joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Poštová banka

Poštová banka, a.s. je Poštová banka, as (odštepný závod 365.banky) patriaci do skupiny 365.bank  vlastnený J&T FINANCE GROUP SE  je banka so sídlom na území Slovenska. Banka patrí medzi 5 najväčších bánk na Slovensku. Sídli na Dvořákovom nábreží č.4 v Bratislave. Kód banky je 6500 a SWIFT kód je POBNSKBA. Banka je známa tým, že dovoľuje svojim majiteľom účtov disponovať aj cez pošty a nie len cez pobočky banky. Od leta 2021 značka Poštová banka zostane iba na poštách a pobočky sa budú volať 365.bank.

Dejiny 
Poštová banka ako akciová spoločnosť vznikla v roku 1992 a svoju činnosť začala 1. januára 1993. Jej história však siaha do roku 1918, kedy vznikol z pražskej pobočky viedenskej Poštovej sporiteľne samostatný peňažný ústav – Poštový úrad šekový. Zabezpečoval vkladovú službu, bankovo-obchodné činnosti a úschovu i správu súdnych a správnych depozít.

V roku 2000 Poštová banka, a. s., Bratislava podpísala dlhodobú zmluvu o vzájomnej spolupráci so Slovenskou poštou, š. p. Od tohto obdobia Poštová banka a Slovenská pošta spolupracovali ako zmluvní strategickí partneri v oblasti predaja vybraných bankových produktov a služieb na poštách v rámci spoločnej marketingovej koncepcie.

Od leta 2021 značka Poštová banka je rebrandovaná na 365.bank.

365.bank 
Od oznámenia zmeny sa pobočky Poštovej banky zmenia na 365.bank. Značka Poštová banka, ktorá spadá do skupiny J&T FINANCE GROUP SE (dozorná rada Jozef Tkáč, Vladimír Ohlídal, Jan Kotek), bude pôsobiť iba na pracoviskách Slovenskej pošty. Pre súčasných klientov sa nič nemení, akurát budú musieť hľadať pobočky, pomimo tých poštových, s názvom 365.bank.

V lete 2021 mala banka viac ako 1 500 pobočiek na Slovenskej pošte. „Ambíciou Poštovej banky bude preniknúť ešte viac do regiónov ako banka na pošte,“ vyhlásil riaditeľ poštovej a 365.bank Andrej Zaťko.

Služby 
Banka má v súčasnosti 217 bankomatov na území Slovenska. Zároveň ponúka možnosť vybrať si hotovosť prostredníctvom Poštomatov, ktorých je v súčasnosti viac ako 1 600 umiestnených na každej pošte a prostredníctvom POS terminálov, ktoré umožňujú službu CashBack (cca 4900 miest na Slovensku).

Poštová banka vydáva platobné karty len od kartovej spoločnosti MASTERCARD.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Banky na Slovensku
OTP Banka Slovensko

OTP Banka Slovensko bola banka na Slovensku.Majoritným vlastníkom banky (viac ako 90% akcií) bola od roku 2002 do roku 2020 maďarská OTP Bank Rt.

OTP Banka Slovensko má na Slovensku 69 pobočiek. Ústredie banky je v Bratislave.

Produkty 
Banka poskytuje produkty pre individuálnych klientov, firmy a pre malých podnikateľov:
 Bežné účty - OTP Konto
 Hypotéky
 Kreditné karty
 Sporiace vklady
 Spotrebiteľské úvery
 Terminované vklady
 Depozitné certifikáty
 Študentské kontá - OTP Ready

OTP READY Nadácia 
Nadácia OTP Ready je určená na finančné vzdelávanie mladých ľudí, ktorá bola založená v roku 2015. Nadácia sa stará o finančnú osvetu mladej generácie, pre vykonávanie správnych rozhodnutí v oblasti financií a pre zvýšenie finančnej gramotnosti. Vzorom pre vytvorenie nadácie je OTP Bank Nyrt a Nadácia Fáyho Andrása.

Iné projekty

Referencie

Externé odkazy 
oficiálne stránky banky

Banky na Slovensku
Liberecký kraj

Liberecký kraj je kraj v Česku. Leží na severe Čiech. Po Prahe je druhým najmenším krajom Česka. Jeho hlavným mestom je Liberec, ktorý má takmer 100 000 obyvateľov. 

Okresy:
 Okres Česká Lípa
 Okres Jablonec
 Okres Liberec
 Okres Semily

Iné projekty 

 
Kraje v Česku
Čechy
Praha (kraj)

Praha je kraj v Česku, ktorý je územne totožný s mestom Praha. Je to súčasne samostatná správna jednotka (štatutárne mesto a vyšší územný samosprávny celok).

Tvorí ho jediná obec, mesto Praha.

Iné projekty 

 
Kraje v Česku
Zoznam prezidentov Spojených štátov

Toto je zoznam prezidentov USA. Zoznam je od vyhlásenia nezávislosti v roku 1776 po súčasnosť. Prvý americký prezident bol zvolený až v roku 1789.

 Prezidenti USA
USA
Svetelný rok

Svetelný rok (, skratka ly) je jednotka vzdialenosti, ktorú IAU definovala ako dráhu, ktorú prejde svetlo vo vákuu za 1 juliánsky rok. Zodpovedá dĺžke 9 460 730 472 580 800 m. Táto hodnota je presná, pretože meter je v skutočnosti definovaný z hľadiska rýchlosti svetla.

Je to vedľajšia jednotka dĺžky v sústave SI, jednotka dĺžky v astronómii. Označuje sa skratkou ly (z angl. light year).

{|
|-
|rowspan=6 valign=top|1 ly (svetelný rok)  
|=  m (exaktne)
|-
|≈  × 1015 m
|-
|≈  × 1012 km
|-
|≈  au (astronomických jednotiek)
|-
|≈  pc (parsekov)
|}

Aby astronómovia nemuseli počítať s obrovskými číslami, zaviedli si na meranie vesmírnych vzdialeností svetelný rok. To je vzdialenosť, ktorú by prešiel fotón vo vákuu nekonečne ďaleko od gravitačného alebo magnetického poľa za jeden juliánsky rok (365,25 dní, z ktorých každý má 86 400 sekúnd). Ak je nejaká hviezda vzdialená od Zeme 5 svetelných rokov, znamená to, že jej svetlo príde na Zem za päť rokov.

Ďalšie jednotky, súvisiace so svetelným rokom, sú svetelný mesiac, svetelný týždeň, svetelný deň, svetelná hodina, svetelná minúta a svetelná sekunda.

Súvisiace jednotky a vzorce 
 rýchlosť svetla vo vákuu c = 299 792 458 m/s (299 792,458 km/s)
 tropický rok 365,2421991 d (365 d 5 h 48 m 46 s)
 juliánsky rok
365,25 d (365 d 5 h 48 m 46 s)
 svetelný rok 1 ly = 63 241 au = 9,461 × 1015 m (9460,5284 × 109 km)

Referencie 

Astronomické jednotky dĺžky
Svetlo
Pierre Simone de Laplace

Pierre Simon de Laplace (* 23. marec 1749, Beaumont-en-Auge, Francúzsko – † 5. marec 1827, Paríž) bol francúzsky matematik, fyzik, astronóm a politik.

Zaoberal sa matematickou analýzou, teóriou pravdepodobnosti a nebeskou mechanikou.

Je autorom Kantovej-Laplaceovej teórie o vzniku slnečnej sústavy.

