joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
MŠK Žilina

MŠK Žilina (oficiálne MŠK Žilina, a. s.) je slovenský futbalový klub zo Žiliny. MŠK je v posledných rokoch jeden z najúspešnejších slovanských futbalových klubov.

História oddielu 
Futbalový klub bol oficiálne založený 20. júna 1909 ako Krúžok žilinských športovcov (vtedy pod maďarským menom Zsolnai testgyakorlók köre). Organizačné snahy však začali už v roku 1908. Žilina bola medzi svetovými vojnami v rokoch 1928 a 1929 dvakrát slovenský majster. Oddiel bol jedenástym najúspešnejším oddielom v Česko-Slovensku, 31 sezón hral v 1. česko-slovenskej lige. V sezónach 2001/02, 2002/03 a 2003/04 bola MŠK Žilina Slovenský futbalový majster, v sezónach 2004/05, 2007/08 skončila druhá. V sezóne 2008/09 sa jej podarilo dosiahnuť úspech aj na medzinárodnej scéne postupom do skupinovej fázy pohára UEFA, kde zvíťazila na pôde anglického klubu Aston Villa 2–1, no do vyraďovacej fázy sa nedostala.

Medzinárodne najznámejším odchovancom Žiliny je Marek Mintál, bol kráľom strelcov v 1. slovenskej lige. Po prestupe do 1.FC Norimberg sa stal kráľom strelcov v druhej nemeckej Bundeslige a v sezóne 2004/05 bol kráľom strelcov aj v 1. nemeckej Bundeslige, v sezóne 2008/2009 sa stal opätovným kráľom strelcov v 2. Bundeslige. Ďalší známy hráč je Tomáš Hubočan, ktorý v zimnom prestupovom období 2007/2008 prestúpil do ruského klubu Zenit Petrohrad.

Najdlhšie pôsobiacim trénerom na lavičke MŠK bol Alexander Bartosiewicz. Pôsobil 7 sezón po sebe, neskôr ešte 1 sezónu.

Historické názvy 
 1908 – ZsTK (Zsolnai Testgyakorlók Köre)
 1909 – ŽTK Žilina
 1919 – ŠK Žilina
 1948 – Sokol Slovena Žilina
 1953 – Iskra Slovena Žilina
 1956 – DŠO Dynamo Žilina
 1963 – TJ Jednota Žilina
 1967 – TJ ZVL Žilina
 1990 – ŠK Žilina
 1995 – MŠK Žilina

Športové úspechy 
 2008 – postup do skupinovej fázy Pohára UEFA – 4. miesto v skupine F
 2010 – postup do skupinovej fázy Ligy majstrov – 4. miesto v skupine F 
Titul v najvyššej slovenskej lige (7x): 2002, 2003, 2004, 2007, 2010, 2012, 2017
Víťaz Slovenského pohára (1x): 2012
 2015 - 4. predkolo Európskej ligy UEFA: MŠK Žilina - Athletic Bilbao 3–3 (3–2, 0–1) (postúpilo Bilbao)

MŠK Žilina v európskych pohároch

Aktuálna súpiska

Hráči

Realizačný tím

Slávni hráči 
 Ľubomír Faktor
 Stanislav Griga
 Tibor Chobot
 Vladimír Kinier
 Marek Mintál
 Ivan Žiak
 Tomáš Hubočan
 Stanislav Šesták
 Peter Pekarík
 Ján Mucha ml.
 Dušan Kuciak
 Dušan Perniš
 Viliam Hýravý
 Vladimír Labant
 Milan Škriniar
 Martin Dúbravka 
 Zdeno Štrba
 Denis Vavro
 Emil Pažicky
 Štefan Slezak
 Viktor Pečovský
 Dávid Hancko
 Kristian Vallo

Fanúšikovia 
Jedna časť fanúšikov pôsobí v občianskom združení Žilinskí Fanatici. Niektorí jeho umiernenejší členovia sa starajú o choreografie, výrobu vlajok, ostatné fanúšikovské predmety a o atmosféru na zápasoch klubu. Ďalšia časť prevažne starších fanúšikov je známa ako Žilinskí Šošoni. Občianske Združenie Žilinskí Šošoni vzniklo oficiálne vo februári 2011 po úspešnej registrácii na MV SR. Združenie je pokračovateľom pôvodného fanklubu, ktorý vznikol v polovici 90. rokov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka klubu

MŠK Žilina
Žilina
Futbalové kluby založené v 1908
Brezovička

Brezovička (nem. Hamburg, niekedy tiež Hamborg, Hamborek, Hamburek; maď. Hámbor) je obec na Slovensku v okrese Sabinov v Prešovskom kraji.

Rodáci 
 Henrich Berzeviczy, matematik

Referencie

Iné projekty

 
Obce okresu Sabinov
Červenica pri Sabinove

Červenica pri Sabinove je obec na Slovensku v okrese Sabinov. V jej centre sa zachoval pôvodne románsky Kostol sv. Martina z druhej polovice 13. storočia, neskôr renesančne prestavaný. V podkroví lode boli objavené gotické nástenné maľby. 

Túto obec navštívila herečka Dana Košická s hercom Borisom Farkašom v rámci dokumentárneho televízneho seriálu Od východu na východ v roku 2011. Navštívili aj susedné obce: Pečovskú Novú Ves, Jakubovú Voľu, Hanigovce a iné obce po blízku. Neskôr, v roku 2015 navštívil túto obec podpredseda vlády a minister vnútra SR, Robert Kaliňák, v rámci projektu Celoplošného rozmiestnenia síl a prostriedkov odovzdal dobrovoľným hasičom nové hasičské auto.

Vývoj názvu obce 
Názov obce Červenica sa počas historického vývoja menil, až dosiahol dnešný aktuálny názov:

Veressalma - r.1278 - 1. písomná zmienka

Verusalma - r.1302

villa Wrusalma - r.1322

Cherwenycze - r.1563

Čerwenicza - r.1786

Jablonov - r.1808

Červenica pri Sabinove - 1960

Kostol svätého Martina 
Málokto vie, komu bol zasvätený kostol pred Martinom. Bol zasvätený svätej Margite. Vznikol v druhej polovici 13. storočia, ktorý sa nachádza v centre obce v ohradenom areále. V dnešnej dobe patrí pod Rožkoviansku farnosť. Pred nejakým časom bol renovovaný.

Vybavenosť obce 
Obec je vybavená obecným vodovodom, kanalizáciou, plynofikáciou, školou materskou a základnou, pohostinstvom (krčmou), obchodom s potravinami a rozličným tovarom, motorestom (reštauráciou), cestou I. a III. triedy...

Zaujímavosti 
Ľudia sa zaoberajú chovom dobytka a pestovaním zeleniny a ovocia, zúčastňujú sa rôznych kultúrnych podujatí, či už je to v rámci obce alebo škôl, prispievajú na zbierky v kostole a seniori chodia vystupovať a reprezentovať svoj folklórny súbor, pod názvom Dubina.

Obyvateľstvo 
Obyvateľov z roka na rok pribúda. Ku dňu 31.12.2018 je to 918 obyvateľov, čo je na jedného obyvateľa hustota zaľudnenia 145,08 km2.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 www.apsida.sk - profil stredovekého kostola
 360° panoráma obce Červernica pri Sabinove
https://www.cervenica.eu/index.html

 
Obce okresu Sabinov
Kamenica (okres Sabinov)

Kamenica je obec na Slovensku v okrese Sabinov. Obec je súčasťou Prešovského samosprávneho kraja. Nachádza sa na východnom Slovensku, 35 km severozápadne od krajského mesta Prešov a 16 km severozápadne od okresného mesta Sabinov, na ceste I. triedy Prešov – Stará Ľubovňa –  Poľsko.

Podľa údajov zo štatistického úradu k 31. decembru 2011 rozloha obce sa rozprestiera na ploche 2 131 ha.

