joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2002

Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2002 boli 1. Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa v dňoch od 14.17. marca 2002 v Rockville, v štáte Maryland, v Spojených štátoch, za účasti 7 mužských a 4 ženských tímov. Zvíťazili reprezentácie Kanady a Trinidadu a Tobaga.
 
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Halové majstrovstvá sveta 2003, ktoré sa uskutočnili v Nemecku. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá z oboch kategórií.

Výsledky

Muži

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Zdroje 
 Turnaj mužov Panamerických majstrovstiev 2002 na stránke PAHF /
 Turnaj žien Panamerických majstrovstiev 2002 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2002 na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2002
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2004

Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2004 boli v poradí 2. Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa v dňoch od 21.24. júla 2004 vo Valencii, vo Venezuele, za účasti 4 mužských a iba 2 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá mužov  a  a družstvo žien . Zvíťazili obe reprezentácie Kuby. 

Pôvodne sa mal turnaj organizovať v marci 2004, ale pre nepokoje vo Venezuele sa musel turnaj odložiť.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Zdroje 
 Turnaj mužov Panamerických majstrovstiev 2004 na stránke PAHF /
 Turnaj žien Panamerických majstrovstiev 2004 na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2004
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Vahitahi

Vahitahi je atol vo východnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie.
Od Tahiti je vzdialený . Na dĺžku meria  a na šírku . Má dva väčšie ostrovy, na západnom konci je hlavná osada a letisko.Južnú stranu tvoria početné malé piesčité ostrovčeky, medzi ktorými sú plytké prietoky oceánskej vody do lagúny. Tá je plytká a pre lode uzatvorená.

Mohitu je centrálna osada v západnej časti atolu. V roku 2012 tu žilo 105 obyvateľov.

História 
Na ostrove sa našli početné archeologické pozostatky činnosti domorodcov, ktoré patria do kultúrnej a jazykovej oblasti Maragai (čo zahŕňa aj atoly Nukutavake, Pinaki, Vairaatea a Akiaki)..

Atol objavil francúzsky admirál Louis Antoine de Bougainville na lodi Boudeuse et Étoile 22. marca 1768. 
Atol nazval Les Quatre Facardins. James Cook dosiahol brehy atolu o rok neskôr, 4. apríla 1769 a zaniesol ho do máp pod názvom Lagoon Island.

Ekonomika 
Atol bol kompletne vysadený kokosovníkmi a to dokonca niekoľkokrát, kvôli niekoľkým hurikánom, ktoré ostrov ťažko poškodili.

V roku 1986 bolo na atole vybudované letisko so spevnenou dráhou dlhou 950 metrov.

Administratívne začlenenie 
Atol administratívne patrí pod správne územie Nukutavake, ktorý zahŕňa ešte atoly Nukutavake, Akiaki, Vairaatea a Pinaki.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

Externé odkazy 
Archív zoznamu atolov na OceanDots
Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
Biodiverzita polynézskych atolov
Enhanced Vector Shorelines of the World

Zdroj 
 

Atoly Tichého oceánu
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2005

Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2005 boli v poradí 3. Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa v dňoch od 9.11. decembra 2005 v Kitchener, v provincii Ontário, v Kanade, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvo mužov  a družstvo žien . Zvíťazili obe reprezentácie Kanady.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Halové majstrovstvá sveta 2007, ktoré sa uskutočnili v Rakúsku. Kvalifikovali sa na ne iba víťazné družstvá z oboch kategórií.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play-off

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2005 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2005 na stránke Medzinárodnej federácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2005
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
2005 v Kanade
Šport v Kitcheneri
Nukutavake

Nukutavake alebo aj Nukutuvake je ostrov vo východnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Od Tahiti je vzdialený . Najbližšími susedmi sú atoly Pinaki –  na juhovýchod, a Vairaatea, ležiaci  na západ. Na dĺžku meria  a na šírku medzi 0,5 až 1,.

Vznikol podobne ako ostrov Fua Mulaku na Maldivách, ktorý má podobný tvar a veľkosť, zanesením lagúny sedimentami a vegetáciou. Na niektorých miestach sú viditeľné zvyšky lagúny, pretože pôda je nízko pri hladine oceánu a stále je vlhká.

Ostrov je domovom vzácneho endemického vtáka Chevalier des Tuamotu (Prosobonia parvirostris)..

História 
Na ostrove sa našli početné archeologické pozostatky činnosti domorodcov, ktoré patria do kultúrnej a jazykovej oblasti Maragai (čo zahŕňa aj atoly Vahitahi, Pinaki, Vairaatea a Akiaki)..

Ostrov objavil anglický moreplavec Samuel Wallis v roku 1767. Nazval ho "ostrov Kráľovnej Šarloty" (Queen Charlotte Island). Ostrov bol vtedy dobre obývaný a s množstvom kokosových paliem. Ale už v roku 1826 ho iný angličan, Frederick Beechey, našiel neobývaný a úplne bez stromov. Je veľmi pravdepodobné, že obyvatelia čelili nejakej mini-apokalypse s tragickým koncom.

Centrálna osada Tavananui sa nachádza v severovýchodnej časti ostrova. V roku 2012 tu žilo 188 obyvateľov.

Ekonomika 
Veľa obyvateľov v poslednom čase ostrov opustilo a presunulo sa za prácou na Tahiti. Na ostrove ostalo množstvo opustených domov. Zvyšok obyvateľov sa živí lovom rýb a produkciou kopry. Na ostrove sa nachádza aj útočisko pred hurikánom.

V roku 1981 bolo na atole vybudované letisko s 1 030 metrov dlhou asfaltovou dráhou.

Administratívne začlenenie 
Ostrov je administratívnym centrom skupiny s rovnomenným názvom – Nukutavake, ktorý zahŕňa ešte atoly Vahitahi, Akiaki, Vairaatea a Pinaki.

Geograficky ostrov patrí pod východo-centrálnu podskupinu ostrovov Tuamotu, ktorá zahŕňa aj skupiny Ahunui, Amanu, Fangatau, Hao a Nukutavake.

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

Externé odkazy 
Archív zoznamu atolov na OceanDots
Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu 
Biodiverzita polynézskych atolov
Enhanced Vector Shorelines of the World
Fotogaléria
História

Zdroj 
 

Atoly Tichého oceánu
Aaron Ciechanover

Aaron J. Ciechanover (* 1. október 1947, Haifa, Izrael) je izraelský biochemik špecializujúci sa na metabolizmus a rozklad bielkovín.