Iné projekty

External links
 "Pierre-Simon Laplace Krátka biografia"
 Guide to the Pierre Simon Laplace Papers 
 Pierre-Simon Laplace – Œuvres complètes 
 "Sur le mouvement d'un corps qui tombe d'une grande hauteur"
 

 

Francúzski matematici
Francúzski politici
Francúzski astronómovia
Francúzski fyzici
Členovia Francúzskej akadémie vied
Francúzski ateisti
Americký dolár

Americký dolár (označenie: $, kód: USD, tiež skrátené US $, označovaný ako dolár) je oficiálna mena Spojených štátov amerických a jeho územia podľa ústavy Spojených štátov od roku 1792. V praxi je dolár rozdelený na 100 centov (¢), ale príležitostne je rozdelený na 1000 mills (₥) pre účtovníctvo. Obehové papierové peniaze pozostávajú z Federálnych rezervných bankoviek, ktoré sú denominované v amerických dolároch.

Mince 

Názov dolár historicky pochádza z českého Jáchymovského toliaru. V apríli roku 1792 americký Kongres prijal menový zákon, ktorý určil dolár ako menu nového národa.

Bankovky

Štáty v ktorých je americký dolár oficiálnou menou

Kurzy amerického dolára proti niektorým menám 

 1 $ = 0,78 £
 1 $ = 0,87 €
 1 $ = 0,98 CHF
 1 $ = 1,32 C$
 1 $ = 1,39 AU$
 1 $ = 1,47 NZD
 1 $ = 1,73 лв
 1 $ = 3,80 zł
 1 $ = 4,11 RON
 1 $ = 6,59 kr
 1 $ = 6,53 kn
 1 $ = 8,60 kr
 1 $ = 9,10 kr
 1 $ = 20,40 Mex$
 1 $ = 22,60 Kč
 1 $ = 26,67 SKK
 1 $ = 113,51 ¥
 1 $ = 286 Ft

Externé odkazy 
 Aktuálny kurz amerického dolára podľa ECB na webe NBS

 
Meny v Amerike
Ekonomika v USA
Most Lanfranconi

Most Lafranconi alebo neoficiálne Most Lanfranconi (do roku 1992: Most mládeže, most Mládeže) je prvý betónový most, ktorý preklenul Dunaj v Bratislave. Je to diaľničný most. Stavali ho v rokoch 19851991. Slávnostne ho otvorili v roku 1992. Denne po ňom môže prejsť 41 000 vozidiel.

Charakteristika 
Projekt vzišiel zo siedmich súťažných návrhov v roku 1976. Jeho prioritou bola esteticky čistá stavba nezasahujúca svojím tvarom a konštrukciou do rázu okolitej krajiny, nezabraňujúca vo výhľadoch od mesta a nachádzajúca sa v harmonickom súlade s už stojacim dominantným Mostom SNP.

Most má sedem polí a celkovú dĺžku 761 m. Štvorpruhová vozovka je široká 30 metrov. Najväčšiu hrúbku má konštrukcia pri centrálnom pilieri, kde dosahuje 11 metrov. Do okrajových častí sa postupne vejárovito zužuje až na hrúbku 2,7 metra. Pod vozovkou sa po obidvoch stranách nachádzajú lávky pre peších a cyklistov. V dutej konštrukcii vedie vodovodné potrubie aj plynovod.

Názov 
Pôvodne, t.j. počas výstavby, sa most volal Most mládeže (resp. podľa pravopisu platného do roku 1991 most Mládeže).

Napokon v roku 1992 most dostal meno Most Lafranconi.  

Meno Most Lafranconi vzniklo prevzatím mena študentského internátu Lafranconi resp. okolitej štvrte nazývanej Lafranconi na severnom brehu Dunaja pri moste. Tento internát resp. štvrť bol(a) pomenovaný (-ná) podľa tunajších pozemkov talianskeho architekta Eneu Graziosa Lanfranconiho (18501895), prípadne podľa jeho vily (Lanfranconiho vila), ktorá v tejto oblasti pôvodne stála a bola pre stavbu mosta asanovaná. Meno rodiny Lanfranconi sa síce prevažne uvádza v tvare Lanfranconi, ale občas sa uvádza aj v tvare Lafranconi (porov. napr. ); podľa niektorých názorov je tvar Lafranconi chyba. Pri pomenovaní internátu resp. štvrte sa každopádne používal a zaužíval len tvar Lafranconi, čiže tvar bez -n-.

Niektoré texty uvádzajú meno mosta v podobe (alebo zastávajú názor, že by bolo vhodnejšie most nazývať v podobe) Most Lanfranconi; k oficiálnemu premenovaniu mosta všeobecne záväzným nariadením mesta Bratislava do tejto podoby však nedošlo.

V roku 2020 bola zastávka MHD pri moste premenovaná z Lafranconi na Lanfranconi. Následne v roku 2021 aj Národná diaľničná spoločnosť vymenila dopravné značenie s názvom mosta na tvar Most Lanfranconi.

Fotografie

Referencie 

Lafranconi
Lafranconi
Lafranconi
Lafranconi
Prístavný most

Prístavný most (pôvodne do roku 1993: Most hrdinov Dukly) je dvojposchodový diaľnično-železničný most v Bratislave cez Dunaj v oblasti bratislavského dunajského nákladného prístavu. Je súčasťou diaľnice D1, pričom ním peážuje aj cesta I/61. Je dlhý . Nachádza sa na ňom aj chodník pre peších, cyklistický pruh, vodovodné, plynovodné a ďalšie vedenia. Výstavba prebiehala v rokoch 19771985, pričom železničná časť bola daná do prevádzky už v roku 1983. Generálnym projektantom bol štátny ústav DOPRAVOPROJEKT Bratislava a stavbu realizoval Doprastav, š.p.

Diaľničnú časť mosta spravuje Národná diaľničná spoločnosť, železničnú časť Železnice Slovenskej republiky a lávky pre peších a cyklistov sú v správe Magistrátu hlavného mesta SR Bratislavy.

Dopravné spojenie

Odôvodnenie stavby mosta 
Nevyhovujúci stav Starého mosta na Šafárikovom námestí, ktorý slúžil cestnej a železničnej doprave, úrovňové prejazdy železnice s mestskými komunikáciami a v neposlednom rade plán výstavby diaľničného obchvatu Bratislavy viedli k presmerovaniu osobnej, nákladnej a taktiež železničnej dopravy cez diaľnično-železničný most do Petržalky, čím sa dosiahlo odbremenenie dopravy v centre mesta. Pôvodne bol navrhovaný na 50 000 vozidiel denne, no bežne ním prejde v priemere približne až 120.000 vozidiel každý deň (podľa údajov Národnej diaľničnej spoločnosti z roku 2013).

Galéria

Pramene 
 Borovička, L.: Výstavba mostov, Inženýrské stavby, 23, 1975, č.4
 Hanák, J.: Bratislava na pohľadniciach z prelomu storočia, Obzor, Bratislava 1992
 Laky, A.: Výstavba mostov v n.p. Doprastav, Inženýrské stavby, 25, 1977, č.12
 Laky, A.: Výstavba diaľnično-železničného mosta cez Dunaj v Bratislave, Inženýrské stavby, 30, 1982, č.12
 Zeman, J.: Ocelové mosty v ČSR za uplynulých 15 let, Inženýrské stavby, 8, 1960, č.6
 Diaľnično-železničný most cez Dunaj v Bratislave, Inženýrské stavby, 25, 1977, č.7

Referencie

Panoráma

Iné projekty

Externé odkazy 

 Mosty cez Dunaj v Bratislave
 Prístavny most - web camera online

Mosty v Bratislave
Železničné mosty na Slovensku
Trámové mosty
Mosty cez Dunaj
Diaľničné mosty na Slovensku
Nad Tatrou sa blýska

Nad Tatrou sa blýska je hymnická pieseň od Janka Matúšku z roku 1844. Text napísal po tom, ako na Nový rok 1843 suspendovali Ľudovíta Štúra z funkcie námestníka evanjelického lýcea v Bratislave. Na protest proti tomu odišlo 22 študentov z Bratislavy a 13 ich prišlo do Levoče. Spievať ju odporučil na nápev ľudovej piesne Kopala studienku. Prvý raz sa objavila anonymne roku 1851 v Domovej pokladnici pod názvom Dobrovoľnícka. Najstarší zápis piesne z roku 1844 sa nachádza v zápisníku Viliama Paulinyho-Tótha. Zapísaná je pod titulom Prešporskí Slováci, budúci Levočania (orig. Prešporskí Slováci, budoucí Levočané). Táto pôvodná verzia má 6 strof, známa je aj pod názvom Ponad Tatrou blýska.

