joelniklaus/EU_Wikipedias huggingface dataset:
Bartolomeo Diaz

Bartolomeo Diaz (alebo Bartholomeu Dias; * okolo 1450, Algarve, Portugalsko – † 29. máj 1500, Mys dobrej nádeje) bol portugalský moreplavec, ktorý pomohol nájsť juhovýchodnú námornú cestu medzi západnou Európou a Áziou.

Životopis 
Ako mladík vstúpil do nebezpečného obchodu so zlatom a slonovinou pozdĺž afrického Zlatého pobrežia a dosiahol hodnosť kapitána. V tej dobe bohatli talianske mestá obchodovaním s Indiou a Ďalekým východom. Portugalsko a iné európske národy túžili po podiele z tohto obchodu. Taliani ale ovládali Stredozemné more, ktoré bolo hlavnou obchodnou cestou na východ. Portugalsko snívalo o objavení inej námornej cesty okolo Afriky. Princ Henrich Moreplavec poslal lode na plavbu pri africkom pobreží. V prieskume pokračoval jeho synovec kráľ Ján II. Keď sa Diogo Cao vrátil do Portugalska so slovami, že sa plavil okolo ústí rieky Kongo, Ján II. plánoval vyslať ďalšiu expedíciu, ktorá by priplávala bližšie k južnému koncu kontinentu. Diaz bol vybraný ako veliteľ tejto expedície. 

Lisabon opustil v auguste 1487 s dvomi loďami. Bola to karavela a obchodná loď.Diaz pred expedíciou poznamenal: „Dnes bol pekný slnečný deň a moja posádka a ja sa pripravujeme na toto skvelé dobrodružstvo. Trvalo nám asi desať mesiacov na vlastnú prípravu a aby sme vybudovali dve plavidlá, ale už sme s tým u konca. Použili sme najlepšie dubové stromy, aké sme mohli nájsť.“ 

Na Nový rok 1488 zasiahla jeho lode silná víchrica a odviala ich na juh. Po 13 dňoch sa mu podarilo obrátiť na východ, ale nenašiel ochranu pobrežia. Takmer pri vstupe do Indického oceánu Diazova posádka, unavená a vystrašená, ho prakticky prinútila vrátiť sa. Na spiatočnej ceste mapoval južné vody a v máji 1488 videl prvýkrát Mys dobrej nádeje. Diaz ho nazval Cabo Tormentoso (búrlivý mys). Domov sa vrátil v decembri 1488. Úlohu, ktorú začal, dokončil o 10 rokov neskôr Vasco da Gama, ktorý sa plavil okolo Mysu dobrej nádeje a do Indie. Diaz dohliadal na stavbu lodí na túto plavbu.

V roku 1500 sa plavil ako jeden z kapitánov veľkej flotily, ktorej velil Pedro Álvares Cabral. Ich cieľom bola India, ale išli širokou okľukou do južného Atlantiku a boli aj pri pobreží Brazílie. Potom zamierili na juhovýchod kde ich zastihli silné búrky. Štyri lode išli ku dnu, a všetci na ich palubách, vrátane Diaza sa utopili.

Oboplával Afriku v rokoch 1497-1499 pri svojej ceste do Indie

Iné projekty

Zdroj 
 Bartolomeo Diaz na thepirateking.com
 Bartholomeu Dias na stormtogoodhope.blogspot

Portugalskí moreplavci
Narodenia v 15. storočí
Úmrtia 29. mája
Úmrtia v 1500
Osobnosti na bankovkách
Krížava

Krížava () je mohutný hôľnatý vrch v Lúčanskej Malej Fatre. Leží približne  západne od Martina. Medzi výškovo podobnými vrcholmi Martinských holí je ľahko rozpoznateľný podľa vysielačov na svojom vrchole.

Poloha 
Nachádza sa v južnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia mesta Martin a obce Stránske. Krížava sa nachádza v centrálnej časti najvyššej časti Lúčanskej Fatry, nazývanej Martinské hole. Severne na hrebeni susedí Zázrivá (), juhozápadne pokračuje hrebeň k Veľkej lúke (). Západným smerom vedie rázsocha s vrchom Skalka () a východne leží Kalužná ().

Opis 
Vrch leží v najatraktívnejšej lúčnatej časti hrebeňa s ďalekými výhľadmi. Je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie severo-juhozápadným smerom. Vrcholová časť je výrazne plochá, bez lesného porastu, no z väčšej časti porastená kosodrevinou, nižšie časti sú porastené zmiešaným lesom. Na vrcholovej časti a svahoch sú porasty čučoriedky obyčajnej. Západné svahy odvodňujú prítoky Stránskeho a Turianskeho potoka, východné svahy odvodňuje Zázrivá, Malý a Pivovarský potok. 

Značnú časť vrcholovej plošiny zaberá areál vysielacieho strediska Krížava, na východných svahoch sa nachádza lyžiarske stredisko Winter Park Martinky. Málokto vie, že Krížava je vďaka pracovisku pre riadenie letovej prevádzky známa v celej Európe.

Výhľady 
Vďaka značnej nadmorskej výške je z vhodných častí odlesneného vrcholu ďaleký výhľad. Južný smer sčasti obmedzuje mohutný masív Veľkej lúky (), no iné smery ponúkajú výhľad na všetky okolité pohoria. Dobre pozorovateľná je samotná Malá Fatra, Turčianska i Žilinská kotlina. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné Vysoké Tatry, Nízke Tatry, Veľká Fatra, Oravské Beskydy, Kysucké Beskydy, Moravsko-sliezske Beskydy, Javorníky či Strážovské vrchy.

Prístup 
 po  značke z Turia cez Skalku
 po  značke z Martina-Strání
 po  značke z Kuneradu cez Veľkú lúku
 po  značke po hlavnom hrebeni z Veľkej lúky alebo Zázrivej
 po ceste z Martina ku Chate na Martinských holiach, odtiaľ po  značke

Referencie

Pozri aj 
 Vysielač Krížava
 Lúčanská Fatra
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Zdroj 

Vrchy v Malej Fatre
Vrchy v Lúčanskej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Žilina
Vrchy v okrese Martin
Holý diel

Holý diel je lyžiarsky areál, ktorý sa nachádza pri obci Višňové v nadmorskej výške  až .

Ponúka tri lyžiarske zjazdovky na SZ svahoch Lúčanskej Malej Fatry, na vrchoch Dolná Roveň a Valientov diel. Obťažnosti ľahká, stredná i ťažká, ponúka celkovo  lyžiarskych a bežkárskych tratí, ku ktorým vedie vlek z Višňovskej doliny. Asi  od neho je na konci obce Višňové parkovisko s bezplatným parkovaním.

V stredisku premávajú tri vleky s celkovou prepravnou kapacitou až 1 200 osôb/hodinu. Lokálne stredisko ponúka malý bufet a úschovňu lyží. Zimná sezóna tu trvá zväčša od decembra do marca.

Okolie ponúka výborné možnosti skialpinistických túr, neudržiavané trasy pre bežkárov, terény na vysokohorské túry i pešiu turistiku. Z vrcholu strediska sú výhľady na SZ a mesto Žilina so širokým okolím.

Externé odkazy 
Webová stránka lyžiarskeho strediska
Poloha na turistickej mape

Lyžiarske strediská na Slovensku
Lúčanská Fatra
Višňové (okres Žilina)
Turistická značkovaná trasa číslo 2728
MIT licencia

MIT licencia (alebo X11 licencia) je slobodná softvérová licencia vytvorená Massachusettským technologickým inštitútom.

