joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Štefan Kamenický

Štefan Kamenický (* 22. júl 1932, Pác – † 28. január 2009 Bratislava) bol významný slovenský režisér sociálnych dokumentárnych filmov s publicistickými prvkami.

Tvorba 
Vyštudoval žurnalistiku a dlhé roky pôsobil v Spravodajskom filme. Z tohto obdobia je významným dielom Týždeň vo filme č. 51, kde autor zaznamenal tragickú situáciu dôchodcov z kopaníc. Dokument mal taký účinok, že ich situácia sa na jeho podnet zmenila. Získal aj ocenenie v Karlových Varoch. K jeho najznámejším dokumentárnym filmom patrí napríklad film Zakliata dolina (1966), ktorý pojednáva o neľahkej situácii na východnom Slovensku, kde muži odchádzajú za prácou do moravských baní a ženy ostávajú žiť v biede. Poukazuje tu na tabuizované otázky ako alkoholizmus, bieda a zaostalosť. Film získal Striebornú plaketu sv. Marka na filmovom festivale v Benátky|Benátkach 1967. V ďalšom dokumente Ideály (1968) porovnáva postavenie a osudy ľudí z 50. rokov a rieši otázku zmysluplnosti hodnôt. V roku 1968 natočil film Zasľúbená zem, kde rieši tému vzťahu Čechov a Slovákov. Filmy Zakliata dolina a Zasľúbená zem boli v čase normalizácie zakázané a znovu zverejnené až v 90. rokoch 20. storočia. 

V časoch normalizácie sa Kamenický zameral na portréty hrdinov socialistickej práce. V 70. a 80. rokoch nakrúcal aj inštruktážne filmy a fejtóny.

Dielo 
1958 – Neodkladaj na zajtra (réžia)
1959 – Očami kamery (réžia)
1961 – Kvety na silnici (réžia)
1962 – Medzevskí kováči (réžia)
1962 – Ropa, ropa,ropa (réžia)
1964 – Muži vo výškach (réžia)
1964 – Zabudnuté doliny (réžia)
1966 – Ján Cikker (réžia)
1966 – Slovenské kúpele (réžia)
1966 – Zakliata dolina (réžia)
1966 – Týždeň vo filme č. 51 (réžia)
1967 – Dovolenka vo Vysokých Tatrách (réžia)
1967 – Slovenské ľudové rozprávky (réžia)
1968 – Zasľúbená zem (réžia)
1968 – Ideály (réžia, námet, scenár, komentár)
1971 – Lotyšskí rybári (réžia)
1975 – Premeny rodnej zeme (réžia)
1975 – Hockova brigáda (réžia)
1977 – Komplexná čata (réžia)
1979 – Sobáš (réžia)
1985 – Počítačová grafika (réžia)
1990 – Posledný list (réžia, námet, scenár, komentár)
1991 – Novohradské impresie (réžia)
1999 – Historická panoráma (réžia TV cyklus, 1. diel, scenár)

Literatúra 
 Daniel Rubes: Uzavřené osudy
 Václav Macek, Jelena Paštéková: Dejiny slovenskej kinematografie, Osveta, 1997, ISBN  9788021704008.

Externé odkazy 
 Štefan Kamenický na FDb.cz
 Štefan Kamenický na Film.sk

Slovenskí režiséri dokumentárnych filmov
Osobnosti z Cífera
Brazílske národné vodnopólové družstvo mužov

Brazílske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Brazíliu v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Confederação Brasileira de Desportos Aquáticos (CBDA). Patrí medzi najlepšie vodnopólové celky Ameriky a pravidelne sa zúčastňuje medzinárodných podujatí organizovaných Medzinárodnou plaveckou federáciou. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 12 medailí z panamerických hier či 5. miesto na olympijských hrách.

Vrcholné podujatia 
Jeho najväčším úspechom na olympijských hrách je 5. miesto z Antverp 1920 a Los Angeles 1932. Pri tom druhom však skončilo posledné. Odvtedy sa predstavilo na OH ešte 5-krát a vždy skončilo medzi 12. až 14. miestom, naposledy v Los Angeles 1984. V roku 2016 hostilo olympijské hry brazílske Rio de Janeiro, hostiteľské družstvo sa vodnolólový turnaj kvalifikovalo priamo a v domácom prostredí obsadilo 8. priečku.

Na majstrovstvách sveta sa brazílske družstvo nedokázalo umiestniť vyššie ako na OH. Kvalifikovalo sa na ne 7-krát a väčšinou skončilo medzi 12. až 14. miestom. Najlepšie umiestnenie dosiahlo na turnaji v Kazani v roku 2015, kde skončilo na 10. mieste.

Najviac úspechov zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách vyhralo raz, v domácom Sao Paule 1963. Získalo však ešte ďalších 11 medailí, tú poslednú v roku 2015, kde skončilo v kanadskom Toronte strieborné. Na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa družstvo zúčastnilo 7-krát, trikrát skončilo na striebornej priečke a v roku 2017 turnaj aj vyhralo. Okrem toho je niekoľkonásobným majstrom Južnej Ameriky. Naposledy zvíťazilo v roku 2014.

Brazílske družstvo sa takmer pravidelne zúčastňuje aj svetovej ligy. Najväčší úspech zaznamenalo v posledných rokoch, keď sa viackrát prebojovalo na finálový turnaj. Tam však prehralo všetky zápasy a skončilo posledné, ôsme. V roku 2016 sa mu podarilo prvýkrát v niektorom zo zápasov zvíťaziť a stúplo o jednu priečku, keď preskočilo .

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Panamerické hry

Pohár UANA

Svetová liga
 2002: kvalifikačné kolo
 2003: kvalifikačné kolo
 2004: kvalifikačné kolo
 2005: kvalifikačné kolo
 2006: semifinálové kolo
 20072009: nezúčastnilo sa
 2010: kvalifikačné kolo
 2011: nezúčastnilo sa
 2012: 8. miesto
 2013: 8. miesto
 2014: 8. miesto
 2015: 8. miesto
 2016: 7. miesto

Majstrovstvá Južnej Ameriky
 1934:  2. miesto
 1946:  1. miesto
 1960:  2. miesto
 1962:  1. miesto
 1963:  1. miesto
 1965:  1. miesto
 1976:  1. miesto
 1978:  1. miesto
 1984:  1. miesto
 1986:  1. miesto
 1992:  2. miesto
 1996:  1. miesto
 2000:  1. miesto
 2002:  1. miesto
 2004:  1. miesto
 2006:  1. miesto
 2008:  1. miesto
 2010:  3. miesto
 2012:  2. miesto
 2014:  1. miesto
 2016:  3. miesto (B družstvo)

Referencie

Pozri aj 
 Brazílske národné vodnopólové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Confederação Brasileira de Desportos Aquáticos 
 Brazílsky vodnopólový portál poloaquatico.com.br 
 Štatistický portál todor66.com 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Adams Pearmain

Adams Pearmain je kultivar jablka. Ide o dezertné jablko s podobnou chuťou akú ma Russet. Po prvýkrát bol predstavený v Anglicku roku 1826 Johnom Pearmainom, pod názvom Norfolk Pippin.

Pozri aj 
 Pearmain

Externý odkaz 
 Adams Pearmain popis na pomolopedii

Zdroj 

Jablká
Argentínske národné vodnopólové družstvo mužov

Argentínske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Argentínu v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Confederación Argentina de Deportes Acuáticos (CADDA). Patrí medzi najlepšie vodnopólové celky Južnej Ameriky. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 4 medaily z Panamerických hier či 4-násobnú účasť na Olympijských hrách.