Prvé dve slohy piesne tvoria štátnu hymnu Slovenska.

Text piesne 
1. Sloha
\:Nad Tatrou sa blýska,
hromy divo bijú.:\  
\:Zastavme ich bratia,
veď sa ony stratia,
Slováci ožijú.:\ 

2. Sloha  
\:To Slovensko naše
posiaľ tvrdo spalo.:\  
\:Ale blesky hromu 
vzbudzujú ho k tomu,
aby sa prebralo.:\ 

3. Sloha
\:Ešte jedle rastú
na krivánskej strane.:\ 
\:Kto jak Slovák cíti,
nech sa šable chytí,
a medzi nás stane.:\

4. Sloha
\:Už Slovensko vstáva,
putá si strháva.:\ 
\:Hej rodina milá
hodina odbila,
žije matka Sláva!:\

Notový zápis

Pozri aj 
 Česko-slovenská hymna
 Učebnica ľudového spevu Slovenské kvety

Referencie 

Text štátnej hymny je uvedený v Prílohe č. 5 zákona č. 63/1993 Z.z.

Iné projekty

Externé odkazy 

 Nad Tatrou sa blýska - spievaná verzia hymny [mp3, 1,29 MB]
 Originálne texty

Štátne hymny
Štátne symboly Slovenska
Limp Bizkit

Limp Bizkit je americká rapcore/nu metal/rap metalová skupina založená v roku 1994 v Jacksonville, na Floride. Členmi skupiny sú: Fred Durst, Sam Rivers, Wes Borland (keďže Wes kapelu opustil v októbri 2001, od roku 2003 ho nahradil Mike Smith, no v súčasnosti je Wes Borland opäť členom skupiny), John Otto, DJ Lethal. Celosvetovo skupina predala viac ako 35 miliónov albumov.

Členovia

Súčasní
 Fred Durst – spev
 Wes Borland – elektrická gitara
 Sam Rivers – basová gitara
 John Otto – bicie, perkusie
 DJ Lethal – turntable, klávesy, sample, programovanie, zvukové úpravy

Bývalí
 Mike Smith – gitary
Štúdioví členovia
Scott Borland – klávesy (1995 – 2000)
Brian 'Head' Welch – gitary (2002 – 2003)
Sammy Siegler – bicie, perkusie(2005)

Časová os

Diskografia

Albumy 
 (1997) – Three Dollar Bill Y'All #22 USA
 (1999) – Significant Other #1 USA, #10 UK
 (2000) – Chocolate Starfish and the Hotdog Flavored Water #1 USA, #1 UK
 (2001) – New Old Songs #26 USA
 (2003) – Results May Vary #3 USA, #7 UK
 (2005) – The Unquestionable Truth (Part 1) #24 USA, #71 UK
 (2011) – Gold Cobra #16 USA, #30 UK
 (2021) – Still Sucks

Single 
 „Counterfeit Countdown“ (1997)
 „Faith“ (1998)
 „Nookie“ (1999)
 „Re-Arranged“ (1999)
 „N 2 Gether Now“ / „Break Stuff“ (1999)
 „Take a Look Around“ (2000)
 „My Generation“ (2000)
 „Rollin’ (Air Raid Vehicle)“ (2001)
 „My Way“ (2001)
 „Boiler“ (2001)
 „Eat You Alive“ (2003)
 „Behind Blue Eyes“ (2003)
 „Home Sweet Home/Bittersweet Symphony“ (2005)
 „Shotgun“ (2011)
 „Gold Cobra“ (2011)

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 limpbizkit.com

 
Hudobné skupiny USA
Raprockové hudobné skupiny USA
Numetalové hudobné skupiny USA
Hudobné skupiny z 1995
Industry Standard Architecture

ISA (skratka z anglického Industry Standard Architecture) je štandard pre zbernice pre IBM kompatibilné počítače. Predstavená bola v roku 1984 a rozširovala architektúru XT zbernice na 16 bitov. 

Zbernica ISA je rozšírením natívnej zbernice procesora 8086 (elektricky posilnená adresná a dátová zbernica) o signály prerušovacieho kontroléra (PIC) a DMA kontroléra. a je určená na pripájanie periférnych kariet k základnej doske. 

V odkaze na XT architektúru sa niekedy označuje ako zbernicová architektúra AT AT bus architecture.

Zbernica ISA bola neskôr rozšírená na 32 bitov doplňujúcim konektorom, avšak vzniklo viacero nekompatibilných noriem (EISA, VL BUS), čo tiež prispelo k poklesu popularity tejto zbernice.

V polovici 90. rokov, sa popularita ISA zbernice postupne vytratila, väčšina základných dosiek začala byť navrhovaná s PCI slotmi a postupne stále menším počtom ISA slotov. Dnes sa už v podstate základné dosky s ISA slotmi nevyrábajú.

Pozri ďalej 
 PCI - PCI zbernica, Peripheral Component Interconnect
 PCI-Express - nový druh PCI zbernice

Zdroj 

 Článok založený na článku Industry Standard Architecture na FOLDOC, použité s povolením Foldoc license.

Zbernice
PCI-Express

PCI-Express (pôvodne známy ako 3GIO z anglickej skratky 3rd Generation I/O) je nová implementácia PCI zbernice, ktorá používa už existujúce programovacie koncepty a komunikačné štandardy, ale zakladá sa na oveľa rýchlejšom sériovom komunikačnom systéme. Primárne je podporovaná Intelom, ktorý začal pracovať na tomto štandarde (pod menom Arapahoe) po tom, ako odstúpil od projektu InfiniBand system.

PCI-Express je určený len pre lokálne použitie, len ako lokálna zbernica. Vďaka jej podstate založenej na existujúcej PCI architektúre, môžu byť karty a systém pretvorené na PCI-Express iba zmenou fyzickej vrstvy – existujúce systémy je možné rebootovať na PCI-Express bez toho, aby to spôsobilo problémy. Vyššie rýchlosti dovoľujú zbernici PCI-Express nahradiť takmer všetky existujúce vnútorné zbernice, vrátane AGP a PCI. Intel má predstavu o jedinom PCI-Express radiči, ktorý by riadil všetky externé zariadenia, ako opak k northbridge/southbridge riešeniu v terajších počítačoch.

PCI-Express ale nie je dostatočne rýchly na to, aby bol použitý ako pamäťová zbernica. V tomto smere je to vážny nedostatok vzhľadom k podobnej HyperTransport technológii, ktorá môže byť takisto použitá v tejto úlohe. Ďalej PCI-Express neponúka flexibilitu InfiniBand systému, ktorý má podobný výkon, ale môže byť použitý pri vnútorných ako aj vonkajších zberniciach.

PCI-Express (2007) je štandardom pri súčasných základných doskách. Všetky súčasné grafické karty od najväčších výrobcov napr. AMD (divízia ATI Technologies) a nVidia sú určené pre rozhranie PCI-Express. Rozširujúce karty pre ktoré sa doteraz používala zbernica PCI začínajú byť prestavované z PCI na PCI-Express a na nových matičných doskách sa už môžeme stretnúť aj s úplnou absenciou PCI zbernice a jej nahradením PCI-E 1x slotmi.

V roku 2008 sa začína používať druhá verzia PCI-E slotu, ktorá má 2x väčšiu priepustnosť a môže dodať grafickej karte vyše 100 W. Označuje sa tiež ako PCI-X.

Hardvérový protokol 
Spojenie medzi ľubovoľnými dvoma PCI-Express zariadeniami sa nazýva (po anglicky) Link. Linky sú komponované z 1, 2, 4, 8, 12, 16, 24 alebo 32 dráh.
Keď sa vysiela paket na Linku, každý bajt je posielaný príslušnou dráhou.