Užívateľ získava neobmedzené právo kopírovať, používať a modifikovať program, redistribuovať modifikované verzie programu za predpokladu uvedenia autora a informácií o licencii, spolu s upozornením na zrieknutie sa zodpovednosti za dielo. Prijatím tejto licencie sa užívateľ vzdá práva na podanie žaloby na správcu kódu.

MIT licencia dovoľuje vziať kód z pôvodného programu šíreného pod touto licenciou a potom vydať program pod inou licenciou.

Túto licenciu používa softvér ako: Expat, PuTTY, knižnice triedy Mono, Ruby on Rails, Twisted, Lua od verzie 5.0 a X Window System.

Text licencie 

 Copyright (c) <year> <copyright holders>
 
 Permission is hereby granted, free of charge, to any person
 obtaining a copy of this software and associated documentation
 files (the "Software"), to deal in the Software without
 restriction, including without limitation the rights to use,
 copy, modify, merge, publish, distribute, sublicense, and/or sell
 copies of the Software, and to permit persons to whom the
 Software is furnished to do so, subject to the following
 conditions:
 
 The above copyright notice and this permission notice shall be
 included in all copies or substantial portions of the Software.
 
 THE SOFTWARE IS PROVIDED "AS IS", WITHOUT WARRANTY OF ANY KIND,
 EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO THE WARRANTIES
 OF MERCHANTABILITY, FITNESS FOR A PARTICULAR PURPOSE AND
 NONINFRINGEMENT. IN NO EVENT SHALL THE AUTHORS OR COPYRIGHT
 HOLDERS BE LIABLE FOR ANY CLAIM, DAMAGES OR OTHER LIABILITY,
 WHETHER IN AN ACTION OF CONTRACT, TORT OR OTHERWISE, ARISING
 FROM, OUT OF OR IN CONNECTION WITH THE SOFTWARE OR THE USE OR
 OTHER DEALINGS IN THE SOFTWARE.

Zdroj 
 Slobodné softwarové licencie - rabgulo.wz.cz / pod CC BY-SA

Open source licencie
Višňovská dolina

Višňovská dolina je dolina v Lúčanskej Fatre pri obci Višňové, približne 10 km JV od Žiliny. Preteká ňou potok Rosinka.

Dolina je tvorená najmä dolomitmi a v minulosti tu boli pokusy o ťažbu zlata. Je známa svojimi horolezeckými terénmi, ktoré sem lákajú najmä jednou z najťažších lezeckých stien u nás - cestou „Panter 8b+“. V oblasti sú významné pramene pitnej vody.

Tiahne sa od obce Višňové JV smerom v dĺžke asi 3 km na úpätie vrchu Minčol (). Obkolesujú ju zo severovýchodu Hoblík (), Suchárová () a Úplaz (), z južnej dominuje širokému okoliu Minčol. Zo západnej strany dolinu uzatvára Horná roveň (), nepatrne nižšia Dolná roveň () a na lezecké túry predurčený Valientov diel (Goleštan, ). Do Žilinskej kotliny vyúsťuje nad obcou Višňové, pred vyústením sa na pravom brehu Rosinky nachádza na severozápadnom svahu Hoblíka jaskyňa.

V sedle medzi Valientovým dielom a Dolnou rovňou sa nachádza lyžiarsky areál Holý diel.

V doline sa nachádza vetracia šachta diaľničného tunela Višňové.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Doliny Malej Fatry
Višňové (okres Žilina)
Clube de Regatas do Flamengo

Clube de Regatas do Flamengo, bežnejšie označovaný ako jednoducho Flamengo, je brazílsky športový klub so sídlom v Rio de Janeiro, v susedstve Gávea, známy najmä vďaka svojmu profesionálnemu futbalovému tímu.

Klub bol prvýkrát založený v roku 1895 konkrétne ako veslársky klub a svoj prvý oficiálny futbalový zápas odohral až v roku 1912. Tradičná uniforma Flamenga obsahuje červeno-čierne pruhované tričká s bielymi šortkami a červeno-čierne pruhované ponožky. Flamengo zvyčajne hráva svoje domáce zápasy na Maracanã, národnom štadióne Brazílie, od jeho dokončenia v roku 1950, s niekoľkými výnimkami v posledných rokoch. Od roku 1969 je sup (portugalsky: urubu) najuznávanejším maskotom Flamengo.

Flamengo sa etablovalo ako jeden z najúspešnejších brazílskych športových klubov v 20. storočí počas éry štátnych líg v Brazílii, keď získali niekoľko titulov Campeonato Carioca (štátna liga Rio de Janeiro) pred založením prvého brazílskeho národného futbalového šampionátu v roku 1959. Odvtedy zostali úspešní v brazílskom futbale, keď vyhrali 8 Campeonato Brasileiro Série A, vrátane 1987 Copa União, 3 Copa do Brasil a rekordných 37 Campeonato Carioca. Je jedným z troch klubov, ktoré nikdy nezostúpili z brazílskej Serie A. V juhoamerických a celosvetových súťažiach sú najvyššími úspechmi klubu dobytie Copa Libertadores v rokoch 1981 a 2019 a Interkontinentálneho pohára 1981 proti Liverpool na čele s klubom najznámejší hráč Zico. Najzúrivejšie a najdlhšie trvajúce súperenie Flamenga je s ďalšou „veľkou štvorkou“ v Riu de Janeiro: Fluminense, Botafogo a Vasco da Gama.

Flamengo je najpopulárnejším klubom v Brazílii s viac ako 40,2 miliónmi priaznivcov v roku 2020. Je to tiež najbohatší a najhodnotnejší futbalový klub Brazílie s ročným príjmom 950,0 milióna R$ (163,04 mil. €) a ocenením viac ako 2,9 miliardy R$ ( 469,21 milióna €).

Úspechy 

 
Brazílske futbalové kluby
Brazílske športové kluby
Futbalové kluby založené v 1895
Rayo Vallecano

Rayo Vallecano de Madrid, S.A.D., je španielsky futbalový klub so sídlom v Madride. Bol založený v roku 1924 a v súčasnosti hrá v najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Primera División. Domovským štadiónom klubu je Teresa Rivero s kapacitou 15 500 miest.

Sezóny 
13 sezón v Primera División
 1977/78, 1978/79, 1979/80, 1989/90, 1992/93, 1993/94, 1995/96, 1996/97, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2011/12.
33 sezón v Segunda División
 1956/57, 1957/58, 1958/59, 1959/60, 1960/61, 1965/66, 1966/67, 1967/68, 1968/69, 1969/70, 1970/71, 1971/72, 1972/73, 1973/74, 1974/75, 1975/76, 1976/77, 1980/81, 1981/82, 1982/83, 1983/84, 1985/86, 1986/87, 1987/88, 1988/89, 1990/91, 1991/92, 1994/95, 1997/98, 1998/99, 2003/04, 2008/09, 2009/10.
5 sezón v Segunda División B
 1984/85, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2007/08.
11 sezón v Tercera División
 1949/50, 1950/51, 1951/52, 1952/53, 1953/54, 1954/55, 1955/56, 1961/62, 1962/63, 1963/64, 1964/65.

Hráči klubu 

Súčasná zostava:

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

Španielske futbalové kluby
Birmingham City FC

Birmingham City Football Club je anglický futbalová klub sídliaci v meste Birmingham. Založený bol v roku 1875 pod názvom  Small Heath Alliance. V roku 1988 bol premenovaný na Small Heath a v 1905 na Birmingham. Súčasný názov má tím od roku 1943. Najväčší úspech tímu je víťazstvo v Ligovom pohári v roku 1963, keď vo finále porazili Aston Villu 3-1. Najväčšími rivalmi Birminghamu je mestský klub Aston Villa. Prezývka mužstva je Blues, podla farby dresov. Domáce zápasy hrajú od roku 1906 na St Andrew's Stadium s kapacitou 30 009 divákov.