Patrí medzi popredných svetových biochemikov a dostal významné ocenenia vo svojom odbore, vrátane Albert Lasker Award for Basic Medical Research (2000), Izraelskej ceny za biologický výskum (2003) a (spolu s Avramom Herškom a Irwinom Roseom) Nobelovu cenu za chémiu (2004). Je členom Pápežskej akadémie vied (nominovaný vo februári 2007).

Životopis 
Narodil sa v Haife za čias britského mandátu, zhruba pol roka pred vznikom Izraela. Jeho rodina pochádza z Poľska a do mandátnej Palestíny emigrovali pred druhou svetovou vojnou. Ciechanover získal magisterský titul v roku 1971 a promoval v roku 1974 v Jeruzaleme na Lekárskej škole Hadaas. Doktorát z biochémie získal v roku 1982 na Technione (Izraelskom technologickom inštitúte) v Haife. V súčasnosti (2010) pôsobí ako profesor na Lekárskom a výskumnom inštitúte Rut a Bruce Rappaportových pri Technione.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Nobel Prize.org - Aaron Ciechanover
 Technion - Aaron Ciechanover
 Isracast - Aaron Ciechanover and Avram Hershko 2004 Nobel in Chemistry
 Jewish Virtual Library - Aaron Ciechanover

Zdroj 

Osobnosti z Haify
Izraelskí biochemici
Izraelskí lekári
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Izraelskí nositelia Nobelovej ceny
Nositelia Izraelskej ceny
Členovia Európskej akadémie vied a umení
Členovia Pápežskej akadémie vied
Členovia American Academy of Arts and Sciences
Členovia United States National Academy of Sciences
Osamu Šimomura

Osamu Šimomura (japonsky 下 村 修 Šimomura Osamu, * 27. august 1928, Kjóto - † 19. október 2018 Nagasaki) bol japonský chemik.

V roku 2008 dostal spolu s Martinom Chalfiom a Rogerom Tsienom Nobelovu cenu „za objav a výskum zeleného fluorescenčného proteínu“.. Táto bielkovina bola získaná z medúz a dnes sa používa pri mnohých biologických experimentoch, pretože sa vďaka svojmu svetielkovaniu dá ľahko identifikovať. Pomáha napríklad sledovať vývoj nervových buniek v mozgu, alebo delenie buniek nádoru.

Literatúra 
 Susan Brooks: The discovery of aequorin and green fluorescent protein. In: Journal of Microscopy. Band 217, 2005, S. 1–2.
 Osamu Shimomura: The discovery of aequorin and green fluorescent protein. In: Journal of Microscopy. Band 217, 2005, S. 3–15.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 

 Emile Chamot Award Recipient (englisch)

Zdroj 

Osobnosti z Kjóta
Japonskí chemici
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Japonskí nositelia Nobelovej ceny
Vyučujúci na Princeton University
Členovia United States National Academy of Sciences
Tipsport extraliga 2014/2015

Tipsport extraliga 2014/2015 bola 22. sezónou slovenskej hokejovej extraligy, najvyššej klubovej súťaže v ľadovom hokeji na Slovensku, ktorú organizuje Slovenský zväz ľadového hokeja. Majstrom sa stal klub HC Košice, ktorý dosiahol ôsmy titul v najvyššej slovenskej súťaži a vyrovnal sa tak Slovanu Bratislava v počte titulov počas samostatnosti Slovenska. Vo finále zdolal Banskú Bystricu 4:2 na zápasy v sérii hranej na 4 víťazné zápasy. V baráži si Žilina zachránila extraligovú príslušnosť v zápasoch s Detvou.

Extraligové kluby 
V sezóne 2014/2015 v nej hrá 10 regulárnych družstiev a družstvo HK Orange 20, hrajúce v Bratislave, ktoré odohrá iba jej časť ako prípravu pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov.

Konečná tabuľka základnej časti

Play-off

Pavúk

Štvrťfinále 
(tučne sú zvýraznené domáce zápasy)

 HC KošiceŠHK 37 Piešťany 4:2 (1:3, 5:2, 4:3, 1:3, 7:0, 3:0)
 HK NitraMHC Mountfield Martin 4:1 (9:2, 6:2, 1:4, 7:0, 5:0)
 HC ’05 Banská BystricaHK Dukla Trenčín 4:1 (1:0, 4:0, 3:2, 4:5sn, 4:2) 
 HKM ZvolenHK Poprad 3:4 (3:4, 2:1, 3:2sn, 1:3, 4:3pp, 4:5, 0:1sn)

Semifinále 
 HC KošiceHK Poprad 4:1 (5:4, 2:1, 3:1, 2:6, 3:2)
 HK NitraHC ’05 Banská Bystrica 3:4 (4:2, 3:4sn, 3:2, 2:4, 5:2, 3:4pp, 1:2pp)

Finále 
 HC KošiceHC ’05 Banská Bystrica 4:2 (3:0, 4:3sn, 1:3, 1:2, 3:2, 2:1)

Baráž o extraligu 
 MsHK ŽilinaHC 07 Detva 4:1 (7:2, 5:6, 6:1, 3:1, 3:2)

Majstrovský káder 2014/2015

Externé odkazy 
 Slovenský zväz ľadového hokeja
 Oficiálna stránka

Ľadový hokej v 2014
Ľadový hokej v 2015
Sezóny slovenskej hokejovej ligy
Tipsport extraliga
Vairaatea

Vairaatea je malý atol vo východnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Od Tahiti je vzdialený . Najbližším susedom je atol Nukutavake, ležiaci približne  na východ. Na dĺžku meria  a na šírku asi .
Atol má na na juhozápadnej a severnej strane dva široké prietoky, kde je útes pri prílivoch zaplavovaný a kadiaľ sa čerstvá oceánska voda dostáva do lagúny. Sú však pre lode nepriechodné.

História 
Na ostrove sa našli početné archeologické pozostatky činnosti domorodcov, ktoré patria do kultúrnej a jazykovej oblasti Maragai (čo zahŕňa aj atoly Vahitahi, Pinaki, Nukutavake a Akiaki)..