Každá dráha má pár vysielacích a prijímacích drôtov, ktoré používajú rôznu signalizáciu pri 2,5 Gbps.
8B/10B kódovanie použité na dráhe vytvára efektívnu šírku dátového pásma 250 MB/s v každom smere.

Tak 16x grafická karta môže naraz prijímať a vysielať 8 GB/s.

Veľkosti kariet 
Štandard PCI Express je špecifikovaný pre normálne karty, karty s malou výškou, miniExpress karty, Express Karty (PCMCIA) a AdvancedTCA (náhrada za CompactPCI)

Referencie

Externé odkazy 
 Creating a Third Generation I/O Interconnect (PDF)
 Intel Developer Network for PCI Express Architecture
 Ars Technica introduction to PCI Express

Zbernice
Serial ATA

Serial ATA (tiež SATA alebo S-ATA) je zbernica primárne navrhovaná na prenos dát z a na pevný disk. Je to nasledovník ATA štandardu, dnes známeho ako Parallel ATA (PATA).

Prvá generácia rozhrania Serial ATA mala rýchlosť 150 MB/s za sekundu, čo je iba malé zvýšenie rýchlosti oproti najrýchlejšiemu PATA módu (UDMA-133). Ale ďalšie zvyšovanie rýchlosti PATA je dosť nepraktické a relatívna jednoduchosť sériovej komunikácie a použitia nízkeho napätia umožňuje jednoduché škálovanie SATA. Serial ATA II (2005) zdvojnásobila prietok dát na 300 MB/s. Keďže dátový tok magnetických pevných diskov je tesne pod 100 MB/s (interne max. 160 MB/s), vyššie rýchlosti sa dosahujú vďaka prenosu z cache pamäte diskov. Vysoké prenosové rýchlosti sa preto využívajú hlavne pre nemagnetické disky a rýchle optické mechaniky. SATA rozhranie zdedilo po ATA PIO a UDMA modul. Vyšších rýchlostí oproti ATA radiču sa dosahuje pretože prenos prebieha sériovo na vysokej frekvencii (až 3000 MHz).

Najväčšiu zmenu prekonali káble. Sú ľahké a flexibilné, sedemžilové, ukončené 8 mm širokým konektorom na každej strane. Môžu byť až jeden meter dlhé. Oproti krátkym (45 cm, 18 inch dlhým) neohrabaným 40 alebo 80 žilovým PATA káblom sú tieto veľkou výhodou pre systémových dizajnérov. Ďalej prietok vzduchu a z toho vyplývajúce chladenie zariadenia sa zlepšilo. Serial ATA ruší zdieľanie zbernice (ako master/slave pri PATA) a dáva každému zariadeniu vlastný kábel. Konektory sú špeciálne tvarované tak, aby ich nebolo možné zapojiť do nesprávnej pozície.

Štandard Serial ATA špecifikuje aj konektor napájania ktorý sa líši od 4-pinového Molexového konektora používaného pri PATA diskoch a veľa iných komponentoch. Tak ako dátový kábel je tiež tenký, ale je širší. Má 15 žíl a teda je ľahko odlíšiteľný od dátového kábla. Tento zdanlivo veľký počet zabezpečuje, ak je to potrebné, napájanie viacerých voltáží -- 3.3 V, 5 V a 12 V. To isté zapojenie sa používa aj pri 2,5" a 1.8" (notebookových) pevných diskoch.

Disky sa pripájajú priamym a samostatným káblom k radiču a tým pádom sa nemusia rozlišovať na Master, Slave a Cable Select. 

K uľahčeniu prechodu na Serial ATA, veľa výrobcov spočiatku použilo disky s logikou zväčša totožnou s PATA diskami, s pridaním premosťovacieho čipu na SATA. Takéto disky majú SATA konektor, môžu mať oba napájacie konektory a vo všeobecnosti sa prejavujú ako čisté SATA zariadenia, aj keď nemusia mať niektoré z prvkov zo SATA špecifikácie. Dnes (2008) sa vyrábajú iba priame SATA disky, resp. opačne - PATA disky s premosťovacím obvodom pre SATA.

Priepustnosť zbernice v bitoch za sekundu: 
 SATA(1) 1.5 Gbit/s 
 SATA2 3.0 Gbit/s 
 SATA3 6.0 Gbit/s

Zapojenie SATA

eSATA (externé SATA) 
Používa sa pre pripojenie externých dátových zariadení, ponúka rovnakú rýchlosť a podporu technológií ako SATA. Jeho výhodou je vyššia prenosová rýchlosť, ako ponúka bežnejšia zbernica USB, ale nemá od výrobcov základných dosiek a externých dátových médií takúto podporu.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Serial ATA 1.0 working group specifications
 Tom's Hardware controller tests
 Using serial ATA with Linux
Slovanské farby

Slovanské farby, biela, modrá a červená, sú farby, ktoré vo svojich vlajkách a štátnych znakoch najviac používajú slovanské krajiny. Používajú ich už roky, podľa vzoru farieb ruskej (patróni a predstavitelia Slovanov) vlajky.

Bulharská vlajka 

Bulharská vlajka bola tiež v origináli biela, modrá, červená, avšak, po získaní nezávislosti v roku 1878 prijalo svoju vlastnú kultúru a modrú nahradila zelená.
Čierna Hora mala tiež slovanskú vlajku, rovnakú ako má Srbsko, akurát modrý pás bol svetlejší. V júni 2004 ale vlajku zmenila, v súčasnosti má štátny znak na červenom podklade so žltým lemovaním.

Slovania
Zoznam štátov podľa hrubého domáceho produktu v prepočte na jedného obyvateľa v parite kúpnej sily

PPP, k Decembru 2019 zdroj: https://tradingeconomics.com/country-list/gdp-per-capita-ppp

Tento článok obsahuje zoznam štátov a závislých území zoradených podľa hrubého domáceho produktu na jedného obyvateľa v parite kúpnej sily (pozri hrubý domáci produkt v prepočte na jedného obyvateľa a hrubý domáci produkt v parite kúpnej sily). Toto číslo je jediné ako-tak objektívne bežné meradlo relatívneho ekonomického bohatstva tej-ktorej krajiny. Pre porovnanie sú použité údaje z viacerých zdrojov.

Všetky sumy sú v súčasných Geary-Khamis dolároch.

Údaje z roku 2005 
Základom prvej tabuľky sú údaje Medzinárodného menového fondu z roku 2004.

Druhá tabuľka je zostavená na základe publikácie CIA World Factbook aktualizovanej v apríli 2006, ktorú vydáva americká tajná služba CIA. Údaje sú platné pre roky 1993 až 2005, pričom väčšina z nich je z roku 2005.

Každá tabuľka obsahuje priemer pre celý svet a pre Európsku úniu. Všetky údaje sú v medzinárodných dolároch.

Referencie

Zdroj 
 

Ekonomické ukazovatele
Národné účtovníctvo
!
!
HDP na hlavu, Zoznam štátov podľa
Zoznam štátov podľa počtu obyvateľov

Toto je zoznam štátov a závislých území zoradených zostupne podľa počtu obyvateľov. Zdrojom údajov sú najaktuálnejšie odhady alebo sčítania obyvateľstva. Ak takýto údaj k dispozícii je, ako zdroj sa používa správa Oddelenia ekonomických a sociálnych vzťahov OSN (revízia z roku 2012), ktorá poskytuje odhad pre 1. júl 2013. Ten je v tabuľke zaokrúhlený na tisícky (výnimkou sú štáty s počtom obyvateľov pod 3 000). Očíslované sú len nezávislé štáty, no v zozname sú za účelom porovnania zahrnuté tiež závislé územia a ako špecifický útvar Európska únia. Nakoľko zoznam obsahuje údaje z rôznych časových období a boli pri ňom použité rôzne metódy zisťovania počtu obyvateľstva, výsledné poradie nemusí byť presné.