Tituly 
 Anglický ligový pohár:
 1963

Hráči v klube 
Aktualizácia 11. januára, 2010:

Brankári 
   1  Maik Taylor
 13  Colin Doyle
 25  Joe Hart

Obrancovia 
   2  Stephem Carr
   3  David Murphy
   5  Martin Taylor
   6  Liam Rodgewell
 14  Roger Johnson
 15  Scott Dann
 20  Franck Queudrue
 21  Stuard Parnaby
 27  Grégory Vignal
 30  Dan Presto
 ?   Krystian Pearce

Záložníci 
   4  Lee Bowyer
   7  Sebastian Larsson
 12  Barry Ferguson
 17  Míchel
 18  Keith Fahey
 22  Damien Johnson
 24  Jay O´Shea
 26  Lee Carsley
 28  Teemu Taino
 29  Ashley Sammons
 31  Jordon Muth
 ?   Robin Shroot

Útočníci 
   8  Garry O´Connor
   9  Kevin Phillips
 10  Cameron Jarome
 11  Christian Benítez
 16  James McFadden
 19  Gary McSheffrey

Iné projekty 

Anglické futbalové kluby
Kluby FA Premier League
Futbalové kluby založené v 1875
Estadio de los Juegos Mediterráneos

Estadio de los Juegos Mediterráneos je viacúčelový štadión v Almeríi, Andalúzia, Španielsko. V súčasnosti je k dispozícii pre atletické podujatia a zároveň ho používa futbalový klub UD Almería. Štadión bol postavený v roku 2004 a má kapacitu 22 000 miest.

V roku 2005 boli na tomto štadióne usporiadané Stredozemné hry.

Pozri aj 
 UD Almería

Externé odkazy 
 www.udalmeriasad.com

Futbalové štadióny v Španielsku
Architektúra z 2004
UD Almería
Pavúk vodný

Pavúk vodný alebo vodnár striebristý (lat. Argyroneta aquatica) je druh pavúka z čeľade Cybaeidae.

Vyskytuje sa v rybníkoch a stojatých vodách mierneho pásma Európy a Ázie. Hoci sa fyzicky nelíši od mnohých suchozemských druhov pavúkov, väčšinu života strávi pod vodou. Tu si medzi koreňmi alebo steblami vodných rastlín buduje ukotvenú hodvábnu striešku. Keď je strieška hotová, pavúk sa niekoľkokrát vynorí a vráti sa s bublinou vzduchu, ktorú ma zachytenú medzi zadnými nohami a bruškom. Bublinu vypustí pod strieškou, ktorá sa vyduje nahor a vytvorí dokonalý potápačský zvon naplnený vzduchom. Tam potom pavúk vyčkáva na svoju korisť pohybujúcu sa okolo. Z času na čas sa vynorí, aby doplnil zásobu vzduchu. Aj samica buduje potápačské zvony s uzavretými chovnými komôrkami pre vajíčka v hornej časti. Keď sa pavúčiky vyliahnu, prehryzú si cestu do hlavnej komory, kde zostávajú niekoľko týždňov, kým nevyrastú a neodvážia sa vystúpiť do rybníka. Väčšina z nich sa vyšplhá na breh, vypustí hodvábne vlákno a nechá sa vetrom unášať preč, hľadať inú vodnú plochu.

Iné projekty 

Cybaeidae
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku
Úplaz (vrch v Malej Fatre)

Úplaz () je najsevernejší lúčnatý vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne  západne od Vrútok.

Poloha 
Nachádza sa v južnej polovici pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia Vrútok a Stráňav. Najbližšími vrcholmi sú juhozápadným smerom po hrebeni ležiaci Malý Minčol (), severne sa nachádza Rázsošná (), severozápadne vrch Hoblík () a juhovýchodným Diaľna (). Na úpätí vrchu na žilinskej strane sa nachádzajú obce Stráňavy a Višňové, východne je mesto Vrútky.

Opis 
Vrch je súčasťou mohutného masívu, ktorý zdieľa s Malým Minčolom (). Prechádza ním hlavný hrebeň, ktorý vedie od vrchu Domašín () v Strečnianskej tiesňave cez Úplaz a Minčol na Veľkú lúku (). Svahy pokrýva zväčša smrekový, miestami zmiešaný les, vrcholová časť je hôľnatá. Severozápadné svahy odvodňujú prítoky Stráňavského potoka, juhovýchodnú časť Kamenný a Chrapový potok.

Výhľady 
Z vrcholu je, podobne ako zo susedného Malého Minčola, výhľad na Žilinskú kotlinu, mesto Žilina, Turčiansku kotlinu, mesto Martin a na veľkú časť Malej a Veľkej Fatry. Pri priaznivých podmienkach sa prejaví jeho výhodná poloha v osi horného toku rieky Váh, čím je týmto smerom možné dovidieť ponad Liptov k štítom Západných, Vysokých a Nízkych Tatier, veľmi dobre vidieť Veľký Choč a Krivánsku časť Malej Fatry, Oravské i Kysucké Beskydy a západným smerom i Moravsko-sliezske Beskydy s Lysou horou.

Prístup 
 po  značenej trase E3:
 z Krížavy cez Minčol a sedlo Okopy
 zo sedla Javorina cez Rázsošnú
 po  značenom chodníku 2728:
 z Vrútockej lokality Piatrová cez Malý Minčol ()
 z obce Višňové cez Minčol 
 po  značke:
 z obce Stráňavy cez sedlo Javorina
 z Vrútok-Piatrovej cez Saračníky a Rázsošnú

Referencie

Pozri aj 
 Úplaz (vrch v Malej Fatre, Rajecká Lesná)
 Lúčanská Fatra
 Zoznam vrcholov v Malej Fatre

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Vrchy v Lúčanskej Fatre
Vrchy v Malej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Žilina
Vrchy v okrese Martin
Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION

Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION bola príspevková organizácia Ministerstva výstavby a regionálneho rozvoja SR. Venovala sa aplikovanému výskumu a rozvoju metodických postupov pre usmerňovanie orgánov územného plánovania, príprave normatívnych a legislatívnych nástrojov, odborných podkladov pre tvorbu koncepcie a postupu štátu v oblasti usmerňovania územného rozvoja, udržiavaniu aktuálneho stavu Koncepcie územného rozvoja Slovenska a príprave jej strategických zámerov.

V roku 2009 URBION obnovil vydávanie odborného časopisu Urbanita.

K 30.6.2013 bol URBION zrušený.

História 
Inštitút nepriamo nadväzuje na činnosť bývalého štátneho podniku URBION – Štátny inštitút urbanizmu a územného plánovania, ktorý zanikol v roku 1993. 

V roku 1996 na konferencii OSN Habitat II v Istanbule Slovensko ako jedno z opatrení na dosiahnutie cieľov konferencie – udržateľný rozvoj sídiel v urbanizovanom svete a primerané bývanie pre všetkých, zaradilo do Národného akčného plánu úlohu zriadiť inštitút urbanizmu a územného plánovania.

Inštitút urbanizmu a územného plánovania URBION bol zriadený Ministerstvom výstavby a regionálneho rozvoja (MVRR SR) v roku 2006, ale činný je až od roku 2008.

Externé zdroje 
 oficiálna stránka Inštitútu urbanizmu a územného plánovania URBION

Urbanizmus
Inštitúcie na Slovensku
Príspevkové organizácie na Slovensku
Josef Sochor

Josef Sochor (* 18. marec, 1937, Veselá) je český spevák a textár.