Ostrov objavil španielsky moreplavec Pedro Fernandes de Queirós v roku 1606. Nazval ho „San Miguel Arcángel“. Ďalším bol angličan Samuel Wallis v roku 1767. Atol nazval „Lord Egmont“. Na niektorých mapách sa objavuje aj pod názvom „Industriel“.

V 19. storočí, keď sa atol dostal pod francúzsku správu, tu žilo cez 200 ľudí (rok 1850) a atol bol jedným z najľudnatejších na Tuamotu..

Centrálna osada Tavananui sa nachádza v severovýchodnej časti ostrova. V roku 2012 tu žilo 57 obyvateľov.

Ekonomika 
Atol spája kyvadlová doprava s atolom Nukutavake. Nachádza sa tu základná škola a kostol z roku 1970. Obyvateľstvo sa živí lovom rýb a produkciou kopry, ale počet trvale žijúcich obyvateľov atolu vytrvale klesá, najmä kvôli, že mnohí odchádzajú za prácou na Tahiti.

Administratívne začlenenie 
Ostrov patrí do skupiny Nukutavake, ktorá zahŕňa ešte atoly Vahitahi, Akiaki, Nukutavake a Pinaki.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Informácie o atole (angl.) 
Archív zoznamu atolov na OceanDots
Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu
Biodiverzita polynézskych atolov
Enhanced Vector Shorelines of the World

Zdroj 
 

Atoly Tichého oceánu
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2008

Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2008 boli v poradí 4. Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa v dňoch od 19.23. novembra 2008 v San Juane, v Argentíne, za účasti 6 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikmi turnaja bolo až 7 družstiev: ,  a  u mužov a , ,  a  u žien. Víťazom sa stali reprezentácie Američanov a Argentíčaniek.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Zdroje 
 Turnaj mužov Panamerických majstrovstiev 2008 na stránke PAHF /
 Turnaj žien Panamerických majstrovstiev 2008 na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2008
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
2008 v Argentíne
Gabriel Bošáni

Gabriel Bošáni (; žil v 18. storočí) bol uhorský teológ (doktor teológie), náboženský spisovateľ a univerzitný učiteľ. Pôvodom bol zo zemianskeho rodu s predikátom z Bošian.

V roku 1728 bol poslucháčom tretieho ročníka teológie na Trnavskej univerzite, neskôr pôsobil ako rektor kolégia. Vo svojej vedeckej práci sa zameriaval na filozoficko-teologické rozpravy o uhorskej korune.

Dielo 
 Dissertatio philosophica de poplitibus humani generis. (bez miesta a roku vydania)
 Augustissima regni Ungariae corona sive d. Stephani proto-rex ejus apostolicis deferente rev. dno Paulo Kubovics praeposito de Oront… panegyrico celebratus. (Tyrnaviae, 1728)

Referencie 
 Bošáni, Gabriel. In Biografický lexikón Slovenska I. A – B. Martin: Slovenská národná knižnica, 2002. 638 s. ISBN 80-89023-16-9, s. 525
 Bossányi Gábor. In Szinnyei, József. Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891. Dostupné online.

Externé odkazy 
 Michalov, Peter. Kňazi pochádzajúci z Bošian. Bošany : Rímskokatolícka cirkev, Farnosť Bošany (cit. 29 December 2014).

Osobnosti z Bošian
Osobnosti z Trnavy
Uhorskí vedci
Uhorskí vysokoškolskí pedagógovia
Uhorskí spisovatelia
Príslušníci zemianskeho stavu
Slovenskí šľachtici
Uhorskí šľachtici
Slovenskí spisovatelia
Slovenskí vedci
Slovenskí pedagógovia
Narodenia v 18. storočí
Garland Jeffreys

Garland Jeffreys (* 29. jún 1943, Brooklyn) je americký spevák a gitarista.

V roku 1970 hral na gitaru na prvom sólovom albume waleského hudobníka Johna Calea nazvanom Vintage Violence, pre ktorého napísal aj pieseň „Fairweather Friend“. Taktiež spolupracoval s Caleovým bývalým spoluhráčom zo skupiny The Velvet Underground, spevákom a gitaristom Lou Reedom, na jeho albume Rock and Roll Heart.

Svoj prvý sólový album Garland Jeffreys vydal v roku 1973 vo vydavateľstve Atlantic Records. Spolupracoval aj s ďalšími hudobníkmi, medzi ktorých patria Elliott Murphy alebo John Hall. Jeho pieseň „Wild in the Streets“ neskôr nahralo niekoľko ďalších hudobníkov, ako napríklad Chris Spedding, Circle Jerks alebo British Lions.

Iné projekty

Zdroj 

Rockoví speváci USA
Rockoví gitaristi USA
Bluesoví speváci USA
Bluesoví gitaristi USA
Osobnosti z Brooklynu
Žijúci ľudia
Ada Jonathová

Ada E. Jonathová (* 22. jún 1939, Jeruzalem, Izrael) je izraelská biochemička.

Špecializuje sa na kryštalografiu, významným je jej výskum štruktúry ribozómu. V súčasnosti je riaditeľkou Helen and Milton A. Kimmelman Center for Biomolecular Structure and Assembly Weizmannovho inštitútu vied. V roku 2009 získala Nobelovu cenu za chémiu za objasnenie štruktúry a funkcie ribozómu, čím sa stala historicky prvou izraelskou laureátkou Nobelovej ceny a len štvrtou ženou, ktorá získala Nobelovu cenu za chémiu.

Za svoj výskum získala rad cien, vrátane Wolfovej ceny za chémiu v roku 2006, alebo Izraelskej ceny za chémiu v roku 2002.

Životopis 
Narodila sa v jeruzalemskej štvrti Geula. Jej rodičia boli sionistickí Židia, ktorí imigrovali do mandátnej Palestíny z Poľska v roku 1933 ešte pred založením Izraela. Jej starý otec bol rabín. Rodina sa usadila v Jeruzaleme, kde založila obchod s potravinami. Napriek tomu žili vo finančnej tiesni, v chudobných štvrtiach spoločne s niekoľkými ďalšími rodinami a Ada nemala v detstve k žiadne knihy. Napriek chudobe ju rodičia poslali do školy v lepšej štvrti Bejt ha-Kerem, aby jej zaistili kvalitné vzdelanie. Keď jej v 42 rokoch zomrel otec, rodina sa presťahovala do Tel Avivu. Ada nastúpila na strednú školu Tichon Chadaš, aj keď jej matka nemohla platiť za štúdium. Ada si naň privyrábala doučovaním matematiky. Vzorom bola pre ňu poľsko-francúzska vedkyňa Maria Curieová-Skłodowská.
Po absolvovaní strednej školy sa vrátila študovať do Jeruzalema, kde absolvovala Hebrejskú univerzitu. Tam získala titul bakalára z chémie (1962) a magistra z biochémie (1964). V roku 1968 získala titul Ph.D. z röntgenovej kryštalografie na Weizmannovom inštitúte vied.

