferenca. M. Ihnačák sa stal najproduktivnejším hráčom ligy o 3 body pred tímovým kolegom Jánom Vodilom, ktorý sa stal najlepšim nahrávačom ligy. V prvej desiatke sa umiestnili ešte dvaja hráči TJ VSŽ Košice Igor Liba s 54 bodmi na 5.mieste a Vincent Lukáč so 47 bodmi na 10.mieste. Obaja menovaný Liba a Lukáč sa stali majstrami sveta v hokeji na domácom šampionáte v Prahe.
VSŽ Košice skončili druhé za Duklou Jihlavou. TJ Vítkovice vypadli z ligy o skóre pred Slovanom Bratislava a Škodou Plzeň. Tento ročník bol zároveň posledným v histórii, ktorý sa hral "tabuľkovo", pretože od ďalšej sezóny nastúpil systém Play-off, ktorý sa osvedčil až do dnešných časov. Od tejto sezóny započala jedna slávna éra klubu, ktorá trvala až do konca 90-tých rokov.

Sezóna

Káder
Tréneri
  Bedřich Brunclík (* 6. júl 1946)
  Juraj Ferenc

V priebehu sezóny:

  Július Kovács 
  František Giba

Liga

Herný systém 
Ligu hralo 12 klubov, kde každý s každým odohral 2 zápasy vonku a 2 zápasy doma.

Zápasy

Konečné poradie

Štatistiky hráčov 
Zdroj: Eliteprospects

Hráči v poli

Brankári

Referencie

Externé odkazy 
 avlh.cz
 hckosice.sk
 hckefans.blog.cz - HC Košice - Pride of East
 eliteprospects.com
 Stránky venované česko-slovenskej hokejovej lige
 História československého a českého hokeja
 cs.wikipedia.org

Ľadový hokej v 1984
Ľadový hokej v 1985
Sezóny HC Košice
Majstrovstvá Ameriky v basketbale

Majstrovstvá Ameriky v basketbale je najvyššie celoamerické medzinárodné podujatie národných družstiev v basketbale, ktoré riadi Americká basketbalová federácia (FIBA America). Jeho história siaha do roku 1980, kedy sa v Portoriku konali prvé majstrovstvá Ameriky mužov, a o 9 rokov neskôr v Brazílii aj prvé majstrovstvá Ameriky žien. Ide tak o najmladšie kontinentálne majstrovstvá v basketbale a prebieha s 2-ročnou periodicitou (od roku 2017 so 4-ročnou periodiciou). Najviac prvenstiev zaznamenali družstvá  u mužov a  u žien.

Majstrovstvá Ameriky zároveň slúžia ako kvalifikácia panamerických družstiev na majstrovstvá sveta či Letné olympijské hry. Nie vždy sa preto družstvá Spojených štátov zúčastňujú turnaja, keď si už predtým vybojovali postup na spomínané podujatia.

Muži

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Ameriky mužov 
(do 2022)

Ženy

Zoznam

Medailová bilancia družstiev

Účasti družstiev na majstrovstvách Ameriky žien 
(do 2021)

Pozri aj 
 Basketbal na Panamerických hrách
 Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale
 Centrobasket

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka FIBA America /

Zdroje  
 Majstrovstvá Ameriky na archívnej stránke FIBA 
 Majstrovstvá Ameriky na stránke todor66.com 
 Majstrovstvá Ameriky na stránke the-sports.org 
 Majstrovstvá Ameriky na stránke latinbasket.com
Kláštor Lilienfeld

Kláštor Lilienfeld je kláštor v Lilienfelde v Dolnom Rakúsku. 

Cisterciánske opátstvo založil v roku 1202 v predhorí Álp rakúsky a štajerský vojvoda Leopold VI. Babenberský. Najväčší stredoveký kláštor v Rakúsku sa stal rodovým kláštorom Babenbergovcov a bol osídlený mníchmi z kláštora Heiligenkreuz.

Pochovaní v kláštore 
 Leopold VI. Babenberský (* 1176 - † 1230), rakúsky vojvoda
 Margaréta Babenberská (* 1204/1205 - † 1266), česká kráľovná, rakúska a štajerská vojvodkyňa
 Cymburgis Mazovská (* 1394-1395 - † 1429), rakúska vojvodkyňa

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Kláštor Lilienfeld
 Raná cisterciánska architektúra
 Najvýznamnejšie cisterciánske kláštory Európe

Zdroj 

Lilienfeld
Gotické stavby v Rakúsku
Barokové stavby v Rakúsku
Kráľovské pohrebiská
Kláštor Wilhering

Kláštor Wilhering je rakúsky cisterciánsky kláštor postavený  od mesta Linec.

Bol založený ako fundácia pánov z Wilheringu v roku 1146, časom sa stal rodovým kláštorom pánov zo Schaunbergu a tiež materským kláštorom novej rožmberskej fundácie vo Vyššom Brode.

Dnešná podoba je výsledkom rozsiahlej barokovej prestavby.