Vrcholné podujatia 
Jeho najväčším úspechom na olympijských hrách je 10. miesto z Londýna 1948. OH sa zúčastnilo 4-krát a iba v roku 1948 dokázalo aspoň v jednom zápase zvíťaziť. Bolo to nad tímom Grécka . Pri poslednom štarte v Ríme 1960 skončilo na 11. mieste. Odvtedy sa mu už nepodarilo kvalifikovať na OH.

Na Majstrovstvá sveta sa argentínske družstvo dokázalo kvalifikovať iba raz, keď v roku 2015 v kazani nahradilo družstvo . Na turnaji skončilo po piatich prehrách posledné. Ani raz sa nezúčastnilo svetovej ligy.

Najviac úspechov zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách vyhralo dvakrát, v domácom Buenos Aires 1951 a Mexiko City 1955. Na ďalších dvoch panamerických hrách dokázalo ešte vybojovať 2 medaily. Potom ustúpilo z týchto pozícií a najlepšie sa dokázalo umiestniť na 5. mieste (na predposledných hrách v roku 2011). Na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa družstvo zúčastnilo 5-krát. V roku 2011 a 2015 skončilo bronzové, aj keď to bolo zároveň posledné miesto. Okrem toho je 8-násobným majstrom Južnej Ameriky. Naposledy zvíťazilo v roku 2012 v Brazílii.

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Panamerické hry

Pohár UANA

Majstrovstvá Južnej Ameriky

 1929:  2. miesto
 1934:  1. miesto
 1935:  2. miesto
 1937:  2. miesto
 1938: nezúčastnilo sa
 1939: nezúčastnilo sa
 1946:  2. miesto
 1947:  1. miesto
 1949:  2. miesto
 1952:  1. miesto
 1956:  1. miesto
 1958:  1. miesto
 1960:  1. miesto

 1962:  2. miesto
 1963:  2. miesto
 1965:  2. miesto
 1972:  2. miesto
 1974:  2. miesto
 1976:  2. miesto
 1977:  3. miesto
 1980:  3. miesto
 1982:  3. miesto
 1984:  3. miesto
 1986:  2. miesto
 1988:  3. miesto
 1990:  2. miesto

 1992: 4. miesto
 1994:  2. miesto
 1996:  2. miesto
 1998:  2. miesto
 2000:  2. miesto
 2002:  2. miesto
 2004:  3. miesto
 2006:  3. miesto
 2008: 4. miesto
 2010:  1. miesto
 2012:  1. miesto
 2014:  2. miesto
 2016:  1. miesto

Referencie 

 todor66.com

Pozri aj 
 Argentínske národné vodnopólové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Confederación Argentina de Deportes Acuáticos 
 Water polo Buenos Aires 
 Argentínske družstvo na stránke Panamerických hier 2011 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Tala

Tala je zákonné platidlo na ostrovnom štáte Samoa. Jej kód ISO 4217 je WST. Čiastková jednotka sa nazýva sene. Názov meny (tala) je samojský ekvivalent dolára. Symbol taly je $, ale na odlíšenie od iných mien sa pred tento symbol dávajú písmena WS (WS$).

Vývoj mien na Samoi 
V období, keď vlastnilo Samou Nemecko (1900–1914), platila nemecká marka. Po obsadení Novým Zélandom sa začali používať mince novozélandskej libry, ale bankovky mala Západná Samoa vlastné. V roku 1962 vyhlásila samostatnosť, no libru používala aj naďalej. V roku 1967 sa menovou reformou zaviedla nová mena pod názvom tala. Libra sa dovtedy podľa britského vzoru delila na 20 šilingov a šiling sa ďalej skladal z 12 pencí. Novo vzniknutá tala však začala používať desiatkovú sústavu. V roku 1997 štát vypustil zo svojho názvu slovo Západná, a tým pádom aj z názvu meny. Zmena názvu nezmenila nič na hodnote meny, naďalej ide o tú istú talu z roku 1967.

Mince a bankovky 
 Mince majú nominálne hodnoty 1, 2, 5, 10, 20, 50 sene a 1 tala.
 Bankovky sú tlačené v hodnotách 2, 5, 10, 20, 50 a 100 tál.

Externé odkazy 
 Bankovky taly na stránke Samojskej národnej banky
 Mince taly

Samoa (nezávislý štát)
Meny v Austrálii a Oceánii
Divoký anjel

Divoký anjel (Muñeca Brava) je argentínska telenovela z produkcie Raúla Lecounu a televízie Telefe v rokoch 1998 – 1999.  Hlavné postavy stvárnili herci Natalia Oreiro a Facundo Arana. Na Slovensku telenovelu Divoký anjel vysielala verejnoprávna Jednotka od 10. apríla 2001 do 29. apríla 2002, od 14. septembra 2009 do 25. októbra 2010 a naposledy od 5. septembra 2011 do 12. októbra 2012. Najnovšie na telenovelu Divoký anjel zakúpila vysielacie práva TV Doma, ktorá ju vysiela od pondelka 18. júla 2022 každý pracovný deň o 16:30 v dvoch častiach za sebou. Od pondelka 22. augusta 2022 sa seriál presunul na 15:55, kde sa taktiež vysiela v dvoch častiach za sebou. Od pondelka, 26. septembra 2022, sa Divoký anjel vďaka vysokej sledovanosti presunul do atraktívnejšieho vysielacieho času, na 19:30.

Postavy

Externé odkazy 
 
 

Argentínske telenovely
Telenovely z 1998
Venezuelské národné vodnopólové družstvo mužov

Venezuelské národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Venezuelu v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federación Venezolana de Deportes Aquáticos (FEVEDA). Patrí medzi tie lepšie vodnopólové celky Južnej Ameriky. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 3 medaily zo Stredoamerických a karibských hier či 2 medaily na majstrovstvách Južnej Ameriky.

Vrcholné podujatia 
Venezuelské družstvo sa na olympijských hrách nezúčastnilo, resp. sa nedokázalo kvalifikovať ani raz. Podobne ani na majstrovstvá sveta sa družstvo nedokázalo kvalifikovať. Družstvo sa ale zúčastnilo dvoch ročníkov svetovej ligy, v ktorej po debaklových prehrách skončilo už v kvalifikačnom kole.

Úspechy zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách absolvovalo iba 3-krát a v prvých dvoch prípadoch skončilo na poslednom mieste. Dokázalo bodovať iba v jedinom stretnutí, keď v domácom bazéne remizovalo v roku 1983 s Kolumbiou. V roku 2015 v kanadskom Toronte sa umistnilo na 6. mieste.

2 strieborné a 1 bronzovú medailu si družstvo donieslo zo Stredoamerických a karibských hrách. Tú poslednú vybojovalo na posledných hrách v roku 2014, v mexickom Veracruz. Okrem toho získalo aj 4 medaily z kontinentálneho šampionátu Južnej Ameriky. Naposledy, v roku 2014 skončilo bronzové.