Má jednu dcéru, Chagit Jonathovú, lekárku v Šeba Medical Center a vnučku No'u.

Poznámky

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Weizmannov inštitút vied - Ada Jonath
 Nobel Foundation - The Nobel Prize in Chemistry 2009
 MSN - Chémia: Ada Jonath

Zdroj 

Osobnosti z Jeruzalema
Izraelskí biochemici
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Izraelskí nositelia Nobelovej ceny
Nositelia Izraelskej ceny
Nositeľky Nobelovej ceny
Nositelia Wolfovej ceny za chémiu
Vyučujúci na University of Chicago
Členovia Európskej akadémie vied a umení
Členovia United States National Academy of Sciences
Členovia American Academy of Arts and Sciences
Členovia Pápežskej akadémie vied
Ženy v chémii
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2010

Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji 2010 boli v poradí 5. Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa v dňoch od 9.15. augusta 2010 v meste Barquisimeto, vo Venezuele, za účasti rekordných 9 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo žien . Venezuela bola hostiteľom panamerického halového šampionátu druhýkrát, predtým organizovala turnaj v roku 2004 (vo Valencii). Víťazom sa stali reprezentácie Kanady (muži) a Argentíny (ženy). 

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Halové majstrovstvá sveta 2011, ktoré sa uskutočnili v Poľsku. Kvalifikovali sa na ne iba víťazné družstvá z oboch kategórií.

Výsledky

Muži

Základné skupiny 
Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 7.9. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základné skupiny 
Skupina A

Skupina B

Play-off

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

Referencie

Zdroje 
 Turnaj mužov Panamerických majstrovstiev 2010 na stránke PAHF /
 Turnaj žien Panamerických majstrovstiev 2010 na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2010
Panamerické majstrovstvá v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

Toto je zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii, zoradené podľa abecedy.

Francúzska Polynézia () je zámorská správna korporácia (territoire d'outre-mer or TOM) Francúzska. Je tvorené niekoľkými skupinami ostrovov a atolov, z ktorých najznámejší je najväčší ostrov Tahiti, ktorý je zároveň aj administratívnym centrom oblasti.

Letiská 

Všetky letiská s identifikačnými označeniami ICAO sú uvedené v Leteckej informačnej príručke (AIP), ktorá je voľne k dispozícii v PDF formáte na stránke francúzskej leteckej informačnej služby (SIA). 
Umiestnenia zobrazené tučným písmom sú podľa AIP. Väčšina letísk má dva údaje: prvé je podľa miesta príslušnosti, druhé je mesto, kde je letisko umiestnené.

Názvy letísk označené tučným písmom majú v prevádzke pravidelné komerčné linky.

Referencie 
 Stránky francúzskeho civilného letectva:
 Aeronautical Information Service / Service d'information aéronautique (SIA) anglicky
 Aeronautical Information Publications (AIP) anglicky
 Union des Aéroports Français francúzsky

Letiská vo Francúzsku
Letiská podľa štátu
Zoznamy letísk podľa štátu
Stavby vo Francúzskej Polynézii
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2000

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2000 boli 1. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 22. júna2. júla 2000 v Havane, na Kube, za účasti 11 tímov. Titul získala domáca reprezentácia Kuby, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré sa uskutočnili v Malajzii. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie 4 družstvá sa kvalifikovali na Interkontinentálny pohár 2001 (kvalifikačný turnaj na MS 2002).

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9.11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2000 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2000 na stránke todor66.com /
 Panamerické majstrovstvá 2000 na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2000
Muži
Športové podujatia na Kube
Širín Ebadi

Širín Ebadi (* 21. jún 1947, Hamadán, Irán) je iránska advokátka, prvá sudkyňa v Iráne a aktivistka za ľudské práva, ktorá založila Asociáciu pre podporu detských práv v Iráne. 

V roku 2003 dostala ako prvá Iránka a moslimka Nobelovu cenu za mier. V roku 2004 ju magazín Forbes zaradil medzi „100 najmocnejších žien sveta“. Bola tiež zaradená medzi „100 najvplyvnejších žien všetkých čias“.

V roku 2009 jej Nobelovu cenu zhabali štátne orgány.
Od júna 2009 žije v exile v Londýne.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Širín Ebadi na stránke Nobelovej ceny
 Biografia
 Nobel Women's Initiative
 TIME.com: 10 Questions for Shirin Ebadi
 Shirin Ebadi, avocate pour les droits de l'homme en Iran Jean Albert, Ludivine Tomasso and edited by Jacqueline Duband, Emilie Dessens
 Iranian elections – Nobel Peace Prize winner Shirin Ebadi talks pre Euronews 2013. 12. jún
 David Batty in conversation with Shirin Ebadi, "If you want to help Iran, don't attack", The Guardian, 13. jún 2008
 Shirin Ebadi 
 Nermeen Shaikh, AsiaSource Interview with Shirin Ebadi
"Iran's Quiet Revolution" 
 Picture Gallery

Zdroj 

Aktivisti za ľudské práva
Advokáti 
Sudcovia
Nositelia Nobelovej ceny za mier
Nositelia Radu čestnej légie
Politika v Iráne
Nositeľky Nobelovej ceny
Jody Williamsová

Jody Williamsová (* 9. október 1950, Brattleboro, Vermont, USA) je americká učiteľka a humanitárna pracovníčka. V roku 1997 získala spolu s ICBL, pre ktorú pracovala, Nobelovu cenu za mier. 

Učila angličtinu v Mexiku, Spojenom kráľovstve a Washingtone, DC, potom pôsobila ako humanitárna pracovníčka a v roku 1992 začala pracovať pre novo vzniknutú ICBL.