Ocenenia 
zoznam nie je úplný
 11. júl 1957 - 1. miesto na súťaži Hledáme nové talenty

Diskografia 
 Cesta s písničkou - Česká Muzika, 2CD
 100 Evergreenů - Česká Muzika CSM4129-2-1-5C3, CD+DVD (6CD + 5DVD) 

 1996: Ptám se já - Presston, MC (podtitul Josef Sochor zpívá s orchestrem Karla Vlacha)
 1997: Na křídlech vzpomínek - Český rozhlas - Radioservis cd-EAN 8590236002623, CD (Josef Sochor, Yvetta Simonová, orchester Karla Vlacha) - 
 1997: Čekám dny sváteční - Český rozhlas - Radioservis mc-EAN 8590236008144, cd-EAN 8590236008120, MC, CD (orchester Karla Vlacha)
 1998: Nejhezčí pohlazení - Josef Sochor a Česká švitorka - Český rozhlas - Radioservis mc-EAN 8590236009943, cd-EAN 8590236009929, MC, CD (podtitul: Kytička písniček pro maminku)
 1999: Pár růží...  - Český rozhlas - Radioservis EAN 8590236012523, CD (Big Band radio Praha s Felixom Slováčkom)
 1999: Pro dobrou náladu - Edit, CD (Josef Sochor a Česká švitorka a Bajo trio)
 2000: Po starých zámeckých schodech - Josef Sochor a Česká švitorka - Edit cd- 41 0170-2 431 EAN 8 596941 017020, MC. CD (podtitul: To nejlepší od Karla Hašlera)
 2000: Písničky věčně zlaté - Česká Muzika mc- CSM0420-4-1-2A2, cd- CSM0420-2-1-2A3, MC, CD
 2001: Dárek na památku - Vaško Music mc-EAN 8595031408144, cd-EAN 8595031408120, MC, CD
 2002: Svět můj a tvůj - Josef Sochor a hosté - Popron, CD (hosté: Pavlína Filipovská, Felix Slováček, J. Hlava, J. Kuderman)
 2003: V rytmu Tanga - Josef Sochor a Česká švitorka - Levné knihy LK 0021-2 EAN 8 594046 740218, CD 
 2004: 20 nej Josefa Sochora - Levné knihy LK 0106-2 EAN 8 594046 741062, CD 
 2004: Ať je pořád veselo - Josef Sochor, Jan Slabák, Ctibor Mestek - Levné knihy  EAN 8 594046 741178, CD  (podtitul: Písničky z Čech a Moravy)  
 2005: O Vánocích - Josef Sochor a Pavlína Filipovská - Levné knihy, CD (reedice 2009 - LK 0173-2 EAN 8 594046 741734)
 2006: Mámy, vy české mámy - Českoloslovenská Muzika, 2CD
 2007: Země odkud přicházím - Česká Muzika EAN 8595016242084, CD + DVD (6 CD + 2 CD + DVD),
 2007: Čas dnů svátečních - Českoloslovenská Muzika, CD

Kompilácie 
 Nej písničky pro pamětníky - Česká Muzika, CD (9CD) 
 2007: Hvězdné písničky České Muziky - Česká Muzika CD+DVD (12CD + 1DVD)

Knihy 
 Josef Sochor, Oldřich Dudek: Muž, který porazil Gotta, Formát, 2002, ISBN 80-86155-93-5, EAN 9788086155937,

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálne stránky - sochor.snaha.cz
 Rozhovor, Týdeník Rozhlas - I starší mají právo na svou hudbu, číslo 25/2007 

Českí speváci
Českí textári piesní
Stanislao Cannizzaro

Stanislao Canizzaro (* 13. júl 1826, Palermo, Taliansko – † 10. máj 1910, Rím) bol taliansky chemik, známy hlavne objavom disproporcionačnej reakcie aromatických aldehydov v zásaditom prostredí, ktorá bola po ňom aj pomenovaná ako cannizzarova reakcia.

Životopis 
Narodil sa v Palerme na Sicílii. V roku 1841 začal študovať medicínu, no po krátkom čase sa presunul k chémii. V rokoch 1846 až 1847 bol asistentom Raffaele Piriu, profesora chémie v Pise a neskôr v Turíne.

Počas revolučných rokov 1848 bol dôstojníkom delostrelectva v Messine, po porážke povstalcov ušiel do Francúzska, najskôr do Marseille, v októbri 1849 prišiel do Paríža. Tu začal znovu pracovať v laboratóriu Michela Chevreula, v roku 1851 syntetizoval kyanamid z amoniaku a kyanchloridu v éterickom prostredí. V rovnakom roku mu bolo ponúknuté miesto profesora fyzikálnej chémie v Alessandrii, kde objavil, že aromatické aldehydy sa v alkoholickom roztoku hydroxidu draselného rozkladajú na príslušnú kyselinu a alkohol. Táto reakcia dostala pomenovanie po ňom ako cannizzarova reakcia.

V roku 1855 sa stal profesorom chémie na univerzite v Janove, neskôr v Pise, Neapole a nakoniec v rodnom Palerme. Tam strávil viacero rokov štúdiom aromatických zlúčenín a amínov až napokon mu bolo ponúknuté v roku 1871 miesto vedúceho oddelenia chémie na univerzite v Ríme, čo prijal. V rovnakom roku sa stal aj členom talianskeho senátu.

Okrem prác v organickej chémii sa venoval aj fyzikálnej chémii, kde v publikácii z 1858 (Sunto di un corso di Filosofia chimica) rozpracoval teórie Amadea Avogadra ohľadom vzťahu medzi atómovými hmotnosťami prvkov a molekulovými hmotnosťami ich zlúčenín. Za túto publikáciu mu bola v roku 1891 Kráľovskou spoločnosťou udelená Copleyova medaila.

Iné projekty

Zdroj 
 

Talianski chemici
Osobnosti z Palerma
Držitelia Copleyovej medaily
Pachabo

Pachabo je hybridná metóda hodnotenia družstevných zápasov používaná EBU. Metóda vyžaduje kombinovať taktiku hodnotenia na Impy a zápasov BAM.

Hodnotenie pozostáva z dvoch elementov. Prvým je hodnotenie Board a match (BAM). Za víťazstvo s rozdielom väčším než 10 Total points (TP) družstvo získa 2 VP, za -10, 0, 10 TP 1 VP za prehru s väčším rozdielom než 10 získa 0 VP.

Druhý element sa určí z podielu total points oboch družstiev a rozdielu získaných TP.
Pre jednotlivé počty rozdaní sa výsledok vypočíta takto:

2 rozdania 
V banku je 7 VP: 4 VP za výhru rozdaní a 3 VP za total points, ktoré sa pridelia takto:

3 rozdania 
V banku je 10 VP: 6 VP za výhru rozdaní a 4 VP za TP:

4 rozdania 
V banku je 13 VP: 8 VP za výhru rozdaní a 5 VP za TP

5 rozdaní 
V banku je 16 VP: 10 VP za výhru rozdaní a 6 VP za TP

6 rozdaní 
V banku je 19 VP: 12 za výhru rozdaní a 7 za TP

Externé odkazy 
 Pachabo Scoring - pôvodný zdroj článku
 EBU White Book 161.7 Pachabo scoring

Bridž
Poradca podnikateľa

Poradca podnikateľa, spol. s .r.o. je slovenská firma s viac ako 30-ročnou úspešnou históriou, počas ktorej sa stala  synonymom pre spoľahlivé odborné informácie a služby z oblasti ekonomiky a práva, daní a miezd. Sme stabilným a dlhoročným partnerom štátnych inštitúcií, verejného i súkromného sektora a zároveň pre širokú verejnosť prostredníctvom projektu Zákony pre ľudí. Pôsobíme na slovenskom aj českom trhu, Sídli v Žiline vo vlastnej multifunkčnej budove PP Centrum, s galériou a kaviarňou Soho a v Prahe. Prvá tlačená publikácia pod značkou PP vyšla v roku 1990.  V súčasnosti sme moderný online vydavateľský a vzdelávací dom a zastrešujeme viacero odborných online portálov. Viac nájdete na www.pp.sk

