Ladislav Ťažký

Ladislav Ťažký (* 19. september 1924, Čierny Balog† 20. január 2011, Bratislava) bol slovenský prozaik, publicista, dramatik a scenárista.

Rodina 
 otec: Anton Ťažký st. (1898 – 1991)
 bratia: Anton Ťažký ml. (1921 – 1992), Štefan Ťažký (1929 – 1983)
 sestra: Antónia Ďurčíková (1933 - 2018)

Životopis 
Narodil sa v slovenskej rodine  lesného robotníka. Vzdelanie získaval v Čiernom Balogu a v roku 1940 získal odborné vzdelanie vo Vojenskom zemepisnom ústave ako kartograf. V rokoch 1938 – 1940 pracoval ako lesný robotník, neskôr na stavbe cesty Brezno – Čierny Balog – Detva. R. 1940 – 1945 žiak Vojenského zemepisného ústavu, vojak mapár. 

Počas druhej svetovej vojny zaujal jednoznačný vlastenecký a protifašistický postoj. V roku 1943 bol odvelený na východný front ako mapár. Z tohto prostredia pochádza aj významná časť jeho tvorby. R. 1944 bol Nemcami zajatý a internovaný v Rumunsku. Z internačného tábora ušiel a opätovne bol chytený v Maďarsku, väznený v Sátoraljaújhely a v Košiciach a prevezený do zajateckého tábora XVII. A. Kaisersteinbruch v Burgenlande v Rakúsku. 

Po vojne pracoval krátko ako technický kreslič v Košiciach, v rokoch 1946 – 1948 bol sociálnym referentom na ONV v Brezne. V rokoch 1948 – 1952 študoval na Vysokej škole politických a hospodárskych vied v Prahe a v rokoch 1952 – 1958 pracovník na oddelení kultúry ÚV KSS v Bratislave. V rokoch 1959 – 1962 vedecký ašpirant Inštitútu spoločenských vied pri ÚV  KSČ v Prahe (CSc.). Istý čas sa venoval vlastnej tvorbe, v rokoch 1967 – 1968 pracoval v redakcii denníka Smena. 

Za román Amenmária, samí dobrí vojaci a novelistický triptych Dunajské hroby, Divý Adam a Hriešnica žaluje tmu dostal v roku 1968 štátnu cenu. Za verejne prezentované postoje, v ktorých ostro odsúdil vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Československa v roku 1968 a následne odmietal čistky vo verejnom živote, bol v roku 1970 vylúčený z KSS a zo Zväzu slovenských spisovateľov a od roku 1970 mal zákaz publikovať. Neskôr bol pridelený pracovať v Ústredí ľudovej umeleckej výroby (ÚĽUV). 

Od roku 1979 pracoval v rôznych podnikoch a za pomoci Slovenského literárneho fondu (SLF) sa venoval aj tvorbe. Počas normalizačného obdobia bol pod policajným dohľadom, napriek tomu sa stretával aj s predstaviteľom obrodného procesu z roku 1968 Alexandrom Dubčekom. 

Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky v roku 1993, mu bola ponúknutá kandidatúra na prezidenta SR, čo však odmietol. Od roku 1990 bol čestný predseda Spolku slovenských spisovateľov, člen Predsedníctva Matice slovenskej a predseda Prezídia Matice slovenskej. Funkciu predsedu neprijal, hoci bol do nej už zvolený. Bol aj externý poradca prezidenta Slovenskej republiky. 

Až do smrti žil v Bratislave a bol literárne a publicisticky činný. Angažoval sa v organizácii Korene a Slovakia plus ako podpredseda. V roku 2004 mu Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre udelila čestný doktorát Dr.h.c. a prezident Slovenskej republiky mu prepožičal Rad Ľudovíta Štúra. Pochovaný je na cintoríne v obci Veľký Klíž, časť Klížske Hradište, okres Partizánske.