Literatúra 
 Zisterzienserstift Wilhering (Hg.): Wilhering. Stift und Kirche, 1983.
 Zisterzienserstift Wilhering (Hg.): 100 Jahre Stiftsgymnasium 1895–1995.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Raná cisterciánska architektúra
 Najvýznamnejšie cisterciánske kláštory Európe

Zdroj 

Wilhering
Románske stavby v Rakúsku
Barokové stavby v Rakúsku
Stavby v Hornom Rakúsku
Ad limina apostolorum

Ad limina apostolorum (lat.), slovensky „K prahom apoštolov“ je označenie povinnej návštevy diecéznych, resp. eparchiálnych biskupov a ďalších funkcionárov katolíckej cirkvi určených cirkevným právom u rímskeho pápeža. Mala by mať päťročný interval a biskup, resp. ordinár alebo hierarcha  pri nej podáva pápežovi správu o stave jemu zverenej diecézy, eparchie či cirkevného spoločenstva. Biskupi zároveň navštevujú jednotlivé kongregácie a pápežské rady, aby ich informovali o súčasnom dianí vo vlastných diecézach, resp. eparchiách.

V minulosti sa rovnako označovala púť k hrobom apoštolov Petra a Pavla v Ríme.

Ad limina slovenských biskupov

Zdroje 

Kresťanstvo
Voška ružová

Voška ružová (Macrosiphum rosae) je druh hmyzu z čeľade voškovité.

Vyskytuje sa hlavne na ružiach, na ich letorastoch vytvárajú už skoro na jar početné kolónie. Ruže sa vplyvom cicania vošiek skrúcajú, zakrpatievajú a nakoniec môžu aj uschnúť. Vošky vylučujú množstvo sladkého tekutého trusu, tzv. medovice, ktorá znečisťuje napadnuté rastliny. Žijú vo veľkých kolóniách. Pri vývine vošky ružovej ide o nedokonalú premenu.

Iné projekty

Externé odkazy 
Rose Aphids - fact sheet

Vošky
Talking Heads

Talking Heads bola americká hudobná skupina založená v roku 1975 v New Yorku. Tvorili ju David Byrne, Chris Frantz, Tina Weymouth a Jerry Harrison. Vo svojej tvorbe kombinovali prvky punk rocku, new wave, popu, funku, world music aj art rocku. Frontman a hlavný textár skupiny David Byrne sa preslávil ako autor čudných a ťažko zrozumiteľných textov, ktorých význam zdôrazňoval hereckými výkonmi počas živých vystúpení.

V roku 2002 boli prijatí do Rock and Roll Hall of Fame, štyri ich albumy zapísal časopis Rolling Stone na zoznam 500 najlepších albumov všetkých čias. Platňa Fear of Music sa zase objavila na 76. mieste v hodnotení 100 najlepších albumov televíznym kanálom Channel 4.

Diskografia 
 Talking Heads: 77 (1977)
 More Songs About Buildings and Food (1978)
 Fear of Music (1978)
 Remain in Light (1980)
 Speaking in Tongues (1983)
 Little Creatures (1985)
 True Stories (1986)
 Naked (1988)

Zdroj 

Britské hudobné skupiny
Maďarské národné vodnopólové družstvo mužov

Maďarské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Maďarsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Magyar Vízilabda Szövetség (MVLSz). Dlhodobo patrí medzi najlepšie vodnopólové celky sveta a zúčastňuje sa pravidelne všetkých medzinárodných podujatí, organizovaných Medzinárodnou plaveckou federáciou. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 9 zlatých medailí z olympijských hier, 3 zlaté z majstrovstiev sveta či 12 zlatých medailí z majstrovstiev Európy.

Vrcholné podujatia 
Na olympijských hrách získalo maďarské družstvo 15 medailí, z toho 9 zlatých. Prvé zlato vybojovalo v Los Angeles na OH 1932 a posledné v Pekingu na OH 2008, keď zavŕšilo hetrik 3 zlatých olympijských medailí za sebou.

Na majstrovstvách sveta zvíťazilo 3-krát, v rokoch 1973, 2003 a 2013 a okrem toho získalo ďalších 7 medailí. Tú poslednú vybojovalo v roku 2013, keď sa v španielskej Barcelone stalo tretíkrát majstrom sveta. 

Najväčšie množstvo medailí zaznamenalo maďarské družstvo na majstrovstvách Európy, keď vybojovalo 24 medailí, z toho 12 zlatých. V rokoch 1926 až 1947 si donieslo všetkých 5 európskych zlatých medailí. Tú poslednú vybojovalo v roku 1999 v talianskej Florencii.

Družstvo sa 8-krát zúčastnilo svetovej ligy a 7-krát skončilo na medailovom rebríčku, z toho v roku 2003 a 2004 vybojovalo zlato. Z jedenástich účastí na Svetovom pohári vybojovalo 9 medailí, tie najcennejšie v rokoch 1979, 1995 a 1999.