Prevádzkujeme aj vlastný podcastový kanál: Podcast PP

Kľúčové odborné portály a periodiká PP 
 www.epi.sk  - ekonomické a právne informácie
www.danovecentrum.sk 
www.mzdovecentrum.sk
www.vssr.sk
www.profivzdelavanie.sk
www.bezpecnostvpraxi.sk
www.eurokodex.sk
www.ezisk.sk
Daňový a účtovný poradca podnikateľa - odborný mesačník, ktorý komentuje daňové a účtovné zákony, novely, vyhlášky a opatrenia.
 Personálny a mzdový poradca podnikateľa - odborný mesačník určený pre mzdových účtovníkov, personalistov, manažérov, právnikov a zamestnancov.
 Dane a Účtovníctvo - odborný mesačník, ktorý ponúka názorné riešenia problémov z oblasti daní a účtovníctva.
 Práca, mzdy a odmeňovanie - odborný dvojmesačník, ktorý poskytuje poradenstvo pri riešení personálnych a mzdových otázok a otázok z oblastí sociálneho zabezpečenia.
 Zbierka zákonov a komentáre k zákonom - obsahuje všetky platné a používané neplatné právne predpisy uverejnené v Zbierke zákonov SR od roku 1945.
 Časopis Zisk - mesačník o manažmente, marketingu, personalistike a obchode.

Vydavateľstvá na Slovensku
Elysia chlorotica

Elysia chlorotica je slimák, ktorý prelomil hranicu medzi rastlinami a živočíchmi tak, ako sme ju dosiaľ poznali. Našli ho na pobreží Atlantického oceánu (Kanada a USA).

Malé slimáky sú hnedé s červenými škvrnami. Postupne ale ozelenejú vďaka chlorofylu získanému tzv. „kleptoplastiou“ (odňatím kompletných chloroplastov pôvodnému hostiteľovi) zo zelených rias tvoriacich ich potravu. Chloroplasty totiž nestrávia, ale oddelia od ostatnej potravy a nepoškodené presunú do svojich buniek.

Hoci slimáky nedokážu vytvárať nové chloroplasty, dokážu už získané udržať funkčné až 10 mesiacov a v prípade nedostatku potravy prežiť len z chloroplastami syntetizovaného cukru. Slimák sa takto môže živiť jedením rias alebo fotosyntézou.

Znaky rastlín aj živočíchov nesú aj zástupcovia euglén (Euglenophyta) napr. Euglena Viridis, ale tie sú len jednobunkové.

Iné projekty

Externé odkazy 
 

Mäkkýše
Mixotrofné organizmy
Mini Estadi

Mini Estadi (slovensky: Mini štadión) je futbalový štadión nachádzajúci sa v Barcelone, v Katalánsku, v Španielsku. Má kapacitu 15 276 miest a nachádza sa v blízkom susedstve Camp Nou, domovského štadióna FC Barcelona. Mini Estadi je domovom pre FC Barcelona Atlètic, rezervný tím FC Barcelona a tímu Juvenil A. Na tomto štadióne z času na čas hrá svoje zápasy aj Andorrská futbalová reprezentácia.

Do júla 2007 bol domovom pre FC Barcelona C, kým tento tím nebol zrušený a do roku 2003 tiež domovom tímu amerického futbalu, Barcelona Dragons.

Externé odkazy
 Mini Estadi na www.fcbarcelona.cat
 Mini Estadi na Google Maps

FC Barcelona
Stavby v Barcelone
Futbalové štadióny v Španielsku
Šport v Barcelone
Architektúra z 1982
Viliam Hýravý

Viliam Hýravý (* 26. november 1962, Ružomberok) je bývalý slovenský futbalista. 

Hrával za Česko-Slovensko, za ktoré odohral 11 zápasov. Bol účastníkom Majstrovstiev sveta 1990.

Na klubovej úrovni hral za BZ Ružomberok, Žilinu, Banskú Bystricu a český klub Baník Ostrava. Jednu sezónu odohral vo francúzskej Ligue 1 za Toulouse FC.

V júli 2009 sa stal trénerom Ružomberka. V tejto pozícií bol do septembra 2009, kedy sa stal asistentom trénera Františka Straku. Od októbra 2009 sa stal trénerom ružomberského béčka.

Referencie 

 ČMFS
 Profil 
 Osobnosti Ružomberka

Narodenia v 1962
Česko-slovenskí futbalisti
Slovenskí futbalisti
Hráči MFK Ružomberok
Hráči MŠK Žilina
Hráči Toulouse FC
Hráči FC Baník Ostrava
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 1990
Osobnosti z Ružomberka
Národný park Neziderské jazero – Seewinkel

Národný park Neziderské jazero – Seewinkel () je národný park v Rakúsku. Rozkladá sa na východnom pobreží Neziderského jazera a časti Seewinkel na rakúsko-maďarských hraniciach. Národný park bol založený v roku 1993. V roku 1991 bol na maďarskej strane jazera Národný park Fertő–Hanság. Obidve chránené územia tak spolu tvoria viac ako  chránenú oblasť. Územie je Ramsarskou lokalitou a územím európskeho významu. Neziderské jazero je zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.

Zdroje 
 
 Oficiálna stránka , ,

Iné projekty 

Národné parky v Rakúsku
Biosférické rezervácie v Rakúsku
Územia európskeho významu v Rakúsku
László Lovász

László Lovász (* 9. marec 1948, Budapešť, Maďarsko) je maďarský matematik, ktorý je známy svojou prácou v oblastiach kombinatoriky a teórie grafov, kde je po ňom pomenovaných viacero matematických konceptov. Je autorom viacerých matematických monografií a učebníc, prevažne v anglickom jazyku. Je držiteľom viacerých vedeckých ocenení, najvýznamnejšími sú pravdepodobne Wolfova cena za matematiku (1999, spoločne s Eliasom Steinom), Knuthova cena (1999) a Gödelova cena (2001, jeden z deviatich ocenených).

Iné projekty 

Nositelia Wolfovej ceny za matematiku
Nositelia Knuthovej ceny
Nositelia Gödelovej ceny
Členovia Ruskej akadémie vied
Maďarskí matematici
Osobnosti z Budapešti
Mihalis Yannakakis

Mihalis Yannakakis (* 13. september 1953, Atény, Grécko) je grécky informatik v súčasnosti pôsobiaci v USA ako profesor na Columbijskej univerzite. Je známy predovšetkým vďaka svojej práci v oblasti výpočtovej zložitosti, databázových systémov, algoritmickej teórii grafov a viacerých iných odvetviach. Je nositeľom Knuthovej ceny za rok 2005.

Narodenia v 1953
Nositelia Knuthovej ceny
Grécki informatici
Informatici USA
Osobnosti z Atén
SA-4

SA-4 (Saturn-Apollo 4) bol štvrtý a posledný test prvého stupňa rakety Saturn I. Bol súčasťou programu Apollo.

Ciele misie 

SA-4 bol posledný test samostatného prvého stupňa rakety Saturn I, všetky ďalšie misie už mali plne funkčný druhý stupeň. Rovnako ako pri predchádzajúcich testoch sa pozornosť zameriavala na tuhosť konštrukcie rakety pri lete. Mala byť prevedená aj simulácia poruchy motorov. Približne 100 sekúnd po štarte sa mal vypnúť jeden z motorov H-1 a riadiaci systém rakety mal automaticky presmerovať palivo do ostatných motorov. Aerodynamický design makety druhého stupňa bol rovnaký, ako budúci druhý stupeň S-IV. To zahrňovalo ventilačné potrubie, kamerové závesy, aerodynamické kryty a antény pre variantu rakety Saturn I Block II.