Polohopis

Vodné toky 
Na území vznikajú toky Lipianského potoka, Kalinovského potoka a Lúčanky, ktoré sa spájajú a tvoria ľavostranné rameno rieky Torysy.

Kultúra a zaujímavosti

Stavby 

 Kamenický hrad - zrúcanina hradu z prvej polovice 13. storočia stojaceho nad obcou na vápencovom brale. Hrad bol zničený vojskami Šimona Forgáča v roku 1556, jeho skaza bola dokonaná použitím materiálu z hradu na postavenie liehovaru v Lúčke (1816). O zachovanie hradu sa v súčasnosti stará  občianske združenie Kamenná veža.

Pravidelné podujatia 
 Každoročne sa na hradnej bašte usporadúvaju hradné slávnosti. Vystupujú tu sokoliari, šermiari, brušné tanečnice a rôzne folklórne súbory. Večer sa usporadúva diskotéka.
 Noc hradných zrúcanín - zvyčajne sa toto podujatie koná deň pred hradnými slávnosťami. Súčasťou programu je pálenie ohňov okolo celého hradu vo večerných hodinách. Takisto je pre verejnosť pripravená ohňová šou.
 Kamenické hudobné leto - v mesiacoch júl a august sa na námestí konajú vystúpenia rôznych hudobných skupín.

Šport

FK Kamenica 
 Rok založenia - 1975 
 dospelí - 5. liga Šarišská
 dorast - 4. liga  
 žiaci - 3.  liga
 mladší žiaci - 3. liga

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 História Kamenice

 
Obce okresu Sabinov
Krásna Lúka

Krásna Lúka je obec na Slovensku v okrese Sabinov.

Polohopis 
Obec sa nachádza na úpätí Levočských vrchov medzi Torysou a Plavnicou.

Vodné toky 
Cez obec preteká Kučmanský potok.

Dejiny 
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1295, v ktorej sa spomína kostol sv. Martina biskupa. Prvá písomná zmienka, ktorá spomína obec ako farnosť, je však až z roku 1329.

Kultúra a zaujímavosti  
Tradície: Jasličkári Krásna Lúka. V obci pôsobí Folklórny súbor Šenvižan z Krásnej lúky.
Rodná obec Ondreja Kandráča

Stavby

Pamiatky 
 Chrám sv. Martina – postavený koncom 13. storočia
 Šenvižská Madona (14. storočie) – uložená v Slovenskom národnom múzeu v Martine

Šport 
 Futbal

Hospodárstvo a infraštruktúra

Školstvo 
 Základná škola
 Materská škola

Osobnosti

Rodáci 

 Ondrej Kandráč (* 1978) - slovenský huslista, primáš, spevák, folklorista, moderátor a umelecký režisér

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://www.krasnaluka.ocu.sk/historia.html  web stránka obce Krásna lúka

 
Obce okresu Sabinov
Poloma (okres Sabinov)

Poloma je obec na Slovensku v okrese Sabinov v Prešovskom kraji.

Polohopis, geografia 
Obec sa nachádza v okrese Sabinov na severovýchodných svahoch Levočských vrchov na úpätí masívu Čierna hora. Stredná nadmorská výška Polomy je 605 m.n.m., čím sa zaraďuje medzi najvyššie položené obce na Šariši.

Obyvateľstvo 
Pri Sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2021 sa z 933 obyvateľov obce prihlásilo 920 ku slovenskej národnosti (98,61%), rusínska: 2 - 0.21%; česká: 2 - 0.21%; nemecká: 1 - 0.11%; iná: 1 - 0.11% a nezistených je: 7 - 0.75%. Konfesionálne je obec takmer výlučne rímskokatolícka (911 veriacich, 97,64 %). V obci sú tiež zastúpené gréckokatolícka cirkev (7 veriacich, 0,75 %) a ECAV (1 veriaci, 0,11 %) bez vyznania je 6 obyvateľov.

Samospráva 
Na čele obce stojí starosta a obecné zastupiteľstvo. Počas volebných období 1990-2002 malo desať poslancov, od roku 2002 sa volí sedem poslancov. Starostom obce je od roku 1990 už ôsme volebné obdobie Pavol Hanušovský. V obdobiach 1990-2002 kandidoval ako nezávislý, 2002-2014 ako kandidát SDKÚ (SDKÚ-DS, koalícia KDH-SDKÚ-DS) a v obdobiach 2014-2022 ako kandidát strany #SIEŤ (SKS).

Pamiatky 
Pôvodný kostol v obci existoval už v roku 1330 a bol zasvätený Obráteniu sv. Pavla. Okolo roku 1600 sa v obci ujala reformácia a kostol spravovali luteráni, keďže katolícka farnosť zanikla. Kostol získali späť katolíci (1672-1682) a evanjelici (1682-1746). V roku 1746 sa kostol natrvalo stal katolíckym, zásluhu na rekatolizácii obce mal šarišský župan Žigmund Szinyei-Merse. Pôvodne gotická stavba s pozdĺžnou loďou a polygonálne uzavretým presbytériom bola prestavená v roku 1851 (klasicistické úpravy sanktuária). Od roku 1746 sa zmenilo patrocínium kostola na súčasný názov, kostol Najsvätejšej Trojice, o čo Polomčania požiadali pápeža Pia VI.. Kostol podstúpil viaceré rekonštrukčné úpravy v priebehu 20. storočia.
	
Uprostred obce, pôvodne mimo nej, stojí klasicistická prícestná kaplnka Snežnej Panny Márie. Bola postavená v roku 1892 na mieste pôvodnej rozpadávajúcej sa kaplnky na pamiatku dňa živelnej katastrofy, keď ľadovec úplne zničil úrodu. Bývajú v nej výročné bohoslužby okolo 5. augusta.

Doprava 
Poloma je poslednou obcou v kotline, je prístupná jedine z východnej strany, cestou III. triedy č. 3172 zo Šarišských Draviec. Obec má autobusové spojenia s Lipanmi a okolitými obcami.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Sabinov
Rožkovany

Rožkovany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.

Polohopis 
V tesnej blízkosti obce sa nachádza hlavná cesta Sabinov - Lipany - Stará Ľubovňa a tiež železnica spájajúca Prešov s Poľskom. Súčasťou obce je aj autobusová a železničná zastávka. Obe sú umiestnené pri týchto komunikáciách. Stred obce je od nich vzdialený cca 700 m, do samotnej obce vedie asfaltová cesta, ktorá sa rozvetvuje do štyroch ulíc.

Obyvateľstvo 
V roku 2000 žilo v obci 1 223 obyvateľov, ktorí bývali v 274 domoch. Pri poslednom sčítaní ľudu, v roku 1991, sa v obci nachádzalo celkom 1 155 obyvateľov. Prevažná väčšina obyvateľov hovorí šarišským dialektom. Konfesne je obec jednotná, v roku 1998 sa 1 005 obyvateľov hlásilo k rímskokatolíckej cirkvi, 5 ku gréckokatolíckej, 1 k evanjelickej a 143 k inej alebo ku žiadnej. V obci sa nachádza rímskokatolícka fara a kostol svätého Antona Opáta, na staršom cintoríne sa nachádza lokalita zaniknutého románskeho kostola.

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka obce
 www.apsida.sk - profil zaniknutého románskeho kostola

Iné projekty 

 
Obce okresu Sabinov
Šarišské Sokolovce

Šarišské Sokolovce sú obec na Slovensku v okrese Sabinov. V obci sa nachádza rímskokatolícky kostol z roku 1714 a barokový kaštieľ s parkom z prvej polovice 17. storočia.

Partnerské obce  
  Drienica, Slovensko
  Dubovica, Slovensko
  Hubošovce, Slovensko
  Jakubovany, Slovensko
  Uzovce, Slovensko
  Gmina Wiśniew, Poľsko

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce Šarišské Sokolovce

Šarišské Sokolovce
Obce okresu Sabinov
Uzovské Pekľany

Uzovské Pekľany sú obec na Slovensku v okrese Sabinov.