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Majstrovstvá Európy

Svetová liga
 2002:  3. miesto
 2003:  1. miesto
 2004:  1. miesto
 2005:  2. miesto
 2006: nezúčastnilo sa
 2007:  2. miesto
 2008: nezúčastnilo sa
 2009: nezúčastnilo sa
 2010: nezúčastnilo sa
 2011: nezúčastnilo sa
 2012: nezúčastnilo sa
 2013:  2. miesto
 2014:  2. miesto
 2015: 6. miesto
 2016: kvalifikačné kolo

Svetový pohár
 1979:  1. miesto
 1981: 6. miesto
 1983: 7. miesto
 1985: nekvalifikovalo sa
 1987: nekvalifikovalo sa
 1989:  3. miesto
 1991: 4. miesto
 1993:  2. miesto
 1995:  1. miesto
 1997:  3. miesto
 1999:  1. miesto
 2002:  2. miesto
 2006:  2. miesto
 2010: nekvalifikovalo sa
 2014:  2. miesto

Referencie

Pozri aj 
 Maďarské národné vodnopólové družstvo žien

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Magyar Vízilabda Szövetség 
 Oficiálna stránka národného družstva mužov /
 Maďarský vodnopólový portál 1 
 Maďarský vodnopólový portál 2 
 Maďarské družstvo na oficiálnej stránke OH 2012 
 Štatistický portál todor66.com 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Marek Hovorka

Marek Hovorka (* 8. október 1984, Dubnica nad Váhom) je slovenský ľadový hokejista hrávajúci na poste centra.

Klubový hokej 

Marek Hovorka je odchovancom klubu HK Spartak Dubnica. Na MS 2012 v Helsinkách a v Štokholme získal striebornú medailu. Z Dubnice smerovali jeho kroky do klubu MHC Martin, kde absolvoval premiéru v extralige v sezóne 2003/04. Následne z Martina prestúpil do klubu MHK 32 Liptovský Mikuláš, kde odohral 4 sezóny. Poslednú štvrtú už, ale dohral v klube českej extraligy za klub HC Slovan Ústečtí Lvi. Ďalšiu sezónu  začal v Martine, ale dokončil ju opäť v spomínanom českom klube. V sezóne 2009/10 hrával za tento klub českú 1.ligu. Časť ročníka 2010/11 odohral zaň ešte v 1.lige, ale zvyšok sezóny už dohral v Kladne kde prestúpil. Od tejto sezóny pôsobí stabilne v českej extralige. Práve počas pôsobenia v Kladne sa prepracoval do reprezentácie Slovenska. V priebehu sezóny 2012/13 zmenil v českej extralige dres, keď z Kladna prestúpil do Sparty Praha. Od nasledujúcej sezóny sa stal hráčom HC Energie Karlovy Vary. Pred sezónou 2014/15 podpísal zmluvu s klubom HC Piráti Chomutov v 1. hokejovej lige ČR.

Štatistiky - Základná časť

Štatistika - Play-off

Reprezentáčná kariéra

Externé odkazy
 

Slovenskí hokejisti
Hráči MHC Martin
Hráči MHk 32 Liptovský Mikuláš
Hráči MHK Dubnica nad Váhom
Účastníci MS v hokeji 2018
Pentalógia

Pentalógia je knižné alebo filmové dielo, ktoré má päť častí. Príkladom pentalógie je Stopárov sprievodca galaxiou.

Pozri aj 
 Trilógia
 Tetralógia
 Triptych

Literárne útvary

de:Mehrteiler#Fünfteiler (Pentalogie)
Chlóris

Chlóris alebo Chloris (, ) môže byť:
 v gréckej mytológii:
 dcéra kráľa Amfióna z minyjského Orchomena, pozri Chlóris (manželka Nélea)
 dcéra tébskeho kráľa Amfióna a Nioby, pozri Chlóris (dcéra Nioby)
 jedna z Hór, bohyňa jari a kvetov, pozri Chlóris (bohyňa) 
 dcéra tébskeho veštca Teiresia, pozri Chlóris (dcéra Teiresia)

Chloris môže byť aj: 
 planétka, pozri 410 Chloris
 rod tráv, pozri Chloris (rod)
Systém riadenia skladu

Systém riadenia skladu (angl. Warehouse Management System) umožňuje podstatne zvýšiť efektivitu práce v sklade pri prijímaní tovarov, či polotovarov, ich uskladňovaní, inventarizácii, sledovaní interných pohybov a stavov, pri vyskladňovaní a distribúcii zákazníkom alebo na ďalšie spracovanie vo vlastných výrobných linkách. V princípe systém pozostáva z prenosných terminálov, príslušného programového vybavenia vrátane interface do existujúceho ERP alebo obdobného centrálneho firemného systému a z rádiovej siete (Wi-Fi) na sprostredkovanie prenosu dát v reálnom čase. Riadený sklad je modulárny a flexibilný systém, takže môže byť úspešne využívaný pri všetkých veľkostiach skladov, počte skladníkov, položiek aj sortimentovej skladbe, teda všade tam, kde je oceňovaný poriadok na sklade.

Zavedenie riadeného skladu prináša hlavne tieto výhody:
 vyššia produktivitu práce skladových operátorov, 
 možnosť jasnej a aktuálnej väzby výkonových ukazovateľov skladníkov na produktivitu ich práce, 
 podstatne lepšie využitie skladových priestorov,
 optimalizácia úložných pozícií a lokalizácie skladových položiek,
 minimalizácia chybovosti ľudského faktora a reklamácií,
 aktívne využívanie presnej identifikácie prostredníctvom čiarových kódov alebo RFID, 
 poskytovanie aktuálnych informácií o stave skladu v reálnom čase,
 viacnásobné zrýchlenie inventúr,
 on-line manažérske reporty na rozličných úrovniach riadenia,
 odbúranie papierovej evidencie,
 zvýšenie konkurencieschopnosti a spokojnosti zákazníkov

Riadiace systémy
Nemecké národné vodnopólové družstvo mužov

Nemecké národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Nemecko (a v rokoch 1949 až 1990 reprezentovalo Západné Nemecko) v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Deutscher Schwimm-Verband (DSV). Za jeho najväčšie úspechy možno považovať zlatú medailu z Olympijských hier 1928, 2 zlaté medaily z majstrovstiev Európy čí víťazstvo vo Svetovom pohári 1985.