Priebeh letu 
Štart prebehol podľa plánu a raketa pracovala bezchybne. Po sto sekundách letu bol odstavený motor číslo 5 a riadiaci systém previedol palivo do ostatných motorov. Tento test bol veľmi dôležitý pre neskoršie použitie zväzkov motorov a získané skúsenosti boli zúročené pri misiách Apollo 6 a Apollo 13, kedy došlo k výpadkom motorov. Raketa dosiahla apogeum vo výške 129 kilometrov a rýchlosti 5900 km/h. Pri dosiahnutí apogea boli odpálené spätné rakety na tuhé pohonné látky na spomalenie prvého stupňa a oddelenie druhého. Pri tomto teste sa stupne neoddeľovali, ale rakety boli odpálené ako test ich funkčnosti.

Pozri aj
Program Apollo
Saturn I

Literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
http://nssdc.gsfc.nasa.gov/database/MasterCatalog?sc=SATURNSA4
http://science.ksc.nasa.gov/history/apollo/sa-4/sa-4.html

Program Apollo
Kozmonautika v 1963
Papája melónová

Papája melónová (iné názvy: papája obyčajná, neformálne: papája, melónový strom; lat. Carica papaya) je strom z čeľade papájovité. Je známy svojimi plodmi označovanými papája. Pochádza z Južnej Ameriky a vzrastom môže dosiahnuť až výšky 10 m.

Charakteristika 
Je to tropická vytrvalá bylina, dorastajúca do výšky 2 - 10 metrov. Výzorom pripomína palmu. Papája patrí k jednopohlavným rastlinám, no sú známe aj formy s obojpohlavnými kvetmi. Vyrastajú v pazuche listov.

Plody 
Plod je dutá bobuľa guľovitého, hruškovitého alebo iného tvaru, vzhľadom pripomínajúca melón, alebo tekvicu, dorastá do dĺžky až päťdesiat centimetrov a váhy až deviatich kilogramov. 
Pokožka papáje je pevná, žlto - zelená až oranžová. Dužina bobule tvorí 3 - 4cm hrubú stenu, býva žltá, oranžová až karmínovo červená. Na vnútornej stene plodu je veľké množstvo, až 1000 - 1500 šedo - čiernych asi 0,5 cm veľkých semien obalených šťavnatým nakyslým mieškom.
Papája obsahuje vysoký podiel vitamínov A, B (B1, B2, B3, B6), C a veľké množstvo vápnika, tiež železo, magnézium, fosfor, draslík a sodík. Papája ďalej obsahuje aj významný pektín. Biely latex v šupkách nezrelej papáje obsahuje proteolytický enzým papaín. Papaín sa používa v medicíne, veterinárnej medicíne, v potravinárstve a pod.

Najmä v Indii, sa počas tehotenstva a dojčenia, konzumácia tohto ovocia neodporúča. Dôvodom je vysoký obsah latexu v nezrelom ovocí. Zrelé ovocie (bez vnútornej časti so semenami) však obsahuje iba malé alebo žiadne množstvo latexu a malé množstvo antinutričných faktorov ako triesloviny, fytát a oxalát a malé množstvo toxikantov benzylglukosinolát a benzylizotiokyanát.

Pestovanie 
Domovom tejto vytrvalej ovocnej byliny sú trópy Strednej Ameriky od Mexika po Kostariku. Odtiaľto sa rozšírila do tropických oblastí celého sveta.

Galéria

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 Stanislav Hušák, Vladimír Táborský, Pavel Valíček Tropické a subtropické ovoce, pěštování a využití, ISBN 80-209-0258-9

Papájovité
Bobule
Tropické ovocie
Kostol Všetkých svätých (Tvrdošín)

Kostol Všetkých svätých v Tvrdošíne je rímskokatolícky drevený kostol. Pôvodne pochádza z konca 15. storočia (niektoré zdroje uvádzajú koniec 14. storočia) a v 17. storočí bol prestavaný do renesančného slohu. Je najstaršou zachovalou stavebnou pamiatkou mesta.

V interiéri sa nachádza dominantný barokový oltár z konca 17. storočia, neskoro renesančná kazateľnica z roku 1654 s postavami evanjelistov, maľby apoštolov, obraz Svätého Juraja a ostatné domáce maľby.

V roku 1993 bol kostol rekonštruovaný a reštaurovaný a tieto práce boli v roku 1995 ocenené cenou EUROPA NOSTRA. Kostol je národná kultúrna pamiatka a bol zapísaný ako jeden z ôsmich drevených kostolov v slovenskej časti Karpatského oblúka v zozname Svetového kultúrneho dedičstva.

Referencie

Pozri aj 
 Drevená sakrálna architektúra na Slovensku

Iné projekty 

Tvrdošín
Tvrdosin
Lokality Svetového dedičstva na Slovensku
Kultúrne pamiatky na Slovensku
Tvrdošín
Tvrdošín
Tvrdosin
Egil Lejon

Egil Lejon (*?) je nórsky novinár, publicista, prekladateľ a kultúrny organizátor, predstaviteľ Kráľovskej nórskej spoločnosti pre rozvoj, člen Inštitútu spoločenských vied pri Univerzite v Tromsö a prezident nadácie Centra Björnstjerne Björnsona (CBB).

Do nórčiny preložil výber z tvorby slovenského básnika Milana Rúfusa (nar. 1928), ktorý vyšiel pod názvom Logna lyner, døyvd („Blýska sa ticho, tlmene“).  

Egil Lejon striedavo žije v Nórsku a na Slovensku.

Dielo 
 Lejon, Egil-Gáfriková, Gizela-Brenkus, Peter "Gabčíkovo-Nagymaros : Staré a nové hriechy", H&H Brat. 1994
 Trýzeň voľby In: Euroreport Júl-August 2006

Nórski novinári
Kunihiko Kodaira

Kunihiko Kodaira (; * 16. marec 1915, Tokio, Japonsko - † 26. júl 1997, Kófu, Japonsko) bol japonský matematik. Zaoberal sa predovšetkým algebrickou geometriou a teóriou komplexných variet, je považovaný za zakladateľa japonskej školy algebrickej geometrie. Je nositeľom Fieldsovej medaily (1954) a Wolfovej ceny za matematiku (1984/5).

Iné projekty 

Narodenia v 1915
Úmrtia v 1997
Nositelia Wolfovej ceny za matematiku
Nositelia Fieldsovej medaily
Japonskí matematici
Hassler Whitney

Hassler Whitney (* 23. marec 1907, New York, USA – † 10. máj 1989, Mount Dents Blanches, Švajčiarsko) bol americký matematik. Spočiatku sa zaoberal najmä teóriou grafov, vyvrcholením tohto obdobia v jeho tvorivej kariére je článok z roku 1935, v ktorom zaviedol pojem matroidu, ktorý je pre modernú kombinatoriku kľúčový. Neskôr sa zaoberal najmä varietami, kde je zakladateľom tzv. teórie singularít. V roku 1982 dostal Wolfovu cenu za matematiku.

Nositelia Wolfovej ceny za matematiku
Matematici USA
Osobnosti z New Yorku
Trapani

Trapani (sicílsky:  Trapani) je mesto na západnom pobreží talianskeho ostrova Sicília. Je to hlavné mesto rovnomennej provincie. 

Mesto, ktoré je dodnes dôležitým rybárskym prístavom a hlavnou vstupnou bránou k blízkym Egadským ostrovom založili starovekí Elymovia. Pôvodné antické meno mesta bolo Drépanon, čo je grécky výraz pre kosák.

