Grónsko

Grónsko (grón. Kalaallit Nunaat – „Krajina ľudí“, po dánsky Grønland – „Zelená krajina“) sa nachádza na severovýchod od Kanady, vďaka čomu je zemepisná súčasť Severnej Ameriky – ale historicky, politicky a ekonomicky ide o krajinu veľmi spojenú s Európou. 

Grónsko je najväčší ostrov na svete (rozloha: .), ale iba 15 percent územia (asi s veľkosťou Britských ostrovov) je trvalo bez ľadu. Zvyšok pokrýva ľad dosahujúci na niektorých miestach hrúbku až . Tento ľadovec (pokrývajúci približne 1,8 milióna km2) je po Antarktickom ľadovci druhý najväčší na svete. 

Ostrov objavil roku 875 vikinský moreplavec Gunnbjørn Ulfsson. V rokoch 982985 preskúmal juhozápadné pobrežie Erik Červený. Neskôr ostrov osídlili prisťahovalci z Islandu. Na ostrove žije iba 56 000 ľudí, z čoho 48 000 sú Inuiti. Úradný jazyk je grónčina. Do júna 2009 bol okrem grónčiny úradný jazyk aj dánčina. Grónsko bola kolónia od roku 1380 a až keď sa roku 1953 stalo súčasťou Dánska, získalo samostatnosť. Aj Grónsko reprezentujú v dánskom parlamente dvaja stáli zástupcovia. Grónsky parlament Landsting sa volí každé štyri roky.

Dejiny

Starovek a stredovek 
 okolo 3000 pred Kr. prišli predkovia prvých Inuitov cez Beringovu úžinu z Ázie na Aljašku
 cca 2500 pred Kr. prvé sťahovanie Indiánov do Grónska (kultúra Sarqaq)
 500 pred Kr. až 1000 po Kr. indiánska kultúra Dorset
 okolo roka 875 objavil tento ostrov viking Gunnbjørn Ulfsson, nazýva ho Gunnbjørnland
 982 Erik Červený uniká z Islandu a pristáva na juhozápade Grónska. Od roku 986 osídľuje so svojou družinou okolie Brattahlíðu
 986 – z 25 lodí vysťahovalcov iba 14 pripláva až do Grónska. Vezú asi o 700 ľudí.
 Z doby okolo roku 1000 sú na juhu Grónska zachované ruiny obydlí a kostolov
 1000 Leif Eriksson (syn Erika Červeného) sa vracia z Nórska už ako kresťan a priváža so sebou aj jedného misionára. Z grónskych Vikingov sa stávajú kresťania, vybudoval  sa prvý kostol
 okolo roka 1000 objavil Leif Eriksson Severnú Ameriku. (Vinland) Obchodné vzťahy s Vinlandom trvajú až do 14. storočia
 od roka 1000 – sťahovanie Inuitov z Aljašky a severnej Kanady do Grónska (kultúra Thule)
 1076 Adam Brémsky zaznamenáva vo svojej kronike arcibiskupstva Hamburk prvú písomné zmienku o osídlení a christianizácii Grónska, ktoré nazýva Gronland
 11241126 zriadená vlastná diecéza pre Grónsko so sídlom v Gardarz, dnešnom Igaliku.
 1350 Ivar Bardarsson, islandský cirkevný činiteľ, zaznamenáva, že osídlenie na západe bolo uzatvorené. V blízkosti územia Normanov sa objavujú Inuiti a zachraňujú ich.
 1408 posledná písomná zmienka o Normanoch, svadba v kostole v Hvalsey. Kontakt s Nórskom a Islandom sa prerušuje. Veľký nedostatok dreva.
 cca 1550 mizne posledná normanská osada v Grónsku. Je nejasné, či Normani vyhynuli alebo sa zmiešali s Inuitmi

Novovek 
 1721 nové európske osídlenie Grónska od nórskeho misionára Hansa Egedeho
 18. a 19. storočia: hlavne holandskí, dánski a nemeckí veľrybári opakovane navštevujú Grónsko. Na plavbách do Grónska bohatne nemecké mesto Flensburg (vtedy druhý najväčší dánsky prístav)
 1814 Kielský mier: Grónsko sa dostáva pod dánsku nadvládu
 Po druhej svetovej vojne zriaďuje USA v Grónsku svoju leteckú základňu (Thule Air Base). 1951 je uzatvorená zmluva medzi Dánskom a USA o spoločnej obrane ostrova
 1953 Grónsko sa stáva vnútornou súčasťou Dánska
 1979 Grónsko dostáva autonómiu (vlastná vláda a parlament)
 1982 Referendum o výstupe z Európskeho spoločenstva
 1985 Grónsko vystupuje z ES, ale ponecháva si aj naďalej štatút zámorského teritória ES s výhodami colnej únie

Politický systém 
V krajine sídli parlament (Landsting) volený na 4 roky, ktorý si zo svojich 31 poslancov volí premiéra a vládu (Hjemmestyre). Tá riadi všetky záležitosti dotýkajúce sa grónskej domácej politiky, vrátane zákonodarstva. Dánsku pripadá len obrana krajiny a zahraničná politika, pričom samozrejme veľa rozličných rôznych aspektov zahraničnej politiky si spravujú sami Grónčania (vzťahy s ostatnými Inuitmi a pod..) Grónsko, tak isto ako ani Dánsko, nie je člen Menovej Únie (neprijalo euro).