Vrcholné podujatia 
Na olympijských hrách získalo nemecké družstvo 4 medaily, z toho v roku 1928 zlatú. Na ďalších 2 olympiádach získalo 2 strieborné medaily, vďaka čomu medzivojnové družstvo Nemecka patrilo medzi najlepšie družstvá sveta. Na hrách v roku 1984 v Los Angeles počas bojkotu Východného bloku získalo západonemecké družstvo bronzovú medailu, svoju poslednú na OH.

Na majstrovstvách sveta sa nemecké družstvo kvalifikovalo zakaždým, okrem rokov 1998 a 2015. Získalo na nich iba 1 medailu, keď v roku 1982 vybojovalo bronz. Na majstrovstvách sveta v španielskej Barcelone 2013, skončilo až na 10. mieste, keď nepostúpilo do štvrťfinále cez .

Na majstrovstvách Európy vybojovalo družstvo 8 medailí, z toho 2 najcennejšie. V 5 štartoch na ME v medzivojnovom období získalo až 4 medaily. Potom nastal menší útlm, keď si Nemecko muselo počkať na ďalšiu medailu 43 rokov. V roku 1981 sa mu to podarilo, keď v Juhoslávii získalo hneď tú zlatú pred družstvami  a . O 8 rokov neskôr zlato zopakovalo, keď nemeckom Bonne vo finále zlodalo . Poslednú medailu vybojovalo v roku 1995 vo Viedni, keď v súboji o bronz zdolalo tesne .

Družstvo sa 10-krát zúčastnilo svetovej ligy. Úspešné bolo iba v roku 2005, pri svojom prvom štarte, keď skončilo bronzové. Zo štyroch účastí na svetovom pohári vybojovalo 3 medaily, z toho zlatú v roku 1985 v domácom Duisburgu.

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Majstrovstvá Európy

Svetová liga
 2002: nezúčastnilo sa
 2003: nezúčastnilo sa
 2004: nezúčastnilo sa
 2005:  3. miesto
 2006: kvalifikačné kolo
 2007: 5. miesto
 2008: nezúčastnilo sa
 2009: kvalifikačné kolo
 2010: kvalifikačné kolo
 2011: kvalifikačné kolo
 2012: kvalifikačné kolo
 2013: kvalifikačné kolo
 2014: kvalifikačné kolo
 2015: kvalifikačné kolo
 2016: nezúčastnilo sa

Svetový pohár
 1979: nekvalifikovalo sa
 1981: nekvalifikovalo sa
 1983:  2. miesto
 1985:  1. miesto
 1987:  3. miesto
 1989: 4. miesto
 1991: nekvalifikovalo sa
 1993: nekvalifikovalo sa
 19952014: nekvalifikovalo sa

Referencie

Pozri aj 
 Nemecké národné vodnopólové družstvo žien
 Východonemecké národné vodnopólové družstvo mužov

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Deutscher Schwimm-Verband 
 Oficiálna stránka národného družstva 
 Nemecký vodnopólový portál 
 Štatistický portál todor66.com 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Altdorf (Uri)

Altdorf je hlavné mesto kantónu Uri v strednom Švajčiarsku. K 31. decembru 2011 v meste žilo 8 903 obyvateľov. 

V Altdorfe končí E41, vychádzajúca z Dortmundu a mestom prechádza ešte E35.

Geografia 
Altdorf pozostáva z mesta v údolí rieky Reuss a osád roztrúsených na Eggbergu na plošine nad mestom. Hraničí s obcami Attinghausen a Seedorf na západe, Flüelen na severe, Bürglen na juhu a východe a napokon Schattdorf na juhu.

Rozloha obce je 10,23 km². Z tejto plochy je 46,5 % (4,76 km²) využívanej na poľnohospodárske účely, kým 39,3 % (3,95 km²) tvorí les. Zástavba zaberá 2 percentá (0,2 km²), dopravná infraštruktúra 4,3 % plochy (0,44 km²).

Podnebie

História 

Dokladom najskoršieho osídlenia oblasti Altdorfu sú bronzové sekerky z laténskeho obdobia a železné nástroje z 3. storočia pred Kr. Ľudia, ktorí sa usídľovali v tejto oblasti, sa usadili v lesoch a postupne sa posúvali k brehom rieky Reuss. Pre periodické záplavy na rieke sa museli obyvatelia nižšie položených sídlisk vrátiť do „starej dediny“, čo môže byť zdrojom názvu Altdorf.

Po zániku Rímskej ríše sa miestni Galo-Románi začali miešať s germánskymi Alamanmi (7. storočie). Najstarším dokladom prítomnosti Alamanov je hrob ozbrojeného jazdca datovaný na roky 670 – 680 nájdený v miestnom kostole.  Prvá písomná zmienka o mieste s názvom Alttorf pochádza z roku 1223. V 16. až 19. storočí bolo mesto známe ako Uri. 