Polohopis

Časti obce 
Pustiňa, Horný koniec, Dolný koniec, Kamence

Vodné toky 
Cez obec preteká riečka Malá Svinka.

Politika

Obecné zastupiteľstvo 
Vo voľbách v roku 2006 boli za poslancov zvolení: Pavol Šima, Miroslav Andráš, Marek Gruška, Ján Tutoky, Pekárová

Kultúra a zaujímavosti

Stavby

Pomníky 
Pomník obetiam povodne z 20.7.1998

Pravidelné podujatia 
Novoročný výstup na miestny kopec Kamenná.

Hospodárstvo a infraštruktúra

Doprava 
Infraštruktúra obce je na  slabej úrovni. Dominuje cestná doprava. Ostatné typy dopráv tejto obci nie sú zastúpené.

Významné osobnosti 
Anton Mihok - bývalý niekoľko násobný reprezentant Slovenska v silovom trojboji.

Referencie

Iné projekty 

 
Obce okresu Sabinov
Milochov

Milochov (, ) je mestská časť mesta Považská Bystrica. K mestu bola pričlenená v roku 1979. Skladá sa z častí Dolný Milochov a Horný Milochov. V Milochove žije 854 obyvateľov. Milochov je malá dedinka v horách, cez ktorú vedie priamy tok rieky Váh.

Demografia

Vývoj počtu obyvateľov:

Demografická štruktúra:

Geografia 
Rozloha katastrálneho územia obce je 8 426 711 m².

Poloha 
Vzdialenosť od centra Považskej Bystrice je 9,1 km.

Náboženstvo

Kaplnka Ružencovej Panny Márie 
V obci sa nachádza Rímsko-katolícka Kaplnka Ružencovej Panny Márie. Stojí v strede obce pri miestnom cintoríne.

28.8.2022 - bola slávnostne odhalená busta rodáka z Milochova a Čestného občana mesta Považská Bystrica Mons. ThDr. Ladislava Belása, ktorá sa nachádza pri vstupe do miestnej kaplnky.

Kalvária v Dolnom Milochove 
Pôvodne bola vytvorená svojpomocne miestnymi obyvateľmi. Neskôr bola nahradená novou, ktorú realizovali žiaci SOŠ z Považskej Bystrice. Štrnásť zastavení krížovej cesty predstavujú drevené stĺpiky, na ktorých sú umiestnené výjavy zastavení na drevených tabuľkách. Na konci nad cestou stojí drevený kríž.

Dejiny 
Historické názvy obce

Referencie

Externé odkazy 
 Stránka Milochova

Mestské časti Považskej Bystrice
Dick Cheney

Dick Cheney, vlastným menom Richard Bruce Cheney (* 30. január 1941, Lincoln, Nebraska, USA) je americký politik a obchodník. Bol 46. viceprezidentom USA v administratíve Georga W. Busha.

Iné projekty 

Členovia Republikánskej strany (USA)
Viceprezidenti USA
Nositelia Presidential Medal of Freedom
Metodisti
Osobnosti z Nebrasky
Kandidáti Republikánskej strany na viceprezidenta USA
Aparteid

Aparteid (do roku 2020 bol kodifikovaný tvar: apartheid; iné názvy: politika apart(h)eidu, politika rasovej oddelenosti, politika rasovej odlúčenosti) je výraz označujúci najmä rasistickú politiku takzvaného oddeleného spolužitia obyvateľov rôznych rás. Výraz pochádza z holandčiny a znamená oddelenie alebo odlúčenie. Prvé doložené použitie tohto slova pochádza z prejavu Jana Smutsa z roku 1917.

Aparteid v Juhoafrickej republike 
V JAR bol aparteid oficiálnou štátnou politikou v rokoch 1948 až 1990, neoficiálne sa táto politika uplatňovala už skôr. Prejavoval sa oddelením dopravných prostriedkov pre belošských a takzvaných „farebných“ obyvateľov. Černošské obyvateľstvo malo zakázaný prístup do reštaurácií, kín, parkov, pláží, škôl, nemocníc a iných zariadení a verejne prístupných miest určených belochom.

Nemocnice a školy určené pre pôvodné obyvateľstvo boli podstatne menej vybavené než tie, ktoré mohli využívať belosi.

Na približne 13 % územia Juhoafrickej únie (neskôr JAR) boli zriadené takzvané bantustany - černošské rezervácie s určitou mierou samosprávy. Bantustany juhoafrická vláda zriaďovala ako „nezávislé“ (avšak medzinárodne nikým neuznané) štáty s vlastným „občianstvom“, aby ich obyvateľstvo mohla zbaviť juhoafrickej štátnej príslušnosti a urobiť z nich bezprávnych robotníkov, cestujúcich za prácou do zvyšku JAR. Juhoafrické vojsko však túto „suverenitu“ aj tak príliš nerešpektovalo a zasahovalo, keď sa v rámci bantustanu začali prejavovať známky odporu voči ústrednej vláde.

21. marca 1960 sa zhromaždilo približne 20 000 černošských demonštrantov v Sharpeville, aby vyjadrili nesúhlas s novým zákonom, ktorý nariaďoval černochom, aby pri sebe nosili tzv. Dompas, identifikačné preukazy s odtlačkami prstov, údajmi o zamestnávateľovi, povolenky na vstupu do určitých oblastí a i. Pri demonštrácii bolo 69 demonštrantov zastrelených a 180 zranených.

V reakcii na túto udalosť bol zakázaný Africký národný kongres a Panafrický kongres. Zároveň však v roku 1962 Valné zhromaždenie OSN prijalo rezolúciu 1761 odsudzujúcu juhoafrickú politiku aparteidu a vyzývajúci členské štáty OSN k prerušeniu obchodných a vojenských stykov s JAR.

Rastúci medzinárodný tlak prinútil JAR politiku aparteidu v 80. rokoch zmierňovať. F. W. de Klerk, juhoafrický prezident od roku 1989, ihneď po nástupe do úradu, aparteid odsúdil, dal z väzenia prepustiť Nelsona Mandelu, uväzneného roku 1964 na doživotie a umožnil obnovenie politickej činnosti ANK. Kvôli politickej nestabilite a násilným zrážkam na začiatku 90. rokov však zomrelo viac osôb než v predchádzajúcich 42 rokoch. Nástupom N. Mandelu do prezidentského úradu v roku 1994 bol juhoafrický aparteid definitívne odstránený. 15. apríla 2003 prezident Thabo Mbeki prisľúbil rozdeliť 660 miliónov randov ako odškodnenie 22 000 občanom, ktorí boli uväznení, mučení, či stratili z dôvodu aparteidu svojich príbuzných.

Referencie

Pozri aj 
 Afrikaner Weerstandsbeweging
 Bantustan
 Nelson Mandela

Iné projekty 

Južná Afrika (štát)
Rasizmus
Concurrent Versions System

Concurrent Versions System alebo CVS je systém na správu a udržovanie histórie súborov, zároveň umožňuje prístup k týmto súborom a manipuláciu s nimi cez sieť.

Systém CVS spravuje jednu, alebo niekoľko skupín súborov nazývaných repozitár (angl. repository). Každý repozitár má vlastné riadenie prístupu a je delený na menšie časti nazývané moduly, ktoré môžu reprezentovať projekty alebo skupiny projektov v stromovej štruktúre. Celý repozitár je uložený vo forme súborov na súborovom systéme servera. Zmeny sú sledované a uchovávané na úrovní verzií (revízií) jednotlivých súborov v stromovej štruktúre projektu. Skupinu súborov môžeme označiť jednou nálepkou (angl. tag) a vytvárať tak rôzne vydania celého projektu (angl. release). V ktoromkoľvek okamihu je možné vytvoriť novú vývojovú vetvu (angl. branch) a tu potom rozvíjať samostatne, alebo ju neskôr opäť zlúčiť. Tak isto je možné sa kedykoľvek vrátiť k ľubovoľnej predchádzajúcej verzii ľubovoľného súboru.