Tvorba 
Do literatúry vstúpil v polovici 50. rokov časopisecky publikovanými fejtónmi a poviedkami. Knižne debutoval roku 1962 zbierkami poviedok Vojenský zbeh a Hosť majstra čerta, neskôr písal i novely a najmä romány. Pokračovateľ realistickej tradície, ktorú ozvláštňuje využitím asociatívnej metódy a baladickosťou blízkou ľudovej slovesnosti. Jeho prínos spočíva i v novom prístupe k vojnovej téme a jej odpatetizovaní, odheroizovaní a odpolitizovaní. Najčastejším námetom jeho diel sa stáva druhá svetová vojna a Slovenské národné povstanie, pričom do svojich diel vkladá i mnoho autentických a autobiografických prvkov. Okrem prozaickej tvorby sa venoval i písaniu filmových scenárov, divadelných hier, cestopisov a publicistických textov, ale tiež literatúre pre mládež. Podľa jeho scenára nakrútil v roku 1968 režisér Juraj Jakubisko filmový triptych Zbehovia, Pútnici, Dominika.

Dielo 
 1962 – Vojenský zbeh, zbierka poviedok
 1962 – Hosť majstra Čerta, zbierka poviedok
 1962 – Jánošíkova slza, zbierka poviedok
 1964 – Dunajské hroby, novela z druhej svetovej vojny
 1964 – Amenmária. Samí dobrí vojaci, román
 1964 – Dunajské hroby, zbierka poviedok
 1965 – Kŕdeľ divých Adamov, zbierka noviel
 1966 – Hriešnica žaluje tmu, novela aj dráma (v tom roku i inscenácia)
 1968 – V páse zlomená, novela
 1969 – Pivnica plná vlkov, román
 1969 – Ozvena svedomia, spomienková kniha (zošrotovaná), časti knihy boli publikované až v roku 1996 v knihe Testament svedomia
 1970 – Pochoval som ho nahého, súbor piatich noviel
 1979 – Evanjelium čatára Matúša I a II, román, voľné pokračovanie románu Amenmária. Samí dobrí vojaci
 1983 – Jánošíkova slza, povesť
 1983 – Márie a Magdalény, krátke prózy
 1986 – Aj v nebi je lúka, sociálny a historický román
 1988 – Pred potopou, reportážny román
 1990 – Smrť obchádza štadióny, súbor poviedok pre mládež
 1991 – Kto zabil Ábela?, román so zápletkou politickej vraždy
 1991 – Fantastická Faidra, alegorický novelistický triptych
 1992 – Dvanásť zlatých monarchov, vysťahovalecký román
 1993 – Maršalova dcéra, historický román
 1996 – Testament svedomia, súbor rozhovorov s Jozefom Leikertom
 1996 – Literárne vrásky, spomienkové eseje
 1997 – Zastavte paľbu! Prosím…, publicistické texty z rokov 1989 – 1996
 1997 – Vykopaná pravda, literatúra faktu spolu s kolektívom autorov
 1997 – Očami pútnika, cestopis
 1997 – Zjavenie Sabíny, štylizovaný cestopisný a dokumentárny román
 1998 – Ľudia nie sú anjeli
 1998 – Vystúpila z obrazu, novela
 1999 – Útek z Neresnice, novela
 2000 – Krásna zlatá beštia, dvojnovela
 2001 – Amor anti Moloch, eseje
 2002 – Slzy neplačú
 2004 – V kráľovstve zelenej bohyne, národopisná štúdia a povesti
 2009 – Porazení víťazi, román z rokov okupácie
 2010 – Lovci ľudských tvárí, voľné pokračovanie románu Porazení víťazi

Ocenenie 
 Roku 1994 bolo literárne dielo Ladislava Ťažkého ohodnotené cenou Jozefa Cígera Hronského.

Referencie

Literatúra 
 Encyklopédia Slovenska
 Slovník slovenských spisovateľov

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Osobnosti z Čierneho Balogu
Slovenskí spisovatelia
Slovenskí prozaici
Slovenskí dramatici
Slovenskí scenáristi
Vylúčení z KSČ do roku 1989
Slovenskí publicisti