Neďaleké letisko Trapani Birgi Airport je vďaka prítomnosti leteckej spoločnosti Ryanair tretie najrušnejšie na Sicílii, s letmi na letiská London-Luton, Paris Beauvais, Charleroi, či na bratislavské letisko M. R. Štefánika.

Vývoj počtu obyvateľov 
Počet obyvateľov

Partnerské mestá 
 Constanţa, Rumunsko
 Les Sables-d'Olonne, Francúzsko

Iné projekty

Externé odkazy 
Oficiálna stránka
Sprievodca Trapani na hotelove.sk
Cestovateľské informácie o návšteve

Zdroj 

Mestá na Sicílii
Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy

Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy () je sústava území pôvodne na slovenskej a ukrajinskej strane Karpát a od roku 2011 aj v Nemecku. Celková rozloha 10 území je  a rozloha ochranného pásma  (nie je súčasťou Svetového dedičstva).

Pralesy sa rozkladajú na osi smerom z Rachivského masívu (Huculské Alpy) a pohoria Čornohora na Ukrajine ďalej na západ po Bukovské a Vihorlatské vrchy na Slovensku. Karpatské bukové pralesy sa nachádzajú na pozemkoch Lesov SR.

Slovenské a ukrajinské lesné porasty boli zapísané v roku 2007 pod názvom „Karpatské bukové pralesy“. V roku 2011 bol zápis  rozšírený o 5 lokalít v Nemecku a do názvu bolo pridané „staré bukové lesy Nemecka“. Po rozšírení zápisu v roku 2017 o lokality v ďalších 10 európskych štátoch sa názov zmenil na Staré bukové lesy a bukové pralesy Karpát a iných regiónov Európy.

Zoznam

Galéria 
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 Enviromagazín 5/2007

Lokality Svetového dedičstva na Slovensku
Lokality Svetového dedičstva na Ukrajine
Lokality Svetového dedičstva v Nemecku
Chránené územia na Slovensku
Pralesy na Slovensku
M3 (linka budapeštianskeho metra)

M3 alebo „Észak–déli metró“ (), hovorovo Kék metró () je treťou a najdlhšou linkou budapeštianskeho metra. Leží v peštianskej časti mesta a spája stanicu Újpest-központ na severe so stanicou Kőbánya-Kispest na juhu. Prvá časť trasy Deák Ferenc tér – Nagyvárad tér bola otvorená v roku 1976. V súčasnosti je dlhá  a nachádza sa na nej 20 staníc.

História 
Prvé plány na na výstavbu tretej linky metra existovali už v roku 1963, jeho stavba začala v roku 1970, prvá časť pozostávajúca zo šiestich staníc bola otvorená v roku 1976. Južným smerom bola doplnená o ďalších päť staníc v roku 1980 a severným v rokoch 1981, 1984 a 1990 o deväť staníc, tak dosiahla súčasných 20 staníc, a dĺžku  čím sa stala najdlhšou linkou metra v Budapešti.

 1976: Deák Ferenc tér – Nagyvárad tér
 1980: Nagyvárad tér – Kőbánya-Kispest
 1981: Deák Ferenc tér – Lehel tér
 1984: Lehel tér – Árpád híd (dnes Göncz Árpád városközpont)
 1990: Árpád híd – Újpest-központ

M3 beží v smere sever-juh (presnejšie, od severovýchodu na juhovýchod). Prestupná stanica s M1 a M2 je na námestí Deák Ferenc tér a prestupový bod s linkou M4 je na stanici Kálvin tér. Od 4.11.2017 prebieha rekonštrukcia linky v troch etapách, severná a južná časť sú už v prevádzke a v súčasnosti sa pracuje na strednej časti. Rekonštrukcia sa týka koľajiska aj jednotlivých staníc.

Stanice 

 Újpest-központ
 Újpest-városkapu [ž. st. MÁV]
 Gyöngyösi utca
 Forgách utca
 Göncz Árpád városközpont
 Dózsa György út
 Lehel tér
 Nyugati pályaudvar [ž. st. MÁV]
 Arany János utca
 Deák Ferenc tér [prestup na M1 a M2]
 Ferenciek tere
 Kálvin tér [prestup na M4]
 Corvin-negyed
 Semmelweis Klinikák
 Nagyvárad tér
 Népliget
 Ecseri út
 Pöttyös utca
 Határ út
 Kőbánya-Kispest  [ž. st. MÁV]

Tučné písmo - uzatvorená časť linky z dôvodu rekonštrukcie, termín jej ukončenia je rok 2023. Na stanici Dózsa György út sa dodatočne stavia bezbariérový prístup. Cez stanicu Nagyvárad tér metro prechádza bez zastavenia. 

Kurzíva - zrekonštruovaná časť linky kde metro premáva. Cez víkendy premáva metro len na úseku Újpest-központ - Göncz Árpád városközpont.

Zaujímavosti 

 Priemerná vzdialenosť medzi stanicami : 866,3 m
 Najkratšia vzdialenosť medzi stanicami : 469 m
 Najdlhšia vzdialenosť medzi stanicami : 1753 m
 Dĺžka nástupištia : 120 m
 Najhlbšia stanica : Kálvin tér - 28.24 m

Vozový park 
Na linke premávajú rekonštruované sovietske vozne typu 81-717.2K/714.2K, prezývané Panda. Vozne majú bielo-čierny náter. V minulosti tu premávali staré sovietske vozne typu Ev (u nás známe ako Ečs), 81-71 a ich modifikácie. Staré vozne majú tmavomodrý náter.

Galéria

Zdroj 

Budapeštianske metro
Ladislav Molnár

Ladislav Molnár (* 12. september 1960, Smolenice) je bývalý slovenský futbalový brankár a futbalový tréner. Ako hráč dosiahol viaceré úspechy v drese Slovana a 1. FC Košice. Ako tréner sa preslávil impulzívnym správaním a počas svojho pôsobenia v Dukle Banská Bystrica, dokázal v sezóne 2003/04 doviesť klub ako nováčika na druhé miesto v lige.

Úspechy

Klubové 
 Majster Slovenska: 1994, 1995, 1996, 1997, 1998
 Československý pohár: 1990
 Slovenský pohár: 1994
 Liga majstrov: Skupinová fáza - 1997

Individuálne 
 Jedenástka roka: 1994, 1995, 1996, 1997
 Tréner roka: 2003

Referencie

Externé odkazy 
 Ladislav Molnár na stránke national-football-teams.com
 Ladislav Molnár na stránke weltfussball.de
 Ladislav Molnár na stránke transfermarkt.co.uk

Zdroj 

Narodenia v 1960
Slovenskí futbalisti
Slovenskí futbaloví tréneri
Hráči FK Inter Bratislava
Hráči ŠK Slovan Bratislava
Hráči MFK Košice
Hráči FC Nitra
Tréneri MFK Zemplín Michalovce
Osobnosti zo Sládkovičova
Website Baker

Website Baker je redakčný systém (anglicky Content Management System skratka CMS), je založený na programovacom jazyku PHP a databázovom systéme MySQL. Pomocou Website Bakera môžete mať internetovú prezentáciu bez znalosti programovania či HTML zručnosti. Použitie  je veľmi jednoduché, perfektnú, profesionálnu webovú stránku, je možné vytvoriť v priebehu niekoľkých hodín. Jedinou požiadavkou je dostatočná zručnosť pri práci vo webovom prehliadači.

Website Baker je Open-source softvér, čo znamená, že  systém môžete voľne využiť a to aj pre komerčné účely. Môžete tiež kopírovať systém a prerozdeľovať ho priateľom či známym.

Preklady 
V najnovšej verzii 2.8 Website Baker obsahuje 21 jazykov vrátane angličtiny (predvolená) v jadre.