Programátori získavajú kópie modulov operáciou „check out“. Check-outované súbory slúžia ako pracovná kópia nazývaná „sandbox“ alebo „workspace“. Zmeny v pracovnej kópii sa do repozitára premietnu vykonaním operácie commit - commitovaním. Operácia update je získanie alebo spojenie (merge (čítaj merdž)) zmien repozitára do programátorovej pracovnej kópie.

Externé odkazy 
 www.linuxsoft.cz - český tutoriál CVS a RCS
 výlet do ríše verzií
 the CVS text-based program web site (hlavná stránka pre CVS)

Vývoj softvéru
Systémy pre správu verzií
Divadlo verejnej služby

Divadlo verejnej služby (nazývané aj štatutárne) je považované za základný typ divadla. Bolo zriadené z nadosobných pohnútok poskytovať kultúrnu službu verejnosti. Jeho zriaďovateľom je štát, kraj alebo obec. Jeho zriaďovateľ tiež zabezpečuje jeho kontinuálne finacovanie vo forme dotácií a subvencií.

Takéto divadlá sú repertoárové (majú na repertoári viacero titulov), ensamblové (majú stály súbor alebo viac súborov) a majú stále pôsobisko.

Štátne divadlá na Slovensku 

 Slovenské národné divadlo v Bratislave
 Nová scéna v Bratislave
 Štátne divadlo v Košiciach
 Štátna opera v Banskej Bystrici

Pozri aj 
 Divadlo ako súkromný podnik
 Nezávislé divadlo

Divadlo
Eta Carinae

Eta Carinae (η Car/η Carinae) je veľmi veľká a jasná hviezda v súhvezdí Kýl, pričom jej hmotnosť je asi 100-150-krát väčšia ako hmotnosť Slnka a jej jasnosť predstavuje asi 4-miliónnásobok jasnosti Slnka. Je to premenná hviezda podobná novám, spektrálneho typu F5 a triedy svietivosti I. Od nov sa líši tým, že jej jasnosť sa mení vo veľmi dlhej časovej škále. Maximum jasnosti dosiahla roku 1843, keď bola druhou najjasnejšou hviezdou južnej oblohy (zdanlivá jasnosť -1m). V súčasnosti má zdanlivú jasnosť 7m. Je silným zdrojom infračerveného žiarenia. Obklopuje ju hustá obálka ionizovaného vodíka, ktorá expanduje rýchlosťou 480 km/s a je súčasťou veľkého komplexu plynovo-prachovej hmoty, prejavujúceho sa ako premenná difúzna hmlovina.

Pozri aj 
 Pištoľová hviezda
 LBV 1806-20
 Oblasť H II

Externé odkazy (v angličtine) 
 Eta Carinae profile
 The Behemoth Eta Carinae: A repeat Offender
 Eta Carinae: Hubble Space Telescope Treasury Project
 Possible Hypernova could affect Earth
 ESO press release about the possibility of a supernova in 10 to 20 millennia
 X-ray Monitoring of Eta Carinae
 The 2003 Observing Campaign

Súhvezdie Kýl
Bayerove objekty
Dvojhviezdy
Nadobry
Eruptívne premenné hviezdy
Hviezdy typu F
Hviezdy typu O
Levia hriva

Levia hriva (iné názvy: Algieba, Al Gieba, Gamma Leonis, γ Leo, γ Leonis; arab. Al-džabha = čelo alebo predok, alebo Džabha(t) al-asad = čelo leva, predok leva) je dvojhviezdny systém v súhvezdí Lev zdanlivej jasnosti 1,98m. Jej zložky, žltý obor zdanlivej jasnosti 2,28m a oranžový obor 3,51m, patria do spektrálneho typu K0 a G7, do triedy svietivosti III. Povrchová teplota jasnejšej hviezdy je 4 470 K, menej jasnej 4 980 K. Obidve obiehajú okolo spoločného ťažiska raz za 618,6 r. Vzdialenosť od Zeme je priližne 126 ly. Je preto ľahko rozlíšiteľnou dvojhviezdou už s ďalekohľadom s priemerom objektívu 4 až 5 cm. Keď v roku 1782 William Herschel túto dvojhviezdu objavil, bola oblúková vzdialenosť jej zložiek menšia ako 2“.

Referencie

Externé odkazy 
 Article from University of Illiniois at Urbana-Champaign 
 Online constellation reference 
 Astronomical Reference from Author David Darling 

Bayerove objekty
Dvojhviezdy
Súhvezdie Lev
Oranžové obry
Žlté obry
4057
Mintaka

Mintaka (δ Ori / δ Orionis) je jedna z troch hviezd (spolu s Alnitakom a Alnilamom) tvoriacich Oriónov pás v súhvezdí Orión. Je to modrobiela hviezda typu B. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť (magnitúda) je približne +2.

Umiestnenie hviezdy naznačuje aj jej meno, ktoré pochádza z arabského myntykat, čo znamená „pás“. Mintaka je známa tým, že je to jedna z mála jasných hviezd, ktoré sa nachádzajú v tesnej blízkosti svetového rovníka. Leží len 17,5 oblúkových minút pod ním, takže možno povedať, že ňou svetový rovník prakticky prechádza. 

Mintaka je viacnásobná hviezda. Už ďalekohľadom s 5 cm objektívom rozlíšime hlavnú zložku s jasnosťou 2,4 magnitúdy a sprievodcu 6,8 magnitúdy. Delí ich uhlová vzdialenosť 53“, čím patrí medzi najľahšie rozlíšiteľné dvojhviezdy oblohy. Pravdepodobne ide o skutočný hviezdny pár, hoci hviezdy sú od seba vzdialené takmer pol svetelného roka, takže ich vzájomná obežná doba môže byť aj viac ako 1 milión rokov. Vo vzdialenosti 8,6“ sa nachádza ďalší sprievodca 12. magnitúdy. Zmeny v spektre Mintaky naznačujú, že môže mať ešte ďalšie zložky. Hlavná hviezda je zákrytová premenná. Jej jasnosť sa mení o 0,1 magnitúdy v priebehu 5,7 dňa.

Externé odkazy (v angličtine) 
 Popis hviezdy

Bayerove objekty
Viacnásobné hviezdy
Modré jasné obry
Súhvezdie Orión
Zákrytové premenné hviezdy
Balet Slovenského národného divadla

Balet Slovenského národného divadla je jednou zo zložiek Slovenského národného divadla. Riaditeľom Baletu je od 21. augusta 2012 Jozef Dolinský, ml. Baletné predstavenia sa konajú v historickej budove SND na Hviezdoslavovom námestí a od apríla 2007 v spoločnej sále Operou SND aj v novej budove Slovenského národného divadla na Pribinovej ulici. Predstavenia baletu sa konajú nepravidelne striedavo so súborom opery, počas celej divadelnej sezóny, ktorá trvá od začiatku septembra do konca júna. Súbor baletu, okrem svojich predstavení, spoluúčinkuje aj vo viacerých operných inscenáciách.

Súbor má 8 prvých sólistov, 12 sólistov, 13 demi-sólistov a 43 členov súboru. Prví sólisti sú: Erina Akatsuka, Olga Chelpanova, Yuri Kaminaka, Romina Cholodziej, Konstantin Korotkov, Artemyj Pyzhov, Tatum Shoptaugh a Andrej Szabo.

História 
Prvým umeleckým šéfom Baletu Slovenského národného divadla bol český tanečník Václav Kalina, ktorý 19. mája 1920 uviedol balet Coppélia od Léa Delibesa.