Altdorf je známy ako miesto, kde podľa legendy, Viliam Tell zostrelil jablko z hlavy svojho syna. Táto udalosť sa podľa tradície udiala na trhovisku, kde bola v roku 1895 postavená socha Tella a jeho syna. 

V roku 1906 bola otvorená električková trať medzi Altdorfom a Flüelenom, ktorá bola uzavretá v roku 1951.

Vývoj obyvateľstva 

 zdroj:

Partnerské mestá 
  Altdorf bei Nürnberg (Nemecko)

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Zirnitra

Zirnitra alebo Zir je čierny Lužickosrbský drak patriaci do slovanskej mytológie a boh kúzel. Zirnitra doslova znamená splnomocnený kúzlami. Zirnitrine priezvisko je Rosvodiz.

Literatúra 
 Ingeman, B. S. Grundtræk til En Nord-Slavisk og Vendisk Gudelære. Kodaň 1824.

Slovanskí bohovia
Schwyz (mesto)

Schwyz (, , ) je hlavné mesto kantónu Schwyz v strednom Švajčiarsku a zároveň sídlo okresu Schwyz. K 31. decembru 2011 žilo v meste 14 331 obyvateľov.

Z dôvodu, že Schwyz je hlavným mestom kantónu, veľa administratívnych budov v meste slúžilo na riadenie mesta i celého kantónu zároveň a takisto aj história mesta je úzko spätá s dejinami kantónu.

Geografia 
Obec Schwyz leží v nadmorskej výške  na južnom svahu úpätia masívu Mythen medzi Lauerzersee a Vierwaldstättským jazerom.

Obec Schwyz pozostáva z miestnych častí: Schwyz, Rickenbach, Ibach a Seewen; väčších rozptýlených osád Aufiberg, Oberschönenbuch, Ried a menších Ängiberg, Haggen a Perfiden. Všetky miestne časti okrem samotného Schwyzu majú vlastné kostoly, erby.

Dejiny 
Z predalamanského obdobia boli v oblasti Schwyzu nájdené len rozptýlené nálezy a niekoľko rímskych mincí. Tieto doklady sú nedostatočné pre formulovanie jednoznačných záverov. Nálezy z pohrebiska v priestore farského kostola a z výstavby prvého kostola v prvej polovici 8. storočia ukazujú, že trvalé osídlenie Alamanmi sa udialo okolo 700.

Druhý kostol bol postavený okolo roku 1000, ale pravdepodobne ho zničilo zemetrasenie v roku 1117. V roku 1121 bol vysvätený tretí kostol, ktorý bol postavený v románskom slohu. Omnoho väčší štvrtý kostol bol postavený v 15. storočí, ale spolu s väčšinou dediny podľahol požiaru (1642). Piaty kostol v ranobarokovom slohu bol pre zlú statiku nahradený kostolom neskorobarokovým.

Podľa kronikára Johanna Stumpfa (1548), pozostávalo staré mesto z námestia, kostola a priľahlého cintorína, radnice, hostinca, archívnej veže a veľkého počtu drevených domcov. Okolo roku 1500 sa pre rozlíšenie mesta od kantónu často vravelo mestu Schwyz Kilchgassen. Požiar v roku 1642, ktorý zničil 47 budov v centre, umožnil úplnú prestavbu mesta.

Schwyz často ohrozovali prírodné katastrofy, ktorých riziko bolo minimalizované odvodnením a zalesnením svahov nad mestom v 20. storočí a vybudovaním priehrad na rieke Muota.

Vývoj obyvateľstva

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Teuta Durrës

Klubi Sportiv Teuta Durrës je albánsky futbalový klub sídliaci v 2. najväčšom meste krajiny Drač (Durrës), ktoré leží na pobreží Jadranského mora. Bol založený v roku 1920 pod názvom KS Urani. Niekoľkokrát v histórii menil názov, KS Teuta je od roku 1991. V súčasnej dobe (február 2013) je klub účastníkom najvyššej domácej súťaže Albánskej superligy.

Domáce zápasy hráva na štadióne s názvom Stadiumi Niko Dovana, ktorý má kapacitu 13 000 miest.

Hlavnými farbami klubu sú modrá a biela.

Najväčším úspechom je zisk majstrovského titulu v sezóne 1993/94 a 3-násobné víťazstvo v domácom Albánskom pohári.