Literatúra 
 Bernhard Kupfer: Lexikon der Nobelpreisträger und Nobelpreisträgerinnen, Patmos Verlag, Düsseldorf 2001

Iné projekty

Externé odkazy 
 Biografia na Nobelprize.org
 Realistická vízia svetového mieru - prednáška na TEDe

Zdroj 

Nositelia Nobelovej ceny za mier
Nositelia Nobelovej ceny z USA
Aktivisti USA
Nositeľky Nobelovej ceny
Absolventi Johns Hopkins University
Osobnosti z Vermontu
Vanavana

Vanavana je malý atol vo juhovýchodnej časti súostrovia Tuamotu v rámci Francúzskej Polynézie. Najbližším susedom je atol Tureia, ležiaci približne  na východ a taktiež známy atol Mururoa, vzdialený iba necelých  na juh.  Od Tahiti je Vanavana vzdialený . Na dĺžku meria iba  a v najširšom mieste .
Má ovoidný tvar a po obvode je takmer úplne uzatvorený súvislým pásom súše, prerušeným len na východnej a západnej strane úzkymi prietokmi. Voda v lagúne je preto podstatne slanšia ako v oceáne. Je trvale neobývaný, aj keď na severnom konci atolu sú zvyšky stavieb a známky ľudskej činnosti.

História 
Atol objavil britský moreplavec Frederick Beechey,  25. januára 1826 na lodi Duff. Našiel ho neobývaný, ale so známkami nedávnej aktivity ľudí. Nazval ho „Barrow Island“. V roku 1850, keď sa atol stal francúzskym územím, mal 20 obyvateľov.

Fauna 
Na atole žije aj vzácny endemický vták Chevalier des Tuamotu (Prosobonia parvirostris)..

Administratívne začlenenie 
Atol patrí do komunity Tureia, do ktorej patria ešte atoly Fangataufa, Mururoaa Tematangi.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
History
Map of Vanavana
Archív zoznamu atolov na OceanDots
Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu
Biodiverzita polynézskych atolov

Zdroj 
 

Atoly Tichého oceánu
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004 boli v poradí 2. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 12.23. mája 2004 v meste London, v provincii Ontário, v Kanade, za účasti 11 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo , ktoré sa stalo víťazom prvých panamerických majstrovstiev. Pre problémy s vízami ale na turnaj nenastúpilo. Nováčikmi turnaja boli 4 družstvá: , ,  a . Všetky zápasy sa hrali na štadióne TD Waterhouse stadium s kapacitou 8 000 miest. Titul získala reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.
 
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré sa uskutočnili v Nemecku. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. V poradí ďalšie družstvo sa kvalifikovalo na Interkontinentálny pohár 2006 (kvalifikačný turnaj na MS 2006).

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutie o 9.11. miesto

Stretnutie o 9. miesto

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Pozri aj 
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2004

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja
 Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke todor66.com /

Pozemný hokej v 2004
Muži
Športové podujatia v Kanade
2004 v Kanade
Šport v Londone (Ontário)
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2009

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2009 boli v poradí 3. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 7.15. marca 2009 v Santiagu, v Čile, za účasti 8 tímov. Všetky zápasy sa hrali v športovom stredisku Prince of Wales Country Club. Titul získala reprezentácia Kanady, ktorá bodovala vo všetkých stretnutiach. Strieborné družstvo USA získalo svoju prvú medailu.
 
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2010, ktoré sa uskutočnili v Indii. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie 3 družstvá sa kvalifikovali na Interkontinentálny pohár 2009 (kvalifikačný turnaj na MS 2010).

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

 Systém kvalifikácie bol schválený až v roku 2011.

Referencie

Pozri aj 
 Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2009

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2009 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2009 na stránke todor66.com /

Pozemný hokej v 2009
Muži
Športové podujatia v Čile
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2001

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2001 boli 1. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 8.18. marca 2001 v Kingstone, na Jamajke, za účasti 7 tímov. Titul získala reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2002, ktoré sa uskutočnili v Austrálii. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie 3 družstvá sa kvalifikovali na Interkontinentálny pohár 2001 (kvalifikačný turnaj na MS 2002).

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2001 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2001 na stránke todor66.com /
 Panamerické majstrovstvá 2001 na stránke Kanadskej federácie pozemného hokeja 

Pozemný hokej v 2001
Ženy
Športové podujatia na Jamajke
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2004

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2004 boli v poradí 2. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 21.28. apríl 2004 v Bridgetown, na Barbadose, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli až 4 družstvá: , ,  a . Titul obhájila reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré sa uskutočnili v Španielsku. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalšie družstvo v poradí sa kvalifikovalo na Interkontinentálny pohár 2006 (kvalifikačný turnaj na MS 2006).

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2004 na stránke todor66.com 

Pozemný hokej v 2004
Ženy
Pozemný hokej
Josef Lux

Josef Lux (* 1. február 1956, Ústí nad Orlicí – † 22. november 1999, Seattle, Washington, USA) bol český politik 90. rokov 20. storočia.

Bol predsedom ČSL (neskôr KDU-ČSL) a ministrom poľnohospodárstva v niekoľkých vládach, po nežnej revolúcii poslancom Snemovne národov a Snemovne ľudu česko-slovenského Federálneho zhromaždenia, v 90. rokoch poslancom Poslaneckej snemovne Parlamentu Českej republiky.

24. septembra 1998 odstúpil zo zdravotných dôvodov (ťažká leukémia) zo svojich funkcií vrátane predsedníckeho postu v KDU-ČSL (ponechal si len poslanecký mandát). 24. septembra 1999 absolvoval v americkom Seattli transplantáciu kostnej drene. Operácia prebehla úspešne, ale objavili sa komplikácie, ktorým podľahol.

V roku 2000 mu bol in memoriam udelený Rad Tomáša Garrigua Masaryka II. triedy.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Josef Lux na stránkach Nadačného fondu Josefa Luxa
 Josef Lux v publikácii Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století

Zdroj 

Poslanci Snemovne ľudu Federálneho zhromaždenia
Poslanci Snemovne národov Federálneho zhromaždenia
Úmrtia na leukémiu
Osobnosti z Ústí nad Orlicí
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2009

Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien 2009 boli v poradí 3. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 7.15. februára 2009 v Hamiltone, na Bermudách, za účasti 8 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo iba domáce družstvo . Pôvodne sa malo turnaji predstaviť aj družstvo , ale pre finančné problémy svoju účasť prehodnotilo. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Bermuda National Sports Centre Field Hockey Pitch. Titul obhájila reprezentácia Argentíny, pre ktorú to bol už tretie prvenstvo v rade. Bronzový Trinidad a Tobago získal svoju prvú medailu.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2010, ktoré sa uskutočnili v Argentíne. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. Ďalších 5 družstiev sa kvalifikovalo na Interkontinentálny pohár 2010 (kvalifikačný turnaj na MS 2010).