Zoznam

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Populačné hodiny - rast počtu obyvateľov štátov v minulosti a predpokladaný do budúcnosti

!
Zoznamy štátov
Zoznam predsedov vlády Slovenska

Toto je zoznam predsedov vlád a podobných činiteľov Slovenska.

Predseda Dočasnej vlády pre Slovensko (1918; v rámci Česko-Slovenska) 
 Vavro Šrobár (4. november 1918 – 14. november 1918) – vláda ukončila svoju činnosť po prijatí dočasnej česko-slovenskej ústavy

Predseda Revolučnej vládnej rady Slovenskej republiky rád (1919; východné Slovensko) 
 Antonín Janoušek (20. jún 1919 – 7. júl 1919)

Krajinský prezident Slovenska (1928 – 1939; v rámci Česko-Slovenska) 
Poznámka: Napriek honosnému titulu išlo len o predsedov administratívnej jednotky Slovenská krajina. Sú tu len pre úplnosť 

 Ján Drobný (1. júl 1928 – 1929)
 Jozef Országh (1929 – 1938)
 Julián Šimko (1938 – 1939)

Preseda vlády autonómneho Slovenska (1938 – 1939; v rámci Česko-Slovenska) 
 Jozef Tiso (7. október 1938 – 9. marec 1939)
 Jozef Sivák (9. marec 1939 – 11. marec 1939)
 Karol Sidor (11. marec 1939 – 14. marec 1939)

Predseda vlády Slovenska (1939 – 1945; samostatné Slovensko) 
 Jozef Tiso (14. marec 1939 – 17. október 1939)
 Vojtech Tuka (27. október 1939 – 5. september 1944)
 Štefan Tiso (5. september 1944 – 4. apríl 1945)

Predseda zboru povereníkov (1944; v rámci Povstania) 
 Predsedníctvo Slovenskej národnej rady (1. september 1944 – 23. október 1944)

Delegácia Slovenskej národnej rady pre oslobodené územia (do decembra 1944 v exile, potom na oslobodených územiach Slovenska) 
 bez špeciálneho vodcu / Predsedníctvo Slovenskej národnej rady (23. október 1944 – 7. február/21. február 1945)

Predseda zboru povereníkov (do apríla 1945 ako vzbúrenci v rámci Slovenskej republiky; potom Česko-Slovenska) 
 Predsedníctvo Slovenskej národnej rady (7. február 1945 – 18. september 1945)
 Karol Šmidke (18. september 1945 – 14. august 1946)
 Gustáv Husák (16. august 1946 – 7. máj 1950)
 Karol Bacílek (7. máj 1950 – 11. september 1951)
 Július Ďuriš (11. september 1951 – 31. január 1953)
 Rudolf Strechaj (31. január 1953 – 11. júl 1960)

Predseda Slovenskej národnej rady (1960 – 1968; v rámci Česko-Slovenska) 
 Rudolf Strechaj (14. júl 1960 – 28. júl 1962)
 Jozef Lenárt (31. október 1962 – 20. marec* 1963) [*iné pramene: september]
 Michal Chudík (23. marec* 1963 – 29. december 1968)

Predseda vlády Slovenskej socialistickej republiky [od marca 1990 do konca 1992 Predseda vlády Slovenskej republiky] (1969 – 1992; v rámci Česko-Slovenska) 
 Štefan Sádovský (2. január 1969 – 4. máj 1969)
 Peter Colotka (4. máj 1969 – 12. október 1988)
 Ivan Knotek (12. október 1988 – 22. jún 1989)
 Pavel Hrivnák (22. jún 1989 – 8. december 1989)
 Milan Čič (10. december 1989 – 27. jún 1990)
 Vladimír Mečiar (27. jún 1990 – 6. máj 1991)
 Ján Čarnogurský (6. máj 1991 – 24. jún 1992)
 Vladimír Mečiar (24. jún 1992 – 31. december 1992) – presnejšie do 14. marca 1994

Predseda vlády Slovenskej republiky

Pozri aj 
 Zoznam vládcov Slovenska
 Zoznam predsedov vlád Česko-Slovenska

Predsedovia vlády
Predsedovia vlády Slovenska
Slovensko
Vládcovia Slovenska
Zoznam predsedov slovenských parlamentov

Toto je zoznam slovenských parlamentov a ich predsedov.

Slovenská národná rada 
 Jozef Miloslav Hurban (September 1848 – September 1849)

Slovenská národná rada 
 Matúš Dula (Máj 1914 a Október 1918 – Január 1919)

Revolučný výkonný výbor (1919; vzbúrenci na východnom Slovensku) 
 bez konkrétneho vodcu (6. jún 1919 – 20. jún 1919)

Snem Slovenskej krajiny (1939; v rámci Česko-Slovenska) 
 Martin Sokol (18. január 1939 – 14. marec 1939)

Slovenský snem / Snem Slovenskej republiky (1939 – 1945; samostatné Slovensko) 
 Martin Sokol (14. marec 1939 – apríl 1945)

Predseda predsedníctva Slovenskej národnej rady (1944 –1945; vzbúrenci v rámci Slovenskej republiky) 
 Predsedníctvo Slovenskej národnej rady (v tom čase Vavro Šrobár, Gustáv Husák, Ján Ursíny) (1. september 1944 – 5. september 1944)
 Karol Šmidke a Vavro Šrobár (5. september 1944 – 23. október 1944)

 Predsedníctvo Slovenskej národnej rady (? – 11. apríl 1945)

Slovenská národná rada (od 1. októbra 1992 Národná rada Slovenskej republiky) (1945 – 1992; v rámci Česko–Slovenska) 
 Karol Šmidke a Jozef Lettrich (11. apríl 1945 – 14. september 1945)
 Jozef Lettrich (14. september 1945 – 26. február 1948)
 Karol Šmidke (26. február 1948 – 14. júl 1950) – ako poverený predseda do 28. júla 1948, potom zvolený predseda
 František Kubač (14. júl 1950 – 15. jún 1958)
 Ľudovít Benada (23. jún 1958 – 14. júl 1960)
 Rudolf Strechaj (14. júl 1960 – 28. júl 1962) – po zrušení Zboru povereníkov v roku 1960 zároveň najvyšší výkonný funkcionár na Slovensku
 Jozef Lenárt (31. október 1962 – 23. september 1963) – zároveň najvyšší výkonný funkcionár na Slovensku 
 Michal Chudík (23. september 1963 – 14. marec 1968) – zároveň najvyšší výkonný funkcionár na Slovensku
 Ondrej Klokoč (14. marec 1968 – 26. marec 1975) – ako poverený predseda do 27. júna 1968, potom zvolený predseda
 Viliam Šalgovič (7. júl 1975 – 30. november 1989)
 Rudolf Schuster (30. november 1989 – 26. jún 1990)
 František Mikloško (26. jún 1990 – 23. jún 1992)
 Ivan Gašparovič (23. jún 1992 – 31. december 1992)

Národná rada Slovenskej republiky (od roku 1993; samostatné Slovensko) 
 Ivan Gašparovič (1. január 1993 – 29. október 1998)
 Jozef Migaš (29. október 1998 – 15. október 2002)
 Pavol Hrušovský (15. október 2002 – 7. február 2006)
 Béla Bugár (zastupujúci predseda) (7. február 2006 – 4. júl 2006)
 Pavol Paška (4. júl 2006 – 8. júl 2010)
 Richard Sulík (8. júl 201013. október 2011)
 Pavol Hrušovský (13. október 20114. apríl 2012)
 Pavol Paška (4. apríl 201225. november 2014)
 Peter Pellegrini (25. november 201423. marec 2016)
 Andrej Danko (23. marec 201620.marec 2020)
 Boris Kollár  (20.marec 2020  súčasnosť)

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam vládcov Slovenska

Vládcovia Slovenska
Predsedovia parlamentu
Predsedovia slovenských parlamentov
Slovensko
Zoznam prezidentov Slovenska

Toto je zoznam prezidentov Slovenska a osôb vykonávajúcich prezidentské právomoci.