Bývalé názvy klubu
KS Urani (1920-1922)
SK Durrës (1922-1930)
KS Teuta Durrës (1930-46)
Ylli i Kuq Durrës (Red Star) (1946-49)
SK Durrës (1949-1951)
Puna Durrës (1951-1957)
KS Lokomotiva Durrës (1958-1991)
KS Teuta (1991-)

Úspechy 
Kategoria superiore
víťaz: 1993–94, 2020/21
Albánska 2. liga
víťaz: 1959, 1961
Albánsky pohár
víťaz: 1994-95, 1999-00, 2004-05

Teuta Durrës v európskych súťažiach

Káder mužstva
Súčasná zostava

Nedávni tréneri
 Hasan Lika (Nov 2002–Marec 4), (Jú 2006–Jún 7)
 Sulejman Starova (Aug 2008–Máj 9)
 Mirel Josa (Júl 2009–Jan 10)
 Ylli Shehu (Feb 2010–Jún 10)
 Edi Martini (Jún 2010–Máj 11)
 Hasan Lika (Máj 2011–Sept 12)
 Gentjan Begeja (Sept 2012–Jan 2013)
 Gugash Magani (Jan 2013–)

Zdroje
 
 
 

Albánske futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1920
Jaar ha-kdošim

Jaar ha-kdošim (, dosl. Les mučeníkov) je izraelský les na predmestí Jeruzalema. Nachádza sa na západnom okraji eštaolského lesa blízko mošavu Bejt Meir. Bol založený ako pamätník obetiam holokaustu. Má sa tu vysadiť šesť miliónov stromov, ktoré majú symbolizovať šesť miliónov Židov vyhladených nacistami počas druhej svetovej vojny.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Gems in Israel - Scroll of Fire  
 Virtual Tourist - Scroll of Fire 
Forest of the Martyrs in the Bezalel Narkiss Index of Jewish Art at the Center for Jewish Art, Hebrew University of Jerusalem

Zdroj 
 

Lesy v Izraeli
Pamätníky v Izraeli
Pamätníky holokaustu
Anjeli (film)

Anjeli je druhý celovečerný film režiséra Róberta Švedu. Film mal premiéru 3. mája 2012. Je volným pokračovaním Švedovho debutu Démoni. 

Zachytáva príbeh divadelníka Michala (Peter Babjak), ktorý sa so svojím partnerom Rafaelom (Jozef Zetyák) odsťahuje na chatu. Má zámer písať spomienky kým nepodľahne nevyliečiteľnej chorobe. Na chate sa však objaví charizmatický cudzinec, ktorý sa o Michala zaujíma.

Produkcia 
Robert Šveda mal s Dianou Kacarovou rozpracovaný scenár filmu Čubírková – Former People, na ktorý sa však nepodarilo získať dostatočné finančné prostriedky. Keďže mal pripravený štáb, Šveda začal premýšľať o novom projekte, niečom čo by bolo „možno trochu punkové, hlavne low budget“. Vrátil sa k staršiemu námetu z ktorého vznikol film Anjeli. Točenie trvalo dvanásť dní (približne tretinu bežnej dĺžky). Natáčalo sa v chatách, kde prebiehala výroba a štáb aj býval. Okrem Andreja Dúbravského boli do filmu obsadení profesionálni herci. Trailer filmu bol zverejnený v marci 2012.

Prezentácie a reakcie 
Podľa Filmového festivalu inakosti dielo „patrí k prvým (česko)slovenským celovečerným filmom, ktoré homosexualitu zobrazujú bez zbytočného pátosu, je súčasťou príbehu bez toho, aby bola jeho primárnou témou“. Film bol zaradený do programu festivalu aj do premietania v Košiciach. Bol tiež uvedený na Medzinárodnom filmovom festivale Bratislava v roku 2012.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka filmu
 Fotografie a trailer filmu

Filmy režírované Róbertom Švedom
Filmy z 2012
Slovenské filmy
Slovenské filmy s LGBT tématikou
Sarnen

Sarnen je hlavné mesto kantónu Obwalden v strednom Švajčiarsku. K 31. decembru 2011 žilo v meste 9 967 obyvateľov.

V období Helvétskej republiky (1798 – 1803) bol Sarnen sídlom Okresu Sarnen, ktorý bol súčasťou Kantónu Waldstätte. Aktom mediácie (1803) bola obnovená suverenita polkantónu Obwalden a odvtedy je Sarnen jeho hlavným mestom.

Geografia 
Obec Sarnen leží na severnom brehu Sarnersee v nadmorskej výške  Najnižším bodom je hladina Wichelsee (), najvyšším vrch Fürstein (). K obci Sarnen patria aj samoty Wilen, Stalden, Ramersberg a Kägiswil.

Sarnersee a Wichelsee ležia na území obce len čiastočne. Rozloha činí , z toho tvorí neproduktívna pôda  (10,8%).

Vývoj obyvateľstva 
 zdroj:

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Sarnen v Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Katolícke pútnické miesta
Obwalden
Stans

Sarnen je hlavné mesto kantónu Nidwalden v strednom Švajčiarsku. K 31. decembru 2011 žilo v meste 8 064 obyvateľov.

Geografia 
Stans leží medzi vrchmi Stanserhorn a Buochserhorn ako aj západným výbežkom vrchu Bürgenstock. Susedí s obcami Ennetmoos a Stansstad na západe, Oberdorf, Ennetbürgen a Buochs na východe a Dallenwil na juhu. Obce Stansstad, Ennetbürgen a Buochs ležia na blízkom Vierwaldstättskom jazere.

Z celkového územia obce sa na poľnohospodárske účely využíva 43,7 %. Ďalších 36,5 % je pokrýva lesný porast. Popri 2,6 % neproduktívnej pôdy zaberá zastavané územie 17,2 %.