Kvalifikácia

Výsledky

Základné skupiny

Skupina A

Skupina B

Play off

Stretnutia o 5.8. miesto

Stretnutie o 7. miesto

Stretnutie o 5. miesto

Semifinále

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

 Systém kvalifikácie bol schválený až v roku 2011.

Referencie

Zdroje 
 Panamerické majstrovstvá 2009 na stránke PAHF /
 Panamerické majstrovstvá 2009 na stránke todor66.com 

Pozemný hokej v 2009
Ženy
Pozemný hokej
Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004

Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004 bola kontinentálna kvalifikácia regiónu 2 (Severná a Stredná Amerika) na Panamerické majstrovstvá mužov v roku 2004, ktorú organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konala sa od 5.11. mája 2003 v meste Santo Domingo, v Dominikánskej republike. Všetky zápasy sa hrali na štadióne  New Santo Domingo Stadium. 6 družstiev súťažilo o 5 postupových miest na hlavné panamerické podujatie mužov. Turnaj pozostáva iba z jednej šesťčlennej skupiny bez play-off.

Výsledky

Konečné poradie

Kvalifikácia žien 
V rovnakom roku sa v kubánskej Havane mala v dňoch od 4.13. apríla uskutočniť aj kvalifikácia žien na Panamerické majstrovstvá žien 2004. Bola však zrušená.

Referencie

Zdroje 
 Kvalifikácia na stránke PAHF /
 Kvalifikácia na stránke todor66.com 

Pozemný hokej v 2003
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji 2013

Kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji 2013 (Pan American Challenge Cup) bola kontinentálna kvalifikácia na Panamerické majstrovstvá mužov a žien v roku 2013, ktorú organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konala sa v dňoch od 31. júla7. augusta 2011 v Rio de Janeiro, v Brazílii. Všetky zápasy sa hrali na štadióne Deodoro Hockey Complex. 3 družstvá mužov a 5 družstiev žien súťažili o 2 postupové miesta na hlavné panamerické podujatie mužov a žien.

Vo februári 2011 schválila PAHF nový kvalifikačný systém pre Panamerické majstrovstvá. Najlepších 6 družstiev z predchádzajúceho turnaja majstrovstiev sa priamo kvalifikuje na nasledujúci turnaj a o zvyšné 2 miesta budú súťažiť družstvá v novovytvorenej kvalifikácii (Pan American Challenge).

Výsledky

Muži 

Play-off sa nehralo.

Ženy

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 
Muži

Ženy

Referencie

Zdroje 
 Kvalifikačný turnaj mužov a žien na stránke PAHF /
 Kvalifikačný turnaj mužov a žien na stránke todor66.com 

Pozemný hokej v 2011
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Železničný uzol

Železničný uzol je označenie dopravného miesta a technického zázemia v železničnej doprave. Železničný uzol môže byť samostatný alebo kombinovaný pre osobnú a nákladnú dopravu. Súčasťou uzla sú stanice pre osobnú a nákladnú dopravu, zriaďovacie a odstavné stanice, dielne, rušňové a vozové depo.

Do železničného uzla spravidla zaúsťuje niekoľko železničných tratí. V rámci Slovenska sú najvýznamnejšie železničné uzly v mestách Bratislava, Galanta, Košice, Kysak, Leopoldov, Levice, Margecany, Nové Zámky, Poprad, Púchov, Trnava, Vrútky, Zvolen a Žilina.

Pozri aj 
 Železničný uzol Bratislava
 Zoznam železničných tratí na Slovensku
 Dejiny železníc na Slovensku

Zdroj 
 Malá československá encyklopedie, Š-Ž, VI. zväzok, vydala ACADEMIC, Praha 1987
 

Železničné trate
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien 2014

Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien 2014 boli v poradí 4. Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji žien, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa v dňoch od 7.13. apríla 2014 v meste Taldykorgan, v Kazachstane, za účasti iba 4 tímov. Jediným nováčikom turnaja bolo družstvo Tadžikistanu. Titul obhájili domáce hokejistky Kazachstanu, keď vyhrali všetky stretnutia.

Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Halové majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Nemecku. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.

Účastníci 
Ženy

Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIH k septembru 2013.

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Ázie 2014 na oficiálnej stránke Ázijskej federácie pozemného hokeja 
 Oficiálna stránka Kazašskej federácie pozemného hokeja //(po kazašsky)

Pozemný hokej v 2014
Ženy
Športové podujatia v Kazachstane
Pavol I. (pápež)

Svätý Pavol I. (* ?, Rím, Taliansko - † 28. jún 767, Rím) bol 93. pápež. Pápežský úrad zastával od 29. mája 757 do svojej smrti.

Životopis 
Narodil sa v Ríme, bol synom Konštantína z rodiny žijúcej v regióne S. Maria in Via Lata (Via del Corso).

Bol diakonom v Ríme, často poverovaný svojim bratom, pápežom Štefanom II., rokovaniami s lombardskými kráľmi. V kúrii mal dôležité postavenie a mal významný podiel na vzniku Pápežského štátu s podporou franského kráľa Pipina III.

Kandidátom na pápeža bol už ku koncu života Štefana II. Jeho protikandidátom bol arcidiakon Theofylaktos, navrhovaný probyzantskou stranou, ktorá si priala obnoviť dobré vzťahy medzi cisárom a pápežským stolcom. Prednosť nakoniec dostal Pavol, ktorý bol po celý pontifikát Štefanovi nablízku; dvaja bratia po sebe v pápežskom úrade mali zabezpečiť kontinuitu jeho politiky. Vysvätený bol 29. mája 757 ako pápež Pavol I.