Hlavou štátu je dánsky monarcha, v súčasnosti Margaréta II. Dánska. Predseda vlády je zvyčajne predseda najsilnejšej strany v grónskom parlamente.

Obyvateľstvo 

Počet obyvateľov:
56 376 (júl 2005, odhad)

Veková štruktúra:
014 rokov: 27% (mužov 7 718; žien 7 483)
1564 rokov: 68% (mužov 20 860; žien 17 272)
65 rokov a viac: 5% (mužov 1 332; žien 1 644) (2000, odhad)

Populačný prírastok:
> 0,09% (2000, odhad)

Pôrodnosť:
16,85 narodení na 1 000 obyvateľov (2000, odhad)

Úmrtnosť:
7,85 úmrtí na 1000 obyvateľov (2000, odhad)

Prírastok obyvateľstva (migrácia):
- 8,38 migrantov na 1 000 obyvateľov (2000, odhad)

Pomer pohlaví:
pri narodení: 1 muž na 1 ženu
pod 15 rokov: 1,03 muža na 1 ženu
1564 rokov: 1,21 muža na 1 ženu
65 a viac rokov: 0,81 muža na 1 ženu
Celková populácia: 1,13 muža na 1 ženu (2000, odhad)

Detská úmrtnosť:
18,26 úmrtí na 1 000 živonarodených (2000, odhad)

Dĺžka života:
muži: 64,52 rokov
ženy: 71,69 rokov (2000, odhad)
Celková populácia: 68,07 rokov

Počet narodených detí:
2,45 narodených detí na 1 ženu (2000, odhad)

Etnické skupiny:
Grónčania (Inuiti a Európania narodení v Grónsku): 87 %;
Dáni a iné národnosti: 13 %

Náboženstvá:
luteránstvo (Dánska cirkev)

Jazyky:
Grónčina (Východoinuitský jazyk);
Dánčina;
Angličtina.

Grónsko, obzvlášť na nehostinnom východnom pobreží, má vážne socioekonomické problémy s domácim násilím, sexuálnym zneužívaním neplnoletých, alkoholizmom, tehotenstvom neplnoletých a vysokým percentom samovrážd. V Grónsku je najväčší podiel samovrážd na svete. V roku 2006 spáchalo samovraždu 58 ľudí (štatisticky 104 ľudí na 100 000 obyvateľov). Pre porovnanie – v Dánsku je 14 samovrážd na 100 000 obyvateľov a najvyšší počet samovrážd v Európe má Litva (39 samovrážd na 100 000 obyvateľov).

Geografia 

Rozloha Grónska je , z toho  (85,7%) pripadá na pevninský ľadovec. Pobrežná čiara je dlhá . Všetky mestá a osady sa nachádzajú pri pobreží. Z 18 miest je 15 na západnom pobreží (Aasiaat, Ilulissat, Kangaatsiaq, Qasigiannguit, Qeqertarsuaq, Upernavik, Uummannaq v severnej časti, Maniitsoq, Nuuk, Paamiut, Sisimiut v strednej časti, a Ivittuut, Nanortalik, Narsaq, Qaqortoq v južnej časti), 2 vo východnom Grónsku (Ammassalik, Ittoqqortoormiit) a 1 v severnom Grónsku (Qaanaaq). Tieto tri časti sa nazývajú Kitaa (Západné Grónsko), Tunu (Východné Grónsko) a Avannaa (Severné Grónsko) V severovýchodnej časti Grónska sa nenachádza žiadne mesto a bola vyhlásená za Národný Park Severovýchodné Grónsko. Na ľadovci boli založené 4 výskumné stanice a tábory.

Najsevernejší bod Grónska (Pearyho zem) nie je pokrytý ľadovcom pretože je tu príliš suchý vzduch na tvorbu snehu, z ktorého sa ľadová pokrývka skladá. Ak by sa ľadový príkrov Grónska roztopil, hladina morí by stúpla o 7 metrov a Grónsko by sa stalo súostrovím.

Medzi rokmi 1989 a 1993 vyvŕtali americkí a európski klimatológovia do ľadovca dve diery s dĺžkou  a z chemického rozboru zistili klimatické zmeny za posledných 100 000 rokov. Zistili taktiež že počasie, ale aj teploty na planéte Zem, sa často rapídne menili.

V roku 2018 našli kilometer pod ľadovcom v oblasti Hiawatha 31 km široký impaktný kráter. Vytvoril ho asteorid s veľkosťou viac ako 1 km v dosiaľ neznámom období.

Grónska kultúra a jazyk 
Grónska kultúra začala usadením Inuitských a Vikingských bádateľov na ostrove. Inuiti stále rybárčia. Každý rok sa tu konajú preteky psích záprahov.

Grónsko sa stáva v poslednej dobe turisticky atraktívnejším. Aby prilákalo turistov usporadúva súťaž okrem rybárčenia a psích záprahov aj súťaže v pešej turistike, a cezpoľnom behu.

Domorodým jazykom je grónčina, jazyk patriaci do inuitskej vetvy eskimáčtiny.

V Grónsku sa bežne používa aj dánčina, najmä v hlavnom meste Nuuk. Grónčinu sa učí len pár pôvodom negrónčanov, takže na pracoviskách je hlavným jazykom dánčina.

Tretí jazyk v Grónsku je angličtina, ktorú ovláda väčšina mladých Grónčanov a Dánov. Niektorí ďalší ľudia ovládajú aj iné jazyky.

Referencie

Iné projekty 

 
Ostrovy Severnej Ameriky
Dánsko