Dejiny 
Galo-románske žiarové hroby z 2. storočia pred Kr. sú najstarším dokladom ľudského osídlenia v Nidwaldene. Názov Stans, ktorý pochádza z latinského slova stagnum (rybník, stojaca voda), je ďalšou indíciou pre doloženie prítomnosti ľudí už na prelome letopočtov. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1172. V roku 1798 na Stans zaútočili francúzske vojská, pretože Nidwalden sa obrátil proti novej ústave vypracovanej Napoleonom. Počas týchto udalostí prijal učiteľ Johann Heinrich Pestalozzi osirelé deti do svojej prvej školy.

Vývoj obyvateľstva 
 zdroj:

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Stans na Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Nidwalden
Holandské národné vodnopólové družstvo mužov

Holandské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Holandsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Koninklijke Nederlandse Zwembond (KNZB). Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 2 bronzové medaily z Olympijských hier a titul európskeho šampióna z roku 1950.

Vrcholné podujatia 
Na olympijských hrách získalo holandské družstvo 2 medaily, obidve bronzové. Prvú v Londýne 1948 a druhú v Montreale 1976, keď v oboch prípadoch skončilo tretie vo finálových skupinách. Na posledné 3 olympiády sa mu ale nepodarilo kvalifikovať.

Na Majstrovstvá sveta sa družstvo kvalifikovalo 7-krát. Jeho najlepším umiestnením je 4. miesto, ktoré dosiahlo v MS 1982 v Ekvádore. Vo finálovej skupine najlepších 4 družstiev skončilo posledné. Naposledy sa na MS predstavilo v japonskej Fukuoke v roku 2001.

Na Majstrovstvách Európy vybojovalo družstvo 2 medaily, z toho v roku 1950 tú najcennejšiu. Šampionát sa konal v Rakúsku a holandské družstvo na ňom vyhralo všetkých 6 zápasov. Posledný šampionát, na ktorý sa družstvo kvalifikovalo, sa konal v Belehrade v roku 2006 a Holandsko na ňom skončilo až na 10. mieste, rovnako ako v roku 2012, na ktorý sa družstvo dostalo ako hostiteľ.

Družstvo sa 2-krát zúčastnilo Svetovej ligy, ani raz však nebolo úspešné. Na Svetový pohár sa dokázalo kvalifikovať 3-krát; najlepšie skončilo na 6. priečke.

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Majstrovstvá Európy

Svetová liga
 2002: nezúčastnilo sa
 2003: 6. miesto
 2004: nezúčastnilo sa
 2005: nezúčastnilo sa
 2006: nezúčastnilo sa
 2007: nezúčastnilo sa
 2008: nezúčastnilo sa
 2009: nezúčastnilo sa
 2010: nezúčastnilo sa
 2011: kvalifikačné kolo
 2012: nezúčastnilo sa
 2013: nezúčastnilo sa
 2014: nezúčastnilo sa
 2015: nezúčastnilo sa
 2016: nezúčastnilo sa

Svetový pohár
 1979: nekvalifikovalo sa
 1981: nekvalifikovalo sa
 1983: 6. miesto
 1985: 6. miesto
 1987: nekvalifikovalo sa
 1989: nekvalifikovalo sa
 1991: nekvalifikovalo sa
 1993: nekvalifikovalo sa
 1995: 7. miesto
 19972014: nekvalifikovalo sa

Referencie

Pozri aj 
 Holandské národné vodnopólové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Koninklijke Nederlandse Zwembond 
 Oficiálna stránka národného družstva 
 Štatistický portál todor66.com 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Glarus (mesto)

Glarus (, , ) je hlavné mesto kantónu Glarus vo východnom Švajčiarsku. Dnešná politická obec Glarus (vo forme zjednotenej obce) vznikla 1. januára 2011 spojením s obcami Ennenda, Netstal a Riedern. K 1. januáru 2012 žilo v meste 12 345 obyvateľov, kým v roku 2000 mal Glarus 5 556 obyvateľov.

Geografia 
Glarus leží v geografickom strede rovnomenného kantónu na rieke Linth, na úpätí vyše 2 300 metrov vysokého vrchu Vorderglärnisch. Najvyšším bodom obce je 2 914 m vysoký Bächistock, ktorý patrí do masívu Glärnischu. Susednými obcami sú: Glarus Nord, Glarus Süd, ako aj Muotathal a Innerthal (obe v kantóne Schwyz).

Dejiny 
Prvá písomná zmienka pochádza z 8. storočia zo životopisu svätých Felixa a Reguly, ktorá spomína osadu Clarona. Do konca 14. storočia patrila väčšina glarnskej pôdy k majetkom kláštora v Säckingene. V rokoch 1506–1516 bol neskorší reformátor Ulrich Zwingli farárom Glarusu.

V období Helvétskej republiky (1798–1803) bol Glarus sídlom kantónu Linth. V roku 1861 poškodil požiar veľkú časť mesta. Z obdobia pred požiarom sa zachovalo v meste len málo budov. Plán znovuvystavania mesta sa realizoval podľa stavebného plánu, ktorý kopíroval šachovnicu. Takýto typ mestského plánovania, známy najmä z USA, bol zvolený, aby sa zabránilo opakovaniu podobnej katastrofy.