Slovenská Republika (od 1993)  

Predsedovia vlády SR a predsedovia Národnej rady SR, ktorí len vykonávali prezidentské právomoci (úradujúci prezidenti): 
 Vladimír Mečiar (1. január 1993 – 2. marec 1993)
 Vladimír Mečiar (2. marec 1998 – 30. október 1998) a Ivan Gašparovič (14. júl 1998 – 30. október 1998)
 Mikuláš Dzurinda (30. október 1998 – 15. jún 1999) a Jozef Migaš (30. október 1998 – 15. jún 1999)

Poznámky 
 Medzi dnešnou Slovenskou republikou (od 1993) a Slovenskou republikou (1939 – 1945) niet právnej kontinuity
 Právna kontinuita naopak existuje medzi dnešnou Slovenskou republikou a Česko-Slovenskom, preto pozri aj Zoznam prezidentov Česko-Slovenska

Pozri aj 
 Zoznam vládcov Slovenska
 Zoznam prezidentov Česko-Slovenska
 Zoznam predsedov vlád Slovenska, obsahuje Krajinský prezident Slovenska (1928 – 1939; v rámci Česko-Slovenska)
 Zoznam predsedov slovenských parlamentov

 Zoznam prezidentov Slovenska
Slovensko
Prezidenti Slovenska
Prezidenti
Zoznam prezidentov Česka

Toto je zoznam prezidentov Českej republiky a zoznam štátnych prezidentov Protektorátu Čechy a Morava.

Pozri aj 

 Zoznam prezidentov Česko-Slovenska

 Zoznam
Česko
Prezidenti
Balkán

Balkán (zastarano občas Balkan) môže byť:
 Balkánsky polostrov (vo všetkých významoch)
 Balkánsky polostrov (t. j. územia južne od Sávy a dolného Dunaja) plus historické  Valašsko a historické Moldavsko 
 juhovýchodná Európa, t. j. Grécko, Albánsko, Bulharsko, Macedónsko, Čierna Hora, Bosna-Hercegovina, Chorvátsko, Srbsko, Slovinsko, Rumunsko, Maďarsko a niekedy aj Turecko 
 starší názov pohoria Stará planina na Balkánskom polostrove
 zastarano: súhrnné označenie pre pohoria Veľký Balchan a Malý Balchan (zastarano Veľký Balkán a Malý Balkán)
Balkan (motocykel), Bulharský výrobca motocyklov

Referencie
Administratívne členenie Slovenska

Administratívne členenie Slovenska sa v priebehu dejín často menilo.

Súčasnosť

Územné členenie 

 8 krajov: pozri Zoznam krajov na Slovensku
 79 okresov: pozri Zoznam okresov na Slovensku
 2 890 obcí, z toho 141 miest a 3 vojenské obvody: pozri Zoznam slovenských miest, obcí a vojenských obvodov

Štátna správa (pod úrovňou ministerstiev a iných štátnych orgánov) 
 okresné úrady (v rokoch 20042013 existovali namiesto okresných úradov obvodné úrady pre skupiny okresov a v sídlach krajov; okrem toho do roku 2007 existovali aj krajské úrady všeobecnej štátnej správy a špecializovanej štátnej správy a do roku 2012 už len krajské úrady špecializovanej štátnej správy)

Územná samospráva 
 8 samosprávnych krajov (vyšších územných celkov) 
 2 890 obcí, z toho 140 miest a 3 vojenské obvody: pozri vyššie

Minulosť 
Pozri: 
 do roku 1918: historické župy na Slovensku, komitát, stolica, župa
 19181928: župa (Česko-Slovensko)
 19281938 a 19451948: krajinské zriadenie
 19391945: župa (Slovenská republika 1939 – 1945)
 19491960: kraj (19491960) a okres (Slovensko)
 19601990: kraj (19601990) a okres (Slovensko)
 19901996: Administratívne členenie Slovenska v rokoch 1990 – 1996

Literatúra

Pozri aj 
 verejná správa

Externé odkazy 
 Zákon NR SR č. 221/1996 Z. z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky
 Zoznam všetkých obcí Slovenska a Česka
 Územnosprávne usporiadanie SR
 Verejná správa SR (RTF)
Trenčín (okres)

Ďalšími mestami sú kúpele Trenčianske Teplice (4 100 obyvateľov) a Nemšová (6 400 obyvateľov). Okres Trenčín hraničí na severozápade s územím Česka, konkrétne s moravskými okresmi Zlín a Uherské Hradiště.

V roku 2001 mal okres 112 767 obyvateľov, väčšinu z nich tvorili Slováci (96,7 %), Česi tvoria (1,7 %).

Informácie 
Geografia
 Poloha: Slovensko, Trenčiansky kraj
 Rozloha: 674,8 km²
 Pohoria: Biele Karpaty (na severe), Považský Inovec (na juhu), Strážovské vrchy (na severovýchode)
 Toky: rieka Váh (delí okres na severnú a južnú časť), rieka Vlára, potok Teplička, potok Súčanka, potok Kubrica a i.
Náboženstvo
 Diecéza: Nitrianska rímskokatolícka diecéza
 Dekanát: Trenčín
História
 Okres Trenčín bol zriadený zákonom NR SR č. 221/1996 Z. z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky, ktorý nadobudol účinnosť dňa 24. 7. 1996.

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam okresov na Slovensku
 Administratívne členenie Slovenska

Iné projekty

Externé odkazy 
 [ Okres Trenčín v Mestskej a obecnej štatistike ŠÚ SR]

Trenčín
Trenčín
 *
Nové Mesto nad Váhom (okres)



Informácie 
Náboženstvo

 Diecéza: Trnavská arcidiecéza
 Dekanát: Nové Mesto nad Váhom
História
 Okres Nové Mesto nad Váhom bol zriadený zákonom NR SR č. 221/1996 Z. z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky, ktorý nadobudol účinnosť dňa 24.7.1996.

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam okresov na Slovensku
 Administratívne členenie Slovenska

Iné projekty

Externé odkazy 
 [ Okres Nové Mesto nad Váhom v Mestskej a obecnej štatistike ŠÚ SR]

Nové Mesto nad Váhom
Nové Mesto nad Váhom
 *
Západoslovanské jazyky

Západoslovanské jazyky sú vetva slovanských jazykov. Používajú sa v strednej Európe.

Členenie 
 poľsko-polabsko-lužická podskupina (lechická podskupina v širšom zmysle)
 lužická podskupina (lužickosrbská podskupina)
 hornolužická srbčina (Nemecko)
 dolnolužická srbčina (Nemecko)
 lechická podskupina v užšom zmysle
 poľština (Poľsko)
 † polabčina (Nemecko)
 † pomorančina
 kašubčina (Poľsko) - považovaný aj za nárečie poľštiny alebo za nárečie pomorančiny (ktorá potom nie je vymretý jazyk)
 †severná slovinčina - považovaný aj za nárečie kašubčiny (a tým prípadne aj pomorančiny) alebo pomorančiny alebo poľštiny
 sliezština
 česko-slovenská podskupina
 † veľkomoravčina (staromoravčina) - domáci jazyk Veľkej Moravy (niekedy považovaný len za nárečie či nárečia [západoslovanskej] praslovančiny); mal aj kultúrnu formu - pozri kultúrny jazyk na Veľkej Morave; podľa M. Pukanca išlo o veľkomoravské koiné
 čeština (Česko) - obyčajne vrátane † kenaančiny
 slovenčina (Slovensko)
 prechod k východoslovanským jazykom: vojvodinský variant rusínčiny - zmiešaný východoslovensko-západoukrajinský dialekt; považovaný aj za nárečie ukrajinčiny
prechod k južnoslovanskými jazykom: ? †panónčina (panónska slovančina) - vymretý jazyk (príp. nárečie) panónskych (a sčasti rakúskych) Slovanov (napr. v Blatenskom kniežatstve); jeho existencia je sporná, podľa iných názorov (napr. J. Stanislava) sa na tomto území hovorilo protoslovenskými (resp. veľkomoravskými) a južnoslovanskými (protoslovinskými a/alebo protosrbochorvátskymi) nárečiami a staršie sa niekedy predpokladala väzba panónčiny špecificky len na protoslovinčinu

Zdroje
Žarnovica (okres)

Okres vznikol 24. júla 1996. Najväčšie mesto okresu je Nová Baňa.