Podobne ako jeho brat a predchodca mal veľmi dobré vzťahy s franským kráľom Pipinom III., ktorý mal významný podiel na jeho zvolení. Do obdobia jeho pontifikátu spadajú pokračujúce nezhody s Longobardmi pod vládou kráľa Desideria na severe Talianska aj ich následné urovnanie. Pre konsolidáciu cirkvi sa spojil s Pipinom proti Longobardom aj Grékom; Rím za jeho pontifikátu ovládol Benevento a Toskánsko. Výrazom priateľstva a úcty k Frankom bolo prevezenie pozostatkov sv. Petronily do Ríma; okrem iného bol aj krstným otcom Pipinovej dcéry Gizely. Za jeho pontifikátu sa v Ríme prejavilo rozhodnutie synody, ktorá sa konala v roku 754 v Konštantínopole, kde bolo z iniciatívy cisára Konštantína V. opäť odsúdené uctievanie obrazov (obrazoborectvo čiže ikonoklazmus), čo malo za následok útek mnohých gréckych mníchov do Ríma.

Rovnako ako jeho brat sa Pavol I. zaujímal o výstavbu cirkevných budov (jeho meno je spojené predovšetkým so stavbou kláštora San Silvestro in Capite). 

Zomrel 28. júna roku 767 v bazilike sv. Pavla za hradbami, kde bol i pochovaný. Po troch mesiacoch boli jeho ostatky prenesené do Baziliky svätého Petra. Jeho sviatok sa slávi 28. júna, v deň jeho smrti.

Literatúra 
Claudio Rendina: Príbehy pápežov. Dejiny a tajomstvo. Praha 2005

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Osoby s neistým dátumom narodenia
Úmrtia 1. júna
Úmrtia v 767
Talianski pápeži
Talianski katolícki svätci
Vysílač Tlustá hora

Vysílač Tlustá hora alebo  sa nachádza na južnom okraji Zlína, na 457 m vysokom vrchole rovnakého mena. 

S vysielaním televízneho signálu sa v okolí Zlína začalo už v roku 1966, kedy bol na hrebeni Vizovických vrchov nad južným okrajom mesta postavený prvý vysielač. Po rekonštrukcii v roku 1977 pribudol druhý program a v septembri 1989 začalo aj vysielanie rozhlasu na VKV. Vďaka vysokým vyžiareným výkonom a svojej polohe pokrýva signálom veľkú časť strednej Moravy, s presahmi na časť západného Slovenska.

Vysielanie 
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

Rozhlas

Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+) 
Multiplex vysiela na frekvencii 12D s výkonom 10 kW, vďaka čomu pokrýva široké okolie s presahom na Slovensko.

Digitálna televízia (DVB-T)

Najbližšie vysielače 
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
 Tlustá hora na dxradio.cz

Tlustá hora
Stavby v okrese Zlín
Vysílač Radhošť

Vysílač Radhošť alebo  sa nachádza na 1119 m vysokom vrchole rovnakého mena medzi obcami Trojanovice a Dolní Bečva, v pohorí Moravsko-sliezske Beskydy, približne 6 km severovýchodne od Rožnova pod Radhoštěm.

Prvý stožiar na šírenie signálu bol na vrchole hory postavený už v roku 1966. Súčasný, takmer 60 metrov vysoký nekotvený stožiar bol vybudovaný v roku 1985 a upravený v roku 1997. Vďaka vysokej efektívnej výške a svojej polohe pokrýva najmä rozhlasovým signálom veľkú časť Moravy, s výraznými presahmi na časť Českého Sliezska a severozápadného Slovenska.

Vysielanie 
V súčasnej dobe je možné z vysielača prijímať:

Rozhlas

Digitálna televízia (DVB-T)

Digitálne rozhlasové vysielanie (DAB+) 
Multiplex vysiela na frekvencii 12D s výkonom 1 kW, vďaka čomu pokrýva široké okolie s presahom na Slovensko.

Najbližšie vysielače 
Okolité významné vysielače a vzdialenosť k nim:

Referencie

Iné projekty 
 

Radhošť
Stavby v okrese Nový Jičín
Stavby v okrese Vsetín
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov 2008

Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov 2008 boli 1. Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa v dňoch od 10.15. decembra 2008 v meste Ipoh, v Malajzii, za účasti 6 tímov. Zápasy sa hrali na štadióne Indra Mulia Stadium. Titul získala reprezentácia Iránu.

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Finále

Konečné poradie

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Ázie na oficiálnej stránke Ázijskej federácie pozemného hokeja 
 Majstrovstvá Ázie 2008 na stránke flickr.com 

Pozemný hokej v 2008
Muži
Pozemný hokej
Novorusko (historické územie)

Novorusko  (iné názvy: Nová Rus, Novoruský kraj, Novorossija; po rusky Новороссия, Новая Россия, Новороссийский край, Новая Русь, po ukrajinsky Новоросія) je historické označenie územia na severnom pobreží Čierneho mora, ktoré na sklonku 18. storočia dobyla, obsadila a potom aj ruskými a ukrajinskými osadníkmi kolonizovala Ruská ríša. Ide o južnú časť bývalých tzv. Divokých polí. Administratívne bolo dobyté územie začlenené do založenej Novoruskej gubernie, ktorej správnym strediskom bol Dnipro (vtedajší názov: Novorossijsk), neskôr Odesa. 

Územie bolo pred ruským obsadením súčasťou Osmanskej ríše. Dnes je súčasťou Ukrajiny, z malej časti tiež Ruska a Moldavska, resp. Podnesterska. Po boľševickom prevrate v Rusku sa prestal názov Nové Rusko používať.

Termín sa začal znovu používať v dôsledku nepokojov na Ukrajine v roku 2014, pričom ho používajú prevažne miestni separatisti či ruskí predstavitelia na označenie tohto prevažne ruskojazyčného územia, na ktoré podľa nich nemá Ukrajina historický nárok.

Iný pohľad na termín zastáva časť ukrajinského obyvateľstva, ktorá doň vkladá a svojim spôsobom zdôrazňuje (obzvlášť od protiústavného prevratu v r. 2014) vlastnú duchovnú blízkosť ku kultúre národov Ruskej federácie. Ide o stret dvoch politických síl, kde podľa jedných je konečným cieľom Ukrajiny sa nachádzať v civilizačnej sfére krajín západnej Európy a podľa druhých je ukrajinský národ svojou mentálnosťou a duchovnými hodnotami cudzí liberálnym hodnotám Západu a naopak identitu svojho národa táto časť Ukrajincov spája s ruskou civilizáciou tzv. Ruským mirom.