Vývoj obyvateľstva 

 zdroj:

Podnebie

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Glarus na Historisches Lexikon der Schweiz (HLS)

Zdroj 

Mestá vo Švajčiarsku
Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Život Konštantínov

Život Konštantínov (iné názvy: Život Konštantína, Život svätého Konštantína, Život Konštantína-Cyrila, Život (svätého) Cyrila, Legenda o Konštantínovi, Žitije Konstantina, lat. Vita Cyrilli, Vita Constantini-Cyrilli, Vita Constantini) je náboženská biografia o sv. Cyrilovi napísaná v 9. stor. v staroslovienčine a zachovaná v neskorších cirkevnoslovanských odpisoch. Autorom je pravdepodobne Kliment Ochridský a/alebo viacerí Cyrilovi žiaci pod vedením svätého Metoda. Ide o jeden zo základných prameňov pre históriu strednej Európy 2. polovice 9. storočia. Patrí medzi tzv. moravsko-panónske legendy.

Text obsahuje údaje o Cyrilovej činnosti a osobnosti. Konkrétne sa spomína najmä Cyrilove detstvo, jeho cesty k Chazarom, do Ríma a Benátok, jeho pôsobenie na Veľkej Morave a jeho smrť. zachytené sú aj viaceré dôležité teologické dišputy. V porovnaní so Životom Metoda text používa zložitejšie štylistické prostriedky, obraznejší jazyk a obsahuje aj legendistické prvky.

Pravdepodobne najprv vznikla kratšia podoba textu pri príležitosti pochovania sv. Cyrila v Ríme 21. februára 869. Na základe tejto krátkej verzie vznikla asi v rokoch 873-879 na tzv. veľkomoravskom učilišti dlhšia verzia. Text bol pravdepodobne rozšírený o výťahy z Cyrilových náboženských dišpút s patriarchom Jánom o uctievaní ikon a so stúpencami islamu a židovstva o trojjedinom Bohu.

Text sa zachoval v asi 60 kompletných rukopisoch z 15.-17. storočia v cirkevnej slovančine, v ďalších desiatkach rukopisov sa zachovali niektoré vybrané časti textu.

Poznámky

Zdroje

Externé odkazy 
Preklad textu do slovenčiny od J. Stanislava

 

Knihy z 9. storočia
Literatúra v staroslovienskom jazyku
Literatúra na Veľkej Morave

Legendy
Zug (mesto)

Zug (, , , ) je hlavné mesto kantónu Zug v strednom Švajčiarsku. K 31. decembru 2011 žilo v meste 26 901 obyvateľov.

Geografia 
Zug leží v nadmorskej výške  na Zugskom jazere. Z rozlohy 33,8 km² pripadá vyše 12 km² na jazero. Z plochy súše je 23,8 % zastavanej, 35,5 % sa využíva na poľnohospodárske účely, 38,1 % je zalesnených a 2,6 % tvorí neproduktívna pôda.

Obyvateľstvo 

S takmer 27-tisícmi obyvateľmi je Zug najväčším mestom kantónu Zug. Počet obyvateľov mesta sa najmarkantnejšie zvyšoval okolo roku 1900 a medzi rokmi 1950 a 1970. Nové rodinné domy pre jednu ale aj viac rodín postavené v posledných rokoch znamenali opätovné zvyšovanie počtu obyvateľov. 

Podiel cudzincov v meste je 23,9 %, čo je mierny nadpriemer oproti kantonálnemu priemeru, ktorý je okolo 20 percent. Pri sčítaní obyvateľov v roku 2000 zvolilo nemčinu ako svoj hlavný jazyk 81,8 % obyvateľov, nasleduje taliančina (3,8 %) a srbochorvátčina (3,2 %).

Obyvateľstvo Zugu je prevažne katolícke. V roku 2011 bolo 48,37 % obyvateľov katolíkov, 15,09 % protestantov, 14,18 % príslušníkov iných vierovyznaní a 22,36 % bolo bez vyznania.

Partnerské mestá 
  Fürstenfeld, Rakúsko

Galéria

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam miest vo Švajčiarsku

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Virtuálna prehliadka

Zdroj 

 
Mestá vo Švajčiarsku
Hlavné mestá švajčiarskych kantónov
Slobodné ríšske mestá
Zug (kantón)
Nikos Anastasiadis

Nikos Anastasiadis (gr.  Νίκος Αναστασιάδης) (* 27. september 1946, Pera Pedi, Cyprus) je cyperský politik, bývalý predseda stredopravej strany DISY a súčasný prezident.

Životopis 
Vyštudoval právo v Aténach a počas štúdia sa stal členom centristického hnutia Jeorja Papandreua staršieho. Po štúdiu vybudoval úspešnú právnickú firmu. Anastasiadis podporuje plán zjednotenia ostrova. V dôsledku gréckej krízy sa do problémov dostali aj cyperské banky, preto musel prezident Dimitris Christofias požiadať o pomoc Európsku úniu. Práve na vyjednaní podmienok pôžičky bola postavená predvolebná kampaň na prezidentské voľby vo februári 2013. Anastasiadis bol zástancom medzinárodnej pomoci. V druhom kole volieb získal 57,48 % a porazil svojho socialistického a komunistického oponenta. Nahradil tak dovtedajšieho prezidenta, predstaviteľa komunistickej strany, Dimitrisa Christofiasa.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Cyperskí politici
Prezidenti Cypru