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka projektu
 Website Baker SK  - oficiálna slovenská lokalizačná podpora
 Webhosting - Plne kompatibilný Webhosting pre Website Baker

Redakčné systémy
Slobodný softvér
Anna Poráčová

Anna Poráčová (rodená Šuťáková; * 18. január 1962, Kyjov) je rusínska speváčka rusínskych a šarišských ľudových a duchovných piesní. Laureátka ústrednej celoslovenskej prehliadky ľudových piesní Makovická struna.

Zo života 
Anna Poráčová, rodená Šuťáková, sa narodila 18. januára v dedine Kyjov, ktorá sa nachádza pod Čergovským pohorím v okrese Stará Ľubovňa. Od malička rada spievala, preto ju učitelia zaangažovali do školského súboru.

Po príchode na Strednú ekonomickú školu do Prešova (v roku 1978) začala Anna účinkovať najprv vo folklórnom súbore Karpaťanin a potom v súbore Šarišan. Tu aktívne pôsobila päť rokov a s týmto súborom precestovala skoro celú Európu, bola aj v Tunise a trikrát v USA. Medzičasom spolupracovala aj s inými súbormi napr. so súborom Torysa, Zemplín, Sabinovčan a iné.

Neskôr sa venuje spevu sólovo, spolupracovala s mnohými telesami, hudobníkmi a spevákmi, čo prinieslo na svet veľa zaujímavých projektov a CD nosičov.

 v roku 1994 vyšlo jej prvé sólové CD s názvom „Anička mi meno“, na ktorom sú rusínske piesne z jej rodnej obce Kyjov.
 v roku 1995 vyšlo druhé sólové CD s názvom „Taku mi cigan hraj“, na ktorom sú šarišské a zemplínske piesne.
 v roku 2002 vyšlo tretie sólové CD s názvom „Špivam sebe špivam“, na ktorom sú piesne z celého východného Slovenska a to rusínske, šarišské a zemplínske.
 v roku 2007 vyšlo štvrté sólové CD (spoločné s Markou Mačoškovou) s názvom „Čorny oči jak teren“ kde sú rusínske a šarišské ľudové piesne.
 v júni 2010 bolo vydané ďalšie, už piate sólové CD s názvom „Zašpivajme sobi“, na ktorom sú rusínske a ukrajinské ľudové piesne.

Okrem týchto CD účinkovala ešte na mnohých spoločných projektoch súboru Šarišan, no spolupracuje aj s OĽuN-om – Orchester ľudových nástrojov rádio Bratislava. Jej hlas môžete počuť aj na CD rusínkych piesní s názvom „A čija to chyža“. V poslednej dobe najviac spolupracuje s Ľudovou hudbou Kandráčovci.

Diskografia 
diskografia nie je úplná
 1993: Anička mi meno, MC
 1994: Taku mi cigan hraj, CD
 2002: Špivam sebe špivam, CD
 2007: Čorny oči jak teren – Marka Mačošková a Anka Poráčová, ĽH Ondreja Kandráča a hostia z ĽH Železiar - Folklórne združenie Anička R209 0001-2-731, CD
 2010: Zašpivajme sobi - Spieva Anka Poráčová a hostia, Kandráčovci - Folklórne združenie Anička, CD

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka - poracova.sk

Slovenské speváčky ľudovej hudby
Speváci rusínskeho pôvodu
Slovenské osobnosti rusínskeho pôvodu
Osobnosti z Kyjova (okres Stará Ľubovňa)
Slovensko na Eurovision Song Contest 2010

Slovensko v roku 2009 potvrdilo účasť na Eurovision Song Contest 2010. Slovensko bolo prvé z krajín, ktoré sa do súťaže prihlásili.
V období 22. januára 2010 - 7. februára 2010 odsúťažia vybraní 60 účastníci v šiestich štvťfinálových kolách. Z každého z týchto kôl diváci pomocou SMS hlasovania vyberú štyroch postupujúcich. V nedeľu 14. februára a 21. februára prebehlo prvé a druhé semifinálové kolo, kde v každom kole súťažili dvanásti účinkujúci, z ktorých potom v každom kole vybrali šiestich postupujúcich. Dňa 27. februára 2010 dvanásti súťažiaci postupujúci z prvého a druhého semifinále budú súťažiť v slovenskom finále.

1. štvrťfinále - 22. január 2010 

Poradie sa zmenilo po zistení, že pieseň skupiny Hrdza bola interpretovaná pred 1. októbrom 2009. Skupinu preto zo súťaže diskvalifikovali. Poradie po vylúčení skupiny Hrdza sa posunulo o jednu priečku nahor.

2. štvrťfinále - 24. január 2010

3. štvrťfinále - 29. január 2010

4. štvrťfinále - 31. január 2010 

Zo súťaže bola vylúčená speváčka Barbora Šulíková, pretože pieseň, ktorú spievala bola verejne prezentovaná pred 1. októbrom 2009, čo pravidlá nedovoľujú.

5. štvrťfinále - 5. február 2010 

 Nesúťažný hosť: Katarína Hasprová s piesňou „Keď sa nám zrútia sny“ (Gabo Dušík/Kamil Peteraj)

6. štvrťfinále - 7. február 2010

1. semifinále - 14. február 2010 

 Poradie - výsledok: počet percent z hlasovania divákov prostredníctvom SMS%=počet bodov divákov + počet bodov poroty = celkové počet bodov 
 Prvýkrát bola predstavená porota súťaže. Porotcovia: Ľubica Čekovská, Martin Sarvaš, Janko Lehotský - predseda poroty. Oproti štvrťfinálovým kolám sa hlasovalo iným spôsobom. Nepočítali sa len hlasy divákov, ale počítali sa aj hlasy poroty. Súčet bodov divákov a poroty stanovil víťaza. Počas súťaže sa vyžrebovalo poradie spievania v 2. semifinálovom kole.
 Nesúťažný hosť: skupina Elán s piesňou „Rockerhotel“ (Vašo Patejdl/Boris Filan)

2. semifinále - 21. február 2010 

 Poradie - výsledok: počet percent z hlasovania divákov prostredníctvom SMS%=počet bodov divákov + počet bodov poroty = celkové počet bodov 
Počas súťaže sa vyžrebovalo poradie spievania vo finále.
 Nesúťažný hosť: skupina Tublatanka s piesňou „Pieseň pre Doda“ (Martin Ďurinda/Martin Sarvaš)

Finále - 27. február 2010

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna slovenské stránky - www.stv.sk/eurosong
 Eurovision Song Contest 2010 - Kategorie: Slovensko - eurovize.sblog.cz/slovensko

Veľká cena Eurovízie
Hudba na Slovensku
Funny Fellows

Funny Fellows je slovenská hudobná skupina založená v roku 1993.
V roku 2009 nahrali album  Jaj Zuzka, Zuzička, ktorému sa stal krstným otcom Jiří Suchý a krst bol v kaviarni v Bratislave.

Diskografia 
 1998 Spievanie vo vani - RB RB 0178-2331, CD
 2001 U veselého chlapíka - Ji-Ho music, CD
 2006 Vinohrad - Funny Fellows & Zuzana Haasová
 Po stopách čehonových - W + V + J - po stopách velikánů humoru a satiry
 2009 Jaj Zuzka, Zuzička - Funny Fellows
2010 Komplet 6CDa3DVD Československa muzika 
 2014  Karavána - CD ocenené cenou Esprit, najlepšie CD na Slovensku v hlasovaní verejnosti 
 2016 Happy feet

Referencie

Externé odkazy 
 Funny Fellows účinkujú na Eurosong 2010

Slovenské hudobné skupiny
Hudobné skupiny z 1993