Súčasný repertoár Baletu SND

Nová budova SND, Sála Opery a Baletu 
Cesare Pugni, Vasilij Medvedev, Stanislav Fečo (podľa M. Petipu): Esmeralda
Adolphe Charles Adam, Vasilij Medvedev: Korzár
 Piotr Iľjič Čajkovskij – Marius Petipa a Lev I. Ivanov: Labutie jazero, naštudovanie: Rafael Georgijevič Avnikjan
 Daniel de Andrade, Carl Davis, Mark Bailey: Tulák Chaplin – pocta géniovi
Boris Eifman: Za hranicami hriechu/Bratia Karamazovovci

Historická budova SND 
 Peter Breiner, Reona Sato, Andrej Petrovič, Glen Lambrecht, Adrian Ducin, Igor Holováč: Beatles go Baroque
Fragile & Balet SND
Adolphe Charles Adam, Rafael Avnikjan: Giselle
Piotr Iľjič Čajkovskij, Jozef Dolinský st., Rafael Avnikjan: Luskáčik

Vedenie Baletu SND 
Riaditeľ Baletu SND:
 Jozef Dolinský, ml. (od 21. augusta 2012)

Referencie 

 
Slovenské národné divadlo
Baletné súbory na Slovensku
Tanečné súbory na Slovensku
Organizácie založené v 1920
Divadlo Pavla Országha Hviezdoslava

Divadlo Pavla Országha Hviezdoslava (DPOH) je samostatná nezisková organizácia v Bratislave. Zatiaľ čo do marca 2007 bolo jedným z troch sídiel Činohry Slovenského národného divadla, od 17. októbra 2009 do júna 2022 bolo umeleckou scénou BKIS, vtedy známou ako Mestské divadlo Pavla Országha Hviezdoslava (MDPOH). Po svojej reštrukturalizácii, funguje od júna 2022 už nezávisle a pod svojou historickou skratkou.

História budovy 
Nachádza sa v bývalej budove Slovenskej národnej banky (neskôr tu sídlila Všeobecná úverová banka) na rohu Laurinskej a Štúrovej ulice, postavenej v rokoch 1943 – 1947. Projekt vzišiel z verejnej súťaže na budovu banky a komorného divadla. Víťazmi súťaže sa stali architekti Ing. arch. Eugen Kramár a Ing. arch. Štefan Lukačovič. V roku 1944 dokončili hrubú stavbu a ďalej sa pokračovalo len v stavbe bankovej časti. V roku 1948 sa rozhodlo o pridelení budovy Slovenskému národnému divadlu a začalo sa s vybavovaním budovy divadelnou technikou.

Stavbu realizovali domáce stavebné spoločnosti a technologické zariadenie divadelnej scény dodali zahraničné firmy Wiener Brückenbau a Siemens. Výtvarník František Gajdoš je zodpovedný za pôvodnú výzdobu hľadiska, foyerov a opony. Mozaikové okná vo foyeri vytvoril významný slovenský maliar Janko Alexy. Výstavba bola dokončená roku 1955 a ešte v tom istom roku sa činohra SND presťahovala z nevyhovujúcej historickej budovy do úplne nového, vlastného divadla.

Divadlo prešlo prvou rekonštrukciou v roku 1968, keď sa zmenilo usporiadanie hľadiska a znížil sa počet diváckych miest. Zatiaľ posledná modernizácia prebehla v prvej polovici 80. rokov a týkala sa predovšetkým javiskovej techniky a zázemia.

V roku 2007 ministerstvo kultúry odpredalo budovu Bratislave. Mesto Bratislava sa zaviazalo, že budova bude naďalej slúžiť na kultúrne účely.

BKIS 
Od roku 2010 bola budova na základe uznesenia Mestského zastupiteľstva Bratislavy v prenájme Bratislavského kultúrneho a informačného strediska a divadlo sa stalo i súčasťou zriaďovacej listiny tejto organizácie. Na júnovom zasadnutí v roku 2020, zastupitelia mesta schválili predĺženie nájmu BKIS na ďalšie dva „tranzitné“ roky, kedy sa Vedúcou oddelenia divadelného manažmentu v januári 2021 stala scenáristka a režisérka Valéria Schulczová. Od júna 2022 už divadlo nie je v správe BKIS.

Technické údaje 
 Kapacita: 467 miest, z toho predajných: 450 miest
 Plocha orchestrišťa: prekrytá rozoberateľnou podlahou o ploche 55 m²
 Portálové zrkadlo: 11 m široké x 6,5 vysoké
 Javisko: 28 m široké x 14 m hlboké x 22 m vysoké. Podlaha javiska je variabilná - 6 mostov po 6 polí. 
 Hracia plocha: 16 x 12 m  
 Bočné javisko: 14 x 10 m

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky DPOH
Divadlá v Bratislave
Slovenské národné divadlo
Mikuláš Galanda

Mikuláš Galanda (* 4. máj 1895, Turčianske Teplice – † 5. jún 1938, Bratislava) bol významný slovenský maliar, grafik a ilustrátor. Patrí k výrazným priekopníkom a propagátorom moderného umenia na Slovensku. Pochovaný je na Národnom cintoríne v Martine.

Rodina 
 otec Štefan Galanda
 matka Malvína-Margita rod. Tauberová

Štúdium 
Po absolvovaní gymnázia v Lučenci, začal v roku 1914 študovať maľbu na Akadémii výtvarných umení v Budapešti. Štúdium však musel po dvoch rokoch pre vojnové udalosti zanechať. 

V roku 1922 odišiel do Prahy, kde začal študovať na Umeleckopriemyselnej škole u prof. H. V. Brunnera. Po roku prestúpil na pražskú Akadémiu výtvarných umení a študoval u prof. A. Thieleho a prof. F. Bromseho. Počas štúdia v Prahe sa spriatelil s Ľudovítom Fullom. Spoločne vydávali časopis Súkromné Listy Fullu a Galandu, ktoré sa stali manifestom slovenského umenia.

Pôsobenie 
Po ukončení štúdia vyučoval Mikuláš Galanda od roku 1929 maľbu a kreslenie na strednej škole v Bratislave. V roku 1933 sa stal riadnym profesorom na tamojšej Škole umeleckých remesiel.

Na začiatku tridsiatych rokov vystúpil Mikuláš Galanda spolu s Ľudovítom Fullom pred verejnosť s manifestom Súkromné listy Fullu a Galandu, v ktorých: „vyslovili potrebu skoncovať so starými, nič nehovoriacimi umeleckými metódami a zabehanými manierami a žiadali preraziť a uvoľniť cestu novým výrazovým prostriedkom a postupom, ktoré by zodpovedali dynamickým premenám, ktoré boli charakteristické pre život človeka a spoločnosti 20. storočia.“ 

Po náhlej smrti v 1938 bol Mikuláš Galanda pochovaný v Turčianskych Tepliciach a v roku 1978 boli jeho telesné pozostatky prevezené na Národný cintorín v Martine. V jeho rodnom dome v Turčianskych Tepliciach je od roku 1991 sprístupnená galéria so stálou expozíciou jeho diel.

Výstavy a jeho diela 
Okrem množstva výstav po celom Československu vystavoval Mikuláš Galanda svoje diela v New Yorku, v Moskve a v roku 1937 na Svetovej výstave v Paríži, kde získal striebornú medailu za knižnú grafiku a ilustráciu. Jeho bibliofílie boli nesmierne populárne v Moravskom spolku bibliofilov - spolupracoval napríklad s B.B.Buchlovanom či J. Dvořákom a pod. Výtvarne sa spolupodieľal na tvorbe publikácii ľavicovo orientovaných autorov (F. Kráľ - Balt, L. Novomeský - Nedeľa, DAVisti a pod.).