Výsledky 
Olympijské hry
 nezúčastnilo sa, resp. sa nekvalifikovalo

Majstrovstvá sveta
 nekvalifikovalo sa

Panamerické hry

Pohár UANA

Stredoamerické a karibské hry
 1959:  3. miesto
 1978: 5. miesto
 1993:  2. miesto
 1998: 5. miesto
 2002: 4. miesto
 2006: 4. miesto
 2010:  2. miesto
 2014:  2. miesto

Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku
 ...
 2013:  2. miesto
 2016: nezúčastnilo sa
 2017:  2. miesto

Majstrovstvá Južnej Ameriky
 ...
 1992:  3. miesto
 2004: 4. miesto
 2008:  2. miesto
 2010: 4. miesto
 2012:  3. miesto
 2014:  3. miesto
 2016: nezúčastnilo sa

Svetová liga
 20022009: nezúčastnilo sa
 2010: kvalifikačné kolo
 20112013: nezúčastnilo sa
 2014: kvalifikačné kolo
 20152017: nezúčastnilo sa

Referencie 

 todor66.com

Pozri aj 
 Venezuelské národné vodnopólové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Federación Venezolana de Deportes Aquáticos 
 Venezuelské družstvo na stránke Panamerických hier 2011 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Mexické národné vodnopólové družstvo mužov

Mexické národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Mexiko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federación Mexican de Natación (FMN). Patrí medzi tie lepšie vodnopólové celky Ameriky, ktorý sa ale menej zúčastňuje medzinárodných podujatí organizovaných Medzinárodnou plaveckou federáciou. Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 3 medailí z Panamerických hier či 5 víťazstiev na Stredoamerických a karibských hrách.

Vrcholné podujatia 
Na olympijské hry sa družstvo kvalifikovalo 4-krát, naposledy v Barcelone 1992. Jeho najlepším umiestnením je 10. miesto v poslednom štarte na OH v Montreale 1976. Na Majstrovstvá sveta sa družstvo dokázalo kvalifikovať 3-krát, naposledy v roku 1978. Najlepšie dopadlo na prvých dvoch turnajoch, na 9. mieste.

Najviac úspechov zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách vyhralo raz, v domácom Mexiko City v roku 1975, čo bolo zároveň posledné medailové umiestnenie. Predtým získalo 2 bronzy. Od roku 1979 však ustúpilo z týchto pozícií a končievalo medzi 5. a 8. miestom. Na predposlednom turnaji, v domácej Guadalajare 2011, nepostúpilo zo základnej skupiny do semifinále a skončilo celkovo na 6. mieste. Na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa družstvo zúčastnilo iba raz, v roku 2005, kde skončilo piate. Ďalej družstvo vybojovalo 16 medailí na Stredoamerických a karibských hrách, z toho boli 6 zlatých. Posledné víťazstvo získalo v roku 2014 v mexickom Veracruz.

Mexické družstvo sa predstavilo v roku 2007 aj vo Svetovej lige, kde však skončilo už v americkej kvalifikačnej skupine.

Výsledky 
Olympijské hry

Majstrovstvá sveta

Panamerické hry

Pohár UANA

Stredoamerické a karibské hry
 1938: nezúčastnilo sa
 1946:  3. miesto
 1950:  1. miesto
 1954:  1. miesto
 1959:  1. miesto
 1962:  1. miesto
 1966:  2. miesto
 1970:  2. miesto
 1974:  2. miesto
 1978:  2. miesto
 1982:  2. miesto
 1986: 4. miesto
 1990:  2. miesto
 1993: nezúčastnilo sa
 1998:  3. miesto
 2002:  1. miesto
 2006:  3. miesto
 2010:  3. miesto
 2014:  1. miesto

Majstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku
 ...
 2013: nezúčastnilo sa
 2016: nezúčastnilo sa
 2017:  3. miesto

Svetová liga
 20022006: nezúčastnilo sa
 2007: kvalifikačné kolo
 20082017: nezúčastnilo sa

Referencie 

 todor66.com

Pozri aj 
 Mexické národné vodnopólové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Federación Mexican de Natación 
 Mexické družstvo na stránke Panamerických hier 2011 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Zaplavenie pražskej zoo

Zaplavenie pražskej zoo bola prírodná katastrofa, ktorá sa odohrala v polovici augusta 2002, keď strednú Európu postihli rozsiahle povodne. Značné škody utrpelo i hlavné mesto Česka Praha. Zaplavené bolo centrum mesta, metro a aj zoologická záhrada. Pražská zoo sa nachádza v mestskej časti Troja, priamo pri rieke Vltava.

Evakuácia zvierat 
13. augusta 2002 začala veľká evakuácia zvierat. Rozvodnená Vltava zatopila celú spodnú časť areálu a pracovníci museli previezť do bezpečia viac ako 1000 zvierat. Mnohé z nich bolo nutné pred transportom uspať. Napr. uspaté gorily previezli na člne. Pomoc poskytli aj iné zoologické záhrady.

Niektoré z evakuovaných zvierat boli umiestnené do vyššie položených priestorov zoo, ale mnohé boli odvezené preč z Prahy do iných zoologických záhrad v Česku a Poľsku (Zoo Dvůr Králové n. L., Zoo Olomouc, Zoo Lešná, Zoo Liberec, Zoo Brno, Zoo Plzeň, Zoo Ústí n. L., Zoo Ostrava, Zoo Jihlava, Zoo Opole (Poľsko)) alebo do súkromného chovu. Mnohé zvieratá sa späť do Prahy vrátili veľmi rýchlo, niektoré po dlhšej dobe a ostatné ostali navždy vo svojich nových domovoch mimo Prahu.

Úmrtia zvierat 
Povodne a evakuáciu neprežilo celkovo 134 zvierat. Väčšinu z nich tvorili vtáky, ktoré nezvládli stres z evakuácie. Najviac mediálne sledované osudy boli útek tuleňa Gastona a utratenie slona Kadíry.

Gastonov útek 

Keď Vltava zaplavila areál zoo, štyrom tuleňom sa podarilo utiecť. Jedna samica sa vrátila, ďalším dvom sa podarilo odplávať do iných českých miest (Kralupy nad Vltavou a Dolní Beřkovice). Najďalej sa podarilo dostať dvanásťročnému samcovi Gastonovi. Po Vltave a Labe sa dostal až do Nemecka. Českým záchranárom sa ho nepodarilo chytiť, aj keď jeho pohyb sledovali a kŕmili ho. Po niekoľkodňovej púti ho nakoniec odchytili nemeckí záchranári. Preplával niekoľko sto kilometrov. Český tím si poňho prišiel, ale Gaston nakoniec blízko nemecko-českej hranice na následky vyčerpania a stresu uhynul.

Slon Kádira 
Samec slona prišiel do Prahy ako dvojročný zo Srí Lanky. V čase povodní sa nepodarilo slona evakuovať. Všetky pokusy o záchrannú akciu boli neúčinné. Zvyšujúca sa hladina vody a hrozba, že vystrašený a agresívny slon utečie z areálu, nakoniec donútili záchranárov slona zastreliť. Podobný osud stretol aj hrošicu Lentilku. Tiež hrozilo, že utečie a niekoho napadne alebo dokonca zabije.

Externé odkazy 
 Pražská zoo: Povodeň 2002
 Česká televize: Tragická povodeň v pražské zoo - uspané gorily se plavily po raftech

Praha
Povodne v Česku
2002 v Česku
Portorické národné vodnopólové družstvo mužov

Portorické národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Portoriko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Federación Portorriqueña de Natación (FPN). Za jeho najväčšie úspechy možno považovať 8 medailí zo Stredoamerických a karibských hier.

Vrcholné podujatia 
Na olympijské hry ani na majstrovstvá sveta sa družstvo nedokázalo kvalifikovať ani raz.