Administratívne členenie

Mestá 
Nová BaňaŽarnovica

Obce 
BrehyHodruša-HámreHorné HámreHrabičovHronský BeňadikKľakMalá LehotaOrovnicaOstrý GrúňPíla PsiareRudno nad HronomTekovská BreznicaVeľká LehotaVeľké PoleVoznicaŽupkov

Osobnosti Žarnovického okresu 
 Danková Andrea, (Žarnovica), operná speváčka - soprán
 Drienko Eduard (narodený v Kremnici), učiteľ, viedol v Žarnovici ochotnícke divadlo, písal divadelné hry
 Kmeť Andrej (Bzenica), slovenský botanik, archeológ, národopisec, národný buditeľ, zakladateľ Muzeálnej slovenskej spoločnosti, v rokoch 1849-1851 navštevoval ľudovú školu v Žarnovici
 Gašparík Ján , napísal knihu – Dejiny Žarnovice
 Kovarz Emil (Žarnovica), hudobný skladateľ, dirigent a pedagóg, autor miešaných zborov a komorných skladieb, narodený v Žarnovici, hrob v Lučenci
 Mečiar Vladimír, JUDr. (Ladomerská Vieska), politik, predseda politickej strany HZDS a ĽS-HZDS, v Žarnovici navštevoval strednú všeobecnovzdelávaciu školu
Vaculík Martin (Žarnovica), plochodrážny jazdec, majster Európy

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam okresov na Slovensku
 Administratívne členenie Slovenska

Iné projekty

Externé odkazy 
 [ Okres Žarnovica v Mestskej a obecnej štatistike ŠÚ SR]

Žarnovica
Žarnovica
 *
Brezno (okres)

Patrí medzi hospodársky menej rozvinuté regióny Slovenska. Svojou lesnatosťou (68,7 %) je okres Brezno na tretej priečke na Slovensku (po Gelnici a Poprade).

Administratívne členenie

Mestá 
Brezno

Obce 
BacúchBeňušBraväcovoBystráČierny BalogDolná LehotaDrábskoHeľpaHorná LehotaHronecJarabáJasenieLom nad RimavicouMichalováMýto pod ĎumbieromNemeckáOsrbliePodbrezováPohoreláPohronská PolhoraPolomkaPredajnáRáztokaSihlaŠumiacTelgártValaskáVaľkovňaZávadka nad Hronom

Obyvateľstvo 

Podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 bolo zloženie obyvateľstva v okrese takéto:

Národnostné zloženie

Náboženské zloženie

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam okresov na Slovensku
 Administratívne členenie Slovenska

Iné projekty

Externé odkazy 
 [ Okres Brezno v Mestskej a obecnej štatistike ŠÚ SR]

Brezno
Brezno
Banská Bystrica (okres)



Administratívne členenie

Mestá 
Banská Bystrica

Obce 
BadínBalážeBrusnoČerínDolná MičináDolný HarmanecDonovalyDúbravicaHarmanecHiadeľHorná MičináHorné Pršany HrochoťHronsekKordíkyKrálikyKynceľováLučatínĽubietováMalachovMedzibrodMôceMotyčkyMoštenicaMôlčaNemceOravcePodkonicePohronský BukovecPonikyPovrazníkPriechodRiečkaSebedín-BečovSelceSlovenská ĽupčaStaré HoryStrelníkyŠpania DolinaTajovTureckáVlkanová

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam okresov na Slovensku
 Administratívne členenie Slovenska

Iné projekty

Externé odkazy 
 [ Okres Banská Bystrica v Mestskej a obecnej štatistike ŠÚ SR]

Banská Bystrica
Banská Bystrica
Košice-okolie (okres)

Sídlom okresu sú Košice, hoci geograficky nie sú súčasťou okresu a okres toto mesto obklopuje zo všetkých strán.

Administratívne členenie

Mestá 
MedzevMoldava nad Bodvou

Obce 
BačkovíkBaškaBelžaBeniakovceBidovceBlažiceBočiarBohdanovceBoliarovBudimírBukovecBuneticeBuzicaCesticeČakanovceČaňaČečejovceČižaticeDebraďDrienovecDružstevná pri HornádeĎurďošíkĎurkovDvorníky-VčeláreGečaGyňovHačavaHájHaniskaHerľanyHodkovceHosťovceHrašovíkHýľovChorvátyChrastnéJaníkJasovKalšaKecerovceKecerovský LipovecKechnecKokšov-BakšaKomárovceKostoľany nad HornádomKošická BeláKošická PoliankaKošické OľšanyKošický KlečenovKráľovceKysakMalá IdaMalá LodinaMilhosťMokranceMudrovceNižná HutkaNižná KamenicaNižná MyšľaNižný ČajNižný KlátovNižný LánecNová PolhoraNováčanyNový SalašObišovceOlšovanyOpátkaOpináPaňovcePederPerín-ChymPloskéPopročRákošRankovceRešicaRozhanovceRudníkRuskovSady nad TorysouSeňaSkárošSlančíkSlanecSlanská HutaSlanské Nové MestoSokoľSokoľanySvinicaŠemšaŠtósTrebejovTrsťanyTrstené pri HornádeTurňa nad BodvouTurnianska Nová VesVajkovceValalikyVeľká IdaVeľká LodinaVtáčkovceVyšná HutkaVyšná KamenicaVyšná MyšľaVyšný ČajVyšný KlátovVyšný MedzevZádielZlatá IdkaŽarnovŽdaňa

Hospodárstvo okresu 
 Cesty I. triedy   65,017 km
 Cesty II. triedy  105,519 km
 Cesty III. triedy 401,050 km

Obyvateľstvo 

Podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 bolo zloženie obyvateľstva v okrese takéto:

Národnostné zloženie

Náboženské zloženie

Referencie

Pozri aj 

 Zoznam okresov na Slovensku
 Administratívne členenie Slovenska

Iné projekty

Externé odkazy 
 [ Okres Košice-okolie v Mestskej a obecnej štatistike ŠÚ SR]

Košice-okolie
Košice-okolie
Ľadový štít

Ľadový štít (; , , ) je tretí najvyšší vrch na Slovensku a vo Vysokých Tatrách. Poliaci ho považovali za najvyšší vrch Vysokých Tatier.

Topografia 
Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi Ľadovou štrbinou (Malým Ľadovým štítom) a Ľadovou priehybou (Zadným Ľadovým štítom). Na západ z neho vybieha Suchý hrebeň. Najmohutnejšími stenami spadá na sever a severozápad, tie sa však málo lezú kvôli dlhým nástupom. Tam sa nachádzajú aj večné snehové (firnové) polia, ktoré dali štítu názov. Obľúbenejšia je východná stena nad Kotlinou Piatich spišských plies, blízko Téryho chaty.

Názov 
Zachovalo sa latinské meno Mons Anserinus a nemecké Gans ktoré použil Buchholtz na jeho panoráme Tatier v roku 1717. Meno Gans (Hus) vyplýva z hojne na štíte rastúcej siverzii plazivej (Siverzia reptans), ktorú pre veľkú podobnosť považovali za mochnu husiu (Potentilla anserina), v spišsko-nemeckom nárečí Ganserich alebo Gänserich. Tu je utajený základ slova Gans. Súčasný názov sa objavuje v písomnostiach 19. storočia. Je odvodený z mena Ľadovej dolinky. Sneh a ľad v tejto dolinke pretrváva aj počas letného obdobia. Štít jurgovskí pytliaci nazývali aj Wielki Kolba, z nemeckého mena Malej Studenej doliny Kolbachtal.