Medzi jeho najznámejšie obrazy patria:

 Matka
 Stojaci ženský akt 
 Slovenská rodina
 Zbojníci

Pozri aj 
 Skupina Mikuláša Galandu

Iné projekty

Externé odkazy 
 Záznam o narodení a krste v matrike riadok 34 - farnosť Háj; pokrstený ako Miklós-Florián Galanda
 Diela Mikuláša Galandu  v SNG
 Dielo Mikuláša Galandu v GHMP PRaha 

 Výstavy Mikuláša Galandu  v Artfacts.net  
 Mikuláš - Galanda Životopis  na nedbalka.sk
 Aukce D'Arte: 
 Gymnázium Mikuláša Galandu v Turčianskych Tepliciach

Slovenskí maliari
Slovenskí ilustrátori
Osobnosti z Turčianskych Teplíc
Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine
Absolventi Akadémie výtvarných umení v Prahe
Sadako Sasakiová

Sadako Sasakiová (; * 7. január 1943, Hirošima, Japonsko – † 25. október 1955, tamže) bolo japonské dievčatko, ktoré žilo v Hirošime a vo veku 2 rokov po zásahu mesta jadrovou bombou bola vážne ožiarená. Prežila ďalších desať rokov a stala sa jednou z najznámejších hibakuša – japonský výraz, ktorý znamená „osoba zasiahnutá bombou“. Zomrela ako 12-ročná 25. októbra 1955 v nemocnici Červeného kríža v Hirošime v dôsledku leukémie spôsobenej ožiarením. Spomína si na ňu predovšetkým pre príbeh o viac ako tisícke origami žeriavov, ktoré poskladala pred svojou smrťou.

Životopis 
Malo dva roky, keď bola 6. augusta 1945 zvrhnutá atómová bomba na Hirošimu. Bombardovanie prežilo bez viditeľného zranenia a vyrástlo z nej silné a zdravé dievčatko. 

Ako 11 ročná (9 rokov po zvrhnutí atómovej bomby) dostala náhle závrate. Diagnóza znela leukémia, ochorenie spôsobené výbuchom atómovej bomby. Sadako hospitalizovali vo februári nasledujúceho roku. 

Najlepšia priateľka vyrozprávala Sadako starú japonskú legendu, v ktorej sa hovorí, že každému, kto zloží tisíc origami papierových žeriavov, sa splní jedno želanie. Skladanie žeriavov – origami patrí k prastarej japonskej tradícii, v súčasnosti sú však papierové žeriavy predovšetkým neodmysliteľným symbolom mieru.

Sadako si želala, aby sa uzdravila. Posledných 14 mesiacov svojho života strávila v nemocnici a za ten čas zložila viac ako 1 300 papierových žeriavov. 

(Iná verzia tohoto príbehu hovorí, že sa jej podarilo zložiť iba 644 papierových žeriavov a tak priatelia pre ňu zložili ostatné, aby ich mala vysnených 1 000). Zomrela vo veku 12 rokov. 

Po smrti sa priatelia a spolužiaci Sadako inšpirovali jej odvahou a vytrvalosťou a vydali knihu, v ktorej publikovali jej listy. 

Následne odštartovali hnutie, ktoré sa zasadilo za to aby bol jej a všetkým deťom, ktoré zabila atómová bomba v Hirošime postavený pamätník. Postavili ho z darov, ktorými prispeli ľudia z celého Japonska. 

5. mája 1958 bola v Parku Mieru v Hirošime odhalená socha Sadako, ktorá drží v rukách zlatého žeriava. Pamätník je vysoký deväť metrov, nazýva sa tiež Veža tisícich žeriavov. V súčasnosti je okolo neho v sklených vitrínach zavesených približne 10 miliónov papierových žeriavov, ktoré sem návštevníci denne prinášajú. 
 
Sadako sa stala známym symbolom dôsledkov použitia jadrových zbraní. Niekedy je označovaná ako „japonská Anna Franková“. Sadako má tiež pomník v Parku mieru v Seattle v USA.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Sadako hnutia
 Český návod ako zložiť origami papierového žeriava

Japonské osobnosti druhej svetovej vojny
Osobnosti z Hirošimy
Obete druhej svetovej vojny
Mizar

Mizar (ζ UMa / ζ Ursae Majoris / Zeta Ursae Majoris) je hviezda v súhvezdí Veľká medvedica. Má sprievodcu, ktorý sa nazýva Alcor, o ktorej stále nie je jasné, či ide o skutočného sprievodcu, alebo či obe hviezdy tvoria iba optickú dvojhviezdu. Pred érou ďalekohľadov sa adepti hvezdárstva vyberali podľa zrakovej ostrosti a bystrosti a u mnohých národov bolo testom rozlíšiť Alcor od Mizaru.

Charakteristika
Mizar (ζ UMa) je druhá hviezda oja Veľkého voza. Pôvodne sa nazývala Mirak. Je to snáď najznámejšia viacnásobná hviezda. Neďaleko od nej je slabšia hviezda Alcor. Mizar a Alcor sú od seba vzdialení 12´. 

Samotný Mizar bol prvou hviezdou, ktorú ďalekohľad rozložil na dve zložky. Stalo sa to v roku 1650, keď taliansky hvezdár Giovanni Battista Riccioli pozoroval Mizar. Zložky Mizar A a Mizar B (ζ A a ζ B) sú od seba vzdialené 14,8“ a rozoznáme ich už vo väčšom triédri. Jasnejšia zložka Mizar A má dvakrát väčší priemer a trikrát väčšiu hmotnosť ako Slnko. Jej žiarivosť je 63-krát väčšia ako žiarivosť Slnka a povrchová teplota je približne 9 600 K. 

V roku 1889 sa zistilo, že Mizar A je spektroskopická dvojhviezda. Neskôr sa zistilo, že i slabšia zložka a taktiež Alcor sú spektroskopickými dvojhviezdami. Ide teda až o šesťnásobnú hviezdu. Mizar aj Alcor patria do pohybovej hviezdokopy Collinder 285.

Pozri aj 
Alcor

Externé odkazy 
 Článok o hviezde Mizar 

Bayerove objekty
Štvorhviezdy
Súhvezdie Veľká medvedica
Biele hviezdy hlavnej postupnosti
Optické dvojhviezdy
Pohybová hviezdokopa Veľká medvedica
Arneb

Arneb (arab. 'arnab = zajac) alebo Alfa Leporis (α Lep/α Leporis) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Zajac. Má zdanlivú jasnosť 2,58m, patrí do spektrálneho typu F0, do triedy svietivosti Ib. Jej sprievodca, hviezda zdanlivej jasnosti 11m, je od nej na oblohe vzdialený 36". Vzdialenosť od Zeme je približne 1300 ly.

Bayerove objekty
Súhvezdie Zajac
Žltobiele nadobry
Cherubín

Cherubín alebo cherub znamená aj prenesene ideálnu, krásnu, dobrotivú osobu.

Cherubín alebo cherub (čechizmus) (hebr. כרוב kerúv; pl. כרובים kerúvím) je druh anjela, ktorý spomína Starý zákon a Zjavenie svätého Jána.

Etymológia
Slovo cherub zrejme pochádza z babylonského slova karabu (akkadské kuribu požehnaný, prosperujúci), ktoré označuje služobníkov bohov, ktorí im slúžia ako radcovia a prostredníci. Niektorí spojujú vznik slova so slovom kirabu, menom asýrskeho božstva v podobe okrídleného býka. Je možné, že zo slova vzniklo grécke γρύψ gryps (názov bájneho vtáka).

Charakteristika
Biblia zvyčajne opisuje cherubov ako okrídlené bytosti s ľudskými a zvieracími charakteristikami. V knihe Genezis chránia cherubovia cestu k Stromu života na východ od Edenu s plamenným mečom (Gn 3,24). Podľa knihy Exodus boli spodobenia cherubov tiež na opone stánku zmluvy (Ex 26,1). V Šalamúnovom chráme chránili sochy dvoch cherubov archu zmluvy, ktorá stála vo veľsvätyni, kde sa zdržiavala podľa viery Izraelitov Božia sláva. Prorok Ezechiel zobrazuje zrejme viac rozšírenú predstavu o cheruboch — v nej má cherub štyri tváre, telo a ruky muža a nohy teľacie, k tomu má pár krídel ako atribút asýrskych božstiev danej doby. Kresťania v tomto zobrazení vidia štyroch evanjelistov. Cherubovia sa podľa Ezechielovej vízie neotáčajú, ale stoja priamo ako kolesá cherubského voza. 