Úspechy zaznamenalo na kontinentálnych podujatiach. Z vodnopólového turnaja na Panamerických hrách si síce medailu nevybojovalo, keď najlepšie skončilo na 4. mieste. Ani pri jedinom štarte na panamerickom podujatí Pohára UANA, ktorý je zároveň kvalifikáciou na MS, sa družstvo netešilo z medaily, keď skončilo posledné piate. Družstvo ale dokázalo vybojovať 8 medailí na Stredoamerických a karibských hrách, z toho boli 3 strieborné. Poslednú medailu získalo v roku 2002 v Salvádore.

Portorické družstvo sa predstavilo v roku 2007 aj vo svetovej lige, kde však skončilo už v americkej kvalifikačnej skupine. 2-krát sa zúčastnilo sa Rozvojového pohára FINA, na ktorom v roku 2007 vybojovalo po finálovej prehre s  striebornú medailu.

Výsledky 
Olympijské hry
 nezúčastnilo sa, resp. sa nekvalifikovalo

Majstrovstvá sveta
 nekvalifikovalo sa

Panamerické hry
{| class="wikitable" width=55% style="text-align:center;font-size:90%" 
|- 
! style="background:lightgrey"|Rok 
! Z !! V !! R !! P !! Skóre !! +/− 
! style="background:lightgrey"|Umiestenie
|-
| 19511967 || colspan=7|nezúčastnilo sa
|-
|  1971 || 4|| 0|| 0|| 4||  || −27|| 9. miesto 
|-
|  1975 || 4|| 0|| 0|| 4||  || −21|| 5. miesto 
|-
|  1979 || 4|| 1|| 2|| 2||  || || 4. miesto 
|-
|  1983 || 7|| 1|| 0|| 6||  || −52|| 7. miesto 
|-
|  1987 || 4|| 0|| 0|| 4||  || −14|| 6. miesto 
|-
|  1991 || 5|| 3|| 0|| 2||  || +12|| 6. miesto 
|-
|  1995 || 4|| || || ||  || || 7. miesto 
|-
|  1999 || 5|| 2|| 0|| 3||  3|| −8|| 6. miesto 
|-
|  2003 || 9|| 3|| 1|| 5||  || −47|| 4. miesto 
|-
|  2007 || 5|| 0|| 0|| 5||  || −40|| 8. miesto' 
|-
| 2011 || colspan=7|nekvalifikovalo sa|-
| 2015 || colspan=7|nezúčastnilo sa|}

Pohár UANA

Rozvojový pohár FINA vo vodnom póle

Svetová liga
 20022006: nezúčastnilo sa 2007: kvalifikačné kolo
 20082017: nezúčastnilo saMajstrovstvá Strednej Ameriky a Karibiku
 ...
 2013:  3. miesto
 2016: nezúčastnilo sa''
 2017: 4. miesto

Stredoamerické a karibské hry
 1938:  3. miesto
 1966: 7. miesto
 1974: 4. miesto
 1978:  3. miesto
 1982:  3. miesto
 1986:  2. miesto
 1990:  3. miesto
 1993:  3. miesto
 1998:  2. miesto
 2002:  2. miesto
 2006: 5. miesto
 2010: 4. miesto
 2014: 5. miesto

Referencie 

 todor66.com

Pozri aj 
 Portorické národné vodnopólové družstvo žien

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Federación Portorriqueña de Natación 
 Portorické družstvo na stránke Stredoamerických a karibských hier 2010 

Národné vodnopólové družstvá
Vodné pólo
Národné
Adhézne konanie

Adhézne konanie je časť trestného konania, ktorej obsahom sú (niektoré) súkromnoprávne nároky súvisiace s daným trestným činom. V súčasnej slovenskej právnej úprave sú týmito súkromnoprávnymi nárokmi len nároky na náhradu škody.

Dejiny 
Adhézne konanie je koncept prevzatý v Rakúskej monarchii (vrátane Uhorska) v roku 1850 z nemeckého práva. Po rakúsko-uhorskom vyrovnaní bolo adhézne konanie v Uhorsku zakotvené odchylne od rakúskej úpravy v uhorskom zákonnom článku XXXIII/1896 (uhorský Trestný poriadok), ktorý platil na Slovensku do roku 1950. Súčasná (resp. približne súčasná) podoba adhézneho konania je na Slovensku v platnosti od nadobudnutia účinnosti česko-slovenského Trestného poriadku z roku 1950 (zákon č. 87/1950 Zb).

Súčasná slovenská právna úprava 
Adhézne konanie je upravené v §46 (1),(3),(4), §256 (2), §287 a § 288 (a nepriamo aj v ďalších paragrafoch) Trestného poriadku z roku 2005 (zákon č. 301/2005 Z.z.).

Adhézne konanie je súčasť hlavného pojednávania trestného konania. Nie je samostatnou časťou trestného konania, ale splýva s trestným konaním. Rieši náhradu škody, ktorú následkom trestného činu utrpel poškodený. Adhézne konanie je fakultatívne a o jeho vykonaní rozhoduje súd. Riadi sa normami týkajúcimi sa náhrady škody, t. j. najčastejšie normami občianskeho práva. Na základe jeho výsledkov súd rozhodne o náhrade škody alebo odkáže poškodeného na občianskoprávne konanie.

Ak poškodený trestným činom utrpel majetkovú škodu, môže si teda uplatniť nárok na náhradu škody priamo v trestnom konaní proti obžalovanému. Ak ho súd uzná vinným a nárok na náhradu škody z tejto viny vyplýva, môže o nároku na náhradu škody rozhodnúť trestný súd spolu s rozhodnutím o trestnom čine. 

Účelom je predovšetkým urýchlenie a úspora nákladov konania (konaní) medzi stranami sporu.

Zdroje 
 
 
Trestný poriadok z roku 2005, t. j. Zákon č. 301/2005 Z.z. (a všetky predchádzajúce verzie Trestného poriadku od roku 1950)
Růžička, M. et al.: Poškozený a adhezní řízení v České republice, 2007 (najmä str. 99 a nasl.)
Adhaesní řížení in: Ottův slovník naučný 
Hendrych, D. et al.: Právnický slovník, Praha, 2001

Trestné právo
Občianske právo
Zoznam katolíckych novín a časopisov

Toto je zoznam tlačených a internetových katolíckych novín a časopisov.

A 
 Adoramus Te (medzi rokmi vydávaný 1995 - 1996 pod názvom Adoremus) - ISSN 1335-3292
 Adsum - ISSN 1335-7158
 AHA - (vydávaný medzi rokmi 2004 - 2010) - ISSN 1336–5789  
 Alžbetin list
 Apoštol Božieho milosrdenstva - (vydávaný od roku 1996) - ISSN 1335-2318

B 
 Bartolomej 
 Boromeo 
 Brána
 Bratislavský katolík - (vydávaný medzi rokmi 1936 - 1938) - ISSN 1337-2718
 Brázda
 Buletin medzinárodnej rady OFS

C 
 Cesta 
 Cyrill a Method-Katolícke noviny

Č 
 Čajka - (vydávaný medzi rokmi 1993 - 2004, v  roku 2004 spojením s chlapčenským časopisom Svetlo začal vychádzať časopis AHA)

D 
 Don Bosco dnes - ISSN 1338-4201 
 Dubovské noviny
 Duchovná obnova
 Duchovný Pastier - ISSN 0139-861X

F 
 FA IN
 Família - (vydávaný od roku 2006) 
 Farský list 
 Farský list
 Farský list
 Fatima
 Fórum života
 Františkánska rodina