Referencie

Ďalšia literatúra 
 Novorossijskij kraj. In: Ottův slovník naučný díl 18 Navary–Oživnutí. 1902. s. 482. dostupné online

Zdroj 

Historické územia
Dejiny Ukrajiny
Dejiny Ruska
Dejiny Turecka
Nikolaj Viktorovič Starikov

Nikolaj Viktorovič Starikov (* 23. august 1970, Leningrad, Rusko) je ruský politický a spoločenský aktivista, novinár, spisovateľ (autor niekoľkých kníh o novej a nedávnej minulosti, ktorými vzbudil rozruch aj v rámci vedeckej obce).
 
Jeho knihy sú mixom geopolitiky, ekonómie, histórie Ruska a rôznych krajín. Sám autor svoje diela žánrovo označuje ako "historicko-politické detektívky". Starikov často vo svojich dielach oponuje Viktorovi Suvorovovi. a svoje príbehy stavia na spomienkach účastníkov a očitých svedkov opisovaných prípadov. Jeho knihy sa zameriavajú najmä na súčasný stav vecí v politike a ekonomike a sú založené najmä na článkoch publikovaných v hromadných oznamovacích prostriedkoch a na internetových zdrojoch. Vzhľadom na to, môže každý čitateľ jeho zdroje verifikovať a robiť si tak aj svoje vlastné závery.

Starikov je zakladateľom a ideologickým vodcom verejnej organizácie "Zväz ruských občanov". Spoločne s Igorom Ašmanovom, zakladateľom IT firmy Ashmanov a partneri založili politickú stranu "Nové veľké Rusko", ktorú však ruské ministerstvo spravodlivosti zamietlo zapísať s odôvodnením, že táto verzia názvu bola podobná s názvami už zapísanými v registri politických strán. Na druhý pokus 10. apríla 2013 ministerstvo spravodlivosti zaregistrovalo politickú stranu Starikova a Ašmanova s iným názvom - "Veľká vlastenecká strana". 

Starikov opakovane už niekoľko rokov pôsobí ako lektor v SPBGPU, MFTI, UrGEU a ďalších inštitúciách. Je obchodným riaditeľom televíznej stanice "Prvý kanál - St Petersburg".

Dielo (výber) 
 "Who Killed the Russian Empire? The Major Mystery of 20th Century.", ()
 "Myths and Truth about Civil War. Who Finished Off Russia?", 2006 ()
 "Betrayed Russia. Our 'Allies' from Godunov to Nicholas II.", 2007 (in Russian)
 "From Decembrists to Mujahids", 2008 ()
 "Who Forced Hitler to Attack Stalin?",2008, ()
 "Crisi$: How is It Organized", St. Petersburg, 2009 ()
 "The nationalization of the ruble is the path to freedom of Russia.", 2011 ()
 "Chaos and Revolution is the weapon of the dollar.", 2011 ()
 2012 Stalin. Erinnern wir uns gemeinsam ()
 2013 Geopolitik: Wie sie gemacht wird ()
 2014 So sprach Stalin ()

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka
 Blog Nikolaja Starikova na Livejournal.com

Ruskí spisovatelia
Ruskí historici
Ruskí politici
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji 2009

Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji 2009 boli v poradí 2. Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov a 1. v kategórii žien, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa v dňoch od 3.9. augusta 2009 v meste Ipoh, v Malajzii, za účasti 5 mužských a 6 ženských tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo mužov , ale stiahlo svoju účasť kvôli nedostatočnej príprave a finančným obmedzeniam. Zápasy sa hrali na štadióne Indera Mulia Stadium. Malajzia bolo organizátorom už druhého halového ázijského šampionátu, keď hostila aj mužský turnaj v roku 2008, tiež v meste Ipoh. Titul obhájila mužská reprezentácia Iránu a u žien zvíťazila domáca Malajzia.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie 

Muži

Ženy

IND Withdraw

Referencie

Externé odkazy 
 Majstrovstvá Ázie na oficiálnej stránke Ázijskej federácie pozemného hokeja 
 Plagát a zoznam zápasov turnaja 
 sport.uzreport.uz 

Pozemný hokej v 2009
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji
Pozemný hokej
Prefektúra (Francúzsko)

Prefektúra je územná jednotka administratívnej správy, riadená prefektom (z lat. Praefectus, predstavený). Dodnes sa tak označuje jednotka krajskej správy departementu vo Francúzsku.

Pôvod 
Pôvodne prefektúra označovala mesto riadené menovaným prefektom, na rozdiel od samosprávnych miest (municipium) rímskych občanov. Rímsky cisár Dioklecián rozdelil vonkajšej časti ríše na štyri prefektúry: východnú, illyrskú, taliansku a galskú; v čele každej z nich stál vojenský veliteľ, prefekt pretória pre danú oblasť (Praefectus Praetoria per Orientom atď). Prefektúry sa ďalej delili na diecézy a ďalej na provincie.

Francúzske prefektúry 
V súčasnom Francúzsku sú prefektúry jednotkou štátnej správy jednak v departementoch] (s prefektom departementu), od roku 1964 aj vo väčších regiónoch, tvorených niekoľkými departementmi. Slovom prefektúra sa označuje aj sídelné mesto prefekta, prefektov úrad a úradná budova. 

Územie prefektúry sa v prvom prípade kryje s územím departementu ako jednotky samosprávy. Prefekt departementu je do svojej funkcie menovaný prezidentom republiky. V druhom prípade zodpovedá územie prefektúry územiu regiónu a prefekt regiónu je zároveň tiež prefektom jedného z jeho departementov. 

Väčšie prefektúry sa delia na podprefektúry, ktoré zodpovedajú územiu okresu (arrondissement), ktoré sa ďalej delia na kantóny a obce. 

Slovom prefektúra sa označujú aj policajné obvody na čele s policajným prefektom, prípadne námorné prefektúry, veliteľstvá veľkých častí francúzskeho vojenského loďstva (prefektúra atlantická, severná a stredozemná).

Pozri aj 
 Administratívne delenie Francúzsko
 Francúzske departementy

Externé odkazy
 Zoznam francúzskych miest a obcí 
 Politické a organizačné členenie Francúzsko 
 intercommunalites.com
 Portál populácie a územného členenia Francúzsko

Zdroj 

Administratívne členenie Francúzska
Francúzsko