Výstupy 
Nie je vylúčené, že prví vystúpili na končiar pytliaci, lovci kamzíkov. Prvý písomný údaj o výstupe sa zachoval z roku 1835. Výstup podnikli traja berlínski vysokoškoláci Karl Hartlaub, Alexander Keyserling a Alexander Blasius. Známy je aj výstup na vrchol v roku 1843, kedy na vrchol vystúpili J. Ball (Angličan), W. Richter, C. Ritter, maďarský maliar s neznámym menom a traja sprievodcovia z poľského Jurgova. Vystúpili Suchým žľabom na Ľadovú štrbinu a na vrchol. Dňa 28. decembra 1891 prví v zimnom období vystúpili na Ľadový štít Theodor Wundt a horský vodca Jakub Horvay. Prvou obeťou bola barónka Mittnachtová zo Stuttgartu. Dňa 23. septembra 1911 v alkoholickom opojení, po oslave výstupu na vrchol, počas zostupu na hrebeni stratila rovnováhu.

Turistika 
Na vrchol vedú aj trasy malej obťažnosti – I, ale nie je prístupný bez horského vodcu. Navyše cesta od Sedielka cez Malý Ľadový štít s obchádzaním hrebeňa je orientačne náročná, zo severu „cez Koňa“ zasa exponovaná.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Ľadový štít na SummitPost.org
 Popis trás
 Poloha na turistickej mape

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Baranie rohy

Baranie rohy (, , ) je mohutný štít, ktorý zasahuje Vyšnou Baraňou strážnicou do hlavného hrebeňa Vysokých Tatier. Na vrcholovej plošine má dva vrcholy - juhovýchodný a severozápadný. Juhovýchodný je hlavný.

Topografia 
Rozložitý štít na začiatku mohutnej rázsochy Lomnického štítu. Leží len asi  od hlavného hrebeňa, v ňom sa nachádza Vyšná Barania strážnica. Od nej je oddelený Baraňou priehybou, od Spišského štítu výrazným Baraním sedlom. Má dva vrcholy, ktoré delí Barania škára. Charakteristická je rozsiahla vrcholová sutinová plošina, niekedy nazývaná Barania galéria (nad južnou stenou). Baranie rohy sa týčia nad Čiernou dolinou,  Kotlinou Piatich spišských plies a Veľkou Zmrzlou dolinou

Názov 
Je odvodený zo susedstva s útvarmi, ktoré majú podobné pomenovanie nad Baraňou kotlinkou. Vyplýva aj z faktu, že má dva vrcholy, ktoré pripomínajú svojim tvarom zvieracie rohy.

Turistika  
Baranie rohy patria k najľahšie dostupným, hoci neznačeným štítom nad . Normálny výstup vedie cez Baranie sedlo, na ktoré sa dá vystúpiť od Chaty pri Zelenom plese cez Veľkú Zmrzlú dolinu, alebo od Téryho chaty cez Kotlinu Piatich spišských plies len s horským vodcom. Podrobný rozpis horolezeckých ciest v juhozápadnej stene možno nájsť v externých odkazoch. Ďalšie sú vo východnej stene (napr. J. Brandobur, F. Kele, M. Mereš, R. Presler a A. Puškáš, IV, 1952).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Popis a trochu histórie

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Široká veža

Široká veža (, , ) je rozložitý, kupolovitý štít v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier, medzi Bielou lávkou (Ostrým štítom) a Sedielkom (masívom Ľadového štítu, presnejšie Malým Ľadovým štítom). K juhu vysiela dlhý bočný hrebeň. Na juhovýchod smeruje mohutný Prostredný hrebeň, ktorý sa oddeľuje od hlavného hrebeňa Vysokých Tatier a rozdeľuje Malú a Veľkú Studenú dolinu.  Na ňom je Priečne sedlo, ktoré je medzi Širokou vežou a Priečnou vežou. Severné steny Širokej veže spadajú do Javorovej doliny, presnejšie do Zadnej Javorovej doliny, južná stena do Veľkej Studenej doliny.

Názov 
Juraj Buchholtz ml. ju v roku 1717, v legende k jeho tatranskej panoráme, spomína ako  Pessulanus der riegelberg, čo v latinskej a nemeckej podobe znamená zázvorový vrch. Spišskí nemeckí horskí vodcovia nazývali Širokú vežu Roter Flossturn, Roter Flussturm. Floss-Fluss znamená roklinu, žľab, konkrétne markantnú severozápadnú roklinu Širokej veže, čiže význam názvu je veža červeného žľabu. Doslovný preklad prevzala maďarská nomenklatúra – Vöröspataky torony, čo znamená vežu červeného potoka. Červené škvrny na Širokej veži dali neskôr podnet k zjednodušeniu skoršieho pomenovania a zo štítu sa stala Červená veža, Roter Turm, Vöröstorony. Dnešné meno Širokej veže, odvodené od jej podoby, pochádza z prvej polovice 19. storočia. Odlišný poľský názov Mały Lodowy Szczyt stavia Širokú vežu na úroveň bočného vrcholu Ľadového štítu.

Turistika 
Široká veža je dostupná len s horským vodcom. Prví na jej vrchole stáli Jozef Déry a horský vodca Ján Hunsdorfer 22. júla 1896.  Horolezcov najviac láka južná stena spadajúca do Veľkej Studenej doliny.  Južnou stenou prví na vrchol vystúpili v roku 1912 Poliaci Władysław Kulczyński ml. a Mieczysław Świerz s priateľmi. Významné cesty vytýčili v roku 1932 Stanisław Motyka a Ján Sawicki. 
V zime prví na vrchole boli Lajos Rokfalusy, Tibold Kregczy a Zoltán Votisky 15. mája 1911.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
Horský sprievodca

 Poloha na turistickej mape 

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier
Veľká Studená dolina
Čierny štít

Čierny štít (,, )
, () je impozantná skalná pyramída nad tromi dolinami: Veľkou a Malou Zmrzlou a Čiernou Javorovou dolinou. Pre horolezcov je zaujímavá južná stena. Prvý horolezecký výstup je známy z r. 1898.

Názov 
Jeho pomenovanie vyplýva z tmavého zafarbenia skaly. Nemecké a maďarské pomenovanie štítu je iné. Vychádza z informácie,  o Jánovi Andrejovi Papirusovi, stolárskom pomocníkovi sliezskeho pôvodu z podtatranských Matejoviec (miestna časť Popradu), ktorý na sklonku leta 1771 zahynul na Čiernom štíte pri kutaní zlata. Hovorí sa, že náhodou sa mu dostal do rúk zlatokopáčsky zemský kľúč a pomútil mu hlavu. Stále ho čítal a 22 rokov hľadal poklady v okolí Zeleného plesa. Jeho osud dodnes pripomína názov Papirusova štrbina, ktorá je medzi Čiernym štítom a Čiernymi vežami.

Turistika a horolezectvo 
Na vrchol nevedie žiadna turistická cesta. Pre turistov je prístupný len s horským vodcom.  Pre horolezcov na vrchol vedú viaceré cesty s rôznymi stupňami obťažnosti. Väčšina vedie v JV a J stene štítu. Horolezecké cesty

Prvé výstupy  
Karol Englisch s matkou Antoniou a horským vodcom Jánom Hunsdorferom 24. júla 1898. Prvovýstup v zime 28. decembra 1911 Tibold Kregczy a Lajos Rokfalusy.

Referencie

Iné projekty 

Dvojtisícovky na Slovensku
Vrchy Vysokých Tatier