G 
 Gaudium
 Gorazd

H 
 Hlasy z domova a misií

I 
 Immaculata - (vydávaný od roku 1992) - ISSN 1210-5732
 Impulz
 Info list
 Ius et Iustitia

K 
 Katechetické ozveny
 Katolícke noviny - ISSN 0139-8512
 Katolícke nowini
 Katolícky súčasník
 Katolícky učiteľ
 Kysucké Zvony

L 
 List z (u) Pece
 Listy z Noviciátu Spoločnosti Ježišovej
 Liturgia
 Logos

M 
 Máriin hlas
 Máriina doba - ISSN 1338-1490
 Medzi nami
 Milujte sa! - ISSN 1896-2025
 Minoritský list - ISSN 1896-2025
 Miriam - ISSN - 1337-6632
 Misionár
 Mladý misionár
 Mozaika online

N 
 Nahlas - ISSN 1337-9771
 Natanael
 Nová zvesť
 Nové dimenzie
 Nové mesto - ISSN 1339-0708

P 
 Poklad
 Pokoj a dobro
 Posol
 Prameň 
 Prameň milosrdenstva
 Právnické rozhovory

Q 
 Quo

R 
 Radosť a nádej
 Rebrík
 Rodina Nepoškvrnenej
 Rodinné spoločenstvo - (vydávaný medzi rokmi 1985 - 2006) 
 Rozmer
 Rytier Nepoškvrnenej

S 
 Slovenská Katolícka Charita
 Slovenský katolícky Sokol
 Slovenský pozdrav
 Slovo medzi nami - ISSN 1336-0221
 Slovo zo srdca
 Slovo
 Spektrum
 Spravodaj saleziánskych spolupracovníkov
 Svätá rodina - (vydávaný medzi rokmi 1908 - 1918) 
 Svätý Michal
 Sväté písmo pre každého
 Svätý Michal
 Svätý ruženec
 Svetlo - (vydávaný medzi rokmi 1986 - 2004) 
 Škapuliar

T 
 Teologický časopis
 The Catholic World Report
 Theologos
 Tribunál
 Trinitas

V 
 Verba Theologica
 Viera a život
 Vrábeľské zvony
 Vyznania

X 
 Xaver

Z 
 Zrkadlo
 Zrno

Ž 
 Život cirkvi

Referencie

Pozri aj 
 Kresťanstvo
 Kresťanská tlač
 Kresťanské médiá
 Zoznam kresťanských televízií
 Zoznam kresťanských rozhlasových staníc a internetových rádií

Externé odkazy 
 Zoznam periodickej tlače - MK SR
 Zoznam všetkých médií - krestanskemedia.sk
 Katolícke médiá - Abecedný zoznam všetkých známych a relevantných periodík
 Kresťanské filmy

 
 
Noviny a časopisy
S.C. Braga

{{Infobox Futbalový klub
| názovklubu = Sporting Braga
| obrázok    = 
| celýnázov = Sporting Clube de Braga
| prezývka = Os Arcebispos Os Arsenalistas Minhotos' Os Guerreiros do Minho 
| založený  = 1921
| štadión   = Estádio AXA, Braga
| kapacita = 30 286
| predseda =  António Salvador
| tréner  =  José Peseiro
| liga   = Primeira Liga
| sezóna  = 2021/22
| pozícia = Primeira Liga, 4. miesto
| vzor_lp1=|vzor_t1=_braga1213h|vzor_pp1=|vzor_po1=
| ľavéplece1=FFffff|telo1=FF0000|pravéplece1=FFfffftrenírky1=FFFFFF|ponožky1=FF0000
| vzor_lp2=_whiteborder|vzor_t2=_braga1213a|vzor_pp2=_whiteborder|vzor_po2=
| ľavéplece2=006E00|telo2=000060|pravéplece2=006E00|trenírky2=000000|ponožky2=000000
| vzor_lp3=_borderonwhite|vzor_t3=_braga1213t|vzor_pp3 =_borderonwhite|vzor_po3=_redtop
| ľavéplece3=FF0000|telo3=FF0000|pravéplece3=FF0000|trenírky3=FF0000|ponožky3=FFFFFF
| website  = http://www.scbraga.pt
}}Sporting Clube de Braga tiež zjednodušene známy ako Sporting Braga''' je portugalský profesionálny futbalový klub sídliaci v historickom meste Braga, v provincii Minho. Bol založený v roku 1921 a momentálne hrá najvyššiu domácu súťaž známu ako Primeira Liga, v ktorej patrí k popredným tímom. Pravidelne sa zúčastňuje európskych súťaží a ako jeden z mála v krajine dokáže konkurovať klubom veľkej trojky FC Porto, Sporting CP a Benfica.

Domáce zápasy hrajú na štadióne Estádio AXA, ktorý má kapacitu 30 286 miest. Štadión bol vybudovaný pre Majstrovstvá Európy vo futbale 2004 a hostil v tom roku jeden zápas skupiny C a jeden zápas skupiny D.

Hlavnými farbami klubu je zelená a modrá.

Najväčšími úspechom klubu je víťazstvo pohára Intertoto UEFA z roku 2008 a v sezóne 2010/11 sa dokázal prebojovať do finále Európskej ligy, v ktorom prehral 0 – 1 s konkurenčným tímom FC Porto.

Úspechy

DomácePortugalská liga2.miesto (1): 2009 – 10Portugalský pohár Víťaz (1): 1965 – 66
Finalista (3): 1976 – 77, 1981 – 82, 1997 – 98Portugalský SuperpohárFinalista (2): 1982, 19982. Portugalská liga Víťaz (2): 1946 – 47, 1963 – 64
Finalista (2): 1956 – 57, 1974 – 75Ribeiro dos Reis CupFinalista (1): 1970 – 71FPF Cup Víťaz (1): 1976 – 77

MedzinárodnéPohár Intertoto UEFA Víťaz (1): 2008Európska liga UEFA''
Finalista (1): 2010 – 11

Sporting Braga v európskych súťažiach

Káder mužstva
Súčasná zostava

Bývalí známi hráči
  Diego Costa
  Radoslav Zdravkov
  Pablo Contreras
  Miklós Fehér
  Diogo Valente
  Tiago
  Fran Mérida

Tréneri

Externé odkazy
 Oficiálna stránka klubu

Externé odkazy 
 
 
 

Portugalské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1921
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2003

Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2003 boli 1. majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 16.23. marca 2003 v Santiagu, v Čile, za účasti 6 mužských a 5 ženských tímov. Titul získali hokejisti aj hokejistky Argentíny.

Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Panamerické hry 2003, ktoré sa konali v Dominikánskej republike. V oboch kategóriách sa na ne kvalifikovali iba víťazi.

Výsledky

Muži 

Play-off sa nehralo.

Ženy 

Play-off sa nehralo.

Konečné poradie tímov

Zdroje 
 Turnaj mužov na stránke PAHF /
 Turnaj žien na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2003
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji
Športové podujatia v Čile
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2006

Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2006, ktoré boli súčasťou hokejového turnaja Juhoamerických hier 2006, boli v poradí 2. majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 9.19. november 2006 v Buenos Aires, v Argentíne, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Obe družstvá Paraguaja sa z turnaja odhlásili. Titul obhájili hokejisti aj hokejistky Argentíny.

Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Panamerické hry 2007, ktoré sa konali v Brazílii. V oboch kategóriách sa na ne kvalifikovali prvé 2 tímy.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Muži

Ženy

Zdroje 
 Turnaj mužov na stránke PAHF /
 Turnaj žien na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2006
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji
Juhoamerické hry 2006
Športové podujatia v Argentíne
Pozemný hokej na Juhoamerických hrách
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2008

Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2008 boli v poradí 3. majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 29. marca6. apríla 2008 v Montevideu, v Uruguaji, za účasti 7 mužských a 6 ženských tímov. Nováčikom v oboch kategóriách boli tímy Venezuely. Titul do tretice získali hokejisti aj hokejistky Argentíny.

Výsledky

Muži 

Play-off sa nehralo

Ženy

Základná skupina

Play-off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Muži

Ženy

Zdroje 
 Turnaj mužov na stránke PAHF /
 Turnaj žien na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2008
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji
Športové podujatia v Uruguaji
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2010

Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji 2010 boli v poradí 4. majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 3.11. apríla 2010 v Rio de Janeiru, v Brazílii, za účasti 6 mužských a 6 ženských tímov. Titul štvrtýkrát za sebou získali hokejisti aj hokejistky Argentíny.

Tieto majstrovstvá boli zároveň kvalifikáciou na Panamerické hry 2011, ktoré sa konali v Mexiku. V oboch kategóriách sa na ne kvalifikovali prvé 2 tímy.

Výsledky

Muži

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Ženy

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

Muži

Ženy

Zdroje 
 Turnaj mužov na stránke PAHF /
 Turnaj žien na stránke PAHF /

Pozemný hokej v 2010
Majstrovstvá Južnej Ameriky v pozemnom hokeji
Športové podujatia v Brazílii
Grégorios Palamas

Grégorios Palamas alebo Gregor Palama alebo Gregor Palamas (* 1296, Konštantínopol - † 14. november 1359, Solún) bol grécky (byzantský) mních, solúnsky metropolita, významný svätý a mystik Pravoslávnej cirkvi. Bol jedným z najvýznamnejších a najvýraznejších predstaviteľov hesychazmu.

Životopis 
Narodil sa v Konštantínopole v aristokratickej rodine. Ako 20-ročný odišiel na Svätý vrch Atos, no v roku 1340 ho opustil. V roku 1347 sa stal solúnskym biskupom.

Kanonizácia a pamiatka 
Grégorios Palamas bol kanonizovaný 9 rokov po svojej smrti (v roku 1368) patriarchom Filoteom. Jeho pamiatku si pravoslávna cirkev pripomína dvakrát: v Druhú nedeľu Veľkého pôstu, a to z dôvodu jeho víťazstva nad herézou v cirkvi (analogicky k víťazstvu ortodoxie nad ikonoklazmom v Prvú nedeľu Veľkého pôstu) a druhýkrát v deň jeho smrti, 14. novembra. Aj niektoré východné katolícke cirkvi ho uctievajú ako svätého.

Literatúra

Externé odkazy 
 Grégorios Palamas na www.orthodoxia.cz
 Vasiľ Tučapec: Svätý Gregor Palamas a nepretržitá modlitba v živote súčasného človeka

Pravoslávni svätci
Kresťanskí mystici
Biskupi
Pravoslávni teológovia
Narodenia v 1296
Úmrtia v 1359
Byzantské osobnosti z Konštantínopola
Adiant Venušin

Adiant Venušin () alebo ľudovo Venušin vlas je papraď z čeľade krídelnicovité (Pteridaceae) alebo (podľa iných názorov) z čeľade adiantovité.

Je to vždyzelená rastlina s plazivým podzemkom a perovitými listami tvaru trojuholníka na čiernej stonke. Pôvodom je zo subtropických a tropických oblastí, väčšinou rastie na vápenatých horninách v blízkosti prameňov. V chladných oblastiach môže rásť okolo termálnych prameňov. 

Rastliny pôvodom zo Starého sveta (južná a západná Európa, Afrika, Ázia) majú 60 chromozómov (2n = 60), čiže sú diploidné, severoamerické majú 120 chromozómov (2n = 120), sú tetraploidné.

U nás sa pestuje v skleníkoch, znáša len slabé mrazy. Ako ohrozený a chránený druh je uvedený v Červenej knihe Ukrajiny, chránený je aj vo Švajčiarsku.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Adiant Venušin - popis a podmienky na domáce pestovanie
 Adiant Venušin na botany.cz

Zdroje 
 

Adiantovité
Krídelnicovité
Fiodor Alexandrovič Vasiliev

Fiodor Alexandrovič Vasiliev (; * 22. február 1850, Gatčina, Ruská ríša – † 6. október 1873, Jalta) bol ruský maliar-krajinkár, člen umeleckého združenia peredvižnici.

Život a dielo 
Fiodor Vasiliev sa narodil 22. februára (10. februára podľa starého kalendára) 1850 v meste Gatčina neďaleko Petrohradu. Jeho otec Alexandr Vasilievič Vasiliev bol štátny úradník. S Oľgou Jemelianovnou Polyntsevovou, Fiodorovou matkou, sa oženil až štyri roky po jeho narodení a preto bol Fiodor dlhé roky považovaný za nemanželské dieťa. Onedlho po jeho narodení sa rodina presťahovala do Petrohradu, kde budúci umelec strávil svoje detstvo. Napriek prejavenému talentu sa vzhľadom k skromným podmienkam rodiny nemohol svojej záľube venovať. Musel si zarábať na živobytie a po otcovej smrti sa stal dokonca živiteľom rodiny. Napriek tomu vždy si našiel čas na maľovanie v ktorom našiel ozajstné naplnenie svojho života. V roku 1856 sa mu podarilo stať sa študentom na petrohradskej Akadémii výtvarných umení.

V tomto čase sa zoznámil s I. N. Kramským a I. I. Šiškinom. V roku 1867 zavŕšil štúdium na Akadémii. Veľkým vzorom bol preňho najmä Šiškin a jeho očarujúce krajinky. Spolu s ním často navštevoval prírodu, čo v jeho ďalšej tvorbe zanechalo nezmazateľné spomienky. Príroda sa Vasilievovi stala trvalým zdrojom inšpirácie; dokladom toho sú už jeho prvé diela vyznačujúce sa osobitnou hĺbkou a poetickosťou zachytenia predlohy. Medzi jeho prvotiny dýchajúce lyrikou a vyžarujúce umelcovu lásku ku krajine patria obrazy Návrat stáda (1868) a Pred dažďom (18701871). Slávu mu však prinieslo dielo Pohľad na Volgu s bárkami (1870). Obraz vznikol pod dojmami cesty po Volge, ktorú podnikol spolu s I. J. Repinom. Obraz je maliarsky dokonalý, kolorit sa vyznačuje harmóniou a ušľachtilosťou. Vasilievova krajina je plná sviežosti a romantického zaujatia.

Ďalšie významné dielo vzniklo v roku 1871. Obraz Odmäk charakterizuje hlboký cit k ruskej krajine, ktorú Vasiliev tak miloval a ktorá sa mu napokon stala osudnou. Počas práce na tomto obraze veľmi prechladol a zachvátili ho bolesti, ktoré časom prepukli do tuberkulózy.