V najstarších starozákonných textoch, predovšetkým v niektorých žalmoch, sa objavuje archaické označenie Boha ako toho, ktorý „sedí na cheruboch“ (יושב הכרובים jóšév hakkerúvím) alebo ktorý na nich ide (רוכב על כרוב róchév cal kerúv). V týchto prípadoch cherubovia predstavujú Boží trón či snáď i jeho vojnový voz. 

V stredovekej teológii patria cherubovia medzi najvyššie rády v hierarchii anjelov, spoločne so serafmi. Umenie zobrazuje často cherubov ako deti, zvlášť v podaní renesančných sochárov a maliarov, napríklad Raffaela.

Mená známych cherubov

Pozri aj 
Anjel
Seraf

Iné projekty 

Judaizmus
Kresťanstvo
Ministerstvo zahraničných vecí Spojených štátov

Ministerstvo zahraničných vecí Spojených štátov (zriedkavo v presnom preklade Štátny department [Spojených štátov], , akronym DoS, príp. len State Department) je súčasťou federálnej vlády Spojených štátov, ktoré riadi medzinárodné vzťahy USA. Vzniklo v roku 1789 ako vôbec prvé ministerstvo.

Sídli v budove Harry S. Trumana vzdialenej niekoľko blokov od Bieleho domu vo Washingtone D.C. Na čele ministerstva je v súčasnosti Hillary Clintonová, konkurentka prezidenta Baracka Obamu z primárnych volieb Demokratickej strany. V administratíve Georga Busha viedla  ministerstvo Condoleezza Riceová.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky 

USA
Ministerstvá USA
Regor

Regor, Al Suhail (arab. suhail – jasný, žiarivý) alebo Gama Velorum (γ Vel/γ Velorum) je viacnásobná hviezda v súhvezdí Plachty. 

Hlavná zložka je nadobor zdanlivej jasnosti 1,78m. Patrí do spektrálneho typu K5, do triedy svietivosti Ib. Jej sprievodca, hviezda zdanlivej jasnosti 4,27m, je vzdialený od nej na oblohe 17". Vzdialenosť od Zeme je približne 800 ly. V našich zemepisných šírkach sa nedá pozorovať.

Názvy 
Plachty nemajú hviezdy s gréckym označením alfa a beta, pretože tie zostali po rozdelení pôvodného súhvezdia v lodnom Kýle. Najjasnejšia hviezda súhvezdia tak nesie označenie až gama. Niekedy sa jej hovorí Regor; meno dostala údajne po astronautovi Rogerovi Chaffeem (Regor je Roger písané odzadu), ktorý tragicky zahynul počas nácviku štartu kozmickej lode Apollo 1 v roku 1967. Iné meno je arabské Suhail.

Charakteristika 
Regor je zložitá viacnásobná hviezda. Hlavná zložka tohto systému je modrý nadobor vyvíjajúci sa mimo hlavnej postupnosti. Má hmotnosť okolo 30 slnečných hmotností, povrchovú teplotu 35 000°C a svietivosť 200 000-krát vyššiu ako Slnko. Má veľmi tesného spoločníka, ktorý ovplyvňuje jeho vývoj. Tento spoločník je najjasnejšou Wolf-Rayetovou hviezdou na oblohe. Wolf-Rayetove hviezdy sú horúce a nestabilné hviezdy, ohromujúcou rýchlosťou vyvrhujú veľa hmoty. Wolf-Rayetova hviezda je momentálne menej hmotnou zložkou tejto tesnej dvojice, ale pravdepodobne začínala ako hmotnejšia a vyvíjala sa oveľa rýchlejšie. Táto zložka svieti približne 3800-krát intenzívnejšie než Slnko, ale jej hviezdy život nebude trvať dlho. Zdá sa, že môže explodovať ako supernova, aj keď pravdepodobne až po mnohých miliónoch rokov. Dvojica sa navzájom obehne raz za 78,5 dňa a je od seba vzdialená približne ako Zem a Slnko. 

Opticky najbližší sprievodca tejto tesnej dvojhviezdy je modrý s emisnými čiarami (spektrálny typ O7e) a vo vzdialenosti 41,2“ vytvára s hlavnou zložkou veľmi impozantný pár. Jeho magnitúda je 4,2 a skutočná vzdialenosť 0,16 svetelného roka. Túto trojhviezdu obieha vo väčšej vzdialenosti (62,3“) modrobiely podobor typu B1 IV s jasnosťou približne 8 mag. Vo väčších vzdialenostiach, ale stále v tom istom zornom poli sa nachádzajú ďalší dvaja sprievodcovia. Ich jasnosti sa udávajú ako 9. a 10. magnitúda, alebo 9,1 a 12,5 mag. Jasnejší sprievodca je vzdialený od hlavnej zložky 93,5“.

Externé odkazy 
 Regor by Jim Kaler, Professor Emeritus of Astronomy, University of Illinois 

Bayerove objekty
Viacnásobné hviezdy
Modré nadobry
Súhvezdie Plachty
Wolf-Rayetove hviezdy
Native Command Queuing

Native Command Queuing (skratka: NCQ, preklad: natívne zaraďovanie príkazov) je pomerne nová technológia v oblasti ukladania dát na pevný disk. Vyvinula ju v roku 2003 firma Seagate a ako prvá ju aj použila vo svojich pevných diskoch s rozhraním Serial ATA.

Podstata technológie spočíva v inovatívnom odosielaní požiadaviek na uloženie alebo zápis dát na pevný disk. Požiadavky na uloženie alebo načítanie dát sú odosielané a zaraďované do fronty, pričom elektronika pevného disku sama rozhoduje o poradí, v akom sa budú tieto požiadavky plniť. Postup spracovávania požiadaviek je pomerne logický a vytvorený tak, aby sa čo najviac skrátil čas potrebný na zápis alebo načítanie údajov. Keďže pri načítavaní alebo zápise dát trvá najdlhšie presun čítacích a zapisovacích hlavičiek pevného disku nad určenú oblasť na úložnej platni, elektronika disku sa s využitím tejto technológie snaží práve o eliminovanie zbytočných presunov hlavičiek. Ak teda čítacie a zapisovacie hlavičky prejdú nad určitú časť disku, najskôr sa vykonajú všetky požadované operácie na tomto mieste a hlavičky sa až potom presúvajú nad ďalšie oblasti úložných platní.

Aby táto technológia fungovala, nestačí iba jej podpora pevným diskom, musí ju podporovať aj radič pevného disku, prípadne aj ovládače zariadenia.

Dá sa povedať, že až na malé rozdiely technológia Native Command Queuing vychádza z podobnej technológie TCQ, ktorá sa začala používať v 90-tych rokoch pri pevných diskoch s rozhraním SCSI. V roku 2002 bola technológia TCQ prvýkrát použitá aj pri pevnom disku s rozhraním ATA. O presadenie na trhu sa vtedy usilovala najmä firma IBM, kvôli nedostatočnej podpore radičov pevných diskov, však nakoniec nebola veľmi úspešná.

Pozri aj 
 Pevný disk

Externé odkazy 
 Vysvetlenie podstaty technológie NCQ

Počítačové technológie
Asmidiske

Asmidiske (gr.) alebo ksí Puppis (ξ Pup) je spektroskopická dvojhviezda v súhvezdí Korma zdanlivej jasnosti 3,34m. Patrí do spektrálneho typu G3, do triedy svietivosti Ib, teplota na jej povrchu dosahuje 5 000 K. Na oblohe vo vzdialenosti 5,4" od seba má sprievodcu, hviezdu zdanlivej jasnosti 13,8m. Vzdialenosť od Zeme je približne 1 300 ly.