Jar roku 1871 strávil v Petrohrade. Tu sa stal jedným zo zakladajúcich členov petrohradskej skupiny peredvižnikov. Choroba sa mu však neustále vracala a preto podstúpil liečebný pobyt na Kryme, odkiaľ sa však už nevrátil. I tu vzniklo niekoľko jeho diel. Jedným z posledných bol obraz Blato v lese (1871). Mladý umelec sa tu v spomienkach vracia k severnej ruskej prírode. Po technickej i kompozičnej stránke sa tento obraz stal predzvesťou tendencií, ktoré sa v ruskom maliarstve rozvíjali v posledných rokoch 19. storočia. K ďalším dielam, ktoré vznikli počas jeho krymského pobytu patria napr. Mokrá lúka (1872), Zima na Kryme (18711873) či V krymských horách (1873). Tento obraz sa napokon stal aj jeho posledným.

Zomrel 24. októbra (6. septembra) 1873 v Jalte vo veku dvadsaťtri rokov.

Výber z diela

Iné projekty

Zdroje 
 A. Gubarev, Ruské múzeum, Progress, Moskva, 1981
 Русская живопись
 Художники-передвижники

Ruskí maliari
Peredvižnici
Kchjuri

Kchjuri (큐리 - kchjuri, anglický prepis: K'yuri, Qri, Q-ri; rodné meno: I Či-hjon/Či-hjon Iová ( 이지현 - I Či-hjon, anglický prepis: Yi Chi-hyŏn alebo Lee Ji-hyun; * 12. december 1986) je juhokórejská speváčka, herečka a členka K-popovej skupiny Tchiara (T-ara).

Biografia
Študovala na strednej škole Džujob. Potom navštevovala Univerzitu Mjongdži, odbor divadlo a vizuálne umenie, rovnaký odbor ako jej skupinová kolegyňa Čon Po-ram (Jeon Boram). Pred speváckym debutom bola modelka.

Hudobná kariéra

2009 - súčasnosť: Tchiara

Kchjuri bola posledná z 3 nových členov pridaných do skupiny potom, ako 2 pôvodné členky opustili skupinu v polovici roku 2009. Neskôr zaznelo v TvN Taxi Show, že bola predstavená riaditeľovi spoločnosti Core Contents Media jej pôvodnou agentúrou.

Herecká kariéra
V septembri 2009 debutovala v dráme Sondok jowang (선덕여왕).

V roku 2010 hrala cameo úlohu spolu s ostatnými členkami skupiny Tchiara v dráme Kongbuui sin. Následne dostala hlavnú úlohu v dráme, ktorej názov v anglickom preklade znie Southern Trader Kim Chul Soo's Update. Kchjuri a Pak So-jon dostali aj cameo úlohy v dráme "Čaiontchu" (자이언트). 

Takisto spolu s Ham Un-čong boli v roku 2011 obsadené do úloh v dráme Kunčchogo-wang (od 47. časti).

Filmografia

Televízna dráma

Referencie

Externé odkazy
Oficiálny twitter
QRI Kingdom - fanstránka

Speváčky Kórejskej republiky
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2013

Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2013 bol 105. ročník súťaže európskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU). 

Súťaž sa konala od 21. januára do 27. januára 2013 v chorvátskom meste Záhreb na štadióne Dom Sportova. Na tomto mieste sa majstrovstvá Európy konali už v roku 2008. Majstrovstvá prebiehali v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry.

Účastníci

Právo účasti 
Právo zúčastniť sa majstrovstiev majú športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2012 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Na základe výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách Európy majú jednotlivé krajiny právo nominovať medzi jedným až troma nominantmi do každej disciplíny. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.

Minimálna hodnota technických elementov 
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2012/2013 minimálnu hodnotu technických elementov (), ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikoval na Majstrovstvá Európy. (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU)

Právo nominácie viacerých súťažiacich 
Každá krajina má právo nominovať jedného súťažiaceho do súťaže. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách Európy mali nasledovné krajiny právo nominovať viac ako jedného súťažiaceho:

Výsledky

Muži

Ženy

Športové dvojice

Tanečné páry

Medailová bilancia

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálnа stránka ME 2013 
 Výsledky ME 2013 na oficiálnej stránke ISU 

Šport v 2013
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Krasokorčuľovanie
2013 v Chorvátsku
Šport v Záhrebe
Swansea

Swansea je druhé najväčšie a najľudnatejšie mesto vo Walese (po Cardiffe), ktoré sa nachádza v juhozápadnej časti krajiny. Rozloha mesta je  a počet obyvateľov 239 000, s hustotou zaľudnenia 601/km². 

Swansea je pobrežné mesto. Rozkladá sa na polostrove Gower a lemuje ho vysočina Lliw Uplands. V 19. storočí bolo dôležitým priemyselným centrom, predovšetkým pre ťažbu a spracovanie medi, čo mu dalo prezývku „Mesto medi“ (Copperopolis).

Názov mesta 
V preklade Swansea znamená Labutie more (Swan – labuť, Sea- more).

Osobnosti mesta 
 Catherine Zeta-Jones (* 1969), herečka

Partnerské mestá  
 Bydgoszcz, Poľsko
 Cork, Írsko
 Mannheim, Nemecko
 Pau, Francúzsko
 Sinop, Turecko

Iné projekty 

 
Mestá vo Walese
Prístavné mestá Atlantického oceánu
Intara y’Amajyepfo

Intara y’Amajyepfo (-po rwandsky) alebo Province du Sud (-po francúzsky) alebo Southern Province (-po anglicky) je provincia Rwandy. Existuje od roku 2006. Administratívne sídlo je Nyanza.

Administratívne členenie 

Provincia sa delí na 8 okresov :
 Gisagara
 Huye
 Kamonyi
 Muhanga
 Nyamagabe
 Nyanza
 Nyaruguru
 Ruhango

Najväčšie mestá sú:
 Butare 
 Gitarama 
 Gikongoro

Zdroj

Externé odkazy 
Oficiálne stránky (po rwandsky a po anglicky)

Provincie v Rwande
Intara y’Amajyaruguru

Intara y'Amajyaruguru (- po rwandsky) alebo Province du Nord (- po francúzsky) alebo Northern Province (- po anglicky) je (od roku 2006) provincia Rwandy. Nachádza sa na severe štátu. 

Skladá sa z týchto 5 okresov:
 Musanze
 Burera
 Gicumbi
 Rulindo
 Gakenke

Významné mestá sú:
 Byumba
 Ruhengeri

Externé odkazy 
Oficiálne stránky provincie

Provincie v Rwande
Žena na úteku

Žena na úteku ( Kachorra) je argentínska telenovela produkovaná spoločnosťami Telefe a RGB Entertainment v roku 2002. Hlavné úlohy stvárnili herci Natalia Oreiro a Pablo Rago. Na Slovensku ju vysielala Jednotka od 15. októbra 2012 do 4.júna 2013.

Postavy

Protagonisti 
 Natalia Oreiro – Antonia Guerrero “Kachorra” / Rosario Achával
 Pablo Rago – Bruno Moravia

Ďalší 
 María Leal ako sestra Catalina
 Osvaldo Santoro ako Francisco Guerrero
 María Rosa Fugazot ako Elena Guerrero
 Pepe Monje ako Germán
 Bettina O´Connell ako Mercedes "Mecha" Green
 Jazmin Stuart ako Patricia
 Marisa Mondino ako Dolores
 Valeria Lorca ako Ángela
 Betty Villar ako Silvana
 Javier Lombardo ako Reynaldo
 Peto Menahem ako Pablo Arospide
 Mario Alarcón ako Rodolfo Carreño
 Nicolás Mateo ako Santiago Guerrero
 Gino Renni † ako Chichilo
 Verónica Llinás ako Bernarda
 Guido Massri ako Sancho
 Gimena Accardi ako Josefina Moravia
 Federico Baron ako Lautaro Moravia
 Natalia Melcon ako Tita
 Dominique Heslop ako Verónica
 Raúl Rizzo ako Carmelo
 Sol Estevanez ako Kathy
 Patricia Castell ako matka Lucía
 María Rosa Gallo † ako Pierina

Argentínske telenovely
Milan Bubák

Milan Bubák (* 1956, Dvorníky, okres Hlohovec) je slovenský rímskokatolícky kňaz a náboženský spisovateľ, zakladateľ Univerzitného pastoračného centra v Mlynskej doline v Bratislave.

Život 
Vyštudoval teológiu v Bratislave, v roku 1980 bol vysvätený za rímskokatolíckeho kňaza. Pôsobil ako kňaz v Komárne, Cíferi, Banskej Štiavnici a najdlhšie v Bratislave. V roku 1988 už ako člen Spoločnosti Božieho Slova (, skr. SVD) odišiel do Ríma, kde ďalej študoval, podobne neskôr v Chicagu.

V roku 1994 sa vrátil na Slovensko. Bol správcom kostola Sv. Ladislava, odborným asistentom na Teologickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, rektorom SVD na Slovensku a viceprovinciálom SVD. Asi najviditeľnejšiu časť jeho pôsobenia predstavuje založenie Univerzitného pastoračného centra sv. Jozefa Freinademetza v Mlynskej Doline v Bratislave v roku 1997, v ktorom pôsobil vyše 10 rokov. Od leta 2007 do roku 2013 žil a pracoval v Ríme vo vysokej funkcii Spoločnosti Božieho Slova ako "koordinátor pre spravodlivosť a pokoj a integritu stvorenia".

Od roku 2013 je administrátorom farnosti Bratislava-Petržalka I (Daliborovo námestie).

Dielo 
 Čnosti - Pondelkové úvahy v Univerzitnom pastoračnom centre v Bratislave, Lúč, 2009 (kázne/prednášky inšpirované knihou Donalda DeMarca: The Heart of Virtue)
 Dve vína, Calder, 2011
 Viac než vidia oči  - Nedeľné príhovory z Vatikánskeho rádia - Rok A, Spoločnosť Božieho Slova, 2015
 Návrat domov - Nedeľné príhovory z Vatikánskeho rádia - Rok B, Spoločnosť Božieho Slova, 2015
 Pozvanie kráľa - Nedeľné príhovory z Vatikánskeho rádia - Rok C, Spoločnosť Božieho Slova, 2015

Externé odkazy 
 Rozhovor s Milanom Bubákom v Konzervatívnom denníku Postoj, 2.9.2015
 Komentár Milana Bubáka k začiatkom Univerzitného Pastoračného Centra sv. Jozefa Freinademetza v Mlynskej doline v Bratislave
 Schematizmus Bratislavskej arcidiecézy - farnosť Bratislava-Petržalka I.

Narodenia v 1956
Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Slovenskí náboženskí spisovatelia
Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov 2012

Majstrovstvá Ázie v halovom pozemnom hokeji mužov 2012 boli 4. majstrovstvá Ázie v halovej forme pozemného hokeja mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konali sa od 20.25. novembra 2012 v meste Saraburi, v Thajsku, za účasti 7 tímov (jedným z nich bol domáci "B" tím). Jediným nováčikom bolo družstvo Taiwanu. Štvrtýkrát za sebou zvíťazili hokejisti Iránu, ktorí vyhrali všetky stretnutia. 

Majstrovstvá Ázie tiež slúžili ako kvalifikácia na Halové majstrovstvá sveta 2015, ktoré sa uskutočnia v Nemecku.

Pôvodne sa mali majstrovstvá konať v Pakistane. Pakistanská federácia pozemného hokeja chcela odložiť turnaj, ktorý sa mal konať od 18. do 21. novembra, o mesiac neskôr, s čím ASHF nesúhlasila a dala hostiteľské práva Thajsku. Kvôli ušetreniu svojich nákladov Pakistan napokon nevyslal ani svoje družstvo na tohtoročné majstrovstvá.

Účastníci

Výsledky

Základná skupina

Play off

Stretnutie o 5. miesto

Stretnutie o 3. miesto

Finále

Konečné poradie tímov 

https://web.archive.org/web/20130117205432/http://asiahockey.org/iran-retain-indoor-title/

https://theroonba.com/archive/indoorhockey/men/2012.html

http://www.hockeythailand.com

https://web.archive.org/web/20120101000000*/http://www.hockeythailand.com

http://www.thailandhockey.or.th/

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka ASHF 
 Oficiálna stránka Thajskej asociácie pozemného hokeja (po thajsky)
 Výsledky na stránke roonba.com 

Pozemný hokej v 2012
Muži
Pozemný hokej
Bejtar Jerušalajim

Bejtar Jerušalajim je izraelský futbalový klub so sídlom v Jeruzaleme. Bol založený v roku 1948 a momentálne (január 2013) hrá najvyššiu domácu súťaž Izraelskú Premier League. Domáce zápasy hráva na jeruzalemskom štadióne Ictadjon Tedi, ktorý má kapacitu 31 733 miest. 

Patrí medzi popredné domáce kluby, v minulosti dokázal 6-krát vyhrať najvyššiu izraelskú ligu.

Hlavnými farbami klubu sú žltá a čierna.

Úspechy

Domáce súťaže

Liga
Najvyššia Izraelská súťaz
Víťaz (6): 1986/87, 1992/93, 1996/97, 1997/98, 2006/07, 2007/08
Finalista (6): 1971/72, 1975/76, 1977/78, 1978/79, 1983/84, 1984/85
2. divízia
Víťaz (3): 1953/54, 1957/58, 1966/68

Poháre
State Cup
Viťaz (7): 1976, 1979, 1985, 1986, 1989, 2008, 2009
Finalista (3): 1975, 1999, 2000
Toto Cup
Víťaz (2): 1997/98, 2009/10 
Izraelský Superpohár
Víťaz (2): 1976, 1986

Ďalšie
Shalom Cup (Roma)
Víťaz (1): 2000
Lilian Cup
Víťaz (1): 1985
Mini Football Championship
Víťaz (1): 1988

Beitar Jeruzalem v európskych súťažiach

Nedávni tréneri 
 Eli Ohana (Júl 1999 – Jún 00)
 Eli Guttman (Júl 2000 – Marec 1)
 Yossi Mizrahi (Jún 2001 – Dec 01)
 Eli Cohen (Dec 2001 – Jún 3)
 Eli Ohana (Júl 2003 – Sept 05)
 Ton Caanen (Sept 2005 – Dec 05)
 Luis Fernández (Nov 2005 – Jún 6)
 Osvaldo Ardiles (Jún 2006 – Okt 06)
 Yossi Mizrahi (Okt 2006 – Jún 7)
 Itzhak Shum (Júl 2007 – Sept 08)
 Reuven Atar (Sept 2008 – Jún 9)
 Itzhak Shum (Júl 2009 – Feb 10)
 David Amsalem (Apríl 2010 – Júl 10)
 Uri Malmilian (Júl 2010 – Jan 11)
 Ronny Levy (Jan 2011 – Jún 11)
 David Amsalem (Jún 2011 – Aug 11)
 Yuval Naim (Aug 2011 – Feb 12)
 Eli Cohen (Feb 2012 –)

Externé odkazy
 Oficiálna stránka klubu

Zdroje
 
 
 

Izraelské futbalové kluby
Futbalové kluby založené v 1948
Šport v Jeruzaleme