Pozri aj 
 Zoznamy hviezd

Súhvezdie Korma
Bayerove objekty
Pí Puppis

Pí Puppis (π Pup) je hviezda v súhvezdí Korma.

Pozri aj 

 Zoznamy hviezd

Súhvezdie Korma
Bayerove objekty
Markab

Markab (Marchab, α Peg/α Pegasi) je druhá najjasnejšia hviezda v súhvezdí Pegas. Je to modrobiely obor, respektíve hviezda hlavnej postupnosti, s povrchovou teplotou 10 500 K.

Externé odkazy (v angličtine) 
 http://www.winshop.com.au/annew/Markab.html
 http://einstein.stcloudstate.edu/Dome/clicks/markab.html

Bayerove objekty
Modrobiele obry
Súhvezdie Pegas
Aljanah

Aljanah alebo (staršie) Gienah (ε Cyg/ε Cygni) je hviezda v súhvezdí Labuť. Jej meno pochádza z arabského Al Janáh, krídlo. Tvorí juhovýchodné krídlo Labute v blízkosti súhvezdia Líška. Má zo všetkých hviezd základného obrazca Labute najväčší vlastný pohyb.

Externý odkaz 
 http://www.tcaep.co.uk/astro/constell/20460042.htm (v angličtine)

Bayerove objekty
Súhvezdie Labuť
Oranžové obry
Spektroskopické dvojhviezdy
Optické dvojhviezdy
Suhail

Suhail alebo Lambda Velorum (λ Vel/λ Velorum) je hviezda v súhvezdí Plachty.

Súradnice (epocha 2000) 
 Rektascenzia: 9h6m10s 
 Deklinácia: −43°14'0 "

Bayerove objekty
Oranžové jasné nadobry
Nepravidelné premenné hviezdy
Súhvezdie Plachty
Fajčenie

Fajčenie je vdychovanie a vydychovanie dymu z tlejúceho tabaku, ktoré má znaky naučeného správania s fyzickými, psychickými a spoločenskými zážitkami. Na fajčenie a na nikotín, látku obsiahnutú v dyme z cigariet, vzniká u ľudí závislosť.

Spôsob fajčenia 
Najčastejšie používanou rastlinou na fajčenie je tabak.

Fajčí sa po úprave a vytvarovaní v podobe cigary, zabalený v papieri v podobe cigarety, alebo narezaný pomocou fajky alebo vodnej fajky ( náradžíla/náragíla,  šíša alebo  hukka).

Vplyv fajčenia a zdravotné riziká

Pôsobenie v ústnej dutine 
Pri fajčení dochádza v ústnej dutine k niekoľkým procesom:
 Stúpa teplota a v zvýšenej miere dochádza k odumieraniu buniek všetkých tkanív, ktoré sa tu nachádzajú (ďasná, jazyk).
 Znižuje sa vylučovanie slín, ktoré za normálnych okolností majú ochrannú funkciu. Dôsledkom toho je zvýšená tvorba zubného povlaku, tvorba zubného kameňa, sfarbenie povrchu zubov a náchylnosť ďasien na infekčné ochorenia.
 Nikotín spôsobuje zúženie ciev v ďasnách, a tým nedochádza k ich správnemu zásobeniu živinami. To znamená horšiu obranyschopnosť voči baktériám.

Pôsobenie na celý organizmus 
Podľa WHO na Slovensku v roku 2000 zomrelo na choroby zapríčinené fajčením 8 100 ľudí (7 200 mužov a 900 žien). Život fajčiara sa priemerne skracuje o 16 rokov oproti nefajčiarovi. Na svete fajčí 3,5 miliardy osôb. Ročne umiera na ochorenie súvisiace s fajčením 3,5 až 4 milióny osôb.

Choroby, ktorých vznik má súvislosť s fajčením:
 ateroskleróza,
 ischemická choroba srdca,
 chronická bronchitída,
 bronchogénny karcinóm,
 emfyzém,
 Buergerova choroba,
 a iné.

Pôsobenie v tehotenstve 
Toxické látky vznikajúce pri fajčení obmedzujú v materskom organizme prenos kyslíka vďaka vzniku karboxyhemoglobínu. Nikotín znižuje prietok krvi maternicou. Placentárne funkcie negatívne ovplyvňujú polycyklické aromatické látky a kadmium. Spontánne potraty sú u fajčiarok 1,4 krát častejšie, perinatálna úmrtnosť 1,2 krát vyššia. Deti matiek, ktoré fajčia majú nízku pôrodnú hmotnosť (1,9 krát častejšie) a častejší predčasný pôrod. Rastový deficit sa prehlbuje aj po pôrode, lebo tieto ženy menej často koja. Deti fajčiarok nápadne často umierajú na syndróm náhlej smrti kojencov (SIDS). Majú častejšie astmu a respiračné infekcie.Tehotné ženy by mali úplne prestať fajčiť, pretože samotné obmedzenie fajčenia v gravidite negatívne účinky fajčenia nezmierňuje.

História fajčenia 
Tabak sa pred objavením Ameriky v písomných dejinách vôbec nespomína. Domorodci v Karibskej oblasti ho prvýkrát ponúkli Kolumbovi. Export tabaku zaistil prežitie Jamestownu, jeho predaj financoval americkú revolúciu a prví americkí prezidenti (George Washington a Thomas Jeffeson) boli pestovateľmi tabaku. Ani nie tak dávno používal Hollywood cigarety ako symbol romantiky, šarmu a mužnosti. Americkí vojaci ich dávali ľuďom, ktorých stretávali v krajinách, kde bojovali a po 2.svetovej vojne boli cigarety platidlom od Paríža po Peking. V 20. storočí zažíva úplný rozkvet najmä v rozvojových krajinách a v bývalom východnom bloku.

Poznámky 
  WHO - Tobacco control database (en)

Iné projekty
Serafín (anjel)

Serafín znamená aj básnicky anjel.

Serafín alebo zriedkavo seraf (hebr. שרף, pl. שרפים serafím) je jedna z mnohých nebeských bytostí, o ktorých sa hovorí v Starom zákone, konkrétne v Knihe proroka Izaiáš. Napriek predstavám neskorého židovstva sa zo serafov stal v kresťanstve jeden z rádov anjelov.

V stredovekej teológii, vychádzajúcej predovšetkým z diela mystika 6. storočia, Pseudo-Dionýza Areopagitu, tvoria serafovia v hierarchii anjelov najvyšší anjelský chór. Chápu sa ako ochrancovia Božieho trónu, ktorí podľa Iz 6,3 neustále spievajú: „Svätý, svätý, svätý Pán, Boh zástupov! Nebo a zem sú plné tvojej slávy.“ Tento spev sa nazýva tiež hebrejsky Kádóš či grécky Trisagion. Podľa kresťanskej teológie sú serafovia bytosti z čistého svetla a priamo komunikujú s Bohom. Ich názov je spojený so slovom, ktoré evokuje horenie či žeravosť -- preto sú i oni spojovaní s ohňom, ktorý symbolicky znázorňuje očistu a lásku. Bývajú znázorňovaní so šiestimi peruťami.

Medzi serafov podľa klasického židovského chápania, ktoré sa výrazne líši od kresťanského, patria:
 Michael
 Serafiel
 Gabriel
 Metatron
 Uriel
 Nathanael
 Jehoel
 Chamuel alebo Šemuel, tiež Kamael
 Satan (pred svojim pádom)
 Vehuel
 Abaddon
 Asmodeus
 Astarot
 Leviatan
 Samael
 Semyazza
 Lucifer (pred svojím pádom)

Pozri aj 
 cherubín

Referencie

Iné projekty 

Kresťanstvo